ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/413 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2015 година
за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91, параграф 1, буква в) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Подобряването на пътната безопасност е основна цел на транспортната политика на Съюза. Съюзът провежда политика за подобряване на безопасността по пътищата с цел намаляване на смъртните случаи, телесните повреди и имуществените вреди. Важен елемент на тази политика е последователното изпълнение на санкции за пътнотранспортни нарушения, извършени в Съюза, които представляват значителна заплаха за безопасността по пътищата.
(2)
Въпреки това, поради липсата на подходящи процедури и независимо от съществуващите възможности, предвидени в Решение 2008/615/ПВР на Съвета (3) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета (4) („решенията „Прюм““), санкциите от финансов характер за някои пътнотранспортни нарушения често не се изпълняват, ако тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението. Настоящата директива има за цел дори при такива случаи да се гарантира ефективно разследване на пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
(3)
В своето съобщение от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията подчерта, че изпълнението на правилата за движение по пътищата остава ключов фактор за създаването на условия за значително намаляване на броя на загиналите и ранените. В заключенията си от 2 декември 2010 г. относно безопасността на движението по пътищата Съветът призова за разглеждане на необходимостта от по-нататъшно засилване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки и, където е подходящо, на равнището на Съюза. Съветът прикани Комисията да проучи възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата на равнището на Съюза в случаите, в които това е целесъобразно, и за приемане на допълнителни мерки за улесняване на трансграничното правоприлагане по отношение на пътнотранспортните нарушения, и по-специално нарушенията, които са свързани с тежки пътнотранспортни произшествия.
(4)
На 19 март 2008 г. Комисията прие предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за улесняване на трансграничното правоприлагане в областта на пътната безопасност въз основа на член 71, параграф 1, буква в) от Договора за създаване на Европейската общност (понастоящем член 91 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Директива 2011/82/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5) обаче беше приета въз основа на член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решение на Съда от 6 май 2014 г. по дело C-43/12 (6) Директива 2011/82/ЕС беше отменена с обосновката, че тя не е може да бъде валидно приета на основание член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решението бяха запазени правните последици на Директива 2011/82/ЕС до влизането в сила - в разумен срок, който не трябва да бъде по-дълъг от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на съдебното решение - на нова директива, основана на член 91, параграф 1, буква в) от ДФЕС. Поради това новата директива следва да бъде приета на основание на посочения член.
(5)
Следва да се насърчава по-голяма степен на сближаване на мерките за контрол между държавите членки и във връзка с това Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол на безопасността по пътищата.
(6)
Следва да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правилата за безопасно движение по пътищата, действащи в различните държави членки, и относно изпълнението на настоящата директива, по-специално чрез подходящи мерки, които да гарантират предоставянето на достатъчна информация относно последствията от неспазването на правилата за безопасно движение по пътищата при пътуване в държава членка, различна от държавата членка на регистрация.
(7)
С цел да се подобри безопасността по пътищата в целия Съюз и да се гарантира еднакво третиране на водачите на превозни средства, а именно на нарушителите с местна и с чуждестранна регистрация, следва да бъде улеснено изпълнението независимо от държавата членка, в която е регистрирано превозното средство. За тази цел следва да се използва система за трансграничен обмен на информация за някои установени пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, независимо дали са от административен или наказателноправен характер съгласно правото на съответната държава членка, която система да предоставя на държавата членка по местонарушението достъп до данни за регистрацията на превозни средства, с които разполага държавата членка на регистрация.
(8)
По-ефикасният трансграничен обмен на данни за регистрацията на превозни средства, който би улеснил идентифицирането на лицата, за които съществува подозрение, че са извършили свързано с безопасността по пътищата пътнотранспортно нарушение, може да увеличи възпиращото въздействие и да доведе до по-предпазливо поведение на водачите на превозни средства, регистрирани в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, което от своя страна ще предотврати жертвите в резултат от пътнотранспортни произшествия.
(9)
Пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, не се третират по еднакъв начин в държавите членки. В националното си право някои държави членки определят тези нарушения като административни нарушения, а други - като престъпления. Настоящата директива следва да се прилага независимо от квалификацията на нарушенията по националното право.
(10)
Държавите членки следва взаимно да си предоставят право на достъп до данните за регистрацията на превозни средства, за да подобрят обмена на информация и да ускорят действащите процедури. За тази цел разпоредбите относно техническите спецификации и наличието на автоматизиран обмен на данни, предвидени в решенията„Прюм“, следва, доколкото е възможно, да бъдат включени в настоящата директива.
(11)
В Решение 2008/616/ПВР се определят характеристиките на сигурността за съществуващи софтуерни приложения и свързаните технически изисквания за обмен на данни за регистрацията на превозни средства. Без да се засяга общата приложимост на посоченото решение тези характеристики на сигурността и технически изисквания следва, от съображения за регулаторна и практическа ефективност, да се използват за целите на настоящата директива.
(12)
Обменът на данни съгласно настоящата директива следва да се основава на съществуващи софтуерни приложения, които следва същевременно да улесняват докладването от държавите членки до Комисията. Такива приложения следва да осигуряват бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства между държавите членки. Следва да се използва софтуерното приложение към Европейската информационна система за превозни средства и свидетелства за управление („Eucaris“), което е задължително за държавите членки по решенията „Прюм“ по отношение на данните за регистрацията на превозни средства. Комисията следва да изготви оценка и да докладва относно функционирането на софтуерните приложения, използвани за целите на настоящата директива.
(13)
Обхватът на софтуерните приложения следва да е ограничен само до процесите, използвани при обмена на информация между националните звена за контакт в държавите членки. Процедурите и автоматизираните процеси, в които се използва тази информация, са извън обхвата на тези приложения.
(14)
Стратегията за управление на информацията в областта на вътрешната сигурност на ЕС има за цел намирането на най-простите, лесно проследими и икономически ефективни решения за обмен на данни.
(15)
Държавите членки следва да могат да се свържат със собственика или държателя на съответното превозно средство или с идентифицирано по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортното нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за да го уведомят за приложимите процедури и правните последици съгласно правото на държавата членка по местонарушението. Когато предприемат подобни действия, държавите членки следва да имат предвид да изпращат информацията за пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, на езика, на който са издадени документите за регистрация, или на езика, който най-вероятно разбира съответното лице, за да може то ясно да разбере предоставената му информация. Държавите членки следва да прилагат подходящи процедури, за да гарантират, че информацията се получава само от съответното лице, а не от трета страна. За тази цел държавите членки следва да използват механизми, аналогични на приетите за последващи действия при подобни нарушения, като например, където това е целесъобразно, препоръчано писмо. Това ще даде възможност на съответното лице да отговори по подходящ начин на уведомителното писмо, по-конкретно като поиска повече информация, като плати глобата или като упражни правото си на защита, по-специално в случай на грешка при установяване на самоличността. Последващите процедурни действия се уреждат от приложимите правни инструменти, включително инструментите относно взаимопомощта и относно взаимното признаване, например Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета (7).
(16)
Държавите членки следва да предоставят превод, който е равностоен на уведомителното писмо, изпратено от държавата членка по местонарушението, както е предвидено в Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8).
(17)
С оглед провеждане на политика за безопасност по пътищата, насочена към постигане на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза, и като се вземат предвид твърде различните обстоятелства в рамките на Съюза, държавите членки следва да предприемат действия, без да се засягат по-строгите политики и закони, с цел да се гарантира по-голяма степен на сближаване на правилата за движение по пътищата и тяхното прилагане между държавите членки. В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти с цел установяване на сравними методи, практики и минимални стандарти на равнището на Съюза, като се вземат предвид международното сътрудничество и съществуващите споразумения в областта на безопасността по пътищата, по-специално Виенската конвенция за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г.
(18)
В своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите членки Комисията следва да проучи необходимостта от общи критерии за последващите процедури от страна на държавите членки в случай на неплащане на парична глоба, които да са в съответствие със законите и процедурите на държавите членки. В посочения доклад Комисията следва да разгледа такива въпроси като процедурите между компетентните органи на държавите членки за предаването на окончателното решение за налагане на санкция и/или парична глоба, както и признаването и изпълнението на окончателното решение.
(19)
При подготовката за преразглеждане на настоящата директива Комисията следва да проведе консултации със заинтересованите страни, като например институциите или компетентните органи в областта на правоприлагането и безопасността по пътищата, сдруженията на пострадали лица и други неправителствени организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата.
(20)
По-тясното сътрудничество между правоприлагащите органи следва да бъде съчетано със зачитане на основните права, по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на личните данни, гарантирани чрез специални правила за защита на данните. Посочените правила следва да отчитат по-конкретно специфичното естество на трансграничния онлайн достъп до бази данни. Необходимо е да бъдат създадени софтуерни приложения, които да позволяват обменът на информация да се извършва при сигурни условия и да гарантират поверителността на изпращаните данни. Данните, събирани съгласно настоящата директива, следва да не се използват за други цели, освен за целите, определени в нея. Държавите членки следва да спазват задълженията по отношение на условията за използване и временно съхраняване на данните.
(21)
Обработването на лични данни, предвидено с настоящата директива, е подходящо за постигането на законните цели, преследвани от настоящата директива в областта на пътната безопасност, а именно гарантиране на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин изпълнението на санкциите и не превишава това, което е подходящо и необходимо за постигането на посочените цели.
(22)
Данните, свързани с идентифицирането на даден нарушител, са лични данни. При дейностите по обработване на лични данни, извършвани по силата на настоящата директива, следва да се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). Без да се засягат процедурните изисквания за обжалване и механизмите за обезщетение на съответната държава членка, при уведомяването за извършеното нарушение лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да бъде съответно информирано за правото на достъп, правото на поправка и заличаване на лични данни, както и за максималния законен срок на съхраняване на данните. В този контекст лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да има и право да изиска корекция на неточни лични данни или незабавно заличаване на незаконно регистрирани данни.
(23)
В рамките на решенията „Прюм“ при обработването на данни за регистрацията на превозни средства, съдържащи лични данни, се прилагат специфичните разпоредби относно защитата на данните, определени в Решение 2008/615/ПВР. В това отношение държавите членки имат възможност да прилагат посочените специфични разпоредби към лични данни, които се обработват също и за целите на настоящата директива, при условие че гарантират, че обработването на данни, свързани с всички нарушения, обхванати от настоящата директива, е съобразено с националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
(24)
Следва да се осигури възможност за участие на трети държави в обмена на данни за регистрацията на превозни средства, при условие че са сключили споразумение за тази цел със Съюза. Това споразумение следва да включва необходимите разпоредби за защита на данните.
(25)
Настоящата директива утвърждава основните права и принципи, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, включително зачитането на личния и семейния живот, защитата на личните данни, правото на справедлив съдебен процес, презумпцията за невиновност и правото на защита.
(26)
За да се постигне целта за обмен на информация между държавите членки чрез оперативно съвместими средства, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на съобразяването със съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да следва обичайната си практика и да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Комисията следва да направи анализ на прилагането на настоящата директива с цел да набележи допълнителни ефективни и ефикасни мерки за подобряване на безопасността по пътищата. Без да се засягат задълженията за транспониране на настоящата директива, Дания, Ирландия и Обединеното кралство следва също да си сътрудничат с Комисията в тази дейност, когато е целесъобразно, за да се гарантира своевременно и цялостно докладване по този въпрос.
(28)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(29)
Като се има предвид, че Директива 2011/82/ЕС не се прилага за Дания, Ирландия и Обединеното кралство и следователно те не са я транспонирали е подходящо да се предостави достатъчно допълнително време на посочените държави членки, за да го направят.
(30)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10) и той представи становище на 3 октомври 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Настоящата директива цели осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин на изпълнението на санкциите в случаите, когато тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението.
Член 2
Приложно поле
Настоящата директива се прилага за следните пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата:
а)
несъобразена скорост;
б)
неизползване на обезопасителен колан;
в)
преминаване на червена светлина;
г)
управление в нетрезво състояние;
д)
управление под въздействието на наркотични вещества;
е)
неизползване на предпазна каска;
ж)
движение в забранена лента;
з)
незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„превозно средство“ означава всяко превозно средство с двигател, включително и мотоциклет, което обикновено се използва за превоз на пътници или товари по шосе;
б)
„държава членка по местонарушението“ означава държавата членка, в която е извършено нарушението;
в)
„държава членка на регистрация“ означава държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, с което е извършено нарушението;
г)
„несъобразена скорост“ означава превишаване на ограниченията за скоростта на движение, които са в сила в държавата членка по местонарушението за съответния път или вид превозно средство;
д)
„неизползване на обезопасителен колан“ означава неспазване на изискването за използване на обезопасителен колан или на cистема за обезопасяване за деца в съответствие с Директива 91/671/ЕИО на Съвета (11) и с правото на държавата членка по местонарушението;
е)
„преминаване на червена светлина“ означава преминаване на червена светлина или неспиране при друг подаден сигнал за спиране съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
ж)
„управление в нетрезво състояние“ означава управление на превозното средство под въздействието на алкохол съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
з)
„управление под въздействието на наркотични вещества“ означава управление на превозното средство под въздействието на наркотични вещества или други вещества с подобен ефект съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
и)
„неизползване на предпазна каска“ означава неизползване на предпазна каска, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
й)
„движение в забранена лента“ означава незаконно използване на част от пътя, като например лента за аварийно спиране, лента, предназначена за обществения транспорт, или временно затворена лента поради задръстване или ремонтна дейност, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
к)
„незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление“ означава незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация при управление на превозно средство, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
л)
„национално звено за контакт“ означава компетентният орган, определен да отговаря за обмена на данни за регистрацията на превозни средства;
м)
„автоматизирано търсене“ означава процедура за онлайн достъп за справка в базите данни на една, повече от една или всички държави членки, или на участващите държави;
н)
„държател на превозно средство“ означава лицето, на чието име е регистрирано превозното средство съгласно правото на държавата членка на регистрация.
Член 4
Процедура за обмен на информация между държавите членки
1. За разследване на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавите членки предоставят на националните звена за контакт на другите държави членки, посочени в параграф 2 от настоящия член, достъп до следните национални данни за регистрацията на превозни средства, с правото да извършват автоматизирано търсене на:
а)
данни, свързани с превозните средства; и
б)
данни, свързани със собствениците или държателите на превозното средство.
Елементите на данните, посочени в букви а) и б), които са необходими за провеждане на търсене, са съобразени с приложение I.
2. За целите на обмена на данни, посочен в параграф 1, всяка държава членка определя национално звено за контакт. Правомощията на националните звена за контакт се уреждат от приложимото право на съответната държава членка.
3. При извършването на търсене под формата на изходящо искане националното звено за контакт на държавата членка по местонарушението използва пълен регистрационен номер.
Търсенията се извършват в съответствие с процедурите, описани в глава 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, с изключение на глава 3, точка 1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, за която се прилага приложение I към настоящата директива.
Съгласно настоящата директива държавата членка по местонарушението използва получените данни с цел установяване на лицето, което носи лична отговорност за изброените в член 2 от настоящата директива пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
4. Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства, без обмен на данни, принадлежащи на други бази данни, които не се използват за целите на настоящата директива. Държавите членки гарантират, че този обмен на информация се осъществява по икономически ефективен и сигурен начин. Държавите членки гарантират сигурността и защитата на предаваните данни, доколкото е възможно, чрез използване на съществуващи софтуерни приложения като това, посочено в член 15 от Решение 2008/616/ПВР, и изменените версии на тези софтуерни приложения, в съответствие с приложение I към настоящата директива и с глава 3, точки 2 и 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР. Изменените версии на софтуерните приложения предоставят както режим на онлайн обмен в реално време, така и пакетен режим на обмен, като последният позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение.
5. Всяка държава членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в параграф 4.
Член 5
Уведомително писмо за пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата
1. Държавата членка по местонарушението решава дали да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, или не.
Когато държавата членка по местонарушението реши да предприеме такова производство, тя информира в съответствие със своето национално право собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата.
Тази информация съдържа, в съответствие с приложимото национално право, правните последици от нарушението на територията на държавата членка по местонарушението, предвидени в нейното право.
2. Когато изпраща уведомителното писмо до собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, държавата членка по местонарушението включва, в съответствие със своето право, необходимата информация - а именно информация за естеството на това пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за мястото, датата и часа на нарушението, заглавието на текстовете от националното право, чиито разпоредби са нарушени, и съответната санкция и, когато е приложимо, данни за уреда, който е използван за установяване на нарушението. За тази цел държавата членка по местонарушението може да използва образеца, който се съдържа в приложение II.
3. Когато държавата членка по местонарушението реши да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, тя изпраща уведомителното писмо на езика, на който е изготвен документът за регистрация на превозното средство, ако той е на разположение, или на един от официалните езици на държавата членка на регистрация с цел да гарантира спазването на основните права.
Член 6
Доклади на държавите членки до Комисията
Всяка държава членка изпраща на Комисията изчерпателен доклад до 6 май 2016 г. и на всеки две години след това.
В изчерпателния доклад се посочва броят на автоматизираните търсения, направени от държавата членка по местонарушението, след изпратени искания до националното звено за контакт на държавата членка на регистрация във връзка с нарушения, извършени на нейна територия, както и видът на нарушенията, за които са направени тези искания, и броят на безрезултатните искания.
В изчерпателния доклад също така се съдържа описание на положението на национално равнище във връзка с последващите действия, предприети по отношение на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, въз основа на дела на такива нарушения, по които са били предприети последващи действия с уведомителни писма.
Член 7
Защита на данните
1. За личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, се прилагат разпоредбите за защита на данните, предвидени в Директива 95/46/ЕО.
2. По-специално всяка държава членка гарантира, че личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, в подходящ срок се поправят, в случай че са неточни, или се заличават или блокират, когато вече не са необходими, в съответствие с членове 6 и 12 от Директива 95/46/ЕО, и че в съответствие с член 6 от същата директива е установен срок за съхранение на данните.
Държавите членки гарантират, че всички лични данни, обработвани съгласно настоящата директива, се използват само за целта, посочена в член 1 от настоящата директива, и че лицата, за които се отнасят данните, имат същите права на информация, достъп, поправка, заличаване и блокиране, на обезщетение и на съдебна защита като правата, приети в рамките на националното право в изпълнение на съответните разпоредби на Директива 95/46/ЕО.
3. Всяко заинтересовано лице има право да получи информация относно това какви лични данни, регистрирани в държавата членка на регистрация, са били предадени на държавата членка по местонарушението, включително датата на искането и компетентния орган на държавата членка по местонарушението.
Член 8
Информация за участниците в движението по пътищата в Съюза
1. Комисията публикува на своя уебсайт обобщение на действащите правила в държавите членки, които попадат в приложното поле на настоящата директива, изготвено на всички официални езици на институциите на Съюза. Държавите членки предоставят на Комисията информация относно тези правила.
2. Държавите членки предоставят на участниците в движението по пътищата необходимата информация относно приложимите на тяхна територия правила и мерките за изпълнение на настоящата директива в сътрудничество, наред с други организации, с органите, които са компетентни в областта на безопасността по пътищата, неправителствените организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата, и автомобилните клубове.
Член 9
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10, с които се актуализира приложение I предвид техническия напредък с цел да бъдат отчетени съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I.
Член 10
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 13 март 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. От особено значение е преди приемането на тези делегирани актове Комисията да следва обичайната си практика и да осъществи консултации с експерти, включително експерти на държавите членки. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 11
Преразглеждане на директивата
Без да се засягат разпоредбите по член 12, параграф 1, втора алинея, до 7 ноември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива от държавите членки. В този доклад Комисията се съсредоточава по-специално върху следните аспекти и ако е целесъобразно, прави предложения за включване на тези аспекти:
-
оценка на необходимостта към приложното поле на настоящата директива да се добавят други пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата,
-
оценка на ефективността на настоящата директива по отношение на намаляването на броя на смъртните случаи по пътищата на Съюза,
-
оценка на необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол и за процедурите. В този контекст Комисията се приканва да разработи на равнището на Съюза насоки за безопасност по пътищата в рамките на общата транспортна политика с цел да се гарантира по-голямо сближаване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки чрез сравними методи и практики. Тези насоки може да покриват като минимум нарушенията, посочени в букви а) - г) на член 2,
-
оценка на необходимостта от засилване на изпълнението на санкциите в случай на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и от предлагане на общи критерии по отношение на процедурите за последващи действия в случай на неплащане на парични глоби в рамките на всички свързани политики на Съюза, включително общата транспортна политика,
-
възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата, където е подходящо,
-
оценка на софтуерните приложения, посочени в член 4, параграф 4, с оглед осигуряване на правилното изпълнение на настоящата директива, както и гарантиране на ефективен, бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства.
Член 12
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 6 май 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
Чрез дерогация от първа алинея Кралство Дания, Ирландия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия могат да удължат срока, посочен в първа алинея, до 6 май 2017 г.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на четвъртия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2015 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/413
(2015. gada 11. marts),
ar ko veicina pārrobežu apmaiņu ar informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. panta 1. punkta c) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Uzlabot ceļu satiksmes drošību ir viens no galvenajiem Savienības transporta politikas mērķiem. Savienība īsteno politiku ceļu satiksmes drošības uzlabošanai, kuras mērķis ir samazināt bojāgājušo un ievainoto skaitu un materiālos zaudējumus. Šīs politikas svarīgs elements ir konsekventa to sankciju izpilde, kuras piemērotas par Savienībā izdarītiem ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, kas būtiski apdraud ceļu satiksmes drošību.
(2)
Tomēr atbilstīgu procedūru trūkuma dēļ un neatkarīgi no esošajām iespējām saskaņā ar Padomes Lēmumu 2008/615/TI (3) un Padomes Lēmumu 2008/616/TI (4) (“Prīmes lēmumi”), sankcijas naudas sodu veidā par konkrētiem ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem bieži vien netiek izpildītas, ja šie pārkāpumi izdarīti ar transportlīdzekli, kas reģistrēts dalībvalstī, kura nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts. Šīs direktīvas mērķis ir gādāt, lai pat šādos gadījumos būtu nodrošināta ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumu izmeklēšanas efektivitāte.
(3)
Komisija 2010. gada 20. jūlija paziņojumā “Virzoties uz Eiropas ceļu satiksmes drošības telpu: satiksmes drošības politikas ievirzes 2011.-2020. gadam” uzsvēra, ka ceļu satiksmes noteikumu izpilde joprojām ir galvenais faktors tādu apstākļu radīšanā, kas ievērojami samazinās nāves gadījumu un traumu skaitu. Padome 2010. gada 2. decembra secinājumos par ceļu satiksmes drošību aicināja apsvērt nepieciešamību vēl vairāk nostiprināt ceļu satiksmes noteikumu izpildi dalībvalstīs un attiecīgā gadījumā arī Savienības līmenī. Tā aicināja Komisiju izskatīt iespēju attiecīgā gadījumā saskaņot satiksmes noteikumus Savienības līmenī un pieņemt papildu pasākumus, kuri atvieglotu to sankciju pārrobežu izpildi, kas piemērotas par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, jo īpaši tiem, kas saistīti ar smagiem ceļu satiksmes negadījumiem.
(4)
Komisija 2008. gada 19. martā, pamatojoties uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 71. panta 1. punkta c) apakšpunktu (tagad - Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 91. pants), pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko veicina sankciju pārrobežu izpildi ceļu satiksmes drošības jomā. Tomēr Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/82/ES (5) tika pieņemta, pamatojoties uz LESD 87. panta 2. punktu. Ar Tiesas 2014. gada 6. maija spriedumu lietā C-43/12 (6) Direktīvu 2011/82/ES atcēla, pamatojoties uz to, ka tā nevarēja tikt likumīgi pieņemta, par pamatu izmantojot LESD 87. panta 2. punktu. Ar spriedumu Direktīvu 2011/82/ES atstāja spēkā līdz brīdim, kad pieņemamā termiņā, kam nav jāpārsniedz divpadsmit mēneši no sprieduma pasludināšanas dienas, būs stājusies spēkā jauna direktīva, kuras pamatā būtu LESD 91. panta 1. punkta c) apakšpunkts. Šā iemesla dēļ būtu jāpieņem jauna direktīva, kuras pamatā būtu minētais pants.
(5)
Būtu jāveicina lielāka dalībvalstu kontroles pasākumu konverģence, un Komisijai šajā sakarā būtu jāizskata nepieciešamība izstrādāt vienotus standartus automātiskajām kontrolierīcēm, ko izmanto ceļu satiksmes drošības pārbaudēs.
(6)
Būtu jāveicina Savienības iedzīvotāju izpratne par ceļu satiksmes drošības noteikumiem, kas ir spēkā dažādās dalībvalstīs, un par to, kā tiek īstenota šī direktīva, proti, būtu jāveic piemēroti pasākumi, kuri nodrošinātu pietiekamu informāciju par sekām, kādas rada ceļu satiksmes drošības noteikumu neievērošana, ceļojot dalībvalstī, kas nav transportlīdzekļa reģistrācijas dalībvalsts.
(7)
Lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību visā Savienībā un nodrošinātu vienādu attieksmi pret pārkāpumu izdarījušajiem autovadītājiem - proti, neņemot vērā, vai viņi ir vai nav attiecīgās valsts iedzīvotāji -, būtu jāsekmē sankciju izpilde neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī ir reģistrēts transportlīdzeklis. Tālab būtu jāizmanto sistēma pārrobežu apmaiņai ar informāciju par konkrētiem konstatētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem (neatkarīgi no tā, vai saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem pārkāpums ir administratīva vai krimināltiesiska rakstura), ar kuru pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstij tiktu piešķirta piekļuve reģistrācijas dalībvalsts transportlīdzekļu reģistrācijas datiem (TRD).
(8)
TRD efektīvāka pārrobežu apmaiņa, kam būtu jāpalīdz identificēt personas, kuras tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumu, varētu palielināt preventīvo iedarbību un veicināt to vadītāju piesardzīgāku uzvedību, kuri vada transportlīdzekļus, kas ir reģistrēti dalībvalstī, kura nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, tādējādi novēršot cilvēku upurus ceļu satiksmes negadījumos.
(9)
Ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, dalībvalstīs netiek piemērots viendabīgs režīms. Dažas dalībvalstis savos tiesību aktos šādus pārkāpumus kvalificē kā “administratīvus pārkāpumus”, bet citas - kā “noziedzīgus nodarījumus”. Šī direktīva būtu jāpiemēro neatkarīgi no tā, kā šie pārkāpumi kvalificēti valstu tiesību aktos.
(10)
Dalībvalstīm būtu cita citai jāpiešķir tiesības piekļūt saviem TRD, lai uzlabotu informācijas apmaiņu un paātrinātu spēkā esošās procedūras. Tālab noteikumi par tehniskajām specifikācijām un automatizētās datu apmaiņas pieejamību, kas izklāstīti Prīmes lēmumos, būtu pēc iespējas jāiekļauj šajā direktīvā.
(11)
Lēmumā 2008/616/TI ir izklāstītas esošo lietojumprogrammu drošības iezīmes un saistītās tehniskās prasības apmaiņai ar transportlīdzekļu reģistrācijas datiem. Neskarot minētās direktīvas vispārīgo piemērojamību, minētās drošības iezīmes un tehniskās prasības regulatīvās un praktiskās efektivitātes labad būtu jāizmanto šajā direktīvā.
(12)
Šajā direktīvā noteikto datu apmaiņu vajadzētu veikt, izmantojot esošās lietojumprogrammas, un tām vienlaikus būtu jāatvieglo dalībvalstu ziņojumu sniegšana Komisijai. Šādām programmām būtu jānodrošina konkrētu TRD ātra, droša un konfidenciāla apmaiņa starp dalībvalstīm. Būtu jāizmanto Eiropas Transportlīdzekļu un vadītāja apliecību informācijas sistēmas (Eucaris) lietojumprogrammas priekšrocības, kas ir obligāta dalībvalstīm saskaņā ar Prīmes lēmumiem attiecībā uz TRD. Komisijai būtu jāizvērtē, kā darbojas lietojumprogrammas, ko izmanto šīs direktīvas mērķiem, un jāziņo par to.
(13)
Minēto lietojumprogrammu darbības jomā būtu jāietver tikai tos procesus, ko izmanto informācijas apmaiņā starp valstu kontaktpunktiem dalībvalstīs. Šādas programmas neattiecas uz procedūrām un automatizētiem procesiem, kuros ir jāizmanto informācija.
(14)
ES iekšējās drošības informācijas pārvaldības stratēģijas mērķis ir rast vienkāršākos, vieglāk konstatējamos un rentablākos risinājumus datu apmaiņai.
(15)
Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai sazināties ar transportlīdzekļa īpašnieku, turētāju vai citādi identificētu personu, ko tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma izdarīšanu, lai attiecīgo personu informētu par piemērojamajām procedūrām un juridiskajām sekām, kas paredzētas pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos. Šajā saistībā dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem nosūtīt valodā, kas lietota reģistrācijas dokumentos, vai valodā, ko, visticamāk, saprot attiecīgā persona, lai nodrošinātu to, ka minētā persona skaidri saprot, kāda informācija tai tiek sniegta. Dalībvalstīm būtu jāpiemēro atbilstīgas procedūras, lai nodrošinātu, ka tiek informēta tikai attiecīgā persona, nevis kāda cita persona. Šim nolūkam dalībvalstīm būtu jāizmanto sīki izstrādāta kārtība, kas līdzīga kārtībai, kāda pieņemta šādu pārkāpumu risināšanai, tostarp attiecīgā gadījumā tādi līdzekļi kā ierakstīts sūtījums. Tas šai personai ļautu pienācīgi atbildēt uz informatīvu vēstuli, jo īpaši lūgt papildu informāciju, samaksāt naudas sodu vai izmantot savas tiesības uz aizstāvību, īpaši tad, ja notikusi identifikācijas kļūda. Uz turpmākajām procedūrām attiecas piemērojamie juridiskie instrumenti, tostarp instrumenti par savstarpēju palīdzību un savstarpēju atzīšanu, piemēram, Padomes Pamatlēmums 2005/214/TI (7).
(16)
Dalībvalstīm būtu jānodrošina līdzvērtīgs tulkojums attiecībā uz informatīvo vēstuli, ko nosūta pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2010/64/ES (8).
(17)
Īstenojot satiksmes drošības politiku, kas tiecas nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem satiksmes dalībniekiem Savienībā un ņemot vērā ļoti atšķirīgos apstākļus, kādi joprojām pastāv Savienībā, dalībvalstīm, neskarot stingrākas politiskās nostādnes un tiesību aktus, būtu jāveic darbības, lai nodrošinātu lielāku ceļu satiksmes noteikumu un to izpildes konverģenci starp dalībvalstīm. Komisijai ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu būtu jāizvērtē nepieciešamība izstrādāt vienotus standartus, lai Savienības līmenī ieviestu salīdzināmas metodes, praksi un minimālos standartus, ņemot vērā starptautisko sadarbību un spēkā esošos nolīgumus satiksmes drošības jomā, jo īpaši 1968. gada 8. novembra Vīnes konvenciju par ceļu satiksmi.
(18)
Komisijai ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs būtu jāizvērtē nepieciešamība izstrādāt vienotus kritērijus dalībvalstu veiktajām turpmākām procedūrām naudas soda nemaksāšanas gadījumos, ievērojot dalībvalstu tiesību aktus un procedūras. Minētajā ziņojumā Komisijai būtu jāpievēršas tādiem jautājumiem kā dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpējās procedūras, ko izmanto, lai nosūtītu galīgo lēmumu par sankcijas un/vai naudas soda piemērošanu, kā arī lai atzītu un izpildītu galīgo lēmumu.
(19)
Gatavojoties šīs direktīvas pārskatīšanai, Komisijai būtu jāapspriežas ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, piemēram, ar ceļu satiksmes drošības un tiesībaizsardzības iestādēm vai kompetentajām struktūrām, negadījumos cietušo asociācijām un citām nevalstiskajām organizācijām, kas darbojas ceļu satiksmes drošības jomā.
(20)
Tiesībaizsardzības iestāžu ciešākai sadarbībai būtu jānotiek, ņemot vērā pamattiesības, jo īpaši tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību un personas datu aizsardzību, ko garantē ar īpašiem datu aizsardzības pasākumiem. Minētajos pasākumos īpaši būtu jāņem vērā specifika, kāda piemīt pārrobežu tiešsaistes piekļuvei datubāzēm. Jāraugās, lai izveidojamās lietojumprogrammas ļautu veikt drošu informācijas apmaiņu un garantētu nosūtīto datu konfidencialitāti. Datus, kas savākti saskaņā ar šo direktīvu, nebūtu jāizmanto mērķiem, kuri nav paredzēti šajā direktīvā. Dalībvalstīm būtu jāievēro šo datu izmantošanas un pagaidu glabāšanas nosacījumi.
(21)
Personas datu apstrāde, kas paredzēta saskaņā ar šo direktīvu, ir atbilstīga, lai sasniegtu leģitīmos mērķus, kas noteikti ar šo direktīvu ceļu satiksmes drošības jomā, proti, nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem ceļu satiksmes dalībniekiem Savienībā, veicinot pārrobežu apmaiņu ar informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem un līdz ar to arī sankciju izpildi, un nepārsniedz to, kas ir atbilstīgs un nepieciešams, lai sasniegtu minētos mērķus.
(22)
Dati, kas attiecas uz pārkāpēja identifikāciju, ir personas dati. Uz datu apstrādes darbībām, ko veic, piemērojot šo direktīvu, būtu jāattiecina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (9). Neskarot procedūras prasības attiecībā uz iesaistītās dalībvalsts pārsūdzības un kompensācijas mehānismiem, kad datu subjektam tiek paziņots par pārkāpumu, tas būtu attiecīgi jāinformē par tiesībām uz piekļuvi datiem un tiesībām uz personas datu labošanu un dzēšanu, kā arī par tiesību aktos noteikto maksimālo datu glabāšanas laiku. Šajā kontekstā datu subjektam vajadzētu arī būt tiesībām pieprasīt, lai nekavējoties tiktu izlaboti visi neprecīzie personas dati vai dzēsti visi nelikumīgi reģistrētie dati.
(23)
Atbilstīgi Prīmes lēmumiem uz tādu TRD apstrādi, kas satur personas datus, attiecas Lēmumā 2008/615/TI izklāstītie īpašie noteikumi par datu aizsardzību. Šajā sakarā dalībvalstīm ir iespēja piemērot minētos īpašos noteikumus personas datiem, kuri arī tiek apstrādāti, piemērojot šo direktīvu, ar noteikumu, ka tie nodrošina, ka tādu datu apstrāde, kas saistīti ar visiem pārkāpumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, atbilst valstu noteikumiem, ar kuriem īsteno Direktīvu 95/46/EK.
(24)
Trešām valstīm vajadzētu būt iespējai piedalīties TRD apmaiņā, ar noteikumu, ka tās šajā nolūkā ir noslēgušas nolīgumu ar Savienību. Šādā nolīgumā būtu jāietver vajadzīgie datu aizsardzības noteikumi.
(25)
Ar šo direktīvu nostiprina pamattiesības un principus, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības uz personas datu aizsardzību, tiesības uz taisnīgu tiesu, nevainīguma prezumpciju un tiesības uz aizstāvību.
(26)
Lai panāktu, ka dalībvalstis apmainās ar informāciju, izmantojot sadarbspējīgus tehniskos līdzekļus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai ņemtu vērā attiecīgās izmaiņas Prīmes lēmumos, vai arī, ja to prasa Savienības tiesību akti, kas ir tieši saistīti ar I pielikuma atjaunināšanu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, ievērotu savu ierasto praksi un rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(27)
Komisijai būtu jāanalizē šīs direktīvas piemērošana, lai apzinātu turpmākus efektīvus un lietderīgus pasākumus ceļu satiksmes drošības uzlabošanai. Neskarot ar šīs direktīvas transponēšanu saistītos pienākumus, Dānijai, Īrijai un Apvienotajai Karalistei attiecīgā gadījumā arī vajadzētu sadarboties ar Komisiju minētā darba veikšanā, lai nodrošinātu laicīgu un pilnīgu ziņošanu par šo jautājumu.
(28)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem ceļu satiksmes dalībniekiem Savienībā, veicinot pārrobežu apmaiņu ar informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, ja šie pārkāpumi izdarīti ar transportlīdzekli, kas reģistrēts dalībvalstī, kura nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet rīcības mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kuri vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(29)
Ņemot vērā to, ka Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste nav ievērojušas Direktīvu 2011/82/ES un tāpēc nav to transponējušas, ir atbilstīgi dot minētajām dalībvalstīm pietiekami garu papildu laiku to izdarīt.
(30)
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (10) 28. panta 2. punktu notika apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kurš sniedza atzinumu 2014. gada 3. oktobrī,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Mērķis
Šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem ceļu satiksmes dalībniekiem Savienībā, veicinot pārrobežu apmaiņu ar informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem un tādējādi atvieglojot sankciju izpildi, ja minētie pārkāpumi izdarīti ar transportlīdzekli, kas reģistrēts dalībvalstī, kura nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts.
2. pants
Piemērošanas joma
Šo direktīvu piemēro šādiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem:
a)
atļautā braukšanas ātruma pārsniegšana;
b)
drošības jostas nelietošana;
c)
luksofora aizliedzošā gaismas signāla neievērošana;
d)
transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā;
e)
transportlīdzekļa vadīšana narkotisko vielu ietekmē;
f)
aizsargķiveres nelietošana;
g)
ceļa braucamās joslas neatļauta izmantošana;
h)
mobilā tālruņa vai citas sakaru ierīces neatļauta izmantošana, vadot transportlīdzekli.
3. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“transportlīdzeklis” ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis (tostarp motocikli), ko parasti izmanto cilvēku vai kravu pārvadāšanai pa autoceļiem;
b)
“pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā ir izdarīts pārkāpums;
c)
“reģistrācijas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā ir reģistrēts transportlīdzeklis, ar ko ir izdarīts pārkāpums;
d)
“atļautā braukšanas ātruma pārsniegšana” ir tā ātruma ierobežojuma pārsniegšana, kurš atbilstīgi ceļam vai attiecīgā transportlīdzekļa veidam ir spēkā pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstī;
e)
“drošības jostas nelietošana” nozīmē, ka netiek ievērota prasība lietot drošības jostu vai izmantot bērnu ierobežotājsistēmas saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/671/EEK (11) un pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktiem;
f)
“luksofora aizliedzošā gaismas signāla neievērošana” ir kustības turpināšana pie ieslēgta luksofora sarkanā gaismas signāla vai kāda cita attiecīga kustību aizliedzoša signāla, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
g)
“transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā” ir transportlīdzekļa vadīšana, atrodoties alkohola reibumā, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
h)
“transportlīdzekļa vadīšana narkotisko vielu ietekmē” ir transportlīdzekļa vadīšana, atrodoties narkotisko vai citu līdzīgas iedarbības vielu ietekmē, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
i)
“aizsargķiveres nelietošana” ir aizsargķiveres nelietošana, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
j)
“ceļa braucamās joslas neatļauta izmantošana” nozīmē, ka tiek neatļauti izmantota ceļa posma daļa, piemēram, josla ārkārtas gadījumiem, sabiedriskā transporta josla vai josla, kas sastrēguma vai ceļa remontdarbu dēļ uz laiku slēgta, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
k)
“mobilā tālruņa vai citas sakaru ierīces neatļauta izmantošana, vadot transportlīdzekli” ir mobilā tālruņa vai citas sakaru ierīces neatļauta izmantošana, vadot transportlīdzekli, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
l)
“valsts kontaktpunkts” ir TRD apmaiņai norīkotā kompetentā iestāde;
m)
“automatizētā meklēšana” ir tiešsaistes piekļuves procedūra datu meklēšanai vienas, vairāk nekā vienas vai visu dalībvalstu vai iesaistīto valstu datubāzēs;
n)
“transportlīdzekļa turētājs” ir persona, uz kuras vārda transportlīdzeklis ir reģistrēts, kā definēts reģistrācijas dalībvalsts tiesību aktos.
4. pants
Procedūra informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm
1. Lai izmeklētu 2. pantā minētos ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumus, dalībvalstis piešķir citu dalībvalstu valsts kontaktpunktiem, kas minēti šā panta 2. punktā, piekļuvi šādiem valstu TRD ar tiesībām veikt automatizētu meklēšanu attiecībā uz:
a)
datiem par transportlīdzekli; un
b)
datiem par transportlīdzekļa īpašnieku vai turētāju.
Šā punkta a) un b) apakšpunktā minētie datu elementi, kas vajadzīgi meklēšanai, atbilst I pielikumam.
2. Katra dalībvalsts norīko valsts kontaktpunktu, lai varētu apmainīties ar 1. punktā minētajiem datiem. Valstu kontaktpunktu pilnvaras reglamentē attiecīgajā dalībvalstī piemērojamie tiesību akti.
3. Veicot meklēšanu izejošo pieprasījumu veidā, pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts norīkotais valsts kontaktpunkts izmanto pilnu reģistrācijas numuru.
Minēto meklēšanu veic saskaņā ar procedūrām, kas aprakstītas Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 3. nodaļā, izņemot attiecībā uz Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 3. nodaļas 1. punktu, kad piemēro šīs direktīvas I pielikumu.
Saskaņā ar šo direktīvu pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts iegūtos datus izmanto, lai noskaidrotu, kurš ir personīgi atbildīgs par šīs direktīvas 2. pantā minētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem.
4. Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka informācijas apmaiņai tiek izmantoti sadarbspējīgi elektroniskie līdzekļi un nenotiek apmaiņa ar datiem no citām datubāzēm, kas netiek izmantotas, piemērojot šo direktīvu. Dalībvalstis nodrošina, ka šāda informācijas apmaiņa tiek veikta rentabli un droši. Dalībvalstis garantē nosūtīto datu drošību un aizsardzību, pēc iespējas izmantojot esošās lietojumprogrammas, piemēram, Lēmuma 2008/616/TI 15. pantā minēto, un šo lietojumprogrammu atjauninātās versijas saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu un Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 3. nodaļas 2. un 3. punktu. Lietojumprogrammu atjauninātajām versijām jādarbojas gan tiešsaistes apmaiņas režīmā reāllaikā, gan pakešapmaiņas režīmā, kurš ļauj vienā ziņojumā apmainīties ar vairākiem pieprasījumiem vai atbildēm.
5. Katra dalībvalsts sedz izmaksas, ko tai rada 4. punktā minēto lietojumprogrammu pārvaldīšana, izmantošana un uzturēšana.
5. pants
Informatīva vēstule par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumu
1. Pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts pieņem lēmumu sākt vai nesākt turpmākas procedūras saistībā ar 2. pantā minētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem.
Ja pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts nolemj sākt šādas procedūras, tā saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem informē transportlīdzekļa īpašnieku, turētāju vai citādi identificētu personu, ko tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma izdarīšanu.
Atbilstīgi valsts tiesību aktiem tiek sniegta informācija arī par tām attiecīgajām juridiskajām sekām pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts teritorijā, kuras paredzētas konkrētās dalībvalsts tiesību aktos.
2. Nosūtot informatīvu vēstuli transportlīdzekļa īpašniekam, turētājam vai citādi identificētai personai, ko tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma izdarīšanu, pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts saskaņā ar saviem tiesību aktiem iekļauj tajā visu attiecīgo informāciju, proti, informāciju par konkrētā ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma būtību, pārkāpuma izdarīšanas vietu, datumu un laiku, pārkāpto valsts tiesību aktu nosaukumu un sankcijas un attiecīgos gadījumos datus par ierīci, kas izmantota pārkāpuma fiksēšanai. Šim nolūkam pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts var izmantot veidni, kuras paraugs sniegts II pielikumā.
3. Ja pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts nolemj sākt turpmākas procedūras attiecībā uz 2. pantā minētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, tā nolūkā nodrošināt pamattiesību ievērošanu nosūta informatīvu vēstuli valodā, kas lietota transportlīdzekļa reģistrācijas dokumentā, ja tas ir pieejams, vai vienā no reģistrācijas dalībvalsts oficiālajām valodām.
6. pants
Dalībvalstu ziņojumi Komisijai
Katra dalībvalsts līdz 2016. gada 6. maijam un pēc tam reizi divos gados nosūta Komisijai visaptverošu ziņojumu.
Visaptverošajā ziņojumā norāda to automatizēto meklējumu skaitu, ko veikusi pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts un kas adresēti valsts kontaktpunktam reģistrācijas dalībvalstī, ņemot vērā konkrētās dalībvalsts teritorijā izdarītos pārkāpumus, kā arī pārkāpumu veidus, par kuriem pieprasījumi veikti, un neveiksmīgo pieprasījumu skaitu.
Visaptverošajā ziņojumā sniedz arī situācijas raksturojumu valsts līmenī attiecībā uz turpmākajiem pasākumiem, kas veikti saistībā ar ceļu satiksmes drošības pārkāpumiem, pamatojoties uz tādu pārkāpumu proporcionālo daļu, par kuriem ir nosūtītas informatīvās vēstules.
7. pants
Datu aizsardzība
1. Personas datiem, ko apstrādā saskaņā ar šo direktīvu, piemēro datu aizsardzības noteikumus, kas izklāstīti Direktīvā 95/46/EK.
2. Jo īpaši, katra dalībvalsts nodrošina, ka personas datus, ko apstrādā atbilstīgi šai direktīvai, saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 6. un 12. pantu noteiktā laikposmā labo, ja tie ir neprecīzi, vai dzēš vai liedz tiem pieeju, ja tie vairs nav vajadzīgi, un ka saskaņā ar minētās direktīvas 6. pantu tiek noteikts termiņš šādu datu glabāšanai.
Dalībvalstis nodrošina, ka visus personas datus, ko apstrādā saskaņā ar šo direktīvu, izmanto vienīgi šīs direktīvas 1. pantā minētajam mērķim un ka datu subjektiem ir tādas pašas tiesības saņemt informāciju, tiesības uz piekļuvi, datu labošanu, dzēšanu un bloķēšanu, tiesības uz kompensāciju un tiesību aizsardzību kā tās, kas ir pieņemtas saskaņā ar valstu tiesību aktiem, īstenojot attiecīgos Direktīvas 95/46/EK noteikumus.
3. Visām attiecīgajām personām ir tiesības saņemt informāciju par to, kuri no reģistrācijas dalībvalstī glabātajiem personas datiem ir nosūtīti pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstij, cita starpā informāciju par pieprasījuma datumu un pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts kompetento iestādi.
8. pants
Informācija satiksmes dalībniekiem Savienībā
1. Komisija savā tīmekļa vietnē visās Savienības iestāžu oficiālajās valodās dara pieejamu apkopojumu par noteikumiem, kas dalībvalstīs ir spēkā jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Dalībvalstis sniedz Komisijai informāciju par šiem noteikumiem.
2. Dalībvalstis nodrošina satiksmes dalībniekus ar nepieciešamo informāciju par to teritorijā piemērojamajiem noteikumiem un šīs direktīvas īstenošanas pasākumiem sadarbībā ar, cita starpā, tādām organizācijām kā ceļu satiksmes drošības struktūras, nevalstiskas organizācijas, kas darbojas ceļu satiksmes drošības jomā, un automobilistu klubi.
9. pants
Deleģētie akti
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 10. pantu pieņemt deleģētos aktus, atjauninot I pielikumu tehnikas attīstības nolūkā, lai ņemtu vērā attiecīgās izmaiņas Prīmes lēmumos, vai arī, ja to prasa Savienības tiesību akti, kas ir tieši saistīti ar I pielikuma atjaunināšanu.
10. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 9. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2015. gada 13. marta. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 9. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Ir īpaši svarīgi, lai pirms minēto deleģēto aktu pieņemšanas Komisija ievērotu savu parasto praksi un rīkotu apspriešanās ar ekspertiem, tostarp dalībvalstu ekspertiem. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 9. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
11. pants
Direktīvas pārskatīšana
Neskarot 12. panta 1. punkta otrajā daļā izklāstītos noteikumus, Komisija līdz 2016. gada 7. novembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs. Ziņojumā Komisija galvenokārt pievērš uzmanību šādiem jautājumiem un attiecīgā gadījumā iesniedz priekšlikumus šo jautājumu risināšanai:
-
izvērtē, vai šīs direktīvas piemērošanas jomā būtu jāiekļauj citi ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumi,
-
izvērtē, cik efektīvi šī direktīva ir samazinājusi uz Savienības ceļiem bojāgājušo skaitu,
-
izvērtē nepieciešamību izstrādāt vienotus standartus automātiskajām kontrolierīcēm un procedūrām. Šajā saistībā Komisija tiek aicināta kopējās transporta politikas ietvaros izstrādāt Savienības mēroga ceļu satiksmes drošības vadlīnijas, lai ar salīdzināmu metožu un prakses palīdzību panāktu lielāku ceļu satiksmes noteikumu izpildes konverģenci dalībvalstīs. Ar minētajām pamatnostādnēm var aptvert vismaz tos pārkāpumus, kas uzskaitīti 2. panta a) līdz d) apakšpunktā,
-
izvērtē nepieciešamību visos attiecīgajos Savienības politikas virzienos, tostarp kopējā transporta politikā, nostiprināt sankciju izpildi attiecībā uz ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem un ierosināt vienotus kritērijus attiecībā uz turpmākām procedūrām, ko veic naudas soda nemaksāšanas gadījumos,
-
iespējas vajadzības gadījumā saskaņot ceļu satiksmes noteikumus,
-
izvērtē 4. panta 4. punktā minētās lietojumprogrammas, lai nodrošinātu šīs direktīvas pienācīgu īstenošanu, kā arī garantētu konkrētu TRD efektīvu, ātru, drošu un konfidenciālu apmaiņu.
12. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2015. gada 6. maijam. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
Atkāpjoties no pirmās daļas, Dānijas Karaliste, Īrija un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste var pirmajā daļā minēto termiņu pagarināt līdz 2017. gada 6. maijam.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
13. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā ceturtajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
14. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2015. gada 11. martā