РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 527/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1528/2007 на Съвета по отношение на изключването на определени държави от списъка с региони или държави, които са приключили преговори
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Преговорите по споразуменията за икономическо партньорство („споразуменията“) между:
държавите от КАРИФОРУМ, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, приключиха на 16 декември 2007 г.;
Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Централна Африка като страна по споразумението, от друга страна, приключиха на 17 декември 2007 г. (Република Камерун);
Гана, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, приключиха на 13 декември 2007 г.;
Кот д’Ивоар, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, приключиха на 7 декември 2007 г.;
държавите от Източна и Южна Африка, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, приключиха на 28 ноември 2007 г. (Република Сейшели и Република Зимбабве), на 4 декември 2007 г. (Република Мавриций), на 11 декември 2007 г. (Съюз на Коморските острови и Република Мадагаскар) и на 30 септември 2008 г. (Република Замбия);
Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и държавите от Южноафриканската общност за развитие, от друга страна, приключиха на 23 ноември 2007 г. (Република Ботсуана, Кралство Лесото, Кралство Свазиленд и Република Мозамбик) и на 3 декември 2007 г. (Република Намибия);
Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и държавите партньори от Източноафриканската общност, от друга страна, приключиха на 27 ноември 2007 г.;
Европейската общност, от една страна, и държавите от Тихоокеанския басейн, от друга страна, приключиха на 23 ноември 2007 г.
(2)
След като приключиха преговорите по споразуменията, Антигуа и Барбуда, Бахамската общност, Барбадос, Белиз, Република Ботсуана, Република Бурунди, Република Камерун, Съюзът на Коморските острови, Република Кот д’Ивоар, Доминиканската общност, Доминиканската република, Република Фиджи, Република Гана, Гренада, Кооперативна република Гвиана, Република Хаити, Ямайка, Република Кения, Кралство Лесото, Република Мадагаскар, Република Мавриций, Република Мозамбик, Република Намибия, Независимата държава Папуа-Нова Гвинея, Република Руанда, Сейнт Китс и Невис, Сейнт Лусия, Сейнт Винсънт и Гренадини, Република Сейшели, Република Суринам, Кралство Свазиленд, Обединена република Танзания, Република Тринидад и Тобаго, Република Уганда, Република Замбия и Република Зимбабве могат да бъдат включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1528/2007 на Съвета от 20 декември 2007 г. за прилагане на режима за продукти с произход от определени страни, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразуменията за икономическо партньорство (2).
(3)
Република Ботсуана, Република Бурунди, Република Камерун, Съюзът на Коморските острови, Република Кот д’Ивоар, Република Фиджи, Република Гана, Република Хаити, Република Кения, Кралство Лесото, Република Мозамбик, Република Намибия, Република Руанда, Кралство Свазиленд, Обединена република Танзания, Република Уганда и Република Замбия не са предприели необходимите действия за ратифициране на съответните споразумения.
(4)
Следователно, в съответствие с член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1528/2007, и по-специално буква б) от него, приложение I към същия регламент следва да се измени, за да бъдат заличени от него посочените държави.
(5)
С цел да се гарантира, че веднага след като предприемат необходимите действия за ратифициране на съответните споразумения и при условие че споразуменията влязат в сила, посочените държави ще могат незабавно да бъдат включени отново в приложение I към Регламент (ЕО) № 1528/2007, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на повторното включване в приложение I към Регламент (ЕО) № 1528/2007 на държавите, които са заличени от него по силата на настоящия регламент. Особено важно е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1528/2007 се изменя, както следва:
1)
Вмъкват се следните членове:
„Член 2a
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 2б за изменение на приложение I към настоящия регламент чрез повторно вписване на регионите или държавите от групата държави от АКТБ, които бяха заличени от посоченото приложение по силата на Регламент (ЕС) № 527/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), и които след заличаването им предприеха необходимите действия за ратифициране на съответните споразумения.
Член 2б
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2а, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 21 юни 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за периоди с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочено в същото решение. Решението за оттегляне влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет в съответствие с член 2а, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след като са получили нотификация за акта, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да повдигат възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
2)
Приложение I се заменя с текста в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 527/2013
(2013. gada 21. maijs),
ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1528/2007 attiecībā uz vairāku valstu izslēgšanu no to reģionu vai valstu saraksta, kas pabeigušas sarunas
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Sarunas par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (“nolīgumi”) starp:
CARIFORUM valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 16. decembrī;
Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Centrālāfrikas līgumslēdzēju pusi, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 17. decembrī (Kamerūnas Republika);
Ganu, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 13. decembrī;
Kotdivuāru, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 7. decembrī;
Austrumāfrikas un Āfrikas dienvidu daļas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 28. novembrī (Seišelu Salu Republika un Zimbabves Republika), 2007. gada 4. decembrī (Maurīcijas Republika), 2007. gada 11. decembrī (Komoru Savienība un Madagaskaras Republika) un 2008. gada 30. septembrī (Zambijas Republika);
Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 23. novembrī (Botsvānas Republika, Lesoto Karaliste, Svazilendas Karaliste, Mozambikas Republika) un 2007. gada 3. decembrī (Namībijas Republika);
Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Austrumāfrikas Kopienas partnervalstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 27. novembrī;
Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses, tika noslēgtas 2007. gada 23. novembrī.
(2)
Pēc sarunu pabeigšanas par nolīgumiem ar Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Belizu, Botsvānas Republiku, Burundijas Republiku, Kamerūnas Republiku, Komoru Savienību, Kotdivuāras Republiku, Dominikas Sadraudzību, Dominikānas Republiku, Fidži Republiku, Ganas Republiku, Grenādu, Gajānas Kooperatīvo Republiku, Haiti Republiku, Jamaiku, Kenijas Republiku, Lesoto Karalisti, Madagaskaras Republiku, Maurīcijas Republiku, Mozambikas Republiku, Namībijas Republiku, Papua-Jaungvinejas Neatkarīgo Valsti, Ruandas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju, Sentlusiju, Sentvinsentu un Grenadīnām, Seišelu Salu Republiku, Surinamas Republiku, Svazilendas Karalisti, Tanzānijas Savienoto Republiku, Trinidādas un Tobāgo Republiku, Ugandas Republiku, Zambijas Republiku un Zimbabves Republiku minētās valstis varēja iekļaut I pielikumā Padomes Regulā (EK) Nr. 1528/2007 (2007. gada 20. decembris), ar ko dažu tādu valstu izcelsmes izstrādājumiem, kuras ietilpst Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu grupā, piemēro režīmu, kas paredzēts nolīgumos, ar ko izveido ekonomisko partnerattiecību nolīgumus vai kuru rezultātā notiek to izveide (2).
(3)
Botsvānas Republika, Burundijas Republika, Kamerūnas Republika, Komoru Savienība, Kotdivuāras Republika, Fidži Republika, Ganas Republika, Haiti Republika, Kenijas Republika, Lesoto Karaliste, Mozambikas Republika, Namībijas Republika, Ruandas Republika, Svazilendas Karaliste, Tanzānijas Savienotā Republika, Ugandas Republika un Zambijas Republika nav veikušas nepieciešamos pasākumus, lai ratificētu savus attiecīgos nolīgumus.
(4)
Tāpēc saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1528/2007 2. panta 3. punktu, un jo īpaši tā b) apakšpunktu, minētās regulas I pielikums būtu jāgroza, svītrojot no minētā pielikuma minētās valstis.
(5)
Lai nodrošinātu iespēju minētās valstis ātri atjaunot Regulas (EK) Nr. 1528/2007 I pielikumā, tiklīdz tās veikušas savu attiecīgo nolīgumu ratifikācijai nepieciešamos pasākumus laikā, kamēr tie vēl nav stājušies spēkā, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai Regulas (EK) Nr. 1528/2007 I pielikumā atjaunotu valstis, kuras saskaņā ar šo regulu no tā svītrotas. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1528/2007 groza šādi:
1)
iekļauj šādus pantus:
“2.a pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 2.b pantu, lai grozītu šīs regulas I pielikumu, atjaunojot sarakstā tos reģionus vai valstis no ĀKK valstu grupas, kuras saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 527/2013 (3) no minētā pielikuma svītrotas un kuras pēc šādas svītrošanas ir veikušas savu attiecīgo nolīgumu ratifikācijai nepieciešamos pasākumus.
2.b pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 2.a pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 21. jūnija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 2.a pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 2.a pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
2)
regulas I pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikumā izklāstīto tekstu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. oktobra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 21. maijā