РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 780/2013 НА КОМИСИЯТА
от 14 август 2013 година
за изменение на Регламент (EC) № 206/2010 на Комисията за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо, и за определяне на изискванията по отношение на ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (1), и по-специално член 3, параграф 1, първа и втора алинея, член 6, параграф 1, първа алинея, член 7, буква д), член 8, буква в) и член 13, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 206/2010 на Комисията (2) се установяват изискванията за въвеждане в Съюза, наред с другото, на някои копитни животни. Посоченият регламент не се прилага за неодомашнени животни, предназначени за одобрен орган, институт или център съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (3).
(2)
Липсата на специални ветеринарно-санитарни изисквания относно въвеждането в Съюза на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, създава практически проблеми за тези структури и в голяма степен ограничава тяхната дейност, като се има предвид необходимостта от въвеждане на такива животни.
(3)
Целесъобразно е да се установят ветеринарно-санитарни изисквания относно въвеждането в Съюза на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, като в тези правила се отчете специфичната ситуация във връзка с тези животни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза е целесъобразно тези правила да бъдат установени в Регламент (ЕС) № 206/2010. Поради това обхватът на посочения регламент следва да бъде съответно изменен.
(4)
В Регламент (ЕС) № 206/2010 се предвижда, че пратките от копитни животни могат да бъдат въвеждани в Съюза само ако идват от трети страни, територии или части от тях, изброени в част 1 от приложение I към посочения регламент.
(5)
В Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), се предвижда Комисията да приема списъци на трети страни или области от трети страни, от които вносът на определени продукти от животински произход е разрешен.
(6)
В Директива 2009/156/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (5), се предвижда, че вносът на еднокопитни животни в Съюза се разрешава единствено от трети страни, включени в списък, който се изготвя или изменя в съответствие с процедурата, установена в същата директива.
(7)
В Директива 2009/158/ЕО на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за вътреобщностната търговия и вноса от трети държави на домашни птици и яйца за люпене (6) се предвижда, че внасяните в Съюза домашни птици и яйца за люпене произхождат от трета държава или част от трета държава, включена в списък, съставен от Комисията в съответствие с процедурата, установена в същата директива.
(8)
При въвеждането на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център в Съюза, следва по-специално да бъдат изпълнени общите изисквания относно въвеждането на живи животни в Съюза, както и специалните ветеринарно-санитарни изисквания, като бъдат предложени конкретни гаранции, че животните, въведени в Съюза, не застрашават здравния статус на животните в Съюза.
(9)
Общите изисквания по отношение на въвеждането на живи животни в Съюза под формата на ефективна система от ветеринарни служби, отговарящи за контрола на здравето на животните, в момента са изпълнени от онези трети страни, територии и части от тях, изброени съгласно директиви 2002/99/ЕО, 2009/156/ЕО и 2009/158/EO.
(10)
Общите изисквания относно въвеждането на живи животни в Съюза не гарантират обаче, че копитните животни не са засегнати от болест. Възможно е все пак отделни животни да пренасят инфекциозни болести, които могат да се разпространят в Съюза, и поради това представляват опасност за здравето на животните в Съюза. Поради тази причина копитните животни, предназначени за одобрен орган, институт или център, следва да се въвеждат в Съюза пряко от орган, институт или център, отговарящ на определени изисквания и одобрен от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, в която се намира.
(11)
Целесъобразно е държавите членки на местоназначение да съставят списък на тези органи, институти или центрове, след като оценят цялата имаща отношение информация.
(12)
От възлово значение за опазването на здравето на животните в Съюза е пратките от копитни животни, въведени в Съюза и предназначени за одобрени органи, институти или центрове, да се транспортират незабавно и директно до тяхното местоназначение в запечатани контейнери, като бъде ограничено по-нататъшното движение на тези животни в рамките на Съюза.
(13)
С цел справяне при извънредни обстоятелства, например при възникване на въпроси, свързани с хуманното отношение към животните, опазването на застрашените видове, непредвидени природни бедствия или политически вълнения - ситуации, при които не е възможно да бъдат приложени всички ветеринарно-санитарни изисквания и особено тези, свързани с одобряването на орган, институт или център на произход, държавите членки следва да имат възможност при определени условия да въвеждат на своя територия копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център. Дори в такива случаи обаче следва да се изисква разрешително, за да се гарантира, че рискът за здравето на животните е сведен до минимум.
(14)
Поради това Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъде съответно изменен.
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 206/2010 се изменя, както следва:
1)
в член 1 се заличава параграф 3;
2)
добавя се следният член 3a:
„Член 3а
Условия за въвеждането на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център
1. Чрез дерогация от член 3 компетентният орган на дадена държава членка може да разреши въвеждането на нейна територия на пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблици 1, 2 и 3 в приложение VI, част 1, ако пратките са предназначени за одобрен орган, институт или център и са спазени следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка на местоназначение е извършил оценка на рисковете за здравето на животните в Съюза, които всяка една от пратките може да представлява;
б)
съответните пратки идват от трета страна, територия или част от нея, включена в някой от списъците в:
i)
част 1 на приложение I или част 1 на приложение II към настоящия регламент,
ii)
Решение 2004/211/EO (7), Решение 2007/777/ЕО (8), Регламент (ЕО) № 798/2008 (9), Регламент (ЕО) № 119/2009 (10), Регламент (ЕС) № 605/2010 (11),
в)
копитните животни произхождат от орган, институт или център в трета страна, територия или част от нея, описана в буква а), включен в списък, съставен в съответствие с член 3в;
г)
копитните животни са били под карантина в защитено от вектори помещение на територията на органа, института или центъра, посочен в буква в), за срока, предвиден в съответните сертификати;
д)
копитните животни се превозват директно до одобрен орган, институт или център в държавата членка на местоназначение;
е)
копитните животни са придружени от подходящи ветеринарен сертификат, съставен съгласно съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в приложение VI, част 1, таблици 1, 2 и 3 и в част 2 на същото приложение;
ж)
копитните животни отговарят на изискванията, установени в образеца на ветеринарен сертификат, посочен в буква е).
Държавата членка на местоназначение уведомява Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за разрешението, предоставено съгласно първа алинея, преди въвеждането на копитни животни на нейна територия.
2. Ако поради извънредни обстоятелства е невъзможно спазването на параграф 1, букви в) и г), компетентният орган на държавата членка на местоназначение може да разреши въвеждането на своя територия на копитни животни от видовете, изброени в приложение VI, част 1, таблици 1, 2 и 3 от други стопанства, които не отговарят на изискванията, определени в посочените букви, при условие че са спазени изискванията, определени в параграф 1, букви а), б) и д) - ж), и са изпълнени следните условия:
а)
собственикът или физическото лице, което го представлява, е подал предварително заявление за разрешение и държавата членка на местоназначение е предоставила такова разрешение, след като е извършила оценка на риска, показала, че въвеждането на съответните копитни животни на нейна територия не представлява риск за здравето на животните в Съюза;
б)
копитните животни са били под карантина в третата страна на произход, територия или част от нея при официален надзор за времето, необходимо за да се отговори на ветеринарно-санитарните изисквания, съдържащи се в образеца на ветеринарен сертификат, посочен в буква е):
i)
на място, одобрено от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, от която произхождат животните;
ii)
в съответствие с условията, посочени в разрешителното, които трябва да осигуряват най-малко същите гаранции като тези, предвидени в параграф 1, букви а), б) и д) - ж).
Ако копитни животни се въвеждат в Съюза съгласно първа алинея, те се поставят под карантина в одобрен орган, институт или център на местоназначение за срок от най-малко шест месеца от момента на въвеждането им в Съюза, като през този срок компетентните органи могат да приложат изискванията, предвидени в член 8, параграф 1, буква а) от Директива 90/425/ЕИО на Съвета.
Държавата членка, която разрешава въвеждането на копитни животни съгласно първа алинея, информира за това Комисията и останалите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, преди копитните животни да бъдат въведени на нейна територия.
3)
Вмъква се следният член 3б:
„Член 3б
Условия за въвеждането и транзитното преминаване през територията на държави членки, различни от държавата на местоназначение, на копитни животни, предназначени за одобрен орган, институт или център
Транзитното преминаване на копитните животни, посочени в член 3а, през държава членка, различна от държавата членка на местоназначение, се разрешава само след разрешение на компетентния орган на държавата членка на транзитно преминаване. Такова разрешение може да бъде издадено само въз основа на оценка на риска, извършена от посочения компетентен орган с оглед на информацията, предоставена от държавата членка на местоназначение.
Преди транзитното преминаване държавата членка на местоназначение уведомява Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, че е разрешила въвеждането на животни при условията, предвидени в член 3а.“
4)
Вмъква се следният член 3в:
„Член 3в
Списък на одобрените органи, институти и центрове в трети страни, територии или части от тях
1. След оценка на съответствието с условията, установени в параграф 2, всяка държава членка може да изготви списък на органите, институтите и центровете, от които може да бъде разрешено въвеждането на копитни животни на нейна територия съгласно член 3а, параграф 1.
2. В списъка, посочен в параграф 1, могат да бъдат включвани органи, институти или центрове в трета страна, територия или част от нея само ако са изпълнени следните условия:
а)
органът, институтът или центърът отговаря на изискванията, установени в приложение VI, част 3;
б)
органът, институтът или центърът е одобрен от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, в която се намира същият орган, институт или център;
в)
компетентният орган на третата страна, територия или част от нея предоставя достатъчни гаранции, че са спазени определените в приложение VI, част 4 условия за одобряване на органи, институти или центрове.
3. Дадена държава членка може да включи в списъка, посочен в параграф 1, органи, институти или центрове в трети страни, които вече са включени в такъв списък в друга държава членка, без да оценява дали са спазени условията, установени в параграф 2.
4. Държавите членки актуализират списъците, посочени в параграф 1, като отразяват по-специално всяко спиране или оттегляне на одобрения, предоставени от компетентния орган на трета страна, територия или част от нея на органи, институти или центрове, намиращи се на нейна територия и включени в посочените списъци.
5. Посредством информационни интернет страници държавите членки предоставят на разположение на обществеността списъците, посочени в параграф 1, като редовно актуализират тези интернет страници.
6. Държавите членки съобщават на Комисията адреса на своите информационни интернет страници.“
5)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки от копитни животни
1. Пратки от копитни животни, съдържащи живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна, територия или част от нея, от която произхождат животните, в съответствие с изискванията, установени в приложение I, част 5.
2. Пратки от копитни животни, въведени в Съюза в съответствие с член 3а или член 6, не трябва да са с произход от повече от едно стопанство и не се събират в събирателни центрове“.
6)
В член 8 буква б) се заменя със следното:
„б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, транспортират с пътен или железопътен транспорт или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от нея, която не разполага с разрешение за внос на съответните животни в Съюза.“
7)
В член 11 параграф 1 се заменя със следното:
„1. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, различни посочените в член 3а, незабавно се транспортират до стопанството на местоназначение в защитено от вектори транспортно средство.
Копитните животни остават в посоченото стопанство за срок от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.“
8)
Вмъква се следният член 13a:
„Член 13а
Условия, които се прилагат след въвеждането на пратки, предназначени за одобрени органи, институти или центрове
1. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предназначени за одобрени органи, институти или центрове, се транспортират незабавно до одобрения орган, институт или център на местоназначение в транспортни средства, които са защитени от вектори и са конструирани така, че животните да не могат да избягат, а фекалии, урина, фураж, отпадъци или други материали да не могат да изтекат или изпаднат от транспортното средство или контейнера при транспортирането.
2. Животните се държат под карантина за срок от най-малко 30 дни в защитени от вектори помещения на територията на одобрения орган, институт или център в държавата членка на местоназначение. След като изтече 30-дневният карантинен период, животните могат да бъдат преместени в друг одобрен орган, институт или център.
3. Животни, въведени в одобрен орган, институт или център, могат да бъдат преместени в местоназначение, различно от одобрен орган, институт или център, само при условие че:
а)
са изминали най-малко шест месеца от момента на въвеждане в Съюза и
б)
преместването се извършва в съответствие с точка 4 от приложение В към Директива 92/65/ЕИО.
4. Чрез дерогация от параграф 3 животните могат да напускат даден одобрен орган, институт или център преди края на шестмесечния срок, предвиден в посочения параграф, само ако са изпълнени следните условия:
а)
животните се изнасят за трета страна, територия или част от нея;
б)
за целите на посочения в буква а) износ животните се транспортират в транспортни средства, които са защитени от вектори и са конструирани така, че животните да не могат да избягат, а фекалии, урина, фураж, отпадъци или други материали да не могат да изтекат или изпаднат от транспортното средство или контейнера при транспортирането.“
9)
Добавя се приложение VI, чийто текст се съдържа в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 14 август 2013 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 780/2013
(2013. gada 14. augusts),
ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 206/2010, ar ko izveido sarakstus, kuros iekļautas trešās valstis, to teritorijas vai daļas, no kurām Eiropas Savienībā atļauts ievest konkrētus dzīvniekus un svaigu gaļu, un nosaka veterinārās sertifikācijas prasības
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2004. gada 26. aprīļa Direktīvu 2004/68/EK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (1), un jo īpaši tās 3. panta 1. punkta pirmo un otro daļu, 6. panta 1. punkta pirmo daļu, 7. panta e) punktu, 8. panta c) punktu un 13. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 206/2010 (2) ir noteiktas prasības konkrētu dzīvnieku, tostarp konkrētu nagaiņu, ievešanai Savienībā. Minētā regula neattiecas uz savvaļas dzīvniekiem, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, kuri definēti 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā 1992. gada 13. jūlija Direktīvā 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK (3) A pielikuma I daļā.
(2)
Tas, ka nav noteiktas īpašas dzīvnieku veselības prasības tādu nagaiņu ievešanai Savienībā, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, minētajām struktūrām rada praktiskas dabas problēmas un ievērojami ierobežo to darbības, ņemot vērā nepieciešamību ievest šādus dzīvniekus.
(3)
Ir lietderīgi noteikt dzīvnieku veselības prasības tādu nagaiņu ievešanai Savienībā, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, ņemot vērā šādu dzīvnieku īpašo situāciju. Savienības tiesību aktu vienkāršošanas labad minētos noteikumus ir lietderīgi noteikt ar Regulu (ES) Nr. 206/2010. Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza minētās regulas darbības joma.
(4)
Regula (ES) Nr. 206/2010 paredz, ka nagaiņu sūtījumus drīkst ievest Savienībā tikai tad, ja tie ir no trešajām valstīm, teritorijām vai to daļām, kuras ir iekļautas minētās regulas I pielikuma 1. daļā esošajā sarakstā.
(5)
Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (4), nosaka, ka Komisija pieņem tādu trešo valstu vai to reģionu sarakstu, no kurām ir atļauts konkrētu dzīvnieku izcelsmes produktu imports.
(6)
Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/156/EK par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (5) paredz, ka zirgu dzimtas dzīvnieku imports Savienībā tiek atļauts tikai no trešām valstīm, kuras ir iekļautas sarakstā, kas izveidots vai grozītās saskaņā ar minētajā direktīvā paredzēto procedūru.
(7)
Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvā 2009/158/EK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē mājputnu un inkubējamo olu tirdzniecību Kopienā un to ievešanu no trešām valstīm (6), paredzēts, ka Savienībā importētiem mājputniem un inkubējamām olām ir jābūt no tādas trešās valsts vai trešās valsts daļas, kas ir iekļauta Komisijas izveidotā sarakstā saskaņā ar minētajā direktīvā noteikto procedūru.
(8)
Tādu nagaiņu ievešanai Savienībā, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, jo īpaši būtu jānotiek saskaņā ar vispārīgajām prasībām dzīvu dzīvnieku ievešanai Savienībā un īpašām dzīvnieku veselības papildu prasībām, kā arī jāsniedz īpašas garantijas, nodrošinot, ka Savienībā ievestie dzīvnieki neapdraud dzīvnieku veselības statusu Savienībā.
(9)
Tās trešās valstis, to teritorijas un daļas, kas ir iekļautas sarakstos saskaņā ar Direktīvu 2002/99/EK, 2009/156/EK un 2009/158/EK, patlaban ievēro vispārīgās prasības, kas noteiktas attiecībā uz dzīvu dzīvnieku ievešanu Savienībā un ietver efektīvu veterināro dienestu sistēmu, kuras pārziņā ir dzīvnieku veselības kontrole.
(10)
Tomēr vispārīgās prasības dzīvu dzīvnieku ievešanai Savienībā negarantē to, ka nagaiņi ir brīvi no slimībām. Atsevišķi dzīvnieki joprojām var būt infekcijas slimību nēsātāji, un minētās slimības var izplatīties Savienībā, tādējādi apdraudot dzīvnieku veselību Savienībā. Tāpēc apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram paredzētus nagaiņus būtu jāieved Savienībā vienīgi tieši no iestādes, institūta vai centra, kas atbilst konkrētām prasībām un ko ir apstiprinājusi tās trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde, kurā minētā struktūra atrodas.
(11)
Ir lietderīgi, ka galamērķa dalībvalsts pēc visas būtiskās informācijas novērtēšanas izveido šādu iestāžu, institūtu vai centru sarakstu.
(12)
Lai aizsargātu dzīvnieku veselību Savienībā, ir ļoti svarīgi, lai apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram paredzēto nagaiņu sūtījumi, ko ieved Savienībā, tieši un bez kavēšanās tiktu transportēti uz galamērķi aizzīmogotos konteineros un turpmāka šādu dzīvnieku pārvietošana Savienībā tiktu ierobežota.
(13)
Lai paredzētu risinājumus ārkārtas apstākļos, piemēram tādās situācijās saistībā ar dzīvnieku labturības problēmām, apdraudētu sugu saglabāšanu, pēkšņām dabas katastrofām vai politisko nestabilitāti, kurās nav iespējams piemērot visas dzīvnieku veselības prasības un jo īpaši tās, kas saistītas ar izcelsmes iestādes, institūta vai centra apstiprināšanu, dalībvalstīm būtu jābūt iespējai saskaņā ar īpašiem nosacījumiem ievest savā teritorijā konkrētus nagaiņus, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram. Tomēr, lai pietiekami samazinātu dzīvnieku veselības risku, pat šādos gadījumos būtu jāparedz pienākums iegūt atļauju.
(14)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 206/2010.
(15)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (ES) Nr. 206/2010 groza šādi:
1)
regulas 1. pantā svītro 3. punktu;
2)
pievieno šādu 3.a pantu:
“3.a pants
Nosacījumi tādu nagaiņu ievešanai, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram
1. Atkāpjoties no 3. panta, dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut ievest tās teritorijā VI pielikuma 1. daļas 1., 2. un 3. tabulā minēto sugu nagaiņu sūtījumus, ja šie sūtījumi ir paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram un ja ir ievēroti šādi nosacījumi:
a)
galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde ir novērtējusi dzīvnieku veselības riskus, ko katrs no sūtījumiem varētu radīt Savienībai;
b)
attiecīgie sūtījumi ir no tādas trešās valsts, tās teritorijas vai daļas, kas ir minētas vienā no sarakstiem, kas iekļauti:
i)
šīs regulas I pielikuma 1. daļā vai II pielikuma 1. daļā,
ii)
Lēmumā 2004/211/EK (7), Lēmumā 2007/777/EK (8), Regulā (EK) Nr. 798/2008 (9), Regulā (EK) Nr. 119/2009 (10), Regulā (ES) Nr. 605/2010 (11),
c)
nagaiņi ir no iestādes, institūta vai centra tādā trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā, kas minēta a) apakšpunktā un iekļauta saskaņā ar 3.c pantu izveidotajā sarakstā;
d)
attiecīgajos sertifikātos paredzēto laikposmu nagaiņi ir turēti karantīnā pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā novietnē, kas atrodas c) apakšpunktā minētās iestādes, institūta vai centra telpās;
e)
nagaiņi ir pārvadāti tieši uz iestādi, institūtu vai centru galamērķa dalībvalstī;
f)
nagaiņiem ir atbilstošs veterinārais sertifikāts, kurš sagatavots saskaņā ar atbilstošo veterinārā sertifikāta paraugu, kas minēti VI pielikuma 1. daļas 1., 2., un 3. tabulā un iekļauti minētā pielikuma 2. daļā;
g)
nagaiņi atbilst prasībām, kas aprakstītas f) apakšpunktā minētajā veterinārā sertifikāta paraugā.
Pirms nagaiņu ievešanas savā teritorijā galamērķa dalībvalsts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par atļauju, kas piešķirta saskaņā ar pirmo daļu.
2. Ja ārkārtas apstākļu dēļ nav iespējams izpildīt 1. punkta c) un d) apakšpunkta prasības, galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut ievest savā teritorijā tādus VI pielikuma 1. daļas 1., 2. un 3. tabulā minēto sugu nagaiņus no citām saimniecībām, kuri neatbilst minētajos apakšpunktos noteiktajām prasībām, ar nosacījumu, ka ir izpildītas 1. punkta a) b) un e) līdz g) apakšpunkta prasības un ir ievēroti šādi papildu nosacījumi:
a)
īpašnieks vai fiziska persona, kas ir minētā īpašnieka pārstāvis, ir iesniedzis iepriekšēju atļaujas pieteikumu, un galamērķa dalībvalsts pēc tam, kad ir veikusi riska novērtējumu, kas apliecina, ka attiecīgo nagaiņu ievešana tās teritorijā nerada dzīvnieku veselības risku Savienībai, šādu atļauju ir piešķīrusi;
b)
izcelsmes trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā nagaiņi oficiālā uzraudzībā ir turēti karantīnā tik ilgu laiku, kāds nepieciešams, lai tie atbilstu dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas aprakstīti f) apakšpunktā minētajā veterinārā sertifikāta paraugā:
i)
vietā, kuru ir apstiprinājusi dzīvnieku izcelsmes trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde;
ii)
saskaņā ar atļaujā paredzētajiem nosacījumiem, kuri nodrošina vismaz tādas pašas garantijas kā tās, kuras noteiktas 1. panta a), b) un e) līdz g) apakšpunktā.
Ja nagaiņus ieved Savienībā saskaņā ar pirmo daļu, tos vismaz sešus mēnešus no dienas, kad tie ievesti Savienībā, tur karantīnā apstiprinātā galamērķa iestādē, institūtā vai centrā, un minētā perioda laikā kompetentās iestādes var piemērot Padomes Direktīvas 90/425/EEK 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta prasības.
Dalībvalsts, kura atļauj ievest nagaiņus saskaņā ar pirmo daļu, pirms nagaiņu ievešanas savā teritorijā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par šādu atļauju.;
3)
iekļauj šādu 3.b pantu:
“3.b pants
Nosacījumi apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram paredzētu nagaiņu ievešanai un tranzītam caur tādu dalībvalstu teritoriju, kuras nav galamērķa dalībvalstis
3.a pantā minēto nagaiņu tranzīts caur dalībvalsti, kas nav galamērķa dalībvalsts, ir atļauts tikai tad, ja tranzīta dalībvalsts kompetentā iestāde ir piešķīrusi atļauju. Šādu atļauju var piešķirt, tikai pamatojoties uz kompetentās iestādes veiktu riska novērtējumu un ņemot vērā informāciju, ko kompetentajai iestādei iesniegusi galamērķa dalībvalsts.
Pirms tranzīta galamērķa dalībvalsts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā informē Komisiju un citas dalībvalstis, ka ir atļāvusi ievest dzīvniekus saskaņā ar 3.a pantā paredzētajiem nosacījumiem.”;
4)
iekļauj šādu 3.c pantu:
“3.c pants
To apstiprināto iestāžu, institūtu vai centru saraksts, kuri atrodas trešajās valstīs, to teritorijās vai daļās
1. Katra dalībvalsts pēc tam, kad ir novērtējusi atbilstību 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, var izveidot to iestāžu, institūtu un centru sarakstu, no kuriem saskaņā ar 3.a panta 1. punktu tās teritorijā var atļaut ievest nagaiņus.
2. Iestādi, institūtu vai centru trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā iekļauj 1. punktā minētajā sarakstā tikai tad, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:
a)
iestāde, institūts vai centrs atbilst VI pielikuma 3. daļā aprakstītajām prasībām;
b)
iestādi, institūtu vai centru ir apstiprinājusi tās trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde, kurā attiecīgā iestāde, institūts vai centrs atrodas;
c)
trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde nodrošina pietiekamas garantijas, ka ir izpildīti VI pielikuma 4. daļā aprakstītie nosacījumi attiecībā uz iestāžu, institūtu vai centru apstiprināšanu.
3. Dalībvalsts, nevērtējot atbilstību 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, 1. punktā minētajā sarakstā var iekļaut trešo valstu, to teritoriju vai daļu iestādes, institūtus vai centrus, kas jau ir iekļauti šādā sarakstā, kuru izveidojusi cita dalībvalsts.
4. Dalībvalstis regulāri atjaunina 1. punktā minētos sarakstus, jo īpaši ņemot vērā to, vai tiek apturēti vai atsaukti apstiprinājumi, ko iestādēm, institūtiem vai centriem izdevušas to trešo valstu, to teritoriju vai daļu kompetentās iestādes, kurās tie atrodas, un kas ir iekļauti attiecīgajos sarakstos.
5. Dalībvalstis, izmantojot informatīvas vietnes internetā, publisko 1. punktā minētos sarakstus un regulāri atjaunina minētās informatīvās vietnes internetā.
6. Dalībvalstis paziņo Komisijai interneta adresi, kurā tās izvieto savas interneta informatīvās vietnes.”;
5)
regulas 4. pantu aizstāj ar šādu:
“4. pants
Nosacījumi attiecībā uz savākšanas centriem konkrētiem nagaiņu sūtījumiem
1. Nagaiņu sūtījumus, kuros ir dzīvi dzīvnieki no vairāk nekā vienas saimniecības, Savienībā ieved tikai tad, ja tie ir savākti dzīvnieku izcelsmes trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentās iestādes apstiprinātos savākšanas centros saskaņā ar I pielikuma 5. daļā noteiktajām prasībām.
2. Ja nagaiņu sūtījumus Savienībā ieved saskaņā ar 3.a pantu un 6. pantu, to izcelsme nav vairāk nekā vienā saimniecībā un tie nav savākti savākšanas centros.”;
6)
regulas 8. panta b) punktu aizstāj ar šādu:
“b)
neizkrauj vai, ja tos pārvadā ar gaisa transportu, nepārved uz citu lidaparātu vai nepārvadā pa autoceļiem, dzelzceļiem vai nedzen kājām caur trešo valsti, tās teritoriju vai daļu, no kuras nav atļauts attiecīgo dzīvnieku imports Savienībā.”;
7)
regulas 11. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Pēc ievešanas Savienībā tādu nagaiņu sūtījumus, kas nav 3.a pantā minētie nagaiņi, pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā transportlīdzeklī nekavējoties nogādā galamērķa saimniecībā.
Minētie nagaiņi paliek attiecīgajā saimniecībā vismaz 30 dienas, izņemot gadījumus, kad tos nosūta tieši uz kautuvi.”;
8)
iekļauj šādu 13.a pantu:
“13.a pants
Nosacījumi, ko piemēro pēc tādu nagaiņu sūtījumu ievešanas, kas paredzēti apstiprinātām iestādēm, institūtiem vai centriem
1. Pēc tādu nagaiņu sūtījumu ievešanas Savienībā, kas paredzēti apstiprinātām iestādēm, institūtiem vai centriem, tos nekavējoties transportē uz apstiprināto galamērķa iestādi, institūtu vai centru, izmantojot pret slimību pārnēsātājiem aizsargātu transportlīdzekli, kas ir konstruēts tā, lai dzīvnieki nevarētu no tā izbēgt un lai transportēšanas laikā no transportlīdzekļa vai konteinera nevarētu izplūst vai izbirt fekālijas, urīns, pakaiši, barība, atkritumi vai jebkādi citi materiāli.
2. Dzīvniekus vismaz 30 dienas tur karantīnā pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā novietnē galamērķa dalībvalsts apstiprinātās iestādes, institūta vai centra telpās. Pēc 30 dienu karantīnas perioda dzīvniekus drīkst pārvietot uz citu apstiprināto iestādi, institūtu vai centru.
3. Dzīvniekus, kas ievesti apstiprinātā iestādē, institūtā vai centrā, drīkst pārvietot uz citu galamērķi, kas nav apstiprinātā iestāde, institūts vai centrs, tikai tad, ja:
a)
ir pagājuši vismaz seši mēneši kopš to ievešanas Savienībā un
b)
pārvietošana tiek veikta saskaņā ar Direktīvas 92/65/EEK C pielikuma 4. punkta noteikumiem.
4. Atkāpjoties no 3. panta, dzīvniekus drīkst pārvietot no apstiprinātās iestādes, institūta vai centra pirms minētajā punktā paredzētā sešu mēnešu perioda tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
dzīvnieki tiek eksportēti uz trešo valsti, tās teritoriju vai daļu;
b)
veicot a) apakšpunktā minēto dzīvnieku eksportu, tos transportē pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā transportlīdzeklī, kas ir konstruēts tā, lai dzīvnieki nevarētu no tā izbēgt un lai transportēšanas laikā no transportlīdzekļa vai konteinera nevarētu izplūst vai izbirt fekālijas, urīns, pakaiši, barība, atkritumi vai jebkādi citi materiāli.”;
9)
pievieno VI pielikumu, kura teksts ir iekļauts šīs regulas pielikumā.
2. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 14. augustā