РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 628/2013 НА КОМИСИЯТА
от 28 юни 2013 година
относно работните методи на Европейската агенция за авиационна безопасност за провеждане на стандартизационни инспекции и контрол на прилагането на правилата, определени в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (1), и по-специално член 24, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се изисква Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) да подпомага Комисията, като контролира прилагането на разпоредбите и правилата за прилагане на посочения регламент от компетентните органи на държавите членки чрез провеждане на стандартизационни инспекции.
(2)
В член 54, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се постановява, че когато инспекция на компетентен орган от дадена държава членка налага инспекция на предприятие или група от предприятия, Агенцията следва да спазва разпоредбите на член 55.
(3)
В Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията (2) се установяват работните методи на Агенцията за извършване на стандартизационни инспекции (наричани по-долу „настоящите работни методи“).
(4)
Изминаха шест години от приемането на настоящите работни методи. Бяха приети значителни промени в общите правила, бяха сключени също редица международни споразумения, а освен това Агенцията и държавите членки събраха ценен опит, който трябва да бъде взет предвид.
(5)
Когато Регламент (ЕО) № 736/2006 беше приет, общите правила в областта на гражданското въздухоплаване бяха ограничени до първоначалната летателна годност и нейното поддържане. С Регламент (ЕО) № 1702/2003 на Комисията (3) бяха определени правила за прилагане на сертифицирането на летателната годност и по отношение на опазването на околната среда за въздухоплавателните средства и свързаните с тях продукти, части и устройства, както и за сертифицирането на проектантски и производствени организации. С Регламент (ЕО) № 2042/2003 на Комисията (4) бяха установени правила за прилагане относно поддържането на летателната годност на въздухоплавателните средства и аеронавигационните продукти, части и устройства, както и за одобряване на организациите и персонала, изпълняващ тези задачи.
(6)
Оттогава насам Регламент (ЕО) № 216/2008 замени Регламент (ЕО) № 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност (5), а наборът от общи правила беше разширяван два пъти: първия път, за да включи въздушния екипаж, въздушните операции и наземните инспекции; втория път, за да включи управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване (УВД/АНО), както и безопасността на летищата, вследствие на което Комисията прие редица правила за прилагане в съответните нови области на компетентност, като Регламент (ЕС) № 805/2011 на Комисията от 10 август 2011 г. относно определянето на подробни правила за свидетелствата за правоспособност на ръководителите на полети и за някои свидетелства и сертификати (6), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (7) относно надзора на безопасността при управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията от 17 октомври 2011 г. за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (8), Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 г. за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (9), Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (10), изменен с Регламент (ЕО) № 859/2008 на Комисията (11), Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността (12), изменена с Директива 2008/49/ЕО на Комисията от16 април 2008 г. за изменение на приложение II към Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на критериите за провеждане на наземни инспекции на въздухоплавателни средства, които използват летища на Общността (13), Регламент (ЕС) № 965/2012 на Комисията от 5 октомври 2012 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции (14) и Регламент (ЕС) № 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване (15).
(7)
С Регламент (ЕО) № 216/2008 също бяха въведени редица нови разпоредби, които трябва да бъдат отразени в работните методи на Агенцията за провеждане на стандартизационни инспекции. По-специално в член 11 са определени условията за взаимно признаване на сертификатите, издадени от компетентните органи на държавите членки, както и условията за временно прекратяване на това признаване, при което стандартизационните инспекции представляват важен инструмент за вземането на такива решения. С член 15 се създава информационна мрежа, която осигурява полезна информация, която трябва да бъде взета предвид при стандартизационни инспекции, като същевременно може да възникне необходимост определени резултати от подобни стандартизационни инспекции да се предоставят незабавно на тази информационна мрежа. В член 27, параграф 3 се посочва, че Агенцията следва да подкрепя държавите членки при изпълнение на задълженията им към ИКАО.
(8)
Независимо от други промени на общите правила, установени с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, Агенцията следва да подпомага Комисията при контрола на прилагането на други изисквания за авиационна безопасност, например тези, които произтичат от законодателството за Единното европейско небе или законодателството относно разследването или докладването на произшествия.
(9)
От 2006 г. насам европейската външна политика в областта на въздухоплаването също претърпя значителни промени както по отношение на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), така и по отношение на държавите в съседство с Европейския съюз и някои ключови партньори на световно равнище.
(10)
Беше подписан меморандум за сътрудничество с Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) през 2010 г. (16), който създава рамка за структурирано сътрудничество между страните, по-специално по отношение на обмена на информация, свързана с безопасността, с цел да се избегне дублиране на задачите, когато това е възможно, в резултат на което програмата на Агенцията за стандартизационни инспекции и Всеобщата програма на ИКАО за одит на надзора на безопасността (USOAP) следва да бъдат обвързани по-тясно една с друга. В работните методи за инспекциите следва да се вземе предвид също така ICAO DOC 9735 - ръководството за непрекъснат контрол на USOAP.
(11)
По отношение на държавите, които са част от политиката на ЕС за съседство и политиката на разширяване, включително по-специално държавите, които са страни по Споразумението за общо европейско авиационно пространство, стандартизационните инспекции следва да бъдат организирани в съответствие със същите работни методи и същите стандарти като за държавите членки, като за целта следва да бъдат сключени съответните споразумения или работни договорености.
(12)
По отношение на държавите, които са подписали двустранни споразумения за авиационна безопасност, предвиждащи взаимното приемане на някои констатации по сертифицирането и одобрения, стандартизационните инспекции следва да подпомогнат контрола на изпълнението на споразумението, а техните резултати да се докладват на съответния двустранен надзорен съвет с оглед на възможни корекции. Инспекциите на онези държави членки, чиито констатации по сертифицирането и одобрения се приемат в рамките на двустранни срещи, следва да включват допълнителни проверки, за да се гарантира, че компетентните власти изпълняват правилно задълженията си, произтичащи от двустранните споразумения.
(13)
С цел да се осъществява ефикасен контрол на прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, както и на други правила за авиационна безопасност, произтичащи от съществуващите регламенти и споразумения, е необходимо да се преразгледат настоящите работни методи, по-специално за да се гарантира, че те ще придобият по-системна ориентация, ще следват подход за по-последователен контрол, който е съсредоточен в по-голяма степен върху безопасността, ще осигурят по-ефективно използване на ресурсите, за да не възниква ненужна тежест за компетентните органи, и ще включват механизъм за обратна връзка относно дейностите на Агенцията, свързани с изготвянето на правила. Следва да бъдат създадени инспекционни екипи с адекватно обучен и квалифициран персонал, като Агенцията се стреми да балансира участието на упълномощените служители от различни държави членки.
(14)
Работните методи следва да отразяват определенията и принципите за одит, посочени в стандарта ISO 19011.
(15)
Освен в областта на инспекциите работни методи следва да бъдат разработени в областите на контрола на равнище системи и на равнище констатации.
(16)
Работните методи следва да осигурят по-голяма гъвкавост за Агенцията при предприемането на действия в области, където това съответства на нейните технически компетенции, като в същото време следва да се запази правната сигурност относно тези методи.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 736/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват работни методи за:
а)
контрол на прилагането от страна на компетентните органи на държавите членки на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане в областите, обхванати от член 1, параграф 1 от посочения регламент;
б)
провеждане на стандартизационни инспекции от компетентните органи на държавите членки;
в)
проверка дали компетентните органи на държавите членки издават сертификати и упражняват надзор над тях в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
г)
участие в оценката на въздействието на изпълнението на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане от компетентните органи на държавите членки.
2. Работните методи, установени в настоящия регламент, се прилагат също, доколкото това е практически възможно, когато Агенцията е натоварена със задачата да извършва контрол относно прилагането на изискванията за авиационна безопасност, произтичащи от друго законодателство на ЕС, споразумения, сключени от ЕС, или работни договорености, сключени от Агенцията.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„инспекция“ означава стандартизационната инспекция, посочена в член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008, включително инспекцията на предприятие или група от предприятия, посочена в член 54, параграф 4 и член 55 от посочения регламент, която се извършва от Агенцията;
2.
„компетентен орган“ означава органа, определен от държавата членка като компетентен за прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
3.
„упълномощен персонал“ означава лицата, упълномощени от Агенцията да извършват инспекции, включително командировани служители;
4.
„командирован персонал“ означава служители, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), други международни организации в областта на въздухоплаването или от компетентните органи на трети държави, които имат споразумения със Съюза или работни договорености с Агенцията, които са определени от тези органи да съдействат на Агенцията при провеждане на инспекциите;
5.
„доказателство“ означава документация, изложение на факти или друга информация, която е от значение в конкретния случай и може да бъде проверена;
6.
„констатация“ означава резултата от сравнението между наличните доказателства и приложимите изисквания;
7.
„корекция“ означава действие за отстраняване на констатирани несъответствия с приложимите изисквания;
8.
„коригиращо действие“ означава действие за отстраняване на причината на констатирано несъответствие с приложимите изисквания, с цел да се предотврати повторно възникване на несъответствието;
9.
„непосредствена заплаха за безопасността“ означава ситуация, при която съществуват доказателства, че даден продукт, услуга, система, съставен елемент, оборудване или съоръжение е в състояние, в което е вероятно да възникнат вреди за хората, или се експлоатира, доставя или поддържа технически по такъв начин, че е вероятно възникването на такива вреди, ако не бъдат извършени незабавно корекции в ситуацията.
Член 3
Принципи, приложими към контрола
1. Агенцията извършва контрол на прилагането от страна на компетентните органи на изискванията, посочени в член 1, както и тяхното еднакво прилагане в съответствие с методологията, изложена в настоящия регламент, и докладва за това.
2. Контролът е непрекъснат и съобразен с риска, въз основа на информацията, която е на разположение на Агенцията. Той включва оценка на способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора, като извършват инспекции, когато е необходимо, и предприемат действия, произтичащи от констатациите, направени при инспекции, с цел да се гарантира своевременното предприемане на подходящи корекции и коригиращи действия.
3. В рамките на контрола се използва системен подход. Той обхваща всички области и критични елементи на системата за надзор на безопасността, както е определено от ИКАО. Особено внимание се отделя на връзките между отделните области.
4. Контролът се извършва по прозрачен, ефикасен, ефективен, хармонизиран и последователен начин.
5. Агенцията анализира резултатите от своите дейности по контрола, за да установи дали съществува необходимост от регулаторни подобрения.
Член 4
Принципи, приложими към инспекциите и констатациите
1. При инспекциите на компетентните органи се вземат под внимание резултатите от предишни инспекции и се разглеждат по-конкретно промени в регулаторните изисквания и във възможностите на компетентния орган да упражнява надзор на безопасността. Те са пропорционални на размера и сложността на промишления сектор под надзора на компетентните органи, като техен приоритет е да гарантират високо и еднакво равнище на безопасност за търговския въздушен транспорт.
2. Инспекциите могат да включват инспекции на предприятия или групи от предприятия, които се намират под надзора на проверявания компетентен орган.
3. Инспекциите могат да включват, когато това е договорено между засегнатите страни, инспекции на военни съоръжения, отворени за обществено ползване, или на услуги, предоставяни от военен персонал на обществеността, с цел да се провери дали изискванията на член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008 са спазени.
4. Инспекциите се провеждат от екип, съставен от упълномощен от Агенцията персонал, който е квалифициран и обучен в своите съответни области на дейност. Упълномощеният персонал спазва принципите на независимост, почтеност, етично поведение, надлежна проверка, коректно представяне и поверителност.
5. Когато Агенцията установи, че един или повече сертификати не отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, констатираното несъответствие се докладва на съответния компетентен орган. Когато дадено констатирано несъответствие не бъде коригирано своевременно, Агенцията прави препоръки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 с цел да даде възможност за вземане на решение за взаимно признаване на посочените сертификати.
6. Агенцията класифицира и следи несъответствията, констатирани по време на инспекциите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, в зависимост от тяхното въздействие, като констатациите, засягащи сигурността и безопасността, се ползват с приоритет. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки, когато към корекцията на дадена непосредствена заплаха за безопасността не е подходено по задоволителен начин.
7. Настоящият регламент се прилага, без да се накърняват разпоредбите на членове 15 и 58 от Регламент (ЕО) № 216/2008, на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (17), на Регламент (ЕО) № 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета (18) и Регламент (ЕО) № 473/2006 на Комисията (19)
Член 5
Обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки предоставят на Агенцията цялата необходима информация, свързана с извършвания от тях надзор на безопасността, в която са разгледани всички критични елементи на тяхната система за надзор на безопасността, включително предприятията или групите от предприятия под техен надзор. Информацията се предоставя във форма и по начин, определени от Агенцията, като се взема под внимание информацията, предоставяна на ИКАО.
2. Агенцията може също да изисква ad-hoc информация от компетентните органи на държавите членки. Когато отправя такова искане за информация, Агенцията посочва своето правно основание и цел, уточнява каква информация се изисква и определя сроковете, в които тя трябва да бъде предоставена.
3. Агенцията предоставя на компетентните органи на държавите членки съответна информация с цел да подкрепи еднаквото прилагане на приложимите изисквания.
Член 6
Национален координатор по стандартизация
1. Държавите членки определят национален координатор по стандартизация, който действа като тяхна основна точка за контакт за всички дейности по стандартизация, и по-специално за координирането на обмена на информация, предвиден в член 5, параграф 1. Националният координатор по стандартизация има задължението да:
а)
поддържа и актуализира текущата информация, която се предоставя на Агенцията, включително информацията, поискана в съответствие с членове 3, 4 и 5, корекциите и плановете за коригиращи действия, както и доказателствата за изпълнението на договорените коригиращи действия;
б)
подпомага Агенцията във всички фази на дадена инспекция и да гарантира, че инспекционният екип се придружава по време на инспекциите на място.
2. Компетентните органи гарантират, че са налице ясни канали за комуникация между определения национален координатор по стандартизация и тяхната вътрешна организация, за да може този координатор да изпълнява своите задължения правилно.
Член 7
Непрекъснат контрол
1. Непрекъснатият контрол, посочен в член 3, съдържа следното:
а)
събиране и анализ на данните и информацията, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), Комисията или от други съответни източници;
б)
оценка на способността на даден компетентен орган да изпълнява своите задължения по надзора на безопасността;
в)
в зависимост от оценката, посочена в буква б) - определяне на приоритети, планиране и определяне на обхвата на инспекциите;
г)
провеждане на такива инспекции, включително свързаното с това докладване;
д)
последващи действия и приключване на констатациите за несъответствия, произтичащи от инспекциите.
2. За оценката, посочена в параграф 1, буква б), Агенцията създава, разработва и поддържа единен модел, в който се вземат предвид поне следните елементи:
а)
размер и сложност на авиационната промишленост;
б)
сериозни произшествия, злополуки, злополуки с фатален изход и свързаните с тях смъртни случаи;
в)
резултати от наземните инспекции;
г)
резултати от предходните инспекции;
д)
способност на компетентните органи да прилагат ефективно корекции и коригиращи действия;
е)
резултати от одитите, проведени съгласно международни конвенции или държавни програми за оценка на безопасността;
ж)
съществуващи мерки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или член 258 от Договора.
3. Резултатите от прилагането на модела, определен в параграф 2, както и входящите данни и резултатите от оценката се предоставят на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
4. Агенцията следва да адаптира програмата за инспекции с оглед на извършвания от нея непрекъснат контрол, като отразява както случаите на подобряване, така и случаите на влошаване на равнището на безопасност. Агенцията предприема подходящи действия, когато има доказателства, че равнището на безопасност се влошава.
Член 8
Програма за инспекциите
1. Агенцията създава в сътрудничество с Комисията многогодишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, буква а), както и годишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б).
2. В програмите за инспекция се посочват засегнатите държави членки, видът на инспекцията, областите, които трябва да бъдат проверени, и предвиденият график за провеждане на фазата на място, съобразно модела, посочен в член 7.
3. Контролните програми могат да бъдат адаптирани от Агенцията, за да бъдат взети предвид нововъзникващите рискове, установени при непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
4. Годишната програма се предоставя на Комисията, на членовете на управителния съвет на Агенцията като част от работната програма на Агенцията в съответствие с член 33, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
Член 9
Области на инспекциите
1. Агенцията извършва инспекции във всяка от областите, определени в глава II от Регламент (ЕО) № 216/2008. Тези области включват:
а)
летателната годност съгласно член 5 и опазването на околната среда съгласно член 6 от посочения регламент;
б)
летателните екипажи съгласно членове 7 и 8 от посочения регламент;
в)
въздушните операции съгласно членове 8 и 9 от посочения регламент;
г)
наземните инспекции съгласно член 10 от посочения регламент;
д)
летищата съгласно член 8а от посочения регламент;
е)
УВД/АНО и ръководителите на полети съгласно членове 8б и 8в от посочения регламент.
Допълнителни области могат да бъдат определени в зависимост от по-нататъшното развитие на Регламент (ЕО) № 216/2008 или по искане на Комисията.
2. Агенцията гарантира, че нейните ресурси са разпределени по подходящ начин за осъществяването на контрол и инспекции на различните области в зависимост от резултатите от непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
Член 10
Видове инспекции
1. Агенцията провежда:
а)
комплексни инспекции с цел проверка на една или повече области; тези инспекции се извършват на интервали, определени въз основа на резултатите от непрекъснатия контрол;
б)
целенасочени инспекции с цел проверка на конкретни сектори в рамките на една или повече области и/или с цел оценяване на степента на изпълнение на договорените корекции и коригиращи действия;
в)
аd-hoc инспекции с цел проверка на конкретни проблеми, установени в рамките на непрекъснатия контрол на Агенцията, или по искане на Комисията.
2. Независимо от инспекциите, посочени в параграф 1, Агенцията може да прави констатации, които не се основават на проверки на място, когато има достатъчно доказателства за несъответствие.
Член 11
Критерии в областта на обучението, квалификацията и упълномощаването на инспекционните екипи
1. Агенцията установява критерии по отношение на квалификацията на персонала, който участва в инспекционните екипи.
2. Тези критерии включват:
а)
познаване на институционалната и регулаторната рамка, по-конкретно на настоящия регламент, както и на съответните международни споразумения;
б)
познаване на одитните техники и практически опит с тях;
в)
техническа компетентност и практически опит в съответните области, посочени в член 9.
3. Ръководителите на екипи са персонал, назначен от Агенцията. Критериите относно тяхната квалификация включват, в допълнение към посоченото в параграф 2, умения за ръководене на екип и умения за комуникация в международна среда и в деликатни ситуации.
4. Членовете на екипите са персонал, назначен от Агенцията, или командировани лица.
5. Както ръководителите, така и членовете на екипи са обучени относно приложимите изисквания и процедурите на Агенцията. Агенцията гарантира, че ръководителите и членовете на екипи винаги разполагат с компетентността, позволяваща те да бъдат упълномощени да участват в инспекции. За тази цел Агенцията създава подходящи програми за непрекъснато обучение.
6. Лица от персонала, които отговарят на критериите по отношение на квалификацията и са получили подходящо обучение, могат да бъдат упълномощени от Агенцията да участват в инспекционните екипи.
Член 12
Съставяне на екипи за инспекции
1. Инспекциите се извършват от екипи, съставени от Агенцията, които включват упълномощен персонал съгласно член 11.
2. Агенцията определя състава на екипа с оглед постигане на минималния състав, необходим за покриване на изискваните технически правомощия и работно натоварване, като взема под внимание вида на инспекцията, обхвата, броя на разглежданите области и очакваната програма. Всеки екип има ръководител и минимум един член. Във всички случаи Агенцията гарантира, че броят на служителите в отделните екипи е пропорционален на обхвата на задачите.
3. Агенцията гарантира, че при съставянето на екипите няма конфликт на интереси нито по отношение на инспектираните национални органи, нито по отношение на инспектираните предприятия или групи от предприятия.
4. Своевременно преди началото на инспекцията Агенцията изисква от органите или организациите, командироващи служители, информация относно наличността на членовете на екипа за участие във фазата на място.
5. Разходите, произтичащи от участието на национални координатори по стандартизация, както е предвидено в член 14, параграф 2 и член 19, параграф 2, и от участието на командировани служители в инспекции, извършвани от Агенцията, се поемат от Агенцията в съответствие с нормативната уредба на Съюза и без да се засяга годишната бюджетна процедура на Съюза.
Член 13
Провеждане на инспекции
1. Инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б), включват следните фази:
а)
подготвителна фаза, която се провежда преди инспекцията и продължава най-малко 10 седмици;
б)
фаза на място;
в)
фаза на докладване, следваща фазата на място и продължаваща не повече от 10 седмици.
2. Инспекциите ad-hoc, посочени в член 10, параграф 1, буква в), се обявяват пред съответния компетентен орган с двуседмично предизвестие, но не се изисква при това да се спазват сроковете и процедурите, предвидени в членове 14, 15 и 16, освен задължението да бъде изготвен окончателен доклад.
3. Констатации за несъответствия, открити по време на инспекциите, посочени в член 10, се докладват в съответствие с член 16, проследяват се и се приключват в съответствие с член 17 и се класифицират в съответствие с член 18.
Член 14
Подготвителна фаза
1. В подготвителната фаза на инспекцията Агенцията:
а)
уведомява компетентния орган за инспекцията най-малко 10 седмици преди фазата на място, включително за планувания вид инспекция, както и за областите и секторите на инспекцията;
б)
събира необходимата информация за подготовка на инспекцията, като надлежно взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
в)
определя обхвата, степента и програмата на инспекцията, включително инспекцията на предприятия или групи от предприятия, като взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
г)
определя размера и състава на екипа за инспекцията.
2. След получаване на предизвестието за инспекцията компетентният орган съдейства на Агенцията за бързото подготвяне на фазата на място. Ако се сметне за необходимо, може да бъде организирана предварителна среща между инспектиращия екип и националния координатор по стандартизация.
3. Агенцията предоставя на компетентния орган програмата на инспекцията и състава на екипа поне две седмици преди фазата на място.
Член 15
Фаза на място
1. По време на фазата на място от дадена инспекция Агенцията:
а)
организира встъпителна среща с националния координатор по стандартизация и проверявания компетентен орган;
б)
проследява останалите неприключени констатации за несъответствия, установени при предишни инспекции, и извършва преглед на съответните корекции и коригиращи действия;
в)
уведомява компетентния орган за всички непосредствени проблеми във връзка с безопасността, когато подобни проблеми бъдат установени по време на инспекцията;
г)
на заключителното заседание представя на проверявания компетентен орган списък с предварителните констатации за несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията.
2. Освен това Агенцията може да:
а)
проверява основните офиси и, доколкото това се счита за необходимо, всички регионални офиси на компетентния орган и на квалифицираните организации, на които компетентният орган може да е възложил задачи;
б)
проверява предприятията или групите от предприятия, които се намират под надзора на компетентния орган, като част от инспекцията на този компетентен орган; в такъв случай компетентният орган може да придружава екипа за инспекция;
в)
провежда интервюта с персонала на проверявания компетентен орган и на квалифицираните организации, ако има такива, и на посетените предприятия или групи от предприятия, ако има такива;
г)
проверява законодателни актове, процедури, сертификати, документация, данни и други подходящи материали.
Член 16
Фаза на докладване
1. Във фазата на докладване от дадена инспекция Агенцията, в срок от 6 седмици след заключителното заседание на фазата на място, прави преглед на предварителните констатации, класифицира ги и изготвя въз основа на това проектодоклад до проверявания компетентен орган.
2. Проектодокладът съдържа най-малко:
а)
обобщение, в което са представени констатациите;
б)
подробности за извършването на инспекцията, включително вида на инспекцията, проверяваните области, обхвата и състава на екипа;
в)
анализ на критичните елементи с акцент върху основните констатации;
г)
списък на констатираните несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията, заедно с тяхната класификация;
д)
препоръки, включително, когато е необходимо, относно взаимното признаване на сертификати.
3. Констатациите за несъответствия се съобщават посредством проектодоклада, посочен в параграф 2, освен ако вече са нотифицирани в писмена форма от Агенцията чрез други средства.
4. Компетентният орган може да изпрати писмени коментари на Агенцията в срок от две седмици след уведомяването.
5. Агенцията, в рамките на 10 седмици след заключителното заседание, издава окончателен доклад въз основа на проектодоклада, посочен в параграф 2, който отразява коментарите на проверявания компетентен орган, ако има такива. Агенцията може да адаптира описанието на дадена констатация за несъответствие, нейното правно основание, нейната класификация или нейния актуален статус, както е уместно, за да бъдат взети предвид коментарите, както и корекциите и коригиращите действия, представени във фазата на докладване.
6. Агенцията определя и поддържа статус на непрекъснатия контрол за всяка държава членка, който при поискване се предоставя на засегнатата държава членка и на Комисията.
7. Окончателният доклад се адресира до проверявания компетентен орган и до Комисията, която впоследствие може да изпрати този доклад на съответната държава членка и на други компетентни органи, ако е уместно.
Член 17
Проследяване и приключване на констатациите
1. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, букви б) и в), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от четири седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
2. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, буква а), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от 10 седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
3. Компетентният орган докладва на Агенцията своевременно относно приключването на коригиращите действия и представя доказателства за това.
4. Агенцията:
а)
оценява корекциите и коригиращите действия, представени от компетентния орган, или своевременно изисква допълнителни разяснения;
б)
одобрява или отхвърля представените корекции и/или коригиращи действия в рамките на 16 седмици след уведомяването;
в)
контролира удовлетворителното изпълнение на коригиращите действия;
г)
установява необходимостта от допълнителни действия в съответствие с член 22;
д)
докладва редовно на компетентния орган и на Комисията за статуса на констатациите за несъответствия и на съответните корекции/коригиращи действия посредством доклади за статуса;
е)
приключва констатациите за несъответствия, ако остане удовлетворена от коригиращите действия и предоставените доказателства, регистрира приключването на констатациите за несъответствие и уведомява компетентния орган за това.
5. За целите на буква в) Агенцията може да поиска доказателства или разяснения от компетентния орган. Агенцията също така може да вземе решение да извърши проверка на място на изпълнението посредством инспекция.
6. Когато констатациите за несъответствия са предмет на разследване за нарушение по силата на член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или по силата на договорите, Агенцията осигурява подходящи последващи действия след консултации с Комисията и не приключва такива констатации без предварително съгласуване с Комисията.
Член 18
Класифициране на констатациите
1. Всички констатации за несъответствия, направени от Агенцията в рамките на инспекциите, посочени в член 10, се класифицират и докладват от Агенцията, независимо дали се отнасят до административни или технически изисквания, в един от следните класове:
а)
клас C: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда главно проблеми във връзка със стандартизацията;
б)
клас D: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда проблеми във връзка със стандартизацията и проблеми във връзка с безопасността, ако не се коригира своевременно;
в)
клас G: непосредствен проблем във връзка с безопасността.
2. Докладването, проследяването и приключването се степенуват по важност в зависимост от тяхната класификация.
Член 19
Непосредствен проблем във връзка безопасността
1. Когато Агенцията е извършила уведомяване за непосредствен проблем във връзка с безопасността:
а)
Агенцията изисква от компетентния орган да предприеме подходящи коригиращи действия, включително незабавни корекции;
б)
компетентният орган прилага ефективни корекции за отстраняване на констатираното несъответствие и предоставя на Агенцията доказателства за това.
2. Агенцията може да поиска от компетентния орган в срок от две седмици след постъпване на уведомлението за непосредствен проблем във връзка с безопасността да присъства на заседание, за да направи оценка на прилагането на незабавните корекции.
3. Когато корекциите не удовлетворяват Агенцията, тя отправя препоръки към Комисията, включително, когато е необходимо, искане относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки.
Член 20
Документация
1. Агенцията създава система за водене на документация, която осигурява подходящо съхранение, достъп и надеждно проследяване на:
а)
обучението, квалификацията и упълномощаването на ръководителите и членовете на екипи;
б)
програмите на инспекциите;
в)
докладите;
г)
констатациите и свързаните с тях доказателства;
д)
договорените корекции и коригиращи действия;
е)
приключването на констатации за несъответствия и свързаните с това доказателства;
ж)
препоръките относно взаимното признаване на сертификати;
з)
оценките, посочени в член 7, параграф 1, буква б).
2. Всички документи се съхраняват за минимален срок от 15 години, като се спазва приложимото законодателство за защита на данните.
Член 21
Достъп до информацията, съдържаща се в докладите за инспекциите
1. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, засяга предприятие или група от предприятия, намиращи се под надзор относно безопасността, упражняван от трета държава, и попада в обхвата на прилагане на споразумение на Съюза, сключено в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 216/2008, тази информация се предоставя на третата държава като страна по това споразумение съгласно неговите съответни разпоредби.
2. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, попада в обхвата на прилагане на Меморандума за сътрудничество между Съюза и ИКАО, информацията се предоставя на ИКАО в съответствие с разпоредбите на посочения Меморандум за сътрудничество и съответното приложение относно безопасността.
3. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, се отнася до текущо разследване във връзка с безопасността, провеждано в съответствие с Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (20), информацията се предоставя незабавно на органа, отговорен за това разследване.
4. За целите на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (21) процесът на вземане на решения, свързани с доклад за инспекция, не се счита за приключил, преди да са приключени свързаните с него констатации за несъответствия.
Член 22
Допълнителни действия
1. Агенцията установява всяко неизпълнение на изискването за проследяване на констатирано несъответствие, като например:
а)
коригиращо действие, което не е представено в срока, посочен в член 17, параграф 1;
б)
коригиращо действие, което не е одобрено от Агенцията в срока, посочен в член 17, параграф 4, буква б);
в)
коригиращо действие, което не е надлежно изпълнено.
2. В случаите, посочени в параграф 1, Агенцията изисква от компетентния орган да предостави разяснения относно неизпълнението и да представи допълнителни действия, като определя срок за отговор.
3. Агенцията оценява последствията от неизпълнението, заедно с отговора на компетентния орган, в рамките на определения краен срок. Въз основа на резултатите от оценката Агенцията може:
а)
да приеме представените допълнителни действия; или
б)
да изготви допълнителен доклад до съответния компетентен орган и до Комисията. Този доклад включва оценката на Агенцията, както и препоръките до Комисията, включително, ако бъде счетено за необходимо, препоръки относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган.
4. Без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2111/2005, след получаването на допълнителния доклад, посочен в параграф 3, буква б), Комисията може да предприеме всяка от следните стъпки:
а)
да изпрати коментари до съответната държава членка или да поиска допълнителни обяснения за изясняване на констатациите за несъответствия или част от тях;
б)
да изиска от Агенцията да извърши ad-hoc инспекция, за да провери удовлетворителното изпълнение на корекциите и коригиращите действия;
в)
да задейства процедурата, посочена в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008, за да вземе решение дали сертификатите, издадени от компетентния орган, съответстват на приложимите изисквания;
г)
да задейства процедура по силата на член 258 от Договора.
Член 23
Годишен доклад
Агенцията предава на Комисията най-късно до 31 март на всяка година годишен доклад относно дейностите и инспекциите, извършени през предходната година в рамките на непрекъснатия контрол. Докладът включва анализ на резултатите от дейностите и инспекциите, който отразява способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора на безопасността, както и препоръки за възможни подобрения. В препоръките по-конкретно се посочват техническите правила, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 17, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и мерките, предприемани от Агенцията, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 18, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 24
Работни процедури
Агенцията преразглежда своите работни процедури с оглед на изпълнението на задачите, възложени ѝ по членове 3 - 23, в срок от шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 25
Преходни разпоредби
1. Констатации за несъответствия, направени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, за които на Агенцията не е било представено доказателство за приключването им към момента на влизане в сила на настоящия регламент, се считат за направени в съответствие с настоящия регламент и се третират по съответния начин.
2. Планове за коригиращи действия, одобрени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за одобрени в съответствие с настоящия регламент.
3. Членовете и ръководителите на екипи, упълномощени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за упълномощен персонал съгласно настоящия регламент.
Член 26
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/2006 се отменя.
Член 27
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юни 2013 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 628/2013
(2013. gada 28. jūnijs)
par darba metodēm, ar kādām Eiropas Aviācijas drošības aģentūra veic standartizācijas inspekcijas un pārrauga Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 216/2008 piemērošanu, un par Komisijas Regulas (EK) Nr. 736/2006 atcelšanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 91/670/EEK, Regulu (EK) Nr. 1592/2002 un Direktīvu 2004/36/EK (1), un jo īpaši tās 24. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 216/2008 24. panta 1. punktā un 54. pantā ir noteikts, ka Eiropas Aviācijas drošības aģentūrai (turpmāk - “Aģentūra”), veicot standartizācijas inspekcijas, ir jāpalīdz Komisijai pārraudzīt, kā dalībvalstu kompetentās iestādes piemēro minēto regulu un tās īstenošanas noteikumus.
(2)
Regulas (EK) Nr. 216/2008 54. panta 4. punktā izvirzīts noteikums, ka gadījumā, ja dalībvalsts kompetentās iestādes pārbaude ir saistīta ar kāda uzņēmuma vai uzņēmumu apvienības pārbaudi, Aģentūrai jāievēro regulas 55. panta noteikumi.
(3)
Komisijas Regulā (EK) Nr. 736/2006 (2) ir noteiktas Aģentūras darba metodes standartizācijas inspekciju [standartizācijas pārbaužu] veikšanai (turpmāk - “tagadējās darba metodes”).
(4)
Tagadējās darba metodes pieņēma pirms sešiem gadiem. Kopš tā laika kopējos noteikumos ir izdarītas būtiskas izmaiņas; ir pieņemti arī vairāki starptautiski nolīgumi; Aģentūra un dalībvalstis ir uzkrājušas vērtīgu pieredzi, kura jāņem vērā.
(5)
Laikā, kad pieņēma Regulu (EK) Nr. 736/2006, kopējie noteikumi civilās aviācijas jomā attiecās vienīgi uz lidojumderīguma sākotnējo un nepārtraukto uzturēšanu. Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1702/2003 (3) paredzēja īstenošanas noteikumus par sertifikāciju attiecībā uz gaisa kuģu un ar tiem saistīto ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīgumu un atbilstību vides aizsardzības prasībām, kā arī projektēšanas un ražošanas organizāciju sertifikāciju; ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2042/2003 (4) paredzēja īstenošanas noteikumus par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu.
(6)
Pa šo laiku Regula (EK) Nr. 216/2008 ir aizstājusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 15. jūlija Regulu (EK) Nr. 1592/2002 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi (5) un kopīgie noteikumi ir paplašināti divreiz: pirmkārt, lai tajos iekļautu noteikumus par gaisa kuģa apkalpi, gaisa kuģu ekspluatāciju un perona pārbaudēm; otrkārt, lai iekļautu noteikumus par gaisa satiksmes pārvaldību un aeronavigācijas pakalpojumiem (ATM/ANS), kā arī par lidostu drošību, un rezultātā Komisija pieņēma šīm jaunajām kompetences jomām atbilstošus īstenošanas noteikumus, tādus kā Komisijas 2011. gada 10. augusta Regula (ES) Nr. 805/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus gaisa satiksmes vadības dispečeru licencēm un noteiktiem sertifikātiem (6), Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1034/2011 (7) par drošības uzraudzību gaisa satiksmes pārvaldībā un aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanā, Komisijas 2011. gada 17. oktobra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1035/2011, ar ko nosaka kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (8), Komisijas 2010. gada 29. jūlija Regula (ES) Nr. 691/2010, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2096/2005, ar kuru paredz kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (9), Padomes 1991. gada 16. decembra Regula (EEK) Nr. 3922/91 par tehnisko prasību un administratīvo procedūru saskaņošanu civilās aviācijas jomā (10), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 859/2008 (11), Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/36/EK par Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošību (12), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2008. gada 16. aprīļa Direktīvu 2008/49/EK, ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2004/36/EK attiecībā uz kritērijiem perona pārbaužu procedūrās, ko veic gaisa kuģiem, kas izmanto Kopienas lidostas (13), Komisijas 2012. gada 5. oktobra Regula (ES) Nr. 965/2012, ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras saistībā ar gaisa kuģu ekspluatāciju (14), un Komisijas 2011. gada 3. novembra Regula (ES) Nr. 1178/2011, ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi (15).
(7)
Ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 ieviesa arī virkni jaunu noteikumu, kam jāatspoguļojas Aģentūras darba metodēs standartizācijas inspekciju veikšanai. Proti, 11. pantā ir paredzēti nosacījumi dalībvalstu kompetento iestāžu izdoto sertifikātu savstarpējai atzīšanai, kā arī nosacījumi šīs atzīšanas pārtraukšanai, paredzot, ka standartizācijas inspekcijas ir svarīgs instruments šādu lēmumu pieņemšanā. Ar 15. pantu izveido informācijas tīklu, kas nodrošina tādu derīgu informāciju, kura jāņem vērā standartizācijas inspekcijās, turklāt šajā informācijas tīklā ir nekavējoties jādara pieejami arī konkrēti šādu standartizācijas inspekciju rezultāti. Minētās regulas 27. panta 3. punktā ir noteikts, ka Aģentūrai ir jāpalīdz dalībvalstīm pildīt to saistības attiecībā pret ICAO.
(8)
Neatkarīgi no turpmākajām izmaiņām kopējos noteikumos, ko ieviesa ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem, Aģentūrai būtu jāsniedz atbalsts Komisijai citu tādu aviācijas drošības prasību īstenošanas pārraudzībā, kuras, piemēram, izriet no tiesību aktiem tādās jomās kā Eiropas vienotā gaisa telpa, nelaimes gadījumu izmeklēšana vai ziņošana par atgadījumiem.
(9)
Kopš 2006. gada Eiropas aviācijas ārpolitikā ir bijušas vērojamas nozīmīgas norises gan saistībā ar Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO), gan valstīm Eiropas Savienības kaimiņos un zināmiem svarīgākajiem pasaules mēroga partneriem.
(10)
2010. gadā tika parakstīts saprašanās memorands ar Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO) (16), kas izveido satvaru pušu strukturētai sadarbībai, it sevišķi attiecībā uz tādas informācijas apmaiņu, kas saistīta ar drošību, lai pēc iespējas izvairītos no uzdevumu dublēšanās, ar mērķi vēl vairāk savstarpēji sasaistīt Aģentūras standartizācijas inspekciju programmu un ICAO Universālās drošības uzraudzības revīzijas programmu (USOAP). Pārbaužu darba metodēs būtu jāņem vērā ICAO dokuments Nr. 9735 - USOAP pastāvīgās pārraudzības rokasgrāmata.
(11)
Attiecībā uz valstīm, kas piedalās ES kaimiņattiecību un paplašināšanās politikā, cita starpā it sevišķi Eiropas Kopējās aviācijas telpas nolīguma dalībniecēm, standartizācijas inspekcijas būtu jāorganizē saskaņā ar tām pašām darba metodēm un tiem pašiem standartiem, ko ievēro attiecībā uz dalībvalstīm, īstenojot attiecīgus nolīgumus vai sadarbības vienošanās.
(12)
Attiecībā uz valstīm, kas parakstījušas divpusējus aviācijas drošības nolīgumus, kuri paredz konkrētu sertifikācijas laikā izdarītu konstatējumu un apstiprinājumu savstarpēju atzīšanu, ar standartizācijas inspekcijām būtu jāatbalsta šāda nolīguma īstenošanas pārraudzība, un to rezultāti būtu jāpaziņo attiecīgajai divpusējās uzraudzības padomei, paturot iespēju izdarīt pielāgojumus. Veicot inspekcijas tajās valstīs, kurās izdarītos sertifikācijas konstatējumus un apstiprinājumus pieņem atbilstīgi divpusējo nolīgumu noteikumiem, būtu jāparedz papildu pārbaudes, lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes pareizi pilda pienākumus, kas tām uzdoti saskaņā ar divpusējiem nolīgumiem.
(13)
Lai iedarbīgi pārraudzītu Regulas (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumu piemērošanu, kā arī citu tādu aviācijas drošības noteikumu piemērošanu, kas izriet no spēkā esošajām regulām un nolīgumiem, ir jāpārskata pašreizējās darba metodes, jo īpaši ar mērķi panākt, lai šīs metodes būtu lielākā mērā orientētas uz sistēmu, lai tās sekotu noturīgākai pārraudzības pieejai, kas lielākā mērā koncentrētos uz darbības rezultātiem drošības jomā, nodrošinātu efektīvāku resursu izmantojumu, lai kompetentajām iestādēm nevajadzētu uzņemties lieku slogu, kā arī ietvertu atgriezenisko saikni ar Aģentūras īstenotajām noteikumu izstrādes darbībām. Inspektoru komandas būtu jāveido, tajās iekļaujot pienācīgi sagatavotus un kvalificētus darbiniekus, un Aģentūrai jācenšas līdzsvarot dažādu dalībvalstu pilnvarotā personāla dalību šajās komandās.
(14)
Šīm darba metodēm būtu jāatspoguļo revīzijas definīcijas un principi, kā noteikts ISO 19011.
(15)
Jānosaka darba metodes ne vien inspekciju līmenī, bet arī attiecībā uz pārraudzību sistēmas līmenī un veikto konstatējumu līmenī.
(16)
Ar šīm darba metodēm Aģentūrai jāpiešķir lielāka elastība, lai tā varētu pieņemt pasākumus tad, kad tas atbilst tās tehniskajai kompetencei, vienlaikus saistībā ar šīm darba metodēm uzturot juridisko noteiktību.
(17)
Tāpēc Regula (EK) Nr. 736/2006 attiecīgi būtu jāatceļ.
(18)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 65. pantam izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka darba metodes, ar kurām:
a)
pārrauga, kā dalībvalstu kompetentās iestādes piemēro Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumus jomās, uz kurām attiecas minētās regulas 1. panta 1. punkts;
b)
veic dalībvalstu kompetento iestāžu standartizācijas inspekcijas;
c)
pārliecinās par to, vai dalībvalstu kompetentās iestādes sertifikātus izdod un pārrauga saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem;
d)
sniedz ieguldījumu novērtējumā, kuru veic, lai analizētu, kā dalībvalstu kompetentās iestādes īsteno Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumus.
2. Šajā regulā noteiktās darba metodes, ciktāl tas iespējams, piemēro arī tad, kad Aģentūrai ir uzticēts uzdevums pārraudzīt to aviācijas drošības prasību piemērošanu, kas iedibinātas ar citiem ES tiesību aktiem, Savienības noslēgtiem nolīgumiem vai sadarbības vienošanos, kuru noslēgusi Aģentūra.
2. pants
Definīcijas
Šīs regulas nolūkiem piemēro šādas definīcijas:
1)
“inspekcija” ir Regulas (EK) Nr. 216/2008 24. panta 1. punktā un 54. pantā minētā standartizācijas inspekcija, tostarp minētās regulas 54. panta 4. punktā un 55. pantā minētā uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību inspekcija, ko veic Aģentūra;
2)
“kompetentā iestāde” ir subjekts, kuru dalībvalsts izraudzījusies par kompetentu Regulas (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumu piemērošanai;
3)
“pilnvarots personāls” ir personas, tostarp norīkotais personāls, ko Aģentūra pilnvarojusi veikt inspekcijas;
4)
“norīkots personāls” ir amatpersonas, ko norīkojušas dalībvalstu kompetentās iestādes, Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO), citas starptautiskas aviācijas organizācijas vai tādu trešo valstu kompetentās iestādes, kurām ir nolīgumi ar Savienību vai sadarbības vienošanās ar Aģentūru, un ko šīs iestādes norīkojušas tādēļ, lai šīs amatpersonas palīdzētu Aģentūrai inspekciju veikšanā;
5)
“pierādījums” ir dokumentācija, konstatēti fakti vai cita informācija, kas ir attiecināma un pārbaudāma;
6)
“konstatējums” ir rezultāts, ko iegūst, salīdzinot rīcībā esošos pierādījumus un piemērojamās prasības;
7)
“korekcija” ir darbība, kas veicama, lai likvidētu konstatētu neatbilstību piemērojamajām prasībām;
8)
“korektīva darbība” ir darbība, kuras nolūks ir likvidēt cēloni, kas izraisījis neatbilstību piemērojamām prasībām, un tādējādi izvairīties no šādas neatbilstības atkārtošanās;
9)
“tūlītējs drošības apdraudējums” ir situācija, kurā ir pierādījumi tam, ka ražojums, pakalpojums, sistēma, sastāvdaļa, aprīkojums vai iekārta ir tādā stāvoklī vai ka tā tiek ekspluatēta, sniegta vai uzturēta tādā veidā, kas var izraisīt apdraudējumu cilvēkiem, ja vien šādu situāciju nekavējoties nenovērsīs.
3. pants
Pārraudzībai piemērojamie principi
1. Aģentūra pārrauga, kā kompetentās iestādes piemēro 1. pantā minētās prasības un vai šīs prasības tiek ieviestas vienādi atbilstīgi šajā regulā noteiktajām metodēm, un sagatavo par to ziņojumu.
2. Pārraudzība ir pastāvīga un balstīta uz risku, vadoties pēc Aģentūrai pieejamās informācijas. Pārraudzība cita starpā ietver novērtējumu tam, kāda ir kompetento iestāžu spēja pildīt tām uzticētos drošības uzraudzības uzdevumus, vajadzības gadījumā veicot inspekcijas, kā arī sekot līdzi inspekcijās izdarītajiem konstatējumiem, lai nodrošinātu, ka laikus tiek īstenotas piemērotas korekcijas un korektīvas darbības.
3. Pārraudzībā ievēro sistēmisku pieeju. Tā aplūko visas drošības uzraudzības sistēmas jomas un kritiskos elementus, kā definējusi ICAO. Īpaša uzmanība ir jāpievērš dažādu jomu saskarnēm.
4. Pārraudzību īsteno pārskatāmi, iedarbīgi, rezultatīvi, saskaņoti un konsekventi.
5. Aģentūra analizē pārraudzības pasākumu rezultātus, lai noteiktu, vai nav jāuzlabo regulējums.
4. pants
Inspekcijām un konstatējumiem piemērojamie principi
1. Kompetentajās iestādēs veiktajās inspekcijās ņem vērā iepriekšējo inspekciju rezultātus un jo īpaši aplūko izmaiņas pastāvošajā regulējumā un izmaiņas kompetentās iestādes spējā nodrošināt drošības uzraudzību, un tās ir samērīgas ar attiecīgās nozares līmeni un sarežģītību, kuru attiecīgā iestāde uzrauga, prioritārā kārtā nodrošinot augstu un viendabīgu komerciālā gaisa transporta drošību.
2. Inspekcijas cita starpā var būt inspicējamās kompetentās iestādes uzraudzībā esošu uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību inspekcijas.
3. Inspekcijas cita starpā - kad attiecīgās puses par to vienojušās - var būt sabiedrības lietošanai pieejamu bruņoto spēku objektu inspekcijas vai tādu pakalpojumu inspekcijas, kurus sabiedrībai sniedz bruņotie spēki, ar mērķi pārbaudīt atbilstību Regulas (EK) Nr. 216/2008 1. panta 3. punkta prasībām.
4. Inspekcijas veic komanda, kuru veido Aģentūras pilnvaroti darbinieki, kas ir kvalificēti un sagatavoti attiecīgajā(-ās) jomā(-ās). Pilnvarotais personāls piemēro neatkarības, integritātes, profesionālās ētikas, pienācīgas rūpības, objektivitātes un konfidencialitātes principus.
5. Ja Aģentūra konstatē, ka viens vai vairāki sertifikāti neatbilst Regulai (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem, par šo konstatēto neatbilstību ziņo attiecīgajai kompetentajai iestādei. Ja konstatēto neatbilstību laikus nenovērš, Aģentūra nāk klajā ar ieteikumiem atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktam, lai attiecībā uz minēto(-ajiem) sertifikātu(-iem) varētu pieņemt lēmumu par to savstarpējo atzīšanu.
6. Aģentūra klasificē konstatēto neatbilstību, kas identificēta 1., 2. un 3. punktā minēto inspekciju laikā, atbilstīgi tās ietekmei uz drošību un seko līdzi norisēm saistībā ar to, prioritāru nozīmi piešķirot ar drošību saistītiem konstatējumiem. Ja tūlītēja drošības apdraudējuma problēmai apmierinošs risinājums nav rasts, Aģentūra par to nekavējoties informē dalībvalstu kompetentās iestādes.
7. Šī regula neskar Regulas (EK) Nr. 216/2008 15. un 58. pantu, Komisijas Lēmumu 2001/844/EK, EOTK, Euratom (17), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2111/2005 (18) un Komisijas Regulu (EK) Nr. 473/2006 (19).
5. pants
Informācijas apmaiņa
1. Dalībvalstu kompetentās iestādes sniedz Aģentūrai visu nepieciešamo informāciju saistībā ar drošības uzraudzību, ko tās veic, aplūkojot visus kritiskos elementus to ieviestajā drošības uzraudzības sistēmā, tostarp uzņēmumus vai uzņēmumu apvienības, kas ir to pārraudzībā. Informāciju sniedz formātā un veidā, ko precizē Aģentūra, ņemot vērā informāciju, kas nodota ICAO rīcībā.
2. Aģentūra no dalībvalstu kompetentajām iestādēm var pieprasīt arī ekspromtu informāciju. Aģentūra, iesniegdama šādu informācijas pieprasījumu, norāda tā tiesisko pamatojumu un nolūku, precizē, kāda informācija ir vajadzīga, un nosaka termiņu, kurā informācija jāsniedz.
3. Aģentūra dalībvalstu kompetentajām iestādēm sniedz attiecīgu informāciju, lai sekmētu piemērojamo prasību vienādu izpildi.
6. pants
Nacionālais standartizācijas koordinators
1. Dalībvalstis ieceļ nacionālo standartizācijas koordinatoru, kurš darbojas kā galvenais kontaktpunkts visām standartizācijas darbībām un jo īpaši ar uzdevumu koordinēt 5. panta 1. punktā paredzēto informācijas apmaiņu. Nacionālajam standartizācijas koordinatoram ir šāda atbildība:
a)
pastāvīgi uzturēt un atjaunināt Aģentūrai sniegto informāciju, tostarp informāciju, kas pieprasīta saskaņā ar 3., 4. un 5. punktu, korekcijas un korektīvo darbību plānus, kā arī pierādījumus tam, ka korektīvās darbības, par kurām panākta vienošanās, ir izpildītas;
b)
palīdzēt Aģentūrai visos inspekcijas posmos un nodrošināt, ka inspekcijas komandai ir nodrošināta pavadība visu faktiskā inspekcijas apmeklējuma laiku.
2. Kompetentās iestādes nodrošina, ka saziņai starp iecelto nacionālo standartizācijas koordinatoru un šo iestāžu iekšējo organizāciju ir skaidras vadlīnijas, kurām atbilstoši koordinators var pienācīgi pildīt viņam/viņai uzticētos pienākumus.
7. pants
Pastāvīgā pārraudzība
1. Pastāvīgā pārraudzība, kas minēta 3. pantā, aptver šādas darbības:
a)
vākt un analizēt datus un informāciju, ko sniedz dalībvalstu kompetentās iestādes, Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO), Komisija un citi attiecīgi avoti;
b)
novērtēt kompetentās iestādes spēju pildīt tai uzticētās drošības uzraudzības funkcijas;
c)
atkarībā no b) apakšpunktā minētā novērtējuma noteikt prioritātes, plānot un noteikt inspekciju tvērumu;
d)
veikt šīs inspekcijas, tostarp ar tām saistīto ziņošanu;
e)
sekot līdzi norisēm saistībā ar inspekcijas rezultātā konstatētajām neatbilstībām un tās slēgt.
2. Saistībā ar novērtējumu, kas minēts 1. punkta b) apakšpunktā, Aģentūra izveido, pilnveido un uztur vienotu modeli, ņemot vērā vismaz šādu elementus:
a)
aviācijas nozares lielums un sarežģītība;
b)
nopietni incidenti, nelaimes gadījumi, nelaimes gadījumi, kuros ir bojāgājušie, citi upuri;
c)
perona pārbaužu rezultāti;
d)
iepriekšējo inspekciju rezultāti;
e)
kompetento iestāžu spēja konstruktīvi īstenot korekcijas un korektīvās darbības;
f)
rezultāti, kas gūti, veicot auditu atbilstīgi starptautiskām konvencijām vai drošības novērtējuma valsts programmām;
g)
ir ieviesti pasākumi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktam vai Līguma 258. pantam.
3. Šā panta 2. punktā aprakstītā modeļa rezultāti un ievaddati un novērtējuma rezultāti tiek nodoti attiecīgās dalībvalsts nacionālā standartizācijas koordinatora rīcībā.
4. Aģentūra, vadīdamās pēc pastāvīgās pārraudzības, ko tā īsteno, pielāgo inspekciju programmu, lai atspoguļotu gan drošības rādītāju uzlabojumus, gan to pasliktināšanos. Aģentūra pieņem atbilstošus pasākumus tad, ja ir pierādījumi, kas liecina par drošības rādītāju pasliktināšanos.
8. pants
Inspekciju programma
1. Aģentūra, saskaņojot ar Komisiju, izstrādā daudzgadu programmu, kurā norāda 10. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās inspekcijas, kā arī gada programmu, kurā norāda 10. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētās inspekcijas.
2. Inspekciju programmās precizē attiecīgo(-ās) dalībvalsti(-is), inspekciju veidu, inspicējamās jomas un paredzamo faktiskā inspekcijas apmeklējuma grafiku, ievērojot 7. pantā minēto paraugu.
3. Aģentūra inspekciju programmās var izdarīt pielāgojumus, lai ņemtu vērā potenciālo risku, kas konstatēts, īstenojot 7. pantā minēto pastāvīgo pārraudzību.
4. Gada programmu dara zināmu Komisijai, Aģentūras valdes locekļiem, to iekļaujot Aģentūras darba programmā atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 33. panta 2. punkta c) apakšpunktam, kā arī attiecīgās dalībvalsts nacionālajam standartizācijas koordinatoram.
9. pants
Inspicējamās jomas
1. Aģentūra veic inspekcijas visās Regulas (EK) Nr. 216/2008 II nodaļā minētajās jomās. Šīs jomas citu starpā ir šādas:
a)
lidojumderīgums, kā noteikts minētās regulas 5. pantā, un vides aizsardzība, kā noteikts 6. pantā;
b)
gaisa kuģa apkalpe, kā noteikts minētās regulas 7. un 8. pantā;
c)
gaisa kuģu ekspluatācija, kā noteikts minētās regulas 8. un 9. pantā;
d)
perona pārbaudes, kā noteikts minētās regulas 10. pantā;
e)
lidlauki, kā noteikts minētās regulas 8.a pantā;
f)
ATM/ANS un gaisa satiksmes vadības dispečeri, kā noteikts minētās regulas 8.b un 8.c pantā.
Atkarībā no norisēm saistībā ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 vai pēc Komisijas pieprasījuma var noteikt vēl citas jomas, kuras jāinspicē.
2. Aģentūra gādā, lai tās resursi būtu attiecīgi sadalīti dažādu jomu pārraudzībai un inspicēšanai atkarībā no 7. pantā minētās pastāvīgās pārraudzības rezultātiem.
10. pants
Inspekciju veidi
1. Aģentūra veic:
a)
visaptverošas inspekcijas ar mērķi inspicēt vienu vai vairākas jomas; šīs inspekcijas veic tik bieži, cik uzskatāms par vajadzīgu, pamatojoties uz pastāvīgās pārraudzības rezultātiem;
b)
speciālās inspekcijas ar konkrētu mērķi inspicēt specifiskus vienas vai vairāku jomu aspektus un/vai izvērtēt to korekciju un korektīvo darbību izpildes gaitu, par kurām panākta vienošanās;
c)
ekspromtu inspekcijas ar mērķi izmeklēt konkrētus, bažas raisošus jautājumus, kas aktualizējušies, Aģentūrai veicot pastāvīgo pārraudzību, vai arī pēc Komisijas pieprasījuma.
2. Neatkarīgi no 1. punktā minētajām inspekcijām Aģentūra var izdarīt konstatējumus, arī faktisku apmeklējumu neveicot, gadījumā, kad jau tai ir savākti pietiekami pierādījumi par neatbilstību.
11. pants
Inspekcijas komandu sagatavošanas, kvalifikācijas un pilnvarošanas kritēriji
1. Aģentūra izstrādā kritērijus to personu kvalifikācijai, kas piedalās inspekcijas komandās.
2. Kvalifikācijas kritēriji citstarp ir šādi:
a)
zināšanas par institucionālo satvaru un regulējumu, it sevišķi šo regulu, kā arī par attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem;
b)
zināšanas un pieredze audita metodēs;
c)
tehniskas prasmes un praktiska pieredze attiecīgajā(-ās) 9. pantā minētajā(-ās) jomā(-ās).
3. Komandu vadītājiem ir jābūt Aģentūras darbiniekiem. Līdztekus citiem 2. punktā minētajiem kvalifikācijas kritērijiem viņiem jāpiemīt komandas vadīšanas un kontaktēšanās spējām gan starptautiskā vidē, gan delikātās situācijās.
4. Komandas locekļiem jābūt Aģentūras darbiniekiem vai norīkotam personālam.
5. Gan komandu vadītājus, gan komandas locekļus apmāca jautājumos par piemērojamām prasībām un Aģentūras procedūrām. Aģentūra nodrošina komandu vadītāju un komandas locekļu vienlaidu kompetenci, lai tie varētu piedalīties inspekciju veikšanā pilnvarotu darbinieku statusā. Šajā nolūkā Aģentūra izveido attiecīgas turpmākās apmācības programmas.
6. Darbiniekus, kuri atbilst kvalifikācijas kritērijiem un kuri ir attiecīgi sagatavoti, Aģentūra var pilnvarot piedalīties inspekciju komandās.
12. pants
Inspekciju komandu izveidošana
1. Inspekcijas veic Aģentūras izveidotas komandas, kurās atbilstoši 11. pantam piedalās pilnvaroti darbinieki.
2. Aģentūra nosaka komandas sastāvu ar mērķi izveidot komandu ar tādu minimālo skaitu dalībnieku, kāds nepieciešams, lai aptvertu nepieciešamās tehniskās prasmes un darba slodzi, ņemot vērā inspekciju veidu, tvērumu, aplūkoto jomu skaitu un paredzēto programmu. Katrā komandā ir komandas vadītājs un vismaz viens komandas loceklis. Jebkurā gadījumā Aģentūra gādā, lai komandu lielums būtu atbilstošs inspekcijas tvērumam.
3. Aģentūra nodrošina, ka, veidojot komandas, tām nebūs interešu konflikta ne ar inspicējamām kompetentajām iestādēm, ne arī ar inspicējamiem uzņēmumiem vai uzņēmumu apvienībām.
4. Aģentūra laicīgi pirms inspekcijas lūdz norīkotājām iestādēm vai organizācijām informāciju par komandas locekļu pieejamību dalībai inspekciju komandās faktiskā inspekcijas apmeklējuma posmā.
5. Izdevumus, kas rodas saistībā ar nacionālo standartizācijas koordinatoru līdzdalību, kā paredzēts 14. panta 2. punktā un 19. panta 2. punktā, un norīkotā personāla dalību Aģentūras veiktajās inspekcijās sedz Aģentūra atbilstoši Savienības tiesību aktiem un neskarot Savienības ikgadējo budžeta procedūru.
13. pants
Inspekciju veikšana
1. Inspekcijām, kas minētas 10. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, ir šādi posmi:
a)
sagatavošanas posms, kas sākas vismaz 10 nedēļas pirms inspekcijas;
b)
faktiskā inspekcijas apmeklējuma posms;
c)
ziņojuma sagatavošanas posms, kas ilgst ne vairāk kā 10 nedēļas pēc faktiskā inspekcijas apmeklējuma posma.
2. Par ekspromtu inspekcijām, kas minētas 10. panta 1. punkta c) apakšpunktā, attiecīgajai kompetentajai iestādei paziņo divas nedēļas iepriekš, bet saistībā ar šīm inspekcijām nav jāievēro 14., 15. un 16. pantā minētie termiņi un procedūras, izņemot vajadzību sagatavot galaziņojumu.
3. Par neatbilstībām, kas identificētas 10. pantā minēto inspekciju laikā, ziņo saskaņā ar 16. pantu, tām seko līdzi un tās slēdz saskaņā ar 17. pantu, bet klasificē saskaņā ar 18. pantu.
14. pants
Sagatavošanas posms
1. Inspekcijas sagatavošanas posmā Aģentūra:
a)
vismaz 10 nedēļas pirms faktiskā inspekcijas apmeklējuma brīdina kompetento iestādi par šo inspekciju, tostarp par to, kāda inspekcija paredzēta, kā arī par inspicējamo(-ām) jomu(-ām) un aspektiem;
b)
savāc inspekcijas sagatavošanai nepieciešamo informāciju, pienācīgā mērā ņemot vērā informāciju, kas iegūta pastāvīgās pārraudzības ceļā;
c)
definē inspekcijas, tostarp uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību inspekcijas, jomu, tvērumu un programmu, ņemot vērā informāciju, kas gūta, veicot pastāvīgo pārraudzību;
d)
nosaka inspekcijas komandas dalībnieku skaitu un sastāvu.
2. Kompetentā iestāde, saņēmusi paziņojumu par gaidāmo inspekciju, sadarbojas ar Aģentūru, lai raiti sagatavotu faktiskā inspekcijas apmeklējuma posmu. Ja uzskatāms par vajadzīgu, var organizēt iepriekšēju inspekcijas komandas un nacionālā standartizācijas koordinatora tikšanos.
3. Aģentūra vismaz divas nedēļas pirms faktiskā inspekcijas apmeklējuma posma kompetentajai iestādei dara zināmu inspekcijas programmu un inspekcijas komandas sastāvu.
15. pants
Faktiskā inspekcijas apmeklējuma posms
1. Faktiskā inspekcijas apmeklējuma posmā Aģentūra:
a)
organizē ievadsanāksmi ar nacionālo standartizācijas koordinatoru un inspicējamo kompetento iestādi;
b)
seko līdzi iepriekšējo inspekciju laikā identificētajiem neatbilstības konstatējumiem un tiem, kas nav noslēgti, kā arī pārrauga attiecīgās korekcijas un korektīvās darbības;
c)
paziņo kompetentajai iestādei par jebkuru tūlītēju drošības apdraudējumu, ja šāds apdraudējums inspekcijas laikā ir identificēts;
d)
noslēguma sesijā inspicēto kompetento iestādi iepazīstina ar to iepriekšējo neatbilstības konstatējumu sarakstu, kuri identificēti vai kuriem sekots līdzi inspekcijas gaitā.
2. Līdztekus minētajam Aģentūra var:
a)
inspicēt kompetentās iestādes galvenos birojus un - ciktāl tas uzskatāms par nepieciešamu - jebkurus šīs kompetentās iestādes reģionālos birojus vai arī to kvalificēto struktūrvienību galvenos un reģionālos birojus, kam kompetentā iestāde varētu būt uzticējusi uzdevumus;
b)
attiecīgās kompetentās iestādes inspekcijas ietvaros inspicēt uzņēmumus vai uzņēmumu apvienības, kas atrodas šīs kompetentās iestādes uzraudzībā; šādā gadījumā kompetentā iestāde var pavadīt inspekcijas komandu;
c)
intervēt inspicētās kompetentās iestādes un - attiecīgā gadījumā - kvalificēto struktūrvienību, kā arī - attiecīgā gadījumā - apmeklēto uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību darbiniekus;
d)
iepazīties ar tiesību aktiem, procedūrām, sertifikātiem, reģistriem, datiem vai jebkādiem citiem attiecīgiem materiāliem.
16. pants
Ziņojuma sagatavošanas posms
1. Aģentūra, sagatavojot ziņojumu par inspekciju, sešu nedēļu laikā pēc faktiskā inspekcijas apmeklējuma noslēguma sesijas pārskata sākotnējos konstatējumus, tos klasificē un uz šā pamata sagatavo ziņojuma projektu, ko adresē inspicētajai kompetentajai iestādei.
2. Ziņojuma projektā ir vismaz:
a)
ziņojuma kopsavilkums, kurā izklāstīti izdarītie secinājumi;
b)
sīkas ziņas par inspekcijas norisi, tostarp inspekcijas veids, aplūkotās jomas, tvērums un inspekcijas komandas sastāvs;
c)
kritisko elementu analīze, lielāko uzmanību veltot galvenajiem konstatējumiem;
d)
to neatbilstības konstatējumu saraksts, kas identificēti vai kam sekots līdzi inspekcijas laikā, kā arī to klasifikācija;
e)
ieteikumi, tostarp - attiecīgā gadījumā - par sertifikātu savstarpēju atzīšanu.
3. Par neatbilstības konstatējumiem paziņo 2. punktā minētajā ziņojuma projektā, izņemot gadījumus, kad Aģentūra tos rakstiski jau ir darījusi zināmus, izmantojot citus līdzekļus.
4. Divu nedēļu laikā pēc konstatējumu paziņošanas kompetentā iestāde var Aģentūrai iesniegt rakstiskus apsvērumus.
5. Aģentūra, pamatodamās uz 2. punktā minēto ziņojuma projektu, 10 nedēļu laikā pēc noslēguma sesijas izdod galaziņojumu, kurā atspoguļo inspicētās iestādes iesniegtos apsvērumus, ja no minētās iestādes šādi apsvērumi ir saņemti. Aģentūra var pielāgot neatbilstības konstatējumu aprakstu, to juridisko pamatu, klasifikāciju vai statusu tā, kā tas nepieciešams, lai ņemtu vērā gan apsvērumus, gan korekcijas vai korektīvās darbības, kas iesniegtas ziņojuma sagatavošanas posmā.
6. Aģentūra katrai dalībvalstij nosaka un turpina piemērot pastāvīgās pārraudzības statusu, kuru pēc pieprasījuma dara zināmu attiecīgajai dalībvalstij un Komisijai.
7. Galaziņojumu adresē inspicētajai kompetentajai iestādei un Komisijai, kura to pēc tam var nosūtīt attiecīgajai dalībvalstij un, ja nepieciešams, citām kompetentajām iestādēm.
17. pants
Sekošana līdzi konstatējumiem un to noslēgšana
1. Visiem neatbilstības konstatējumiem, kuri klasificēti atbilstīgi 18. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktam, kompetentā iestāde ne vēlāk kā četras nedēļas pēc tam, kad saņemts paziņojums no Aģentūras, ierosina korekciju vai korektīvu darbību.
2. Visiem neatbilstības konstatējumiem, kuri klasificēti atbilstīgi 18. panta 1. punkta a) apakšpunktam, kompetentā iestāde ne vēlāk kā 10 nedēļas pēc tam, kad saņemts paziņojums no Aģentūras, ierosina korektīvu darbību.
3. Kompetentā iestāde attiecīgā termiņā ziņo Aģentūrai par korektīvo darbību pabeigšanu un sniedz tam pierādījumus.
4. Aģentūra:
a)
izvērtē kompetentās iestādes iesniegtās korekcijas un korektīvās darbības vai pieprasa iespējami nekavējoties iesniegt sīkākus skaidrojumus;
b)
piekrīt iesniegtajām korekcijām un/vai korektīvajām darbībām vai tās noraida 16 nedēļu laikā pēc to paziņošanas;
c)
pārrauga, vai korektīvo darbību izpilde ir apmierinoša;
d)
nosaka, vai ir nepieciešams veikt papildu pasākumus saskaņā ar 22. pantu;
e)
regulāri ziņo kompetentajai iestādei un Komisijai par neatbilstības konstatējumu statusu un saistītām korekcijām / korektīvajām darbībām, izmantojot statusa ziņojumus;
f)
slēdz neatbilstības konstatējumu, tiklīdz pārliecinās, ka korektīvās darbības ir pabeigtas un pierādījumi ir sniegti, dokumentē neatbilstības konstatējuma slēgšanu un attiecīgi informē kompetento iestādi.
5. Iepriekšējā punkta c) apakšpunkta piemērošanas nolūkā Aģentūra var pieprasīt, lai kompetentā iestāde sniedz pierādījumus vai paskaidrojumus. Aģentūra var arī nolemt pārbaudīt īstenošanu uz vietas, veicot inspekcijas apmeklējumu.
6. Ja par neatbilstības konstatējumu tiek sākta pārkāpumu procedūra atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktam vai Līgumiem, Aģentūra, apspriezdamās ar Komisiju, pienācīgi seko līdzi šai procedūrai un nevienu no šādiem konstatējumiem nenoslēdz, iekams tas nav koordinēts ar Komisiju.
18. pants
Konstatējumu klasifikācija
1. Visus neatbilstības konstatējumus, kurus Aģentūra identificē, veicot 10. pantā minētās inspekcijas, Aģentūra klasificē un par tiem ziņo neatkarīgi no tā, vai šie konstatējumi attiecas uz administratīvajām vai tehniskajām prasībām, tos iedalot vienā no šādām klasēm:
a)
C klase: neatbilstība piemērojamajām prasībām, kas izraisa galvenokārt ar standartizāciju saistītus apsvērumus;
b)
D klase: neatbilstība piemērojamajām prasībām, kas izraisa ar standartizāciju saistītus apsvērumus, kā arī drošības apdraudējumus, ja to laikus nenovērš;
c)
G klase: tūlītējs drošības apdraudējums.
2. No konstatējuma klasifikācijas ir atkarīgs prioritārais raksturs, kādu piešķir, kad par to sagatavo ziņojumu, tam seko līdzi vai to slēdz.
19. pants
Tūlītējs drošības apdraudējums
1. Ja Aģentūra ir ziņojusi par tūlītēju drošības apdraudējumu:
a)
Aģentūra pieprasa, lai kompetentā iestāde pieņemtu adekvātas korektīvās darbības, tostarp tūlītējas korekcijas;
b)
kompetentā iestāde piemēro iedarbīgas korekcijas, lai novērstu konstatēto apdraudējumu, un iesniedz Aģentūrai par to pierādījumus.
2. Divu nedēļu laikā pēc tam, kad paziņots par tūlītējo drošības apdraudējumu, Aģentūra var pieprasīt, lai kompetentā iestāde apmeklētu tikšanos, kurā tiktu izvērtēta tūlītējo korekciju izpilde.
3. Ja Aģentūra ar veiktajām korekcijām nav apmierināta, tā nāk klajā ar ieteikumiem Komisijai, tostarp - vajadzības gadījumā - ar prasību attiecībā uz attiecīgās kompetentās iestādes izdotā(-o) sertifikāta(-u) savstarpējo atzīšanu. Aģentūra par to nekavējoties paziņo arī dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
20. pants
Lietvedība
1. Aģentūra izveido lietvedības sistēmu, kas nodrošina turpmāk norādīto ziņu pienācīgu uzkrāšanu un pieejamību, kā arī uzticamu izsekojamību to izmaiņām, attiecībā uz:
a)
komandu vadītāju un komandas locekļu sagatavotību, kvalifikāciju un pilnvarojumu;
b)
inspekciju programmām;
c)
ziņojumiem;
d)
konstatējumiem un saistītiem pierādījumiem;
e)
korekcijām un korektīvām darbībām, par ko panākta vienošanās;
f)
konstatēto neatbilstību slēgšanu un saistītiem pierādījumiem;
g)
ieteikumiem attiecībā uz sertifikātu savstarpēju atzīšanu;
h)
7. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto novērtējumu.
2. Visus lietu reģistrus uzglabā vismaz 15 gadus atbilstīgi piemērojamajiem datu aizsardzības tiesību aktiem.
21. pants
Pieeja inspekcijas ziņojumos iekļautajai informācijai
1. Ja inspekcijas ziņojumā iekļautā informācija attiecas uz uzņēmumu vai uzņēmumu apvienību, kas atrodas trešās valsts drošības uzraudzībā un kas ietilpst tāda Savienības nolīguma piemērošanas jomā, kas noslēgts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 12. pantam, tad saskaņā ar minētā nolīguma attiecīgajiem noteikumiem šo informāciju dara pieejamu trešai valstij kā šāda nolīguma līgumslēdzējai pusei.
2. Ja inspekcijas ziņojumā iekļautā informācija ietilpst tāda sadarbības memoranda piemērošanas jomā, kas noslēgts starp Savienību un ICAO, šo informāciju dara pieejamu ICAO saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti minētajā sadarbības memorandā un attiecīgajos pielikumos par drošību.
3. Ja inspekcijas ziņojumā iekļautā informācija attiecas uz notiekošu drošības izmeklēšanu, kura tiek veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 996/2010 (20), šo informāciju nekavējoties dara pieejamu iestādei, kas šo drošības izmeklēšanu veic.
4. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (21) piemērošanas nolūkā tiek pieņemts, ka lēmumu pieņemšanas process saistībā ar inspekcijas ziņojumu nav noslēdzies, iekams nav slēgti saistītie neatbilstības konstatējumi.
22. pants
Papildu darbības
1. Aģentūra identificē ikvienu gadījumu, kad nav sekots līdzi neatbilstības konstatējumiem, piemēram, šādus:
a)
korektīva darbība, kas nav iesniegta 17. panta 1. punktā minētajā laikposmā;
b)
korektīva darbība, kurai Aģentūra nav piekritusi 17. panta 4. punkta b) apakšpunktā minētajā laikposmā;
c)
korektīva darbības, kas nav pienācīgi īstenota.
2. Gadījumos, kas minēti 1. punktā, Aģentūra pieprasa kompetentajai iestādei sniegt paskaidrojumus par šo trūkumu un iesniegt papildu darbības, nosakot termiņu atbildes sniegšanai.
3. Aģentūra izvērtē, kādas ir sekas minētajam trūkumam, kā arī atbildi, kuru kompetentā iestāde sniegusi noteiktajā termiņā. Aģentūra, pamatodamās uz šāda izvērtējuma rezultātu, var:
a)
dot piekrišanu iesniegtajām papildu darbībām; vai
b)
nosūtīt papildu ziņojumu attiecīgajai kompetentajai iestādei un Komisijai. Šajā ziņojumā tiek iekļauts Aģentūras veiktais izvērtējums un ieteikumi Komisijai, tostarp - kad uzskatīts par vajadzīgu - ieteikumi attiecībā uz kompetentās iestādes izdotā(-o) sertifikāta(-u) savstarpēju atzīšanu.
4. Neskarot Regulu (EK) Nr. 2111/2005, Komisija, saņēmusi 3. punkta b) apakšpunktā minēto papildu ziņojumu, var spert jebkuru no turpmākajiem soļiem:
a)
adresēt komentārus attiecīgajai dalībvalstij vai pieprasīt turpmākus skaidrojumus, lai ieviestu lielāku skaidrību saistībā ar visiem neatbilstības konstatējumiem vai to daļu;
b)
pieprasīt Aģentūrai veikt ekspromtu inspekciju, lai pārbaudītu, vai korekciju un korektīvo darbību izpilde ir apmierinoša;
c)
sākt Regulas (EK) Nr. 216/2008 11. panta 2. punktā minēto procedūru, lai nolemtu, vai kompetentās iestādes izdotie sertifikāti atbilst piemērojamajām prasībām;
d)
sākt procedūru atbilstīgi Līguma 258. pantam.
23. pants
Gada ziņojums
Aģentūra ik gadus ne vēlāk kā 31. martā iesniedz Komisijai gada ziņojumu par pastāvīgās pārraudzības darbībām un inspekcijām, kas veiktas iepriekšējā gada laikā. Ziņojumā iekļauj darbību un inspekciju rezultātu analīzi, atspoguļojot kompetento iestāžu spēju pildīt tām uzticētos drošības uzraudzības uzdevumus, un ieteikumus iespējamiem uzlabojumiem. Ieteikumos it sevišķi izceļ tos tehniskos noteikumus, kuri būtu jāievieš vai jāgroza atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 17. panta 2. punkta b) apakšpunktam, un Aģentūras pasākumus, kuri būtu jāievieš vai jāgroza atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 216/2008 18. panta c) punktam.
24. pants
Darba procedūras
Ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā Aģentūra pārskata savas darba procedūras, lai īstenotu uzdevumus, kas tai uzticēti saskaņā ar 3.-23. pantu.
25. pants
Pārejas pasākumi
1. Neatbilstības konstatējumus, kurus Aģentūra izdarījusi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 736/2006, bet attiecībā uz kuriem pierādījumi par to slēgšanu šīs regulas stāšanās spēkā brīdī Aģentūrai nav iesniegti, uzskata par tādiem, kas izdarīti saskaņā ar šo regulu, un tālab tos attiecīgi aplūko.
2. Korektīvo pasākumu plānus, kurus Aģentūra pieņēmusi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 736/2006, uzskata par tādiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
3. Komandu locekļus un komandu vadītājus, ko pilnvarojusi Aģentūra atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 736/2006, uzskata par pilnvarotu personālu saskaņā ar šo regulu.
26. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 736/2006 atceļ.
27. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 28. jūnijā