РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 814/2013 НА КОМИСИЯТА
от 2 август 2013 година
за прилагане на Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за екопроектиране за водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (1), и по специално член 15, параграф 1 от нея,
след консултация с Консултативния форум по екопроектиране,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2009/125/ЕО Комисията следва да определя изисквания за екопроектиране на свързани с енергопотреблението продукти със значителен обем на продажби и търговия, имащи значително въздействие върху околната среда, при които съществува голям потенциал за подобрение чрез екологосъобразно проектиране, без това да води до прекомерни разходи.
(2)
Съгласно член 16, параграф 2, буква а) от Директива 2009/125/ЕО в съответствие с процедурата, посочена в член 19, параграф 3, и критериите, определени в член 15, параграф 2, както и след консултации с Консултативния форум по екопроектиране, Комисията, когато е целесъобразно, въвежда мерки по прилагането за продукти, имащи голям потенциал за икономически ефективно намаление на емисиите на парникови газове, каквито са водоподгревателните съоръжения.
(3)
Комисията проведе предварително проучване на техническите, екологичните и икономическите аспекти на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, използвани обикновено в бита и в търговския сектор. Проучването беше осъществено съвместно със заинтересовани страни от Съюза и трети държави, като резултатите от него бяха направени обществено достояние.
(4)
Екологичните аспекти на водоподгревателите, които бяха определени като значими за целите на настоящия регламент, са енергопотреблението във фазата на употреба и (за термопомпени водоподгреватели) нивата на шум. Освен това за водоподгреватели, използващи изкопаеми горива, като значими екологични аспекти са установени и емисиите на азотни оксиди, въглероден оксид и въглеводороди. Значимият екологичен аспект на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода е потреблението на енергия, дължащо се на техните топлинни загуби.
(5)
Не е целесъобразно да се зададат изисквания за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, тъй като все още липсват подходящи европейски методи за измерване. С оглед на разработването на такива методи за измерване, Комисията възложи мандат на европейските органи по стандартизация да обмислят изисквания за екопроектиране във връзка с посочените емисии по време на прегледа на настоящия регламент. Националните разпоредби за изискванията за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди от водоподгревателите могат да бъдат прилагани до влизането в сила на съответните съюзни изисквания за екопроектиране. Не се засягат разпоредбите на Директива 2009/142/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно газовите уреди (2), с които се налагат ограничения във връзка със здравето и безопасността за отделяните от газовите уреди продукти от горенето.
(6)
Предварителното проучване показва, че за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода не са необходими изисквания относно другите параметри на екопроектирането, посочени в приложение I, част 1 към Директива 2009/125/ЕО. По-специално не са установени значими емисии на парникови газове във връзка с хладилните агенти, използвани в термопомпени водоподгреватели за отопление на сегашния европейски сграден фонд. Целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране във връзка с тези емисии на парникови газове ще бъде оценена отново при преразглеждането на настоящия регламент.
(7)
Обхватът на настоящия регламент следва да се ограничи до водоподгревателите, които са предназначени за осигуряване на гореща питейна вода и вода за санитарно-битови нужди.
(8)
Водоподгреватели, които са проектирани да използват газообразни или течни горива, произведени главно (над 50 %) от биомаса, са със специфични технически характеристики, които налагат допълнителни технически, икономически и екологични анализи. В зависимост от резултата от анализите изискванията за екопроектиране на тези водоподгреватели следва да бъдат определени на по-късен етап, ако това е целесъобразно.
(9)
Годишното енергопотребление в ЕС на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода се оценява на 2 156 PJ (51 милиона тона нефтен еквивалент) през 2005 г., което съответства на 124 милиона тона емисии на CO2. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишното енергопотребление се очаква да възлезе на 2 243 PJ през 2020 г. Годишните емисии в Съюза на азотни оксиди във връзка с използването на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода се оценяват на 559 хил. тона еквивалент на ЅОx през 2005 г. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишните емисии се очаква да достигнат 603 хил. тона еквивалент на SOx през 2020 г. Предварителното проучване показва, че през фазата на употреба на водоподгревателите потреблението на електроенергия и емисиите на азотни оксиди от тях могат да бъдат намалени значително.
(10)
Потреблението на енергия от водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода може да бъде намалено чрез прилагане на съществуващи икономически ефективни технологии, които не са обект на индустриална собственост и водят до намаляване на общите разходи за закупуване и експлоатация на тези продукти.
(11)
Комбинираното въздействие на изискванията за екопроектиране, изложени в настоящия регламент и в Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013 на Комисията от 18 февруари 2013 г. за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на водоподгреватели, топлоакумулиращи резервоари за гореща вода и комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение (3), се очаква да доведе до 2020 г. до прогнозни годишни икономии на енергия от около 450 PJ (11 млн. тона нефтен еквивалент), съответстващи на около 26 млн. тона емисии на CO2, и намаляване на годишните емисии на азотни оксиди с около 130 хил. тона еквивалент на SOx в сравнение с очакваното, ако не се предприемат никакви мерки.
(12)
Изискванията за екопроектиране следва да хармонизират изискванията в целия Европейски съюз относно потреблението на енергия, нивото на шум и емисиите на азотни оксиди за водоподгревателите, както и изискванията относно топлинните загуби при нулев товар при топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, като по този начин спомагат за по-доброто функциониране на вътрешния пазар и за подобряване на екологичните характеристики на посочените продукти.
(13)
Изискванията за екопроектиране следва да не влияят върху функционалните възможности или достъпността на водоподгревателите или топлоакумулиращите резервоари за гореща вода от гледна точка на крайния потребител и да не се отразяват отрицателно върху здравето, безопасността и околната среда.
(14)
Изискванията за екопроектиране следва да бъдат въвеждани постепенно, за да се предостави достатъчно време на производителите да препроектират своите продукти, които са предмет на настоящия регламент. Следва да се определи такъв график за въвеждане, че да се отчете въздействието по отношение на разходите върху производителите и особено върху малките и средните предприятия, като същевременно се осигури своевременно постигане на целите на настоящия регламент.
(15)
Параметрите на продуктите следва да се измерват и изчисляват въз основа на надеждни, точни и възпроизводими методи, които са съобразени с общопризнатото съвременно равнище на измервателните и изчислителните методи, включително със съществуващите хармонизирани стандарти, приети от европейските органи по стандартизация по искане на Комисията в съответствие с процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (4).
(16)
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО настоящият регламент определя кои процедури за оценка на съответствието се прилагат.
(17)
С цел да се улеснят проверките за съответствие, производителите следва да предоставят информация в техническата документация, посочена в приложения IV и V към Директива 2009/125/ЕО, доколкото тази информация се отнася до изискванията, определени в настоящия регламент.
(18)
С оглед допълнително да се ограничи въздействието върху околната среда на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, производителите следва да предоставят информация относно демонтажа, рециклирането и/или обезвреждането.
(19)
В допълнение към правно обвързващите изисквания, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат установени базови стойности за сравнение за най-добрите налични технологии, за да се осигури широко разпространение и лесна достъпност на информацията относно екологичните показатели през целия жизнен цикъл на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2009/125/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изисквания за екопроектиране по отношение на пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели с номинална топлинна мощност ≤ 400 kW и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода с топлоакумулиращ обем ≤ 2 000 литра, включително тези, включени в комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение съгласно определението в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
водоподгреватели, предназначени специално за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
б)
водоподгреватели, използващи твърди горива;
в)
водоподгреватели, попадащи в обхвата на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
комбинирани топлоизточници съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕС) № 813/2013 на Комисията (6);
д)
водоподгреватели, които не отговарят поне на товаровия профил с най-малката сумарна топлинна енергия съгласно посоченото в приложение III, таблица 1;
е)
водоподгреватели, предназначени само за приготвяне на топли напитки и/или храни;
ж)
топлогенератори, предназначени за водоподгреватели и корпуси за водоподгреватели, които трябва да бъдат оборудвани с такива топлогенератори, пуснати на пазара преди 1 януари 2018 г. за замяна на идентични топлогенератори и идентични корпуси за водоподгреватели. Върху заместващия продукт или върху неговата опаковка трябва ясно да бъде посочен водоподгревателят, за който е предназначен.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, формулирани в член 2 от Директива 2009/125/ЕО, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„водоподгревател“ означава съоръжение, което:
а)
е свързано с водоснабдяването с вода за питейни или санитарни нужди;
б)
генерира и предава топлинна енергия, необходима за подаването на гореща вода за питейни или санитарни нужди, в количества и с дебити в дадени времеви интервали; и
в)
е оборудвано с един или повече топлогенератори;
2)
„топлогенератор“ означава онази част от водоподгревателя, която генерира топлинна енергия посредством един или повече от следните процеси:
а)
изгаряне на изкопаеми горива и/или горива от биомаса;
б)
използване на ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
в)
абсорбиране на топлина от източник на околната среда - въздушен, воден или от земята и/или на отпадна топлина;
при това топлогенератор, предназначен за водоподгревател, и подлежащ на оборудване с такъв топлогенератор корпус на водоподгревател също се счита за водоподгревател;
3)
„корпус на водоподгревател“ означава онази част от водоподгревателя, която е предназначена за монтаж вътре в нея на топлогенератор;
4)
„номинална топлинна мощност“ означава обявената топлинна мощност, изразена в kW, на водоподгревател, използван за подгряване на вода при стандартни условия;
5)
„топлоакумулиращ обем“ означава номиналният воден обем на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода или на резервоара на водоподгревател, изразен в литри;
6)
„стандартни условия“ означава работните условия на водоподгревателите, при които се определя номиналната топлинна мощност, енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум, както и работните условия на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, при които се определят топлинните загуби при нулев товар (standing loss);
7)
„биомаса“ означава биоразградимата част на продукти, отпадъци и остатъци от биологичен произход от селското стопанство (включително вещества с растителен и животински произход), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително рибарство и аквакултури, както и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
8)
„гориво от биомаса“ означава газообразно или течно гориво, произведено от биомаса;
9)
„изкопаемо гориво“ означава течно или газообразно изкопаемо гориво с органичен произход;
10)
„конвенционален водоподгревател“ означава водоподгревател, който генерира топлинна енергия, използвайки изгарянето на изкопаеми горива и/или горива от биомаса и/или ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
11)
„термопомпен водоподгревател“ означава водоподгревател, който за генерирането на топлинна енергия използва топлина от заобикалящата среда - от въздушен, воден или земен източник, и/или отпадна топлина;
12)
„слънчев водоподгревател“ означава водоподгревател, снабден с един или повече слънчеви колектори, слънчеви топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, топлогенератори и евентуално помпи в колекторния контур, както и други елементи; слънчевият водоподгревател се предлага на пазара като цялостно единно съоръжение;
13)
„топлоакумулиращ резервоар за гореща вода“ означава резервоар за гореща вода за битови нужди и/или за отоплителни цели, включително за вода с всякакви добавки, който няма собствен топлогенератор, с изключение евентуално на един или повече резервни потопяеми водонагреватели;
14)
„резервен потопяем нагревател“ е електросъпротивителен нагревател, използващ ефекта на Джаул-Ленц, който е съставна част на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода и генерира топлина само когато захранването от външен топлинен източник е прекъснато (включително през периодите за поддръжка) или при авария на външния топлинен източник, или който е съставна част на резервоар за гореща вода на слънчева инсталация и осигурява топлина, когато слънчевата енергия е недостатъчна за постигане на желаното равнище на комфорт;
15)
„енергийна ефективност при подгряването на вода“ (ηwh ), изразена в проценти, означава отношението между полезната енергия, осигурявана от водоподгревател или от комплект на водоподгревател и слънчево съоръжение, и необходимата енергия за нейното генериране;
16)
„ниво на шум“ (LWA ) означава нивото на звуковата мощност по крива А в помещение и/или на открито, изразено в dB;
17)
„топлинни загуби при нулев товар“ (S), изразени във W, означава разсеяната топлинна енергия от топлоакумулиращ резервоар за гореща вода при дадена температура на водата и на въздуха на околната среда;
18)
„коефициент на преобразуване“ (CC) означава коефициент, отразяващ среден к.п.д. от 40 % при електропроизводството в ЕС, посочен в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7); стойността на коефициента на преобразуване е CC = 2,5.
В приложение I се дават допълнителни определения за целите на приложения II-VI.
Член 3
Изисквания за екопроектиране и график
1. Изискванията за екопроектиране на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода са посочени в приложение II.
2. Всяко изискване за екопроектиране се прилага в съответствие със следния график:
а)
от 26 септември 2015 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква а) и точки 1.2, 1.3, 1.4 и 1.6;
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.2;
б)
от 26 септември 2017 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква б);
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.1;
в)
от 26 септември 2018 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква в);
ii)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.5, буква а).
3. Съответствието с изискванията за екопроектиране се измерва и изчислява съгласно изискванията, посочени в приложения III и IV.
Член 4
Оценка на съответствието
1. Процедурата за оценяване на съответствието, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, следва да бъде или системата за вътрешен контрол на проектирането, предвидена в приложение IV към въпросната директива, или системата за управление, предвидена в приложение V към същата директива.
2. За целите на оценяването на съответствието техническата документация трябва да съдържа информацията за продукта, посочена в приложение II, точка 1.6 от настоящия регламент.
Член 5
Процедура за проверка с цел надзор върху пазара
При провеждането на проверките за надзор върху пазара, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, отнасящи се за изискванията, формулирани в приложение II към настоящия регламент, органите на държавата членка прилагат процедурата за проверка, описана в приложение V към същия регламент.
Член 6
Базови стойности за сравнение
Базовите стойности за сравнение за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода с най-високи показатели, които са налични на пазара към момента на влизане в сила на настоящия регламент, са посочени в приложение VI.
Член 7
Преглед
1. Комисията преразглежда настоящия регламент с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране не по-късно от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. По-конкретно прегледът включва оценка на следните аспекти:
а)
целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на парникови газове, свързани с хладилни агенти;
б)
въз основа на разработваните понастоящем методи за измерване - нивото на изискванията за екопроектиране по отношение на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, които могат да бъдат въведени;
в)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на азотни оксиди;
г)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране на водоподгреватели, специално предназначени за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
д)
валидността на стойността на коефициента за преобразуване;
е)
целесъобразността на сертифициране от трета страна.
2. Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящия регламент Комисията го преразглежда с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране. Преразглеждането включва само оценка на целесъобразността на определянето на отделни изисквания за екопроектиране за различните видове водоподгреватели.
Член 8
Преходни разпоредби
1. До 26 септември 2015 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум.
2. До 26 септември 2018 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на емисиите на азотни оксиди.
3. До 26 септември 2017 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на топлинните загуби при нулев товар.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 август 2013 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 814/2013
(2013. gada 2. augusts)
par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/125/EK īstenošanu attiecībā uz ekodizaina prasībām ūdenssildītājiem un karstā ūdens tvertnēm
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīvu 2009/125/EK, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (1), un jo īpaši tās 15. panta 1. punktu,
apspriedusies ar Ekodizaina apspriežu forumu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK Komisijai ir jānosaka ekodizaina prasības tādiem ar enerģiju saistītiem ražojumiem, kuru pārdošanas un tirdzniecības apjoms ir ievērojams, kuriem ir ievērojama ietekme uz vidi un kuru ietekmi uz vidi iespējams būtiski samazināt bez pārmērīgām izmaksām, veicot konstruktīvus uzlabojumus.
(2)
Direktīvas 2009/125/EK 16. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka saskaņā ar 19. panta 3. punktā minēto procedūru un 15. panta 2. punktā paredzētajiem kritērijiem un pēc apspriešanās ar Ekodizaina apspriežu forumu Komisijai vajadzības gadījumā būtu jāievieš tādi īstenošanas pasākumi, kam piemīt augsts potenciāls racionālā veidā samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, piemēram, ūdens sildīšanas iekārtām.
(3)
Komisija ir veikusi priekšizpēti, lai analizētu mājsaimniecībās un nelielos tirdzniecības uzņēmumos parasti izmantotu ūdenssildītāju un karstā ūdens tvertņu tehniskos, vides un ekonomiskos aspektus. Izpēte tika veikta kopā ar ieinteresētajām personām un pusēm no Savienības un trešām valstīm, un tās rezultāti ir publiskoti.
(4)
Vides aspekts, kas noteikts kā būtisks šajā regulā, ir elektroenerģijas patēriņš lietošanas posmā un (siltumsūkņa ūdenssildītājiem) akustiskās jaudas līmenis. Bez tam attiecībā uz ūdenssildītājiem, kas izmanto fosilo kurināmo, par būtiskiem vides aspektiem uzskata arī slāpekļa oksīdu, oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu emisijas. Karstā ūdens tvertņu nozīmīgs vides aspekts ir energopatēriņš, kam par iemeslu ir pastāvīgie zudumi.
(5)
Nav lietderīgi noteikt ekodizaina prasības oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu emisijām, jo pašlaik Eiropā vēl nav pieejamas piemērotas mērīšanas metodes. Lai izstrādātu šādas mērīšanas metodes, Komisija ir uzticējusi Eiropas standartizācijas organizācijām šīs regulas pārskatīšanas gaitā apsvērt ekodizaina prasības attiecībā uz šīm emisijām. Valstu noteikumus par ekodizaina prasībām attiecībā uz oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu emisijām var uzturēt spēkā, līdz spēkā stājas attiecīgās Savienības ekodizaina prasības. Netiek skarti noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvā 2009/142/EK par iekārtām, kurās izmanto gāzveida kurināmo (2), ar kuriem ierobežo ar gāzveida kurināmo darbināmo ierīču sadedzināšanas produktus saistībā ar veselību un drošību.
(6)
Priekšizpēte ir parādījusi, ka prasības attiecībā uz citiem ekodizaina parametriem, kas norādīti Direktīvas 2009/125/EK I pielikuma 1. daļā, ūdenssildītāju un karstā ūdens tvertņu gadījumā nav nepieciešamas. Konkrētāk, ar siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas saistītas ar aukstumaģentiem, ko izmanto siltumsūkņa ūdenssildītājos, lai apsildītu Eiropas mājokļus, netiek uzskatītas par nozīmīgām. Tas, cik lietderīgi būtu noteikt ekodizaina prasības šīm siltumnīcefekta gāzu emisijām, no jauna tiks šīs regulas pārskatīšanas gaitā.
(7)
Šīs regulas darbības jomai būtu jāaprobežojas ar ūdenssildītājiem, kas paredzēti karstā dzeramā ūdens un sanitārā ūdens nodrošināšanai.
(8)
Ūdenssildītājiem, kuri paredzēti darbināšanai ar gāzveida vai šķidro kurināmo, kas lielākoties (vairāk par 50 %) iegūts no biomasas, ir specifiski tehniski raksturlielumi, tāpēc vajadzīga sīkāka tehniskā, ekonomiskā un vides aspektu analīze. Atkarībā no sīkākas analīzes rezultātiem energomarķējuma prasības uz šiem ūdenssildītājiem būtu attiecināmas vēlāk, ja tas vajadzīgs
(9)
Lēš, ka gada vidējais enerģijas patēriņš saistībā ar ūdenssildītājiem un karstā ūdens tvertnēm 2005. gadā Savienībā bija 2 156 PJ (51 Mtoe), kas atbilst 124 Mt CO2 emisiju. Ja vien netiks veikti īpaši pasākumi, prognozē, ka enerģijas patēriņš 2020. gadā būs 2 243 PJ. Lēš, ka gada vidējās slāpekļa emisijas saistībā ar ūdenssildītājiem un karstā ūdens tvertnēm 2005. gadā Savienībā bija 559 kt SOx ekvivalenta. Ja vien netiks veikti īpaši pasākumi, prognozē, ka gada emisijas 2020. gadā būs 603 kt SOx ekvivalenta. Priekšizpēte rāda, ka iespējams ievērojami samazināt ūdenssildītāju energopatēriņu un slāpekļa oksīdu emisijas lietošanas posmā.
(10)
Samazināt ūdenssildītāju un karstā ūdens tvertņu energopatēriņu ir iespējams, izmantojot esošās nepatentētās, rentablās tehnoloģijas, kas ļautu samazināt šo ražojumu iegādes un izmantošanas kombinētās izmaksas.
(11)
Paredzams, ka ekodizaina prasības, kas izklāstītas šajā regulā un Komisijas 2013. gada 18. februāra Deleģētajā regulā (ES) Nr. 812/2013, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz ūdenssildītāju, karstā ūdens tvertņu un ūdenssildītāja un saules enerģijas iekārtas komplektu energomarķējumu (3) līdz 2020. gadam (salīdzinājumā ar situāciju, kad nekas netiek darīts) ļaus gadā ietaupīt enerģiju aptuveni 450 PJ (11 Mtoe) apmērā, kas atbilst aptuveni 26 Mt CO2 emisiju, un samazināt slāpekļa oksīdu emisijas par aptuveni130 kt SOx ekvivalenta.
(12)
Ar ekodizaina prasībām varētu visā Savienībā harmonizēt energopatēriņa, akustiskās jaudas līmeņa un slāpekļa oksīdu emisiju prasības ūdenssildītājiem un pasīvo zudumu prasības karstā ūdens tvertnēm, kas savukārt palīdzēs uzlabot iekšējā tirgus darbību un uzlabot šo ražojumu ekoloģiskos raksturlielumus.
(13)
Ekodizaina prasībām nevajadzētu ietekmēt ūdenssildītāju vai karstā ūdens tvertņu funkcionalitāti vai cenu no galalietotāja viedokļa, un tās nedrīkstētu negatīvi ietekmēt veselību, drošību vai vidi.
(14)
Ekodizaina prasības būtu jāievieš pakāpeniski, lai ražotājiem būtu pietiekami daudz laika šajā regulā aplūkoto produktu pārveidošanai. Ieviešanas grafikam jābūt tādam, lai ņemtu vērā izmaksu ietekmi uz ražotājiem, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, tomēr nodrošinot regulas mērķu savlaicīgu sasniegšanu.
(15)
Produkta parametri būtu jāmēra un jāaprēķina, izmantojot mērīšanas metodes, ar kurām iegūtie rezultāti ir ticami, precīzi un reproducējami un kurās ņemtas vērā atzītas mūsdienīgas mērīšanas metodes, tostarp, attiecīgā gadījumā, harmonizētie standarti, kurus pieņēmušas Eiropas standartizācijas organizācijas pēc Komisijas lūgumu, saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulā (ES) Nr. 1025/2012 par Eiropas standartizāciju (4).
(16)
Saskaņā ar Direktīvas 2009/125/EK 8. panta 2. punktu šajā regulā nosaka piemērojamās atbilstības novērtēšanas procedūras.
(17)
Lai atvieglotu atbilstības pārbaužu veikšanu, ražotājiem tehniskajā dokumentācijā būtu jāsniedz Direktīvas 2009/125/EK IV un V pielikumā minētā informācija, ciktāl tā ir saistīta ar šajā regulā noteiktajām prasībām.
(18)
Lai vēl vairāk ierobežotu ūdenssildītāju un karstā ūdens tvertņu ietekmi uz vidi, ražotājiem būtu jāsniedz informācija par to demontāžu, pārstrādi un/vai nodošanu atkritumos.
(19)
Papildus juridiski saistošām prasībām, kas noteiktas šajā regulā, būtu jānosaka orientējoši kritēriji labākajām pieejamajām tehnoloģijām, lai nodrošinātu plaši pieejamu informāciju par to ūdenssildītāju un karstā ūdens tvertņu aprites cikla ekoloģiskiem raksturlielumiem.
(20)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota atbilstīgi Direktīvas 2009/125/EK 19. panta 1. punktam,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Šajā regulā noteiktas ekodizaina prasības, lai laistu tirgū un/vai nodotu ekspluatācijā ūdenssildītājus, kuru nominālā siltuma jauda ir ≤ 400 kW, un karstā ūdens tvertnes ar glabāšanas tilpumu ≤ 2 000 litri, ieskaitot ūdenssildītāja un saules enerģijas iekārtas komplektus, kā definēts Deleģētās regulas (ES) Nr. 812/2013. 2. pantā.
2. Šo regulu nepiemēro:
a)
ūdenssildītājiem, kas īpaši projektēti ekspluatācijai ar gāzveida vai šķidro kurināmo, kas galvenokārt iegūts no biomasas;
b)
ūdenssildītājiem, kuros izmanto cieto kurināmo;
c)
ūdenssildītājiem, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (5);
d)
kombinētajiem sildītājiem, kā definēts 2. pantā Komisijas Regulā (ES) Nr. 813/2013 (6);
e)
ūdenssildītājiem, kas neatbilst pat slodzes profilam ar vismazāko references jaudu, kā norādīts III pielikuma 1. tabulā;
f)
ūdenssildītājiem, kas paredzēti tikai karstu dzērienu un/vai ēdienu pagatavošanai;
g)
siltumģeneratoriem, kas paredzēti ūdenssildītājiem un ūdenssildītāju korpusiem, kuri aprīkojami ar šādiem siltumģeneratoriem, un kas laisti tirgū līdz 2018. gada 1. janvārim, lai aizstātu identiskus siltumģeneratorus un identiskus ūdenssildītāju korpusus. Uz nomaiņai paredzētā produkta vai tā iepakojuma skaidri norāda, kādam ūdenssildītājam tas paredzēts.
2. pants
Definīcijas
Papildus Direktīvas 2009/125/EK 2. pantā noteiktajām šajā regulā izmanto šādas definīcijas.
1)
“Ūdenssildītājs” ir ierīce, kas:
a)
ir pievienota dzeramā ūdens vai saimniecības ūdens apgādes ārējam avotam;
b)
ražo un pārvada siltumu, lai nodrošinātu karstu dzeramo vai saimniecības ūdeni noteiktā temperatūrā, daudzumā un ar noteiktu caurplūdi noteiktos laika intervālos; un
c)
ir aprīkota ar vienu vai vairākiem siltumģeneratoriem.
2)
“Siltumģenerators” ir ūdenssildītāja daļa, kas ražo siltumu vienā vai vairākos šādos procesos:
a)
fosilā kurināmā un/vai biomasas kurināmā sadedzināšana;
b)
Džoula efekta izmantošana elektriskās pretestības sildelementos;
c)
apkārtējās vides siltuma uztveršana no gaisa, ūdens vai zemes un/vai siltuma zudumu uztveršana;
tostarp siltumģeneratori, kas paredzēti ūdenssildītājiem un ūdenssildītāju korpusiem, kuri aprīkojami ar šādiem siltumģeneratoriem, arī uzskatāmi par ūdenssildītājiem.
3)
“Ūdenssildītāja korpuss” ir ūdenssildītāja daļa siltumģeneratora nostiprināšanai.
4)
“Nominālā siltuma jauda” ir ūdenssildītājam deklarētā siltuma jauda sildīšanas nominālos standartapstākļos, kuru izsaka kW.
5)
“Glabāšanas tilpums (V)” ir karstā ūdens tvertnes vai tilpuma ūdenssildītāja nominālais tilpums litros.
6)
“Nominālie standartapstākļi” ir ūdenssildītāju ekspluatācijas apstākļi, kuros nosaka nominālo siltuma jaudu, ūdens uzsildīšanas energoefektivitāti, akustiskās jaudas līmeni un slāpekļa oksīda emisijas, un karstā ūdens tvertņu ekspluatācijas apstākļi, lai noteiktu pastāvīgos zudumus.
7)
“Biomasa” ir lauksaimniecībā, mežsaimniecībā un saistītās nozarēs, tostarp zivsaimniecībā un akvakultūrā, iegūtu bioloģiskas izcelsmes produktu, atkritumu un nogulšņu bioloģiski noārdāmā daļa (tostarp augu un dzīvnieku izcelsmes vielas), kā arī rūpniecisko un sadzīves atkritumu bioloģiski noārdāmā daļa.
8)
“Biomasas kurināmais” ir no biomasas iegūts gāzveida vai šķidrais kurināmais.
9)
“Fosilais kurināmais” ir fosilas izcelsmes gāzveida vai šķidrais kurināmais.
10)
“Konvencionālais ūdenssildītājs” ir ūdenssildītājs, kas ražo siltumu, sadedzinot fosilo un/vai biomasas kurināmo un/vai izmantojot Džoula efektu elektriskās pretestības sildelementos.
11)
“Siltumsūkņa ūdenssildītājs” ir ūdenssildītājs, kas siltuma ražošanā izmanto apkārtējās vides siltumu no gaisa, ūdens vai zemes un/vai siltuma zudumus.
12)
“Saules enerģijas ūdenssildītājs” ir ūdenssildītājs, kas aprīkots ar vienu vai vairākiem saules enerģijas kolektoriem, saules enerģijas karstā ūdens tvertnēm, siltumģeneratoriem un, ja nepieciešams, sūkņiem kolektora kontūrā un citām daļām; saules enerģijas ūdenssildītāju tirgū laiž kā vienu vienību.
13)
“Karstā ūdens tvertne” ir tvertne karstā ūdens, ietverot ūdens sagatavošanai izmantotās piedevas, uzsildīšanas un/vai telpu apsildīšanas vajadzībām, kas nav aprīkota ar siltumģeneratoriem, izņemot vienu vai vairākus iegremdējamus rezerves sildītājus.
14)
“Iegremdējams rezerves sildītājs” ir uz Džoula efektu balstīts elektriskās pretestības sildītājs, kas ir karstā ūdens tvertnes sastāvdaļa un ģenerē siltumu tikai tad, kad netiek saņemts siltums no ārēja siltuma avota (tostarp tehniskās apkopes laikā) vai ārējais siltuma avots ir bojāts, vai kas ir saules enerģijas karstā ūdens tvertnes sastāvdaļa un nodrošina siltumu, kad saules enerģijas siltuma avota radītais siltums nav pietiekams, lai nodrošinātu nepieciešamo komforta līmeni.
15)
“Ūdens uzsildīšanas energoefektivitāte” (ηwh ) ir % izteikta attiecība starp ūdenssildītāja nodrošināto lietderīgo enerģiju un šīs enerģijas saražošanai nepieciešamo enerģiju.
16)
“Akustiskās jaudas līmenis” (LWA ) ir dB izteikts A-izsvarotais akustiskās jaudas līmenis telpās un/vai ārpus telpām.
17)
“Pastāvīgie zudumi” (S) ir W izteikta karstā ūdens tvertnes zudumu slodze pie noteiktas ūdens un ārgaisa temperatūras.
18)
“Pārrēķina koeficients” (CC) ir koeficients, kas atspoguļo aplēstos 40 % no vidējās ES ražošanas efektivitātes, kurš minēts Eiropas Padomes un Parlamenta Direktīvā 2012/27/ES (7); konversijas koeficients ir CC = 2,5.
Attiecībā uz II līdz VI pielikumu vēl citas definīcijas ir noteiktas I pielikumā.
3. pants
Ekodizaina prasības un termiņi
1. Ekodizaina prasības ūdenssildītājiem un karstā ūdens tvertnēm ir noteiktas II pielikumā.
2. Ekodizaina prasības piemēro šādos termiņos:
a)
no 2015. gada 26. septembra:
i)
ūdenssildītāji atbilst II pielikuma 1.1. punkta a) apakšpunkta un 1.2., 1.3., 1.4. un 1.6. punkta prasībām;
ii)
karstā ūdens tvertnes atbilst II pielikuma 2.2. punkta prasībām;
b)
no 2017. gada 26. septembra:
i)
ūdenssildītāji atbilst II pielikuma 1.1. punkta b) apakšpunkta prasībām;
ii)
karstā ūdens tvertnes atbilst II pielikuma 2.1. punkta prasībām;
c)
no 2018. gada 26. septembra:
i)
ūdenssildītāji atbilst II pielikuma 1.1. punkta c) apakšpunkta prasībām;
ii)
ūdenssildītāji II pielikuma 1.5. punkta a) apakšpunkta prasībām.
3. Atbilstību ekodizaina prasībām mēra un aprēķina saskaņā ar III un IV pielikumā noteiktajām prasībām.
4. pants
Atbilstības novērtēšana
1. Direktīvas 2009/125/EK 8. panta 2. punktā minētā atbilstības novērtēšanas procedūra ir minētās direktīvas IV pielikumā noteiktā iekšējās dizaina kontroles jeb konstrukcijas iekšējās kontroles sistēma vai direktīvas V pielikumā noteiktā vadības sistēma.
2. Atbilstības novērtēšanai iesniedzamā tehniskā dokumentācija satur šīs regulas II pielikuma 1.6. punktā norādīto informāciju par ražojumu.
5. pants
Verifikācijas procedūra tirgus uzraudzības nolūkā
Veicot tirgus uzraudzības pārbaudes, kas minētas Direktīvas 2009/125/EK 3. panta 2. punktā, lai nodrošinātu atbilstību šīs regulas II pielikumā noteiktajām prasībām, dalībvalstu iestādes piemēro šīs regulas V pielikumā aprakstīto verifikācijas procedūru.
6. pants
Orientējoši kritēriji
Orientējoši kritēriji tirgū pieejamajiem ūdenssildītājiem un karstā ūdens tvertnēm ar labākajiem raksturlielumiem šīs regulas spēkā stāšanās laikā ir sniegti VI pielikumā.
7. pants
Pārskatīšana
1. Komisija šo regulu pārskata, ņemot vērā ūdenssildītāju un karstā ūdens tvertņu tehnoloģiju attīstību, un šīs pārskatīšanas rezultātus iesniedz Ekodizaina apspriežu forumam ne vēlāk kā pēc pieciem gadiem pēc tās spēkā stāšanās dienas. Konkrētāk, pārskatīšana ietver šādu aspektu novērtējumu:
a)
cik lietderīgi ir noteikt ekodizaina prasības siltumnīcefekta gāzu emisijām saistībā ar aukstumaģentiem;
b)
pamatojoties uz pašlaik izstrādes stadijā esošajām mērījumu metodēm, kāda līmeņa ekodizaina prasības var ieviest oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu emisijām;
c)
cik lietderīgi ir noteikt stingrākas ekodizaina prasības slāpekļa oksīdu emisijām;
d)
cik lietderīgi ir noteikt ekodizaina prasības ūdenssildītājiem, kas īpaši projektēti ekspluatācijai ar gāzveida vai šķidro kurināmo, kas iegūts lielākoties no biomasas;
e)
konversijas koeficienta vērtības derīgums
f)
cik lietderīgi būtu ieviest trešās puses sertifikāciju;
2. Komisija šo regulu arī pārskata, ņemot vērā ūdenssildītāju tehnoloģiju attīstību, un šīs pārskatīšanas rezultātus iesniedz Ekodizaina apspriežu forumam ne vēlāk kā pēc trīs gadiem pēc tās spēkā stāšanās dienas. Pārskatīšanā izvērtē tikai to, cik lietderīgi būtu noteikt atsevišķas ekodizaina prasības dažādiem ūdenssildītāju veidiem.
8. pants
Pārejas noteikumi
1. Līdz 2015. gada 26. septembrim dalībvalstis var atļaut laist tirgū/ekspluatācijā ūdenssildītājus, kas atbilst valsts prasībām par ūdens uzsildīšanas energoefektivitāti un akustiskās jaudas līmeni, kuras bija spēkā šīs regulas pieņemšanas brīdī.
2. Līdz 2018. gada 26. septembrim dalībvalstis var atļaut laist tirgū/ekspluatācijā ūdenssildītājus, kas atbilst valsts prasībām par slāpekļa oksīdu emisijām, kuras bija spēkā šīs regulas pieņemšanas brīdī.
3. Līdz 2017. gada 26. septembrim dalībvalstis var atļaut laist tirgū/ekspluatācijā karstā ūdens tvertnes, kas atbilst valsts prasībām par pastāvīgajiem zudumiem, kuras bija spēkā šīs regulas pieņemšanas brīdī.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 2. augustā