РЕГЛАМЕНТ (ЕС, ЕВРАТОМ) № 1023/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 336 от него,
като взеха предвид Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, и по-специално член 12 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Комитета по правилника за персонала,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Съда на Европейския съюз (1),
като взеха предвид становището на Сметната палата (2),
действайки в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз и неговите над 50 институции и агенции следва да продължат да разполагат с висококвалифицирана европейска публична администрация, така чеда може той да постига целите си, да осъществява своите политики и дейности и да изпълнява задачите си съобразно най-високите стандарти в съответствие с Договорите, с цел да отговори на вътрешните и външните предизвикателства, които ще се изправят пред него в бъдеще, и да служи на гражданите на Съюза.
(2)
Затова е необходимо да се осигури рамка за привличането, назначаването и запазването на висококвалифициран многоезичен персонал, подбран на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите-членки и с дължимото внимание към балансираното представителство на двата пола - персонал, независим и отговарящ на най-високите професионални стандарти, и да се осигурят необходимите условия персоналът да изпълнява задълженията си по възможно най-ефективния и ефикасен начин. Във връзка с това е необходимо да се преодолеят настоящите трудности, които срещат институциите при наемането на длъжностни лица или служители от някои държави-членки.
(3)
Предвид числеността на европейската публична администрация, съпоставена с целите на Съюза и неговото население, намаляването на числеността на персонала на институциите и агенциите на Съюза не следва да засяга по никакъв начин изпълнението на неговите задачи, задължения и функции в съответствие със задълженията и правомощията по силата на Договорите. Във връзка с това е необходима прозрачност по отношение на разходите за персонал, направени от всяка институция и агенция по отношение на всички категории нает от нея персонал.
(4)
От европейската публична администрация се очаква да отговаря на най-високите стандарти за професионалната етика и да остава винаги независима. За тази цел следва допълнително да се изяснят разпоредбите на дял II от Правилника за персонала (4), който предвижда рамка за правата и задълженията. За всяко неизпълнение на тези задължения от страна на длъжностни лица или бивши длъжностни лица те следва да носят дисциплинарна отговорност.
(5)
Ценността на европейската публична администрация е както в културното, така и в езиковото ѝ многообразие, което може да бъде гарантирано само ако се осигури подходящо равновесие по отношение на гражданството на длъжностните лица. Процедурите по подбора и наемането следва да осигурят назначаване на персонал на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на всички държави - членки на Европейския съюз, без обаче да се запазват постове за граждани на конкретна държава-членка. За тази цел и за да се преодолее възможното значително неравновесие по отношение на гражданствата сред длъжностните лица, което не е обосновано от обективни критерии, на всяка институция следва да се предостави възможността да приема обосновани и подходящи мерки. Тези мерки не могат в никакъв случай да водят до критерии за подбор, различни от основаващите се на качествата. Комисията следва да докладва пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на подходящи мерки от институциите.
(6)
За да се улесни подбора на възможно най-широка географска основа, институциите следва да се стремят да подкрепят многоезичното и многокултурното образование за децата на своя персонал. Желателно е Съюзът да участва във финансирането на европейските училища, което участие да бъде определено от бюджетния орган съгласно съответните правила и да бъде заплатено от бюджета на Съюза. Когато това е необходимо в интерес на функционирането на институциите, Комисията следва да може да поиска от компетентните органи преразглеждане на решението за определяне на местонахождението на ново европейско училище.
(7)
По-широката цел следва да бъде подобряване на управлението на човешките ресурси в европейска публична администрация, която се характеризира със своите отлични качества, компетентност, независимост, лоялност, безпристрастност и стабилност, както и с културно и езиково многообразие и привлекателни условия за наемане на работа.
(8)
Длъжностните лица следва да преминават деветмесечен срок за изпитване. Когато взема решение за титуляризирането на длъжностно лице, органът по назначаването следва да взема предвид доклада относно срока за изпитване, изготвен в края на този срок, и изпълнението на задълженията от страна на длъжностното лице, съгласно Правилника за персонала. Следва да бъде възможно докладът относно срока за изпитване да бъде изготвен по всяко време, ако работата на длъжностното лице през този срок се е доказала като очевидно незадоволителна. В противен случай доклад следва да се изготвя само в края на срока за изпитване.
(9)
С цел да се гарантира, че покупателната способност на длъжностните лица и на другите служители на Европейския съюз се променя успоредно с тази на националните служители в централните държавни администрации на държавите-членки, изключително важно е да се запази принципът за многогодишен механизъм за актуализиране на заплащането, известен като „методът“, като се гарантира неговото прилагане до края на 2023 г., с извършване на преглед в началото на 2022 г., и като се предвиди механизъм за временно удължаване на действието на метода. Освен това, с цел преодоляване на трудностите, възникнали във връзка с прилагането на метода в миналото, следва да се предвиди метод, който да позволи ежегодно автоматично актуализиране на всички заплати, пенсии и надбавки, включително автоматично приложима клауза в условия на криза. За тази цел съответните суми, посочени в Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, следва да се тълкуват като референтни суми, които са предмет на редовна и автоматична актуализация. Тези актуализирани суми следва да се публикуват от Комисията в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение. Този механизъм за актуализиране следва да бъде използван също така за всички други случаи, в които се предвижда такава актуализация.
(10)
Важно е да се гарантира качеството на статистическите данни, използвани за актуализиране на възнагражденията и пенсиите. В съответствие с принципа на безпристрастност националните статистически институти или други подходящи органи в държавите-членки следва да събират данни на национално равнище и да ги предават на Евростат.
(11)
Възможните предимства за длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз от прилагането на метода следва да бъдат балансирани чрез повторното въвеждане на системата на „налог“. Както и в случая с метода, прилагането на налога за солидарност може да бъде временно удължено. Предвид на настоящите обстоятелства е целесъобразно налогът за солидарност да се увеличи в сравнение с равнището на специалния налог, който се прилагаше в периода 2004-2012 г., и да се предвиди по-прогресивна ставка. Това има за цел да се отчетат особено трудният икономически и социален контекст в Съюза и неговите последици за публичните финанси в целия Съюз. Необходимостта от оздравяване на публичните финанси в Съюза, включително в краткосрочен план, изисква спешното полагане на особени усилия на солидарност от страна на персонала на институциите на Съюза. Следователно този налог за солидарност следва да се прилага за всички длъжностни лица и други служители на Съюза, считано от 1 януари 2014 г.
(12)
В своите заключения от 8 февруари 2013 г. относно многогодишната финансова рамка Европейският съвет изтъкна, че необходимостта от оздравявяване на публичните финанси в краткосрочен, средносрочен и дългосрочен план изисква специални усилия от всички публични администрации и техните служители за подобряване на ефикасността и ефективността и за приспособяване към променящата се икономическа обстановка. Този призив всъщност отново подчерта целта на предложението на Комисията от 2011 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, което цели осигуряването на разходна ефективност и в което се признава, че предизвикателствата, пред които понастоящем е изправен Европейският съюз, изискват всяка публична администрация и всеки член на нейния персонал да положат особени усилия, за да подобрят ефективността си и да се приспособят към променящите се икономически и социални условия в Европа. Освен това Европейският съвет призова - като част от реформата на Правилника за персонала - за адаптиране на заплатите и пенсиите на всички служители на институциите на Съюза посредством спиране на прилагането на метода за адаптиране на заплатите за две години и въвеждане отново на новия налог за солидарност като част от реформата на метода за актуализиране на заплатите.
(13)
Предвид тези заключения и за да се отговори на бъдещите бюджетни ограничения, както и за да се демонстрира солидарността от страна на европейската публична администрация със строгите мерки, предприемани от държавите-членки вследствие на безпрецедентната финансова криза и особено трудните социални и икономически условия в държавите-членки и Съюза като цяло, е необходимо да се предвиди спиране на прилагането на метода за две години за всички възнаграждения, пенсии и надбавки на длъжностните лица и да се приложи налогът за солидарност въпреки това спиране.
(14)
Демографските промени и промяната на възрастовата структура на съответната група лица налагат увеличаване на пенсионната възраст, като едновременно с това обаче бъдат въведени преходни мерки по отношение на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз, които вече са наети на работа. Тези преходни мерки са необходими за зачитане на правата, придобити от длъжностните лица, които вече са на служба и които са плащали вноски към условния пенсионен фонд на длъжностните лица на Европейския съюз. Пенсионната възраст следва също така да стане по-гъвкава, като служителите бъдат улеснени да продължават доброволно да работят до 67-годишна възраст и им се даде възможност в изключителни случаи и при специални условия да работят до 70-годишна възраст.
(15)
Тъй като пенсионната схема на Европейския съюз е в актюерски баланс, който трябва да се поддържа в краткосрочен и дългосрочен план, служителите, назначени преди 1 януари 2014 г., следва да бъдат обезщетени за пенсионните си вноски чрез преходни мерки, като например чрез адаптиран процент на натрупване за пенсия за прослужените години след навършване на пенсионна възраст (стимулът от Барселона) и чрез прилагане на половината от намалението за предсрочно пенсиониране на възраст между 60 години и нормативно определената пенсионна възраст.
(16)
Общоприетата актюерска практика изисква използването на минали периоди, обхващащи между 20 и 40 години, за лихвените проценти и ръста на заплатите с оглед осигуряване на баланса на пенсионните схеми. Затова плъзгащите се средни стойности на лихвените проценти и на ръста на заплатите следва да се увеличат на 30 години с преходен период от седем години.
(17)
Съветът поиска от Комисията да проучи и представи подходящи предложения по член 5, параграф 4, приложение I, раздел А и член 45, параграф 1 от Правилника за персонала с цел да се установи ясна връзка между отговорности и степен и в контекста на повишаването да се наблегне повече на равнището на отговорностите при съпоставянето на постигнатото в работата.
(18)
Като се има предвид това искане, уместно е повишаването в по-висока степен да зависи от личната отдаденост, подобряването на уменията и компетентностите, както и от изпълнението на задължения, чиято важност обосновава назначаването на длъжностното лице на тази по-висока степен.
(19)
Кариерният поток във функционални групи AD и AST следва да бъде преструктуриран по такъв начин, че най-високите степени да бъдат запазени за ограничен брой длъжностни лица, които поемат отговорности от най-високо равнище. Поради това повишаването на администраторите може да достига само до степен AD 12, освен ако те са назначени на конкретен пост над тази степен, а степени AD 13 и 14 следва да бъдат запазени за персонала, чиито функции са свързани със значителни отговорности. По същия начин, длъжностните лица от степен AST 9 могат да бъдат повишавани в степен AST 10 само в съответствие с процедурата по член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала.
(20)
С оглед приспособяването в по-голяма степен на кариерната структура в настоящите области на дейност на персонала от група AST спрямо различните равнища на отговорност и като необходим принос към ограничаването на административните разходи, следва да бъде въведена нова функционална група AST/SC за персонала със секретарски и деловодителски функции. Заплатите и процентът на повишенията следва да установяват подходящо съотношение между равнището на отговорност и размера на възнаграждението. Това ще позволи да се запазят стабилността и многостранният характер на европейската публична администрация. Комисията следва да направи оценка на мащаба и въздействието от въвеждането на тази нова функционална група и да докладва по въпроса, като отчете по-специално положението на жените, така че да се гарантира запазването на стабилна и многостранна по своя характер европейска публична администрация.
(21)
Минималният период от две години преди повишаването на длъжностно лице в следващата, по-висока степен се запазва с цел да се осигури възможност за по-бързо повишаване на длъжностните лица с високи постижения. Всяка институция следва да гарантира, че нейните вътрешни политики в областта на човешките ресурси използват възможностите, предоставени от Правилника за персонала, за да се създаде възможност за подходящо кариерно развитие на длъжностни лица с висок потенциал и високи постижения.
(22)
Работното време в институциите следва да бъде приведено в съответствие с нормите в сила в някои от държавите-членки на Европейския съюз, за да се компенсира намаляването на персонала в институциите. Това привеждане в съответствие следва да е съобразено с работното време, прилагано в държавните администрации на държавите-членки. Установяването на минимална продължителност на седмичното работно време ще гарантира, че персоналът, работещ за институциите, ще се справи с обема от работа, свързана с целите на политиката на Европейския съюз, като същевременно се хармонизират условията на труд в институциите в интерес на солидарността в цялата публична администрация на Съюза.
(23)
Правилата за гъвкаво работно време са съществен елемент на съвременната и ефикасната публична администрация, тъй като те създават съобразени със семейния живот условия на труд и позволяват да се установи подходящо равновесие между половете в институциите. Поради това е необходимо в Правилника за персонала да се въведе изрична препратка към тези правила.
(24)
Правилата за годишния брой дни за пътуване и ежегодното плащане на пътни разноски от мястото на работа до мястото на произход следва да бъдат осъвременени, рационализирани и обвързани със статуса на експатрирано лице, за да се осигури по-лесното и по-прозрачното им прилагане. По-специално годишният брой дни за пътуване следва да бъде заменен с отпуск за пътуване до дома и да се ограничи до максимум два и половина дни.
(25)
Също така правилата за възстановяване на разходите за пренасяне следва да бъдат опростени, за да се улесни тяхното прилагане както за администрацията, така и за съответните членове на персонала. За тази цел следва да се въведат пределни размери на разходите, които да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице или на договорно/срочно наетото лице и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
(26)
Налага се някои членове на персонала често да бъдат изпращани в командировка до основните места на работа на своята институция. Понастоящем тези случаи не са отразени по подходящ начин в правилата за командировките. Затова правилата следва да бъдат адаптирани, за да се позволи в такива случаи разходите за настаняване да се възстановяват въз основа на еднократна обща сума.
(27)
Необходимо е да се осъвременят условията на труд на персонала, работещ в трети държави, и да се постигне по-голяма разходна ефективност, като се постигат икономии от разходите. Следва да се адаптират годишните отпуски и да се предвиди възможност за включване на по-широк набор от параметри за определяне на надбавката за условия на живот, без да се засяга общата цел за постигане на икономии от разходите. Условията за предоставяне на надбавка за квартирни разноски следва да бъдат преразгледани, за да бъдат отчетени в по-голяма степен местните условия и да се намали административната тежест.
(28)
Целесъобразно е да се създаде по-гъвкава рамка за назначаването на договорно нает персонал. Ето защо на институциите на Съюза следва да се предостави възможност да назначават служители на договор за максимален срок от шест години, за да изпълняват задачи под ръководството на длъжностни лица или срочно наети служители. Освен това, въпреки че по-голямата част от длъжностните лица ще продължат да бъдат назначавани въз основа на конкурси на общо основание, институциите следва да имат право да организират вътрешни конкурси, до които - по изключение и при специални условия, да се допускат за участие и договорно наети служители.
(29)
Следва да бъдат предвидени преходни разпоредби, позволяващи постепенното прилагане на новите правила и мерки, при съблюдаване на придобитите права и оправданите правни очаквания на персонала, назначен преди влизането в сила на настоящите изменения на Правилника за персонала.
(30)
Заедно с останалия персонал, за когото се прилага Правилникът за персонала, служителите на агенциите са включени в пенсионноосигурителната схема на ЕС. Агенциите, които се самофинансират изцяло, понастоящем плащат на схемата частта от вноските, дължима от работодателите. За да се гарантира бюджетна прозрачност и по-равномерно поделяне на тежестта, агенциите, които се финансират частично от общия бюджет на Европейския съюз, следва да плащат частта от вноските, дължима от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи. Тъй като тази нова разпоредба може да налага коригиране на съответните правила за таксите, събирани от агенциите, тя следва да се прилага само считано от 1 януари 2016 г. Когато е целесъобразно, Комисията следва да представя предложения за адаптиране на тези правила.
(31)
В интерес на опростяването и на провеждането на последователна политика за персонала правилата, приети от Комисията за прилагане на Правилника за персонала, следва да се прилагат по аналогия към агенциите. С цел да се гарантира обаче, че особеното положение на агенциите може да бъде взето под внимание, ако е необходимо, агенциите следва да имат право да поискат от Комисията разрешение да приемат правила за прилагане, които се отклоняват от тези, приети от Комисията, или въобще да не прилагат правилата на Комисията.
(32)
Следва да бъде създаден регистър на всички правила, приети за прилагане на Правилника за персонала, който да се води от Съда на Европейския съюз. Този регистър, достъпен за справки от всички институции, агенции и държави-членки, ще внесе прозрачност и ще насърчи съгласуваното прилагане на Правилника за персонала.
(33)
С цел хармонизиране и изясняване на правилата за приемането на разпоредби за прилагане и като се има предвид техния вътрешен и административен характер, е целесъобразно съответните правомощия за вземане на решение да се предоставят на органа по назначаването и органа, оправомощен да сключва договори.
(34)
Предвид големия брой срочно наети служители в агенциите и нуждата да се провежда последователна политика за персонала е необходимо да се създаде нова категория срочно нает персонал, като за тази категория се установят специални правила.
(35)
Комисията следва да продължи да наблюдава състоянието на бюджета на общата здравноосигурителна схема и да предприема всички необходими стъпки при структурен дисбаланс на системата.
(36)
Член 15 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз предвижда предаването на определени данни за длъжностни лица и други служители на правителствата на държавите-членки.
(37)
За постигане на целите, определени в Правилника за персонала, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално във връзка с някои аспекти на условията на труд. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз се изменя, както следва:
1)
Член 1г се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За целите на параграф 1 дадено лице е лице с увреждане, ако страда от трайно физическо, умствено, интелектуално или сетивно увреждане, което при взаимодействие с различни пречки би могло да възпрепятства неговото пълноценно и ефективно участие в обществото равноправно с останалите. Наличието на увреждане се определя в съответствие с процедурата, предвидена в член 33.
Лицето с увреждане отговаря на условията, предвидени в член 28, буква д), ако то е в състояние да изпълнява основните работни функции при разумно приспособяване на работните условия.
„Разумно приспособяване на работните условия“ във връзка с основните работни функции означава вземане на подходящи мерки, ако такива са необходими, за да се позволи на лице с увреждане да получи достъп до съответната форма на заетост, да участва в нея, да бъде повишавано или да премине обучение, освен ако тези мерки биха наложили несъразмерна тежест за работодателя.
Принципът на равно третиране не възпрепятства органите по назначаването на институциите да запазват или приемат мерки, предвиждащи специални предимства за улесняване на лицата с увреждания при упражняването на професионална дейност или за предотвратяване или компенсиране на тяхното по-неблагоприятно положение в професионалната кариера.“;
2)
В член 1д параграф 1 се заменя със следното:
„1. Активно заетите длъжностни лица имат достъп до мерки от социален характер, включително специални мерки за съвместяване на професионалния и семейния живот, приети от институциите, и до услугите, предоставяни от органите за социални грижи, посочени в член 9. На бивши длъжностни лица може да се предостави достъп до ограничен брой специални мерки от социален характер.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностите, уредени в Правилника за персонала, се класифицират според естеството и значението на функциите, с които са свързани, на функционална група „администратори“ (наричана по-долу „AD“), функционална група „асистенти“ (наричана по-долу „AST“) и функционална група „секретари и деловодители“ (наричана по-долу „AST/SC“).“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Функционална група AD се състои от дванадесет степени, съответстващи на функции, свързани с управление, изготвяне на концепции и анализиране, както и задължения от езиков и научен характер. Функционална група AST се състои от единадесет степени, съответстващи на изпълнителни и технически функции. Функционална група AST/SC се състои от шест степени, съответстващи на деловодителски и секретарски функции.“;
в)
в параграф 3, буква а) след думите „за функционална група AST“ се добавят думите „и функционална група AST/SC“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. В приложение I, раздел А се съдържа таблица на видовете длъжности, въз основа на която, след консултация с Комитета по правилника за персонала, органът по назначаването на всяка институция може да определя по-подробно задълженията и правомощията, свързани с всеки вид длъжност.“;
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. В щатното разписание, приложено към раздела от бюджета, свързан с всяка институция, се посочва броят на длъжностите за всяка степен и за всяка функционална група.
2. Без да се засяга принципът на повишаване въз основа на заслугите, установен в член 45, това разписание гарантира, че към 1 януари на всяка година за всяка институция броят на свободните длъжности във всяка степен от щатното разписание съответства на броя на активно заетите длъжностни лица на по-ниската степен към 1 януари на предходната година, умножен по стойностите, посочени в приложение I, раздел Б за тази степен. Тези стойности се прилагат на петгодишна усреднена основа, считано от 1 януари 2014 г.
3. Стойностите, предвидени в приложение I, раздел Б, са част от доклада, посочен в член 113.
4. Прилагането на разпоредбите, засягащи функционална група AST/SC, и на преходните разпоредби, предвидени в член 31 от приложение XIII, като отчитат промените в нуждите от персонал, изпълняващ секретарски и деловодителски задачи, във всички институции и промените при постоянните и срочните длъжности от функционални групи AST и AST/SC е част от доклада, посочен в член 113.“.
5)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1а, във всяка институция се създават:
-
комитет по персонала, който може да бъде организиран в секции за различните места на работа;
-
една или повече съвместни комисии според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече дисциплинарни съвети според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече съвместни консултативни комитети по професионална некомпетентност според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
ако е необходимо - комитет по атестиране;
-
комисия по инвалидност,
които изпълняват функциите, възложени им с настоящия правилник.“;
б)
параграф 1а се заменя със следното:
„1а. За прилагането на определени разпоредби на настоящия правилник може да се създаде обща съвместна комисия за две или повече институции. Другите комитети и комисии, посочени в параграф 1, и дисциплинарният съвет могат да бъдат учредени като общи органи от две или повече агенции.“;
в)
в параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Агенциите могат да се отклонят от разпоредбите на член 1 от приложение II по отношение на състава на комитетите по персонала, за да се съобразят със състава на своя персонал. Агенциите могат да решат да не определят заместник-членове на съвместната комисия или комисии, предвидени в член 2 от приложение II.“;
6)
В член 10, първа алинея, второ изречение думата „институциите“ се заменя с думите „органите по назначаването на институциите“;
7)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
При изпълнението на служебните си задължения и в поведението си длъжностното лице се ръководи единствено от интересите на Съюза; то не може да търси или да получава указания от правителство, орган, организация или лице извън рамките на своята институция. Длъжностното лице изпълнява възложените му функции обективно, безпристрастно и при спазване на задължението за лоялност към Съюза.
Без разрешението на органа по назначаването длъжностното лице не може да приема от което и да е правителство или от който и да е друг източник извън институцията, към която принадлежи, почести, ордени, услуги, дарения или парични суми от никакъв вид, освен за предоставени от него услуги преди назначаването му или по време на специалния му отпуск за военна или друга национална служба и във връзка с тази служба.
Преди да наеме длъжностно лице на работа, органът по назначаването проучва дали кандидатът има личен интерес, който би накърнил неговата независимост, или някакъв друг конфликт на интереси. За тази цел кандидатът, като използва специален формуляр, информира органа по назначаването за всеки действителен или възможен конфликт на интереси. В такива случаи органът по назначаването взема тази информация предвид в надлежно обосновано становище. При необходимост органът по назначаването предприема мерките, посочени в член 11а, параграф 2.
Настоящият член се прилага mutatis mutandis за длъжностни лица, завръщащи се от отпуск по лични причини.“;
8)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
След прекратяване на служебното правоотношение длъжностното лице продължава да е обвързано от задължението за почтеност и дискретност по отношение на приемането на определени назначения или облаги.
Длъжностни лица, които възнамеряват да се заемат с професионална дейност, независимо дали тя е възмездна или не, в рамките на две години след прекратяване на служебното правоотношение, уведомяват институцията си за това, като използват специален формуляр. Ако дейността е свързана с работата, извършвана от длъжностното лице през последните три години служба, и би могла да доведе до конфликт със законните интереси на институцията, органът по назначаването може, като отчита интересите на службата, да му забрани да поеме тази дейност или да даде съгласието си за нейното осъществяване, като постави за това условия, каквито прецени за подходящи. Органът по назначаването, след като се е консултирал със съвместната комисия, съобщава решението си в срок от 30 работни дни от уведомяването. Ако до изтичането на срока не бъде направено такова съобщение, това се приема за мълчаливо съгласие.
В случая на бившите длъжностни лица на ръководни длъжности, определени в мерките по прилагане, органът по назначаването им забранява по принцип за период от 12 месеца след прекратяване на служебното правоотношение да се занимават с лобиране или застъпничество пред служители на своята бивша институция в полза на свои предприятия, клиенти или работодатели по въпроси, за които те са отговаряли през последните три години служба.
В съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5) всяка институция публикува ежегодно информация относно прилагането на третата алинея, включително списък на случаите, подложени на оценка.
9)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всички права върху писмени или други разработки, създадени от длъжностно лице при изпълнение на служебните му задължения, са собственост на Европейския съюз, ако тези писмени или други разработки са свързани с неговите дейности, или ако такива писмени или други разработки са свързани с дейности на Европейската общност за атомна енергия са собственост на тази общност. Съюзът или, когато е приложимо, Европейската общност за атомна енергия имат правото да придобиват принудително авторските права върху такива разработки.“;
10)
Член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Без разрешение на органа по назначаването длъжностното лице няма право при никакви обстоятелства да разкрива в хода на съдебни производства информация, която му е станала известна във връзка със служебните му задължения. Такова разрешение бива отказано само ако интересите на Съюза налагат това и отказът не води до наказателноправни последици за съответното длъжностно лице. Длъжностното лице продължава да бъде обвързано от това задължение и след прекратяване на функциите му.
Разпоредбите на първа алинея не се прилагат по отношение на настоящо или бивше длъжностно лице, което дава показания пред Съда на Европейския съюз или пред дисциплинарния съвет на институция по въпрос, свързан с настоящ или бивш служител на Европейския съюз.“;
11)
В член 21а се добавя следният параграф:
„3. Длъжностно лице, което информира началниците си за заповеди, които счита за неправомерни или за такива, които биха създали сериозни затруднения, не понася никакви неблагоприятни последствия във връзка с това.“;
12)
Вмъква се следният член:
„Член 22в
В съответствие с членове 24 и 90 всяка институция установява процедура за разглеждане на жалбите, подадени от длъжностни лица, относно начина, по който са третирани след или вследствие на изпълнението от тях на съответните им задължения съобразно член 22а или член 22б. Съответната институция гарантира, че такива жалби се разглеждат поверително и когато обстоятелствата налагат това - преди изтичането на сроковете, определени в член 90.
Органът по назначаването на всяка институция определя вътрешни правила, наред с другото, относно:
-
предоставянето на длъжностните лица, посочени в член 22а, параграф 1 или член 22б, на информация относно предприетите мерки във връзка с въпросите, докладвани от тях,
-
защитата на законните интереси на тези длъжностни лица и тяхното право на неприкосновеност на личния живот, както и
-
процедурата за разглеждането на жалби, посочена в първа алинея от настоящия член.“;
13)
В член 26а думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
14)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Назначаването има за цел да осигури на институцията услугите на длъжностни лица със способности, ефикасност и почтеност, отговарящи на най-високите стандарти, подбрани на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Европейския съюз. Не се запазват длъжности за граждани на определени държави-членки.
Принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значителна липса на баланс между гражданите на различни държави-членки сред длъжностните лица, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по назначаването на съответната институция приема разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаването на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своя персонал.”;
15)
В член 29 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Преди заемането на свободна длъжност в дадена институция органът по назначаването първо разглежда следните възможности:
а)
дали мястото може да бъде заето чрез:
i)
преместване; или
ii)
назначаване по член 45а; или
iii)
повишаване
в рамките на институцията;
б)
дали са постъпили заявления за преместване от длъжностни лица от същата степен от други институции и/или
в)
ако не е възможно свободната длъжност да се заеме посредством посочените по-горе възможности, дали да се разгледат списъци с подходящи кандидати по смисъла на член 30, отчитайки, когато е уместно, съответните разпоредби относно подходящите кандидати в приложение III, и/или
г)
дали да се проведе вътрешен конкурс за институцията, открит само за длъжностни лица и срочно наети служители съгласно определението в член 2 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз;
или да се пристъпи към процедурата за провеждане на конкурси - по документи или чрез изпити, или по документи и чрез изпити. Процедурата за провеждане на конкурси е определена в приложение III.
Процедурата може да се проведе и с цел съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения.
Като се запазва принципът, че по-голямата част от длъжностните лица се назначават въз основа на конкурси на общо основание, органът по назначаването може да реши чрез дерогация от буква г) и само в изключителни случаи да проведе вътрешен за институцията конкурс, до който се допускат за участие и договорно наети служители по смисъла на членове 3а и 3б от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Последната посочена категория служители подлежи на ограничения по отношение на тази възможност, както е предвидено в член 82, параграф 7 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, и по отношение на конкретните задачи, които са имали право да изпълняват като договорно наети служители.“;
16)
Член 30 се заменя със следното:
„Член 30
За всеки конкурс органът по назначаването определя конкурсна комисия. Комисията съставя списък с подходящите кандидати.
Органът по назначаването решава кои от тези кандидати да назначи на свободните длъжности.
Тези кандидати следва да имат достъп до подходяща информация относно подходящите свободни места, публикувани от институциите и агенциите.“;
17)
В член 31, параграф 2, първа алинея първо изречение се заменя със следното:
„Без да се засягат разпоредбите на член 29, параграф 2, длъжностните лица се назначават само на степени SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8.“;
18)
В член 32, трети параграф думата „институция“ се заменя с „органа по назначаването на съответната институция“;
19)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
1. Длъжностното лице преминава деветмесечен срок за изпитване, преди да бъде титуляризирано. Решението за титуляризиране на длъжностно лице се взема въз основа на доклада по параграф 3, както и въз основа на данните, с които разполага органът по назначаването, във връзка с поведението на длъжностното лице по отношение на дял II.
Ако по време на срока за изпитване длъжностното лице бъде възпрепятствано да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 или злополука, органът по назначаването може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване при никакви обстоятелства не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за длъжностното лице в срок на изпитване може да бъде направен по всяко време преди края на срока за изпитване, ако работата на съответното длъжностно лице е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на лицето, което е в срок за изпитване, на органа по назначаването, който в срок от три седмици получава становището на Съвместния комитет по атестиране относно действието, което да бъде предприето. Органът по назначаването може да реши да освободи длъжностното лице в срок за изпитване преди изтичането на този срок, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи длъжностното лице в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се подготвя доклад относно способностите на лицето да изпълнява присъщите на своята длъжност задължения, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Този доклад се предава на лицето, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в доклада бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на лицето незабавно изпраща оценката и забележките на органа по назначаването, който в срок от три седмици се консултира със Съвместния комитет по атестиране относно действията, които да бъдат предприети.
Служител в срок за изпитване, чиято работа или поведение не са доказано подходящи за титуляризиране, се освобождава от длъжност.
4. Освен ако няма възможност да започне незабавно друга работа, освободеното преди изтичане на срока за изпитване длъжностно лице получава обезщетение в размер на три основни месечни заплати, в случай че е било на служба в продължение на повече от една година, две основни месечни заплати, ако е било на служба поне шест месеца, и една основна месечна заплата, ако е било на служба в продължение на по-малко от шест месеца.
5. Параграфи 2, 3 и 4 не се прилагат по отношение на длъжностни лица, които подадат оставка преди изтичане на техния срок за изпитване.“;
20)
В член 35 се добавя следната буква:
„ж)
в отпуск в интерес на службата“;
21)
В член 37, буква б), второ тире думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
22)
Член 40 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„1a. Член 12б продължава да се прилага за срока на отпуск по лични причини. Разрешението съгласно член 12б не се предоставя на длъжностно лице с цел упражняване на професионална дейност, възмездна или не, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.”
б)
в параграф 2, втора алинея думите „15 години“ се заменят с „12 години“;
в)
параграф 2, трета алинея се изменя както следва:
i)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
да последва съпруг, последният също длъжностно лице или друг служител на Съюза, което по повод на изпълнението на служебните си задължения трябва да установи обичайното си пребиваване на такова разстояние от мястото на работа на лицето, поискало отпуск по лични причини, че установяването на пребиваването на съпрузите на това място би довело до затруднения за изпълнението на служебните му функции; или“;
ii)
добавя се следната подточка:
„iii)
да подпомага съпруга(та) си, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра в случай на удостоверено от медицински орган сериозно заболяване или увреждане,“;
23)
Член 42а се заменя със следното:
„Член 42а
За всяко дете длъжностното лице има право на отпуск за отглеждане на дете без основна заплата с продължителност не повече от шест месеца, който може да ползва през първите дванадесет години от раждането или осиновяването на детето. Продължителността на отпуска може да бъде удвоена за самотните родители, признати за такива, съгласно общите разпоредби за прилагане, приети от органа по назначаването на всяка институция, и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от медицинското лице на институцията. Минималният отпуск, взет по всяко време, не може да бъде по-малък от един месец.
За срока на отпуска за отглеждане на дете членството на длъжностното лице в социалноосигурителната схема се запазва; придобиването на пенсионни права и правата на надбавки за деца на издръжка и за образование се запазват. Длъжностното лице запазва длъжността си и правото си на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен. Отпускът може да се ползва на пълен работен ден или на половин работен ден. Когато отпускът за отглеждане на дете се ползва под формата на отпуск на половин работен ден, максималният срок, предвиден в първа алинея, се удвоява. За срока на отпуска за отглеждане на дете длъжностното лице има право на месечна надбавка в размер на 911,73 EUR или на 50 % от тази сума, ако е в отпуск на половин работен ден, като обаче не може да извършва друг вид възмездна професионална дейност. Пълният размер на вноските към социалноосигурителната схема, предвидена в членове 72 и 73, се поема от институцията и се изчислява въз основа на основната заплата на длъжностното лице. Независимо от това, при отпуск на половин работен ден тази разпоредба се прилага само по отношение на разликата между пълната основна заплата и пропорционално намалената основна заплата. За действително получената част от основната заплата вноските, дължими от длъжностното лице, се изчисляват при прилагане на същите проценти като при заетост на пълен работен ден.
Надбавката е в размер на 1 215,63 EUR на месец или 50 % от тази сума, ако длъжностното лице е в отпуск на половин работен ден, за самотните родители и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от съответното медицинско лице, посочено в първа алинея, и през първите три месеца от отпуска за отглеждане на дете, когато такъв отпуск се ползва от бащата по време на отпуска за бременност и раждане или от единия от двамата родители непосредствено след изтичането на отпуска за бременност и раждане, или по време на или непосредствено след отпуска за осиновяване.
Отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още шест месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по втора алинея. За самотни родители по първа алинея отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още дванадесет месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по трета алинея.
Сумите, предвидени в настоящия член, се актуализират в зависимост от възнаграждението.“;
24)
В глава 2 се вмъква следният раздел:
„Раздел 7
Отпуск в интерес на службата
Член 42в
Най-рано пет години преди настъпването на пенсионна възраст на длъжностно лице, длъжностно лице с най-малко десет години служебен стаж може да бъде задължен да ползва с решение на органа по назначаването отпуск в интерес на службата, за организационни нужди, свързани с придобиването на нови компетентности в рамките на институциите.
Общият брой на длъжностните лица, задължени да ползват отпуск в интерес на службата, за всяка година не може да надвишава 5 % от броя на длъжностните лица във всички институции, които са се пенсионирали през предходната година. Така изчисленият общ брой се разпределя между институциите съгласно съответния им брой длъжностни лица към 31 декември предходната година. За всяка институция резултатът от това разпределение се закръгля към най-близкото по-голямо цяло число.
Този отпуск не съставлява дисциплинарна мярка.
Продължителността на отпуска съответства по принцип на периода до момента, в който длъжностното лице достига пенсионна възраст. В изключителни ситуации обаче органът по назначаването може да реши да прекрати отпуска и да възстанови длъжностното лице на работа.
Когато длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, достигне пенсионна възраст, то се пенсионира автоматично.
Отпускът в интерес на службата се урежда със следните правила:
а)
на длъжността, заемана от длъжностното лице в отпуск, може да бъде назначено друго длъжностно лице;
б)
длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, няма право на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен.
Така задълженото да ползва отпуск в интерес на службата длъжностно лице получава обезщетение, изчислено в съответствие с приложение IV.
По искане на длъжностното лице от обезщетението се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на база на това обезщетение. В такъв случай периодът на трудов стаж като длъжностно лице в отпуск в интерес на службата, се взема предвид за целите на изчисляването на годините на осигурителен стаж по смисъла на член 2 от приложение VIII.
По отношение на обезщетението не се прилага корекционен коефициент.“;
25)
Член 43 се заменя със следното:
„Член 43
Способностите, ефикасността и поведението в службата на всяко длъжностно лице ще бъдат обект на годишен доклад, както е предвидено от органа по назначаването на всяка институция в съответствие с член 110. Този доклад посочва дали нивото на работата на длъжностното лице е задоволително или не. Органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби, с които се дава право на обжалване в рамките на процедурата по атестиране, което e задължителна предпоставка за обжалване по член 90, параграф 2.
За длъжностни лица от степен AST 5 нагоре докладът може да съдържа също и мнение за това дали длъжностното лице, въз основа на неговото изпълнение, има потенциала да изпълнява функции на администратор.
Докладът се съобщава на длъжностното лице. То има право да направи по него всякакви забележки, които счита за целесъобразни.“;
26)
Член 44 се заменя със следното:
„Член 44
Длъжностно лице, което в продължение на две години е било в една и съща стъпка в своята степен, автоматично се повишава в следващата стъпка в тази степен, освен ако неговата работа е оценена като незадоволителна според последния годишен доклад по член 43. Длъжностно лице се повишава в следващата стъпка в своята степен след не повече от четири години, освен ако се прилага процедурата, посочена в член 51, параграф 1.
Когато длъжностно лице бъде назначено за началник отдел, директор или генерален директор в същата степен и неговата работа е задоволителна по смисъла на член 43 през първите девет месеца от назначението, то със задна дата се повишава в следващата стъпка в тази степен, считано от датата на назначаването. Повишаването в по-висока стъпка води до увеличаване на основната месечна заплата, съответстващо на процента между първата и втората стъпка за всяка степен. Ако увеличението е по-малко или длъжностното лице вече е в последната стъпка от своята степен, то получава увеличение на основната заплата, покриващо увеличението между първата и втората стъпка докато неговото следващо повишение влезе в сила.“;
27)
Член 45 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Повишаването се извършва с решение на органа по назначаването при спазване на член 6, параграф 2. Освен ако се прилага процедурата, предвидена в член 4 и член 29, параграф 1, длъжностните лица могат да бъдат повишавани само ако заемат длъжност, която съответства на един от видовете длъжности, определени в приложение I, раздел А, за следващата по-висока степен. Повишаването се изразява в назначаване на длъжностното лице на следващата по-висока степен във функционалната група, към която то принадлежи. За повишаване се избират само длъжностни лица, които са прослужили най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на отговарящите на условията за повишаване длъжностни лица. При съпоставяне на заслугите органът по назначаването по-специално взема предвид докладите от атестирането на длъжностните лица, ползването при изпълнение на задълженията им на езици, различни от тези, за които в съответствие с член 28, буква е), са представили доказателства, че владеят задълбочено, и нивото на упражняваните от тях отговорности.“;
б)
в параграф 2, първо изречение думите „член 55 от Договора за Европейския съюз“ се заменят с „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
в)
в параграф 2, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
28)
Член 45а се изменя, както следва:
а)
в параграф 2, първа алинея думите „периодично атестиране“ се заменят с „годишните доклади от атестирането”;
б)
в параграф 5 думата „Институциите“ се заменя с „Органите по назначаването на всяка институция“;
29)
В член 48, трета алинея думите „функционална група AST“ се заменят с „функционални групи AST и AST/SC“;
30)
В член 50, осма алинея думите „55“ се заменят с „58“;
31)
Член 51 се заменя със следното:
„Член 51
1. Органът по назначаването на всяка институция определя процедури за установяването, справянето с и подобряването на случаите на некомпетентност,своевременно и по подходящ начин.
При приемането на вътрешни разпоредби органът по назначаването на всяка институция спазва следните изисквания:
а)
длъжностно лице, което според три последователни незадоволителни годишни доклади от атестирането по член 43 продължава да не показва положително развитие на професионалната си компетентност, се понижава с една степен. Ако следващите два годишни доклада от атестирането продължават да показват незадоволителна работа, длъжностното лице се уволнява;
б)
всяко предложение за понижение в степен или уволнение на длъжностно лице се мотивира и съобщава на длъжностното лице, за което се отнася. Предложението на органа по назначаване се изпраща на Съвместния консултативен комитет по член 9, параграф 6.
2. Длъжностното лице има право да получи пълното си служебно досие и да прави копия от всички документи, свързани с процедурата. То разполага с най-малко 15 дни, но не повече от 30 дни, считано от датата на получаване на предложението, за да подготви защитата си. То може да бъде подпомагано от друго лице по свой избор. Длъжностното лице може да представи писмени забележки. То се изслушва от Съвместния консултативен комитет. Длъжностното лице може също така да призове свидетели.
3. Пред Съвместния консултативен комитет институцията се представлява от длъжностно лице, определено за тази цел от органа по назначаване. Това длъжностно лице има същите права като длъжностното лице, по отношение на което е образувана процедурата.
4. Като взема предвид предложението по параграф 1, буква б) и всички писмени и устни изявления на съответното длъжностно лице или свидетелите, Съвместният консултативен комитет приема с мнозинство мотивирано становище, в което определя мярката, която счита за подходяща предвид установените по негово искане факти. Комитетът изпраща становището си на органа по назначаване и на съответното длъжностно лице в срок от два месеца от датата, на която е бил сезиран. При гласуване на решенията на Съвместния консултативен комитет председателят няма право на глас, освен по процедурни въпроси и при равен брой гласове „за“ и „против“.
5. За срока, определен в параграф 6, уволненото поради некомпетентност длъжностно лице има право на месечно обезщетение за уволнение, равно на основната месечна заплата на длъжностно лице в първа стъпка на степен AST 1. За същия период длъжностното лице има право и на семейните надбавки по член 67. Надбавката за жилищни нужди се изчислява въз основа на основната месечна заплата на длъжностно лице на степен AST 1 в съответствие с член 1 от приложение VII.
Надбавката не се изплаща, ако лицето подаде оставка след началото на процедурата по параграфи 1 и 2 или ако за него незабавно възникне право на пълна пенсия. Ако то се ползва с право на обезщетение за безработица по национална схема за безработица, сумата на получаваното по този ред обезщетение се приспада от горепосочената надбавка.
6. Срокът, през който се дължат плащанията по параграф 5, е както следва:
а)
три месеца, ако към датата на вземане на решението за уволнение длъжностното лице има навършени по-малко от пет години на служба;
б)
шест месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко пет, но по-малко от 10 години служба;
в)
девет месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко 10, но по-малко от 20 години служба;
г)
12 месеца, ако длъжностното лице има навършени над 20 години служба.
7. Длъжностни лица, които са понижени на основание професионална некомпетентност, могат след изтичането на срок от шест години да поискат всяко отбелязване на тази мярка да бъде заличено от личните им досиета.
8. Длъжностните лица имат право да им бъдат възстановени разумно направените по тяхна инициатива разноски в хода на производството, включително хонорарите, дължими на защитник, неработещ към институцията, ако предвиденото в настоящия член производство приключи без решение за уволнение или понижение.“;
32)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностното лице се пенсионира:
а)
автоматично в последния ден на месеца, през който навърши 66 години; или
б)
по негово искане в последния ден на месеца, за който е подадено искането, ако е достигнало пенсионна възраст или ако е на възраст между 58 години и пенсионна възраст и отговаря на изискванията за незабавно изплащане на пенсия съгласно член 9 от приложение VIII. Член 48, втора алинея, второ изречение се прилага по аналогия.
Независимо от това, по собствено искане и когато органът по назначаването счита това за оправдано в интерес на службата, длъжностното лице може да продължи да работи до навършването на 67-годишна възраст, или, по изключение, до 70-годишна възраст, като в този случай бива автоматично пенсионирано в последния ден на месеца, през който навърши тази възраст.
Решението на органа по назначаването да разреши на длъжностно лице да остане на служба след 66-годишна възраст се предоставя за не повече от една година. То може да бъде подновено по искане на длъжностното лице.“;
33)
Член 55 се изменя, както следва:
а)
алинеите се номерират;
б)
втора алинея, първо изречение се заменя със следното:
„Нормалната работна седмица е между 40 и 42 часа, като продължителността на работния ден се определя от органа по назначаването.“;
в)
в трета алинея, второ изречение се заменя със следното:
„Органът по назначаването на всяка институция определя подробни правила за прилагането на настоящата алинея след консултация с Комитета по персонала“;
г)
добавя се следният параграф:
„4. Органът по назначаването на всяка институция може да въведе правила за гъвкаво работно време. В рамките на тези правила не се предоставят цели работни дни на длъжностни лица в степен AD/AST9 или по-висока. Тези правила не се прилагат за длъжностни лица, за които се прилагат разпоредбите на член 44, втора алинея. Тези длъжностни лица управляват своето работно време по споразумение със своите началници.“;
34)
В член 55а параграф 2 се заменя със следното:
„2. Длъжностното лице има право на такова разрешение в следните случаи:
а)
за отглеждане на дете на издръжка, ненавършило 9-годишна възраст;
б)
за полагане на грижи за дете на издръжка на възраст между 9 и 12 години, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 20 % от нормалното работно време;
в)
за полагане на грижи за дете на издръжка, докато то навърши 14-годишна възраст, ако служителят е самотен родител;
г)
в случай на сериозни трудности - за полагане на грижи за дете на издръжка докато то навърши 14-годишна възраст, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 5 % от нормалното работно време. В такъв случай не се прилагат първите две алинеи на член 3 от приложение IVa. Когато и двамата родители са на служба на Съюза, на такова намаление има право само един от родителите;
д)
за полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра;
е)
за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация; или
ж)
през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст.
Ако преминаването на непълно работно време е поискано с цел участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация или през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст, органът по назначаването може да откаже разрешение или да отложи влизането в сила на разрешението само при изключителни обстоятелства и поради особено важни свързани със службата причини.
Ако правото на това разрешение е упражнено с цел полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра, или за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация, общата продължителност на периодите на работа на непълно работно време за цялата кариера на длъжностното лице не може да надвишава пет години.“;
35)
В член 56 трета алинея се заменя със следното:
„Съгласно предвиденото в приложение VI за извънреден труд, положен от длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват компенсирането с отпуск да стане през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
36)
В член 56а втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
37)
В член 56б втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
38)
В член 56в втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на специални надбавки, условията за изплащане на такива надбавки и техния размер.“;
39)
В член 57, първа алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
40)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Наред с отпуска по член 57, при представяне на медицинско свидетелство бременните жени имат право на още 20 седмици отпуск. Този отпуск започва да тече не по-рано от шест седмици преди посочената в медицинското свидетелство очаквана дата на раждане и изтича не по-рано от 14 седмици след датата на раждане. В случай на раждане на повече от едно дете, на преждевременно раждане или на раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване, продължителността на отпуска е 24 седмици. За целите на настоящата разпоредба преждевременно е раждането, настъпило преди края на 34-та седмица на бременността.“;
41)
Член 61 се заменя със следното:
„Член 61
Списъците на официалните празници се изготвя по споразумение между органите по назначаването на институциите на Съюза след консултиране с комитета по Правилника за персонала“;
42)
Член 63 се заменя със следното:
„Член 63
Възнаграждението на длъжностните лица се изразява в евро. То се изплаща във валутата на държавата, в която длъжностното лице изпълнява служебните си задължения, или в евро.
Възнаграждението, изплащано във валута, различна от еврото, се изчислява въз основа на обменните курсове, използвани за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз на 1 юли на съответната година.
Всяка година обменните курсове се актуализират със задна дата към момента на годишното актуализиране на възнагражденията, предвидено в член 65.“;
43)
Член 64 се заменя със следното:
„Член 64
След приспадане на задължителните удръжки, предвидени в настоящия правилник или в актовете за неговото прилагане, възнаграждението на длъжностното лице, изразено в евро, се умножава по корекционен коефициент, който е по-голям, по-малък или равен на 100 % в зависимост от условията на живот на различните места на работа.
Корекционните коефициенти се създават или отменят, както и се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. По отношение на актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията носи отговорност за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент, като се има предвид специалната референтна роля на тези места на работа като основни и първоначални седалища на повечето от институциите.“;
44)
Член 65 се заменя със следното:
„Член 65
1. Възнагражденията на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз се актуализират ежегодно, като се вземат предвид икономическата и социалната политика на Съюза. По-специално се вземат предвид всякакви увеличения на заплатите в държавната администрация на държавите-членки и нуждите от назначаване на нов персонал. Актуализацията на възнагражденията се извършва в съответствие с приложение XI. Актуализацията се извършва преди края на съответната година съгласно доклад на Комисията, изготвен въз основа на статистически данни, предоставени от Статистическата служба на Европейския съюз в съгласие с националните статистически служби на държавите-членки. Статистическите данни отразяват положението към 1 юли във всяка от държавите-членки. Този доклад съдържа данни относно бюджетното въздействие върху възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза. Той се предоставя на Европейския парламент и на Съвета.
Сумите, посочени в член 42а, втора и трета алинея, членове 66 и 69, член 1, параграф 1, член 2, параграф 1, член 3, параграфи 1 и 2, член 4, параграф 1, член 7, параграф 2, член 8, параграф 2, член 10, параграф 1 от приложение VII и член 8, параграф 2 от приложение XIII, както и в предишния член 4а от приложение VII, които трябва да бъдат актуализирани в съответствие с член 18, параграф 1 от приложение XIII, размерите, посочени в член 24, параграф 3, член 28а, параграф 3, втора алинея, член 28а, параграф 7, член 93, член 94, член 96, параграф 3, втора алинея и член 96, параграф 7, членове 133, 134 и 136 от Условията за работа на другите служители, размерите в член 1, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 300/76 на Съвета (6) и коефициентът за размерите, посочени в член 4 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 на Съвета (7) се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
2. В случай на съществена промяна на издръжката на живота сумите, посочени в параграф 1, както и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се актуализират в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми и корекционните коефициенти в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
3. Сумите, посочени в параграф 1 и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се считат за суми и корекционни коефициенти, чиято реална стойност подлежи на актуализиране в даден момент без намесата на друг правен акт.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 3, параграфи 5 и 6 от приложение XI, през 2013 и 2014 г. не се извършва актуализацията, предвидена в параграфи 1 и 2.
45)
Член 66 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводното изречение се заменя със следното:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционални групи AD и AST са посочени в следната таблица:“
б)
добавя се следната алинея:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционална група AST/SC са посочени в следната таблица:
Стъпка
Степен
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Член 66а се заменя със следното:
„Член 66а
1. Чрез дерогация от член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 и за да се вземе предвид, без да се засяга член 65, параграф 3, прилагането на метода за актуализиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, по отношение на възнаграждението, плащано от Съюза на активно заетия персонал, от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г. се прилага временна мярка, наричана „налог за солидарност.
2. Ставката на този налог за солидарност, която се прилага към облагаемата основа, определена в параграф 3, е 6 %. Ставката обаче е 7 % за длъжностни лица от степен AD 15, стъпка 2 и по-висока.
3.
а)
Основата за изчисляване на налога за солидарност е равна на основната заплата, използвана за изчисляване на възнаграждението, като се приспаднат:
i)
вноските за социално и пенсионно осигуряване и данъкът, преди прилагането на налога за солидарност, платим от длъжностно лице със същата степен и стъпка, което няма лица на своя издръжка по смисъла на член 2 от приложение VII; и
ii)
сума, равна на основната заплата на длъжностно лице от степен AST 1, стъпка 1.
б)
Компонентите, използвани за определяне на основата за изчисляване на налога за солидарност, се изразяват в евро при корекционен коефициент 100.
4. Налогът за солидарност се приспада ежемесечно при източника; получените средства се внасят като приход в общия бюджет на Европейския съюз.“;
47)
В член 67 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Размерът на надбавката за дете на издръжка може да бъде удвоен със специално мотивирано решение на органа по назначаването въз основа на медицински документи, удостоверяващи, че съответното дете е с увреждане или трайно заболяване, което води до високи разходи за длъжностното лице.“;
48)
Член 72 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, първа алинея, първо изречение и в параграф 1, трета алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
в параграф 2 думите „до навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „до навършване на пенсионна възраст“;
в)
в параграф 2а, подточки i) и ii) думите „преди навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „преди навършване на пенсионна възраст“;
г)
в параграф 2б думите „степен 1“ се заменят със „степен AST 1“;
49)
В член 73, параграф 1 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
50)
В член 76а, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
51)
Член 77 се заменя със следното:
„Член 77
Длъжностно лице, което е прослужило най-малко десет години, има право на пенсия за осигурителен стаж. Независимо от продължителността на служебния му стаж, то има право на такава пенсия, ако е навършило пенсионна възраст и възстановяването му през период на неактивна заетост не е било възможно или лицето е било пенсионирано в интерес на службата.
Максималният размер на пенсията за осигурителен стаж е 70 % от последната основна заплата за последната степен, в която е било класирано длъжностното лице в продължение на най-малко една година. 1,80 % от последната му основна заплата се изплащат на длъжностното лице за всяка година служебен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Независимо от това, в случая, когато длъжностни лица са осъществявали функции по подпомагане на лице, заемащо длъжност, предвидена в Договора за Европейския съюз или в Договора за функционирането на Европейския съюз, на избрания председател на институция или орган на Съюза или избрания председател на политическа група в Европейския парламент, размерът на пенсията, съответстваща на годините осигурителен стаж, прослужени на тази длъжност, се изчислява въз основа на последната основна заплата, получена през този период, ако тази основна заплата надвишава онази, която се използва като отправна точка за целите на втора алинея от настоящия член.
Размерът на пенсията за осигурителен стаж не може да бъде по-малък от 4 % от жизнения минимум за година служба.
Пенсионната възраст е 66 години.
Пенсионната възраст се подлага на оценка на всеки пет години, считано от 1 януари 2014 г., въз основа на доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета. В доклада се разглеждат по-специално промените в пенсионната възраст за служителите в държавната администрация на държавите-членки и промените в средната продължителност на живота на длъжностните лица на институциите.
Когато това е целесъобразно, Комисията прави предложение за промяна на пенсионната възраст в съответствие със заключенията от този доклад, като обръща специално внимание на съответното развитие в държавите-членки.“;
52)
Член 78 се заменя със следното:
„Член 78
При условията на членове 13-16 от приложение VIII длъжностното лице има право на обезщетение за инвалидност в случай на пълна трайна инвалидност, която не му позволява да изпълнява служебните задължения, присъщи на длъжност от неговата функционална група.
Член 52 се прилага по аналогия по отношение на получателите на обезщетения за инвалидност. Ако получателят на обезщетението се пенсионира, преди да е навършил 66 години, без да е придобил правото на максимална пенсия, се прилагат общите правила за пенсиите за осигурителен стаж. Размерът на пенсията за осигурителен стаж се определя въз основа на заплатата за степента и стъпката, заемани от длъжностното лице към момента на инвалидизиране.
Обезщетенията за инвалидност са равни на 70 % от последната основна заплата на длъжностното лице. Те не могат обаче да бъдат по-малки от размера на жизнения минимум.
От обезщетенията за инвалидност се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на базата на тези обезщетения.
Когато инвалидността е следствие от злополука, настъпила при или по повод изпълнението на служебните задължения на длъжностно лице, от професионално заболяване, от действие, извършено в обществен интерес или от риск за живота с цел спасяване на друго човешко същество, размерът на обезщетенията за инвалидност е не по-малко от 120 % от размера на жизнения минимум. Освен това в такива случаи вноските в пенсионноосигурителната схема се заплащат изцяло от бюджета на институцията или органа по член 1б.“;
53)
В член 80 шеста алинея се заменя със следното:
„Правото на пенсия, предвидено в първа, втора и трета алинея, възниква в случай на смърт на бивше длъжностно лице с право на надбавка по член 50 от Правилника за персонала, член 5 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (8), член 3 от Регламент (Евратом, ЕОВС, ЕИО) № 2530/72 на Съвета (9) или член 3 от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1543/73 на Съвета (10) и в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е било прекратено преди навършване на пенсионна възраст и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст.
54)
В член 81а параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква б) думите „65-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст - размера на пенсията за осигурителен стаж, на която лицето би имало право, ако беше живо при навършването на пенсионна възраст, при прилагане на надбавките и удръжките, посочени в буква б)“;
в)
в буква д) думите „надбавките по член 41 или 50“ се заменят с „надбавките по член 41, 42в или 50“;
55)
В член 82 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато възнагражденията се актуализират в съответствие с член 65, параграф 1, същата актуализация се прилага и към пенсиите.“;
56)
В член 83, параграф 1 втора алинея се заличава;
57)
Член 83а, параграфи 2, 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„2. Агенциите, които не получават субсидии от общия бюджет на Европейския съюз, внасят в този бюджет пълния размер на вноските, необходими за финансиране на схемата. От 1 януари 2016 г. агенциите, които частично се финансират от този бюджет, плащат частта от вноските, дължими от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи.
„3. Равновесието на пенсионната схема се осигурява чрез пенсионната възраст и размера на вноските в схемата. Във връзка с петгодишната актюерска оценка по приложение ХII размерът на вноските в пенсионната схема се актуализира за осигуряване на равновесието на схемата.“;
„4. Комисията ежегодно актуализира актюерската оценка по параграф 3 в съответствие с член 1, параграф 2 от приложение ХII. При показана разлика от поне 0,25 пункта между прилагания понастоящем размер на вноските и размера, необходим за поддържане на актюерския баланс, размерът се актуализира в съответствие с предвиденото в приложение ХII.“;
„5. За целите на параграфи 3 и 4 от настоящия член процентът, посочен в член 83, параграф 2, се актуализира. Комисията отговаря за публикуването на получения в резултат от това актуализиран размер на вноската в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.“;
58)
Дял VIII се заличава;
59)
Член 110 се заменя със следното:
„Член 110
1. Разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящия правилник се приемат от органа по назначаването на всяка институция след консултации с комитета по персонала и с комитета по Правилника за персонала.
2. Правилата за прилагане на настоящия правилник, приети от Комисията, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, се прилагат по аналогия спрямо агенциите. За тази цел Комисията уведомява агенциите за всяко правило за прилагане незабавно след приемането му.
Тези правила за прилагане влизат в сила за агенциите на по-късната от следните дати: девет месеца след влизането им в сила за Комисията или девет месеца след датата, на която Комисията е уведомила агенциите за приемането на съответното правило за прилагане. Независимо от горепосоченото, дадена агенция може също така да реши, че правилата за прилагане влизат в сила на по-ранна дата.
Чрез дерогация дадена агенция може, преди изтичането на деветмесечния срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, и след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията. При същите условия дадена агенция може да поиска съгласието на Комисията да не прилага някои от тези правила за прилагане. В последния случай Комисията може, вместо да приеме или отхвърли искането, да поиска от агенцията да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията.
Деветмесечният срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, спира да тече от датата, на която агенцията поиска съгласието на Комисията, до датата, на която Комисията изрази своята позиция.
Агенцията може също така, след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които се отнасят до области, различни от правилата за прилагане, приети от Комисията.
За целите на приемането на правила за прилагане агенциите се представляват от своя управителен съвет или от равностоен орган, посочен в акта на Съюза за създаването им.
3. За целите на приемането на правила по споразумение между институциите агенциите не се считат за институции. Въпреки това Комисията се консултира с агенциите преди приемането на такива правила.
4. Правилата за прилагане на настоящия правилник, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, и правилата, приети по споразумение между органите по назначаването на институциите, се свеждат до знанието на персонала.
5. Административните отдели на институциите и агенциите редовно се консултират помежду си относно прилагането на настоящия правилник. На тези консултации агенциите са общо представени в съответствие с правилата, определени по споразумение между тях.
6. Съдът на Европейския съюз води регистър на правилата, приети от органа по назначаването на всяка институция за прилагането на настоящия правилник, и правилата, приети от агенциите, доколкото те се отклоняват от правилата, приети от Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2, включително на всички техни изменения. Институциите и агенциите имат пряк достъп до този регистър и пълно право да изменят собствените си правила. Държавите-членки имат пряк достъп до него. Освен това на всеки три години Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно правилата, приети от всяка институция за прилагането на настоящия правилник.“;
60)
Вмъкват се следните членове:
„Член 111
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 112 относно някои аспекти на условията на труд и някои аспекти на прилагането на правилата за възнагражденията и социалноосигурителната схема.
Член 112
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 56а, 56б и 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение ХI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 56а, 56б, 56в от Правилника на персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 56а, 56б, 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него или член 28а, параграф 11 или член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 113
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящия Правилник за персонала.“;
61)
Приложение I се изменя, както следва:
а)
раздел А се заменя със следното:
„A. Видове длъжности във всяка функционална група съгласно предвиденото в член 5, параграф 4
1. Функционална група AD
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Съветник или равностойна длъжност
AD 13- AD 14
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Функционална група AST
Старши асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи висока степен на самостоятелност и поемане на значителна отговорности по отношение на управлението на персонала, изпълнението на бюджета или политическото координиране
AST 10 - AST 11
Асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи известна степен на самостоятелност, по-специално по отношение на прилагането на правила и правилници или общи указания или като личен асистент на член на институцията, на началника на кабинета на член на институцията или на (заместник) генерален директор или ръководител на равностойно равнище
AST 1 - AST 9
3. Функционална група AST/SC
Секретар/Деловодител
Изпълняващ деловодителски и секретарски задачи, управляване на офис и други подобни задачи, изискващи определена степен на самостоятелност (11)
SC 1 - SC 6
б)
Раздел Б се заменя със следното:
„Б. Коефициенти за еквивалентност на средната кариера
1.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционални групи AST и AD:
Степен
Асистенти
Администратори
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционална група AST/SC:
Степен
Секретари/Деловодители
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Приложение II се изменя, както следва:
а)
в член 1, първа алинея, второ изречение думата „Институцията“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция“;
б)
в член 1, втора алинея второ изречение се заменя със следното;
„Въпреки това органът по назначаването на всяка институция може да реши, че условията за избор трябва да бъдат определени в съответствие с предпочитанията на персонала на институцията, изразени на общо допитване.“;
в)
в член 1, четвърта алинея думите „двете функционални групи“ се заменят с „трите функционални групи“;
г)
в член 2, втора алинея, първо тире думите „, трета алинея“ се заличават;
63)
Член единствен от приложение IV се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея думите „63 години“ се заменят с „66 години“;
б)
параграф 1, трета алинея се заличава;
в)
в последния ред на таблицата в параграф 3 думите „от 59 до 64“ се заменят с „от 59 до 65“;
г)
в параграф 4, четвърта алинея думите „63-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
64)
Приложение IVа се изменя, както следва:
а)
в член 1, втора алинея, думите "член 55а, параграф 2, буква д)" се заменят с думите "член 55а, параграф 2, буква ж)";
б)
в член 4, първа алинея, думите „длъжностните лица над 55 години, на които е разрешено да работят на половин работен ден в очакване на пенсиониране,“ се заменят с „длъжностните лица, на които е разрешено в съответствие с член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала да работят на непълно работно време,“;
65)
Приложение V се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
Наред с годишния отпуск по заявление на длъжностното лице му се разрешава ползването на специален отпуск. В частност специален отпуск се разрешава в следните случаи:
-
встъпване в брак: четири дни;
-
преместване в ново жилище: до два дни;
-
сериозно заболяване на съпруг(а): до три дни;
-
смърт на съпруг(а): четири дни;
-
сериозно заболяване на близък роднина по възходяща линия: до два дни;
-
смърт на близък роднина по възходяща линия: два дни;
-
встъпване в брак на дете: два дни;
-
раждане на дете: 10 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване: 20 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
смърт на съпругата по време на отпуска за бременност и раждане: брой дни, отговарящ на остатъка от отпуска за бременност и раждане; ако починалата съпруга не е длъжностно лице, остатъкът от отпуска за бременност и раждане се определя чрез прилагане по аналогия на разпоредбите на член 58 от Правилника за персонала;
-
сериозно заболяване на дете: до два дни;
-
много сериозно заболяване на дете, удостоверено от лекар, или хоспитализация на дете на 12 или по-малко години: до пет дни;
-
смърт на дете: четири дни;
-
осиновяване на дете: 20 седмици; 24 седмици при осиновяване на дете с увреждане.
-
С всяко осиновено дете се получава еднократно право на ползване на срока на специалния отпуск, който може да бъде поделен между осиновителите, в случай че и двамата са длъжностни лица. Той се разрешава само ако съпругът на длъжностното лице упражнява възмездна професионална дейност най-малко на половин работен ден. Ако съпругът работи извън институциите на Съюза и се ползва с право на подобен отпуск, съответен брой дни се приспада от отпуска, на който има право длъжностното лице.
-
Органът по назначаването може при необходимост да разреши допълнителен специален отпуск, ако националното законодателство на държавата, в която се провежда процедурата по осиновяването и която е различна от държавата по мястото на работа на осиновяващото длъжностно лице, изисква престой на единия или двамата осиновители.
-
Ако длъжностното лице няма право да ползва пълния специален отпуск от 20 или 24 седмици на основание първото изречение от настоящото тире, се разрешава специален отпуск от 10 работни дни; този допълнителен специален отпуск се разрешава само веднъж за всяко осиновено дете.
Институцията може да разреши специален отпуск за обучение за повишаване на професионалната квалификация в рамките, предвидени в програмата за повишаване на професионалната квалификация, съставена от институцията по реда на член 24а от Правилника за персонала.
Освен това специален отпуск може да бъде разрешен по изключение на длъжностните лица в случай на извънредна работа, излизаща извън рамките на нормалните задължения на длъжностното лице. Такъв специален отпуск се разрешава най-късно три месеца след решението на органа по назначаването относно изключителния характер на работата на длъжностното лице.
За целите на настоящия член небрачният партньор на длъжностно лице се счита за съпруг, ако са изпълнени първите три условия на член 1, параграф 2, буква в) от приложение VII.
Когато специалният отпуск се разрешава съгласно настоящия раздел, дните за пътуване се определят със специално решение, отчитащо особените нужди.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, ежегодно имат право на два и половина дни допълнителен отпуск, за да посетят държавата си по произход.
Първа алинея се прилага по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Ако мястото на работа е извън тази територия, продължителността на отпуска за пътуване до дома се определя чрез специално решение, отчитащо особените нужди.“;
66)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
член 1 се заменя със следното:
„В определените в член 56 от Правилника за персонала граници за извънреден труд, положен от длъжностно лице от степени SC 1-SC 6 или степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, както следва:
а)
за всеки час извънреден труд лицето има право на час и половина отсъствие под формата на допълнителен отпуск; ако часът извънреден труд е положен между 22:00 часа и 7:00 часа, в неделя или в официален празничен ден, размерът на допълнителния отпуск е два часа; при предоставянето на допълнителен отпуск се вземат предвид изискванията на службата и предпочитанията на съответното длъжностно лице;
б)
когато изискванията на службата не допускат ползването на допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, органът по назначаването разрешава изплащането на възнаграждение за часовете извънреден труд в размер на 0,56 % от основната месечна заплата за всеки час извънреден труд на базата по буква а);
в)
за получаване на допълнителен отпуск или на възнаграждение за един час извънреден труд продължителността на извънредния труд трябва да е била повече от 30 минути.“;
б)
член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Независимо от предходните разпоредби на настоящото приложение, възнаграждението за извънреден труд, положен от някои категории длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4 при специални обстоятелства, може да бъде изплатено под формата на определена по размер надбавка, чийто размер и условия за получаване се определят от органа по назначаването след консултации със съвместната комисия.“;
67)
Приложение VII се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 3 думите „степен 3“ се заменят с „степен AST 3“;
б)
в член 3, параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„Правото на тази надбавка се поражда в първия ден на месеца, през който детето започва да посещава основното училище, и се прекратява в края на месеца, през който детето завърши образованието си, или в края на месеца, през който детето навърши 26 години, като се взема по-ранната дата.“;
в)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Длъжностното лице има право на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването за себе си, съпруга(та) си и лицата на издръжка, действително живеещи в същото домакинство:
а)
при встъпването си в длъжност - от мястото, на което е наето, до мястото си на работа;
б)
при прекратяване на служебното правоотношение по смисъла на член 47 от Правилника за персонала - от мястото на работа до мястото си на произход по смисъла на параграф 4 от настоящия член;
в)
при всяко преместване, включващо промяна на мястото на работата.
При смърт на длъжностното лице преживелият(ялата) съпруг(а) и лицата на издръжка имат право на еднократна обща сума при същите условия.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя въз основа на надбавка за километри географско разстояние между местата, посочени в параграф 1.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,3158 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,0631 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0305 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
94,74 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е между 600 и 1 200 километра,
-
189,46 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на заплатата.
3. Чрез дерогация от параграф 2 пътните разноски, свързани с преместване, включващо промяна между място на работа на територията на държавите - членки на Европейския съюз, и място на работа извън тази територия, или преместване, включващо промяна между места на работа извън тази територия, се възстановяват под формата на плащане на еднократна обща сума въз основа на стойността на самолетен билет от непосредствено по-горната класа след икономичната.
4. Мястото на произход на длъжностното лице се определя при встъпването му в длъжност, като се взема предвид мястото, на което е бил нает, или, при изрично и надлежно обосновано искане - центърът на неговите интереси. Така определеното място на произход може със специално решение на органа по назначаването да бъде променено, докато длъжностното лице е на служба или при прекратяване на служебното му правоотношение. Все пак, докато длъжностното лице е на служба, такова решение може да се вземе само по изключение и след представяне от длъжностното лице на документи, надлежно обосноваващи искането му.
Тази промяна обаче не може да има за последица признаването като център на интересите на длъжностното лице място извън територията на държавите-членки на Съюза и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз и територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия.“;
г)
член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, за всяка календарна година имат право, в рамките на предвиденото в параграф 2, на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването от мястото на работа до мястото на произход по смисъла на член 7 за себе си и - ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга и лицата на издръжка по смисъла на член 2.
Ако и двамата съпрузи са длъжностни лица на Европейския съюз, всеки от тях има право на възстановяване на пътните разноски за себе си и за лицата на издръжка, като това възстановяване се определя като еднократна обща сума в съответствие с горните разпоредби, като всяко лице на издръжка има право само на едно плащане. Сумата за децата на издръжка се определя по искане на единия от съпрузите въз основа на мястото на произход на единия от тях.
Ако длъжностното лице сключи брак през календарната година и на това основание придобие право на надбавка за жилищни нужди, пътните разноски, на които има право съпругът(ата), се изчисляват пропорционално на времето от датата на сключване на брака до края на годината.
Всяка промяна в основата за изчисляване, която може да възникне в резултат на промяна в семейното положение на лицето, настъпила след датата на изплащане на въпросните суми, не задължава съответното лице да възстанови сумите.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и мястото му на произход.
Когато мястото на произход по смисъла на член 7 е извън територията на държавите-членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и столицата на държавата-членка, чийто гражданин е то. Длъжностните лица, чието място на произход е извън територията на държавите - членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, и които не са граждани на една от държавите-членки, нямат право на тази еднократна обща сума.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,6316 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,1262 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0609 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
189,48 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е между 600 и 1 200 километра;
-
378,93 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на възнаграждението.
3. Ако служебното правоотношение на длъжностното лице бъде прекратено в хода на календарната година по причина, различна от смъртта му, или ако то е в отпуск по лични причини за част от годината, като през тази година продължителността на активната му заетост на служба в институция на Съюза е била по-малко от девет месеца, длъжностното лице има право да получи само част от еднократната обща сума, предвидена в параграфи 1 и 2, изчислена пропорционално на времето на активна заетост.
4. Параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член се прилагат по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Длъжностните лица, чието място на работа е извън територията на държавите-членки, имат право за всяка календарна година за себе си и -ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга(та) си и за другите лица на издръжка по смисъла на член 2, на еднократна обща сума за пътните разноски до мястото си на произход или на пътните разноски до друго място, но не повече от размера на разноските до мястото на произход. Независимо от това, ако съпругът(ата) и лицата по член 2, параграф 2 не живеят с длъжностното лице на мястото на неговата работа, те имат право за всяка календарна година на възстановяване на пътните разноски от мястото на произход до мястото на работа или до друго място, но не повече от стойността на посоченото пътуване.
Еднократната обща сума се определя въз основа на стойността на самолетен билет от икономична класа.“;
д)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
1. В рамките на предвидените пределни размери на разходите разноските във връзка с пренасянето на мебели и лични вещи, включително размера на застраховката срещу обичайните рискове (по-специално повреда, кражба, пожар), които не са му били възстановени от друг източник, се възстановяват на длъжностното лице, което е принудено да промени своето място на пребиваване, за да изпълни изискванията на член 20 от Правилника за персонала, при постъпване на служба или при последваща промяна на мястото на работа, докато е на служба.
Пределните размери трябва да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице към момента на пренасянето, както и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
За прилагането на настоящия параграф органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби за прилагане от общ характер.
2. При прекратяване на служебното правоотношение или при смърт на длъжностното лице разноските за пренасянето от мястото му на работа до мястото му на произход се възстановяват в определените в параграф 1 граници. Ако починалото лице няма сключен брак, разноските се възстановяват на неговите правоприемници.
3. В случай на длъжностно лице - титуляр пренасянето трябва да се осъществи в срок от една година след изтичането на неговия срок за изпитване. При прекратяване на служебното правоотношение пренасянето трябва да се осъществи в срок от три години съгласно предвиденото в член 6, параграф 4, втора алинея. Разноските по пренасяне, осъществено след изтичане на определените в настоящия параграф срокове, се възстановяват само в изключителни случаи и със специално решение на органа по назначаването.“
е)
член 13 се изменя, както следва:
i)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. На всеки две години Комисията прави преглед на размера на сумите, определени в параграф 2, буква а). Това става въз основа на доклад относно цените на хотелите, ресторантите и услугите за обществено хранене, в който се отчитат индексите на изменение на тези цени. За целите на този преглед Комисията действа чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала.“;
ii)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 1 квартирните разноски, направени от длъжностни лица за командировки до основните места на работа на техните институции, посочени в Протокол № 6 към Договора за функционирането на Европейския съюз, могат да бъдат възстановени въз основа на еднократна обща сума, която не надвишава максималния размер, определен за съответната държава-членка.“;
ж)
в член 13а думите „различните институции“ се заменят с „органите по назначаването на всяка институция“;
з)
член 17 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. За всяко длъжностно лице плащането се извършва на мястото и във валутата на държавата, в която то изпълнява служебните си задължения, или по искане на длъжностното лице - в евро в банка в Европейския съюз.“;
ii)
в параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„При условията, предвидени в правилата, определени от органите по назначаването на всяка институция по общо съгласие и след консултации с комитета по Правилника за персонала, длъжностните лица могат да поискат специален редовен превод на част от възнаграждението им.“;
iii)
в параграф 3, първо изречение след думите „се правят“ се вмъква „във валутата на съответната държава-членка“.
iv)
в параграф 4, първо изречение след думите „до друга държава-членка“ се вмъква „в местна валута“;
68)
Приложение VIII се изменя, както следва:
а)
в член 3, буква б) думите „по членове 41 и 50“ се заменят с „по членове 41, 42в и 50“;
б)
член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Независимо от разпоредбите на член 2 от настоящото приложение, длъжностните лица, които останат на служба след навършване на пенсионна възраст, имат право за всяка година осигурителен стаж след навършване на тази възраст на увеличение на пенсията, равно на 1,5 % от основната заплата, взета предвид при изчисляване на пенсията, при условие че общият размер на получаваната пенсия и увеличението не надвишава 70 % от последната основна заплата по смисъла на член 77, втора или трета алинея, според случая, от Правилника за персонала.
Увеличението се изплаща и в случай на смърт на длъжностно лице, което е останало на служба след навършване на пенсионна възраст.“;
в)
в член 6 думите „първа стъпка в степен 1“ се заменят с „първа стъпка в степен AST 1“;
г)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Длъжностно лице, чието служебно правоотношение бъде прекратено преди да достигне пенсионна възраст, може да поиска плащането на пенсията му за осигурителен стаж да:
а)
да бъде отложено до първия ден на месеца, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст; или
б)
да започне незабавно, при условие че има навършени най-малко 58 години. В този случай размерът на пенсията за осигурителен стаж се намалява със сума, изчислена в зависимост от възрастта на лицето към началния момент на изплащане на пенсията.
Размерът на пенсията се намалява с 3,5 % за всяка година, предшестваща годината, в която лицето би придобило право на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала. Ако разликата между възрастта на възникване на правото на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала и възрастта на съответното лице в този момент надвишава точен брой години, към намалението се добавя още една година.“;
д)
в член 11, параграф 2, втора алинея думата „институцията“ се заменя с „органът по назначаването на институцията“;
е)
член 12 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностно лице на възраст под пенсионната, чието служебно правоотношение бъде прекратено по причина, различна от смърт или инвалидност, и което няма право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното правоотношение има право:
а)
ако прослуженото време е по-малко от година и лицето не се е възползвало от механизма по член 11, параграф 2 - на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение, равно на трикратния размер на сумата, удържана от основната му заплата за пенсионно осигуряване, след приспадане на сумите по членове 42 и 112 от Условията за работа на другите служители;
б)
в останалите случаи - на обезщетенията, предвидени в член 11, параграф 1, или на прехвърляне на тяхната актюерска равностойност на частно застрахователно дружество или пенсионен фонд по негов избор, при условие че това дружество или фонд гарантира, че:
i)
основната сума няма да бъде изплатена обратно;
ii)
че не по-рано от навършването на 60 години и не по-късно от навършването на 66 години на лицето ще започне да се изплаща месечен доход;
iii)
е предвидена възможност за вдовишка или за наследствена пенсия;
iv)
прехвърлянето на друго осигурително дружество или на друг фонд ще бъде разрешено само в случай че този фонд изпълни условията, предвидени в подточки i), ii) и iii).“;
ii)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) длъжностните лица на възраст под пенсионната, които след постъпване на служба, с цел да придобият или запазят пенсионни права, са участвали в национална или частна осигурителна схема или пенсионен фонд по техен избор, отговарящи на изискванията по параграф 1, и чието служебно правоотношение бъде прекратено по причини, различни от смърт или инвалидност, без да имат право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното си правоотношение имат право на обезщетение за прекратяване на служебното правоотношение, равно на актюерската стойност на придобитите пенсионни права за прослуженото в институциите време. В този случай плащанията, направени с цел придобиване или запазване на пенсионни права по националната осигурителна схема при прилагане на член 42 или член 112 от Условията за работа на другите служители, се приспадат от обезщетението при прекратяване на служебното правоотношение.“;
ж)
в член 15 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
з)
в член 18а думите „63 години“ и „63-годишна възраст“ се заменят с „пенсионна възраст“;
и)
в член 27, втора алинея думата „адаптирана“ се заменя с „актуализирана“;
й)
Член 45 се изменя, както следва:
i)
в трета алинея думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват по банков път в еуро в банка по местопребиваване“ се заменят с думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват в евро в банка в Европейския съюз“;
ii)
в първото изречение на четвърта алинея думите „в Европейския съюз или“ се вмъкват след думата „банка“;
iii)
в четвърта алинея, второ изречение думите „в еуро в банка в държавата, където е седалището на институцията, или“ се заличават;
69)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
в член 2, параграф 3 думите „Институциите приемат“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция приема“;
б)
в член 5, параграф 1 първо изречение се заменя със следното:
„Във всяка институция се създава Дисциплинарен съвет, наричан по-нататък „съветът“, освен ако две или повече агенции не решат в съответствие с член 9, параграф 1а от Правилника за персонала да създадат общ съвет.“;
в)
член 30 се заменя със следното:
„Член 30
Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 3, органът по назначаването на всяка институция приема, ако счете за уместно, правила за прилагането на настоящото приложение след консултация с комитета по персонала.“;
70)
Приложение X се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
За всяка календарна година длъжностното лице има право на годишен отпуск в размер на два работни дни за всеки прослужен пълен месец служба.
Независимо от първа алинея на настоящия член, длъжностните лица, вече изпратени на работа в трета държава на 1 януари 2014 г. имат право на:
-
три работни дни от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.;
-
два и половина работни дни от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2015 г.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
За годината, през която длъжностното лице поеме или прекрати службата си в трета държава, то има право на два работни дни отпуск за всеки пълен прослужен месец; на два работни дни за всеки непълен прослужен месец, състоящ се от повече от 15 дни, и на един работен ден за всеки непълен месец, състоящ се от 15 или по-малко дни.
Ако до края на текущата календарна година длъжностното лице не е използвало целия си годишен отпуск по причини, различни от изискванията на службата, остатъкът, но не повече от 14 работни дни, може да се прехвърли за следващата година.“;
в)
в член 8 се добавя следната алинея:
„Длъжностни лица, които участват в курсове за повишаване на професионалната квалификация съгласно член 24а от Правилника за персонала и на които е бил предоставен отпуск за почивка съгласно първа алинея от настоящия член, когато е уместно, вземат мерки за съчетаване на периодите за повишаване на професионалната си квалификация със своя отпуск за почивка.“;
г)
в член 9 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Годишният отпуск може да се ползва наведнъж или на няколко пъти в зависимост от желанието на длъжностното лице и изискванията на службата. Той трябва обаче да включва най-малко един период от две последователни седмици.“;
д)
член 10 се заменя със следното:
„Член 10
1. Размерът на надбавката за условия на живот се определя като процент от референтна сума в зависимост от мястото на работа на длъжностното лице. Референтната сума се състои от цялата основна заплата заедно с надбавката за експатриране, надбавката за жилищни нужди и надбавката за дете на издръжка, като се приспаднат задължителните удръжки съгласно Правилника за персонала или регламентите за неговото прилагане.
Ако длъжностното лице работи в държава, в която условията на живот се считат за еквивалентни на обичайните в Европейския съюз, този вид надбавка не се отпуска.
За други места на работа надбавката за условия на живот се определя, като се вземат предвид, наред с другото, следните параметри:
-
здравна и болнична среда,
-
сигурност,
-
климат,
-
степен на изолираност,
-
други местни условия на живот.
Определената за всяко място на работа надбавка за условия на живот подлежи на преглед и ако е необходимо, се адаптира ежегодно от органа по назначаване след получаване на становището на комитета по персонала.
Органът по назначаването може да реши да отпусне допълнителна премия наред с надбавката за условия на живот в случаи, когато длъжностно лице е било назначавано повече от веднъж на място на работа, където условията на живот се считат за трудни или много трудни. Тази допълнителна премия не превишава 5 % от референтната сума, посочена в първа алинея, и с цел спазване на принципа на равно третиране органът по назначаването надлежно обосновава всяко отделно решение, като се основава на степента на трудност на предишното назначение.
2. Когато условията на живот на мястото на работа са такива, че излагат на риск живота или здравето на длъжностното лице, със специално мотивирано решение на органа по назначаване се отпуска временна допълнителна надбавка. Размерът на тази надбавка се определя като процент от референтната сума по параграф 1, първа алинея:
-
когато органът по назначаване препоръчва на служителите си да не се установяват със семействата си на това място на работа, при условие че те изпълнят тази препоръка;
-
когато органът по назначаване реши временно да намали броя на персонала на това място на работа.
В надлежно обосновани случаи органът по назначаване може също така да определи, че при назначаване на определена длъжност не се допускат семейства. Горната надбавка се изплаща на членовете на персонала, които се съобразят с това предписание.
3. Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване.“;
е)
в член 11, първо изречение думата „Белгия“ се заменя с „Европейския съюз“;
ж)
член 13 се заменя със следното:
„Член 13
За да се гарантира, доколкото е възможно, изравняване на покупателна способност на длъжностните лица, независимо от мястото им на работа, корекционният коефициент по член 12 се актуализира ежегодно съгласно приложение ХI. Във връзка с актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
Ако обаче за дадена държава се установи, че промяната в издръжката на живота, измерена въз основа на корекционния коефициент и на съответния обменен курс, е повече от 5 % от последната актуализация, се извършва междинна актуализация на корекционния коефициент в съответствие с процедурата, посочена в първа алинея.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
Въз основа на списък от държави, изготвен от органа по назначаване, и ако на длъжностното лице не бъде осигурено жилище от институцията, органът по назначаване изплаща на длъжностното лице надбавка за квартира или възстановява плащания от него наем.
Надбавката за квартира се изплаща при представяне на договор за наем, освен ако органът по назначаване не отмени това задължение по надлежно обосновани причини, свързани с обичаите и местните условия на места на работа в съответната трета държава. Надбавката за квартира се изчислява на първо място в зависимост от нивото на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - в зависимост от броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Наемът се възстановява, при условие че наемането на квартирата е било изрично разрешено от органа по назначение и съответства на първо място на равнището на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - на броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване. Надбавката за квартира в никакъв случай не превишава разноските, направени от длъжностното лице.“;
71)
Приложение XI се заменя със следното:
„ПРИЛОЖЕНИЕ ХI
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕНОВЕ 64 И 65 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
ГЛАВА 1
ГОДИШНА АКТУАЛИЗАЦИЯ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА, ПРЕДВИДЕНА В ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 1 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
Раздел 1
Фактори за определяне на годишната актуализация
Член 1
1. Доклад на Статистическата служба на Европейския съюз (Евростат)
За целите на актуализацията, предвидена в член 65, параграф 1 от Правилника за персонала и в член 13 от приложение Х, Евростат ежегодно преди края на октомври съставя доклад относно променитев издръжката на живота в Брюксел и Люксембург, икономическите паритети между Брюксел и някои населени места в държавите-членки и, при необходимост, в трети държави, както и относно промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служители в централните държавни администрации.
2. Промени в издръжката на живота в Белгия и Люксембург
Евростат изготвя индекс за измерване на промените в издръжката на живота за длъжностните лица на Съюза в Белгия и Люксембург. Този индекс (по-долу „общият индекс“) се изчислява, като се използва корекционен коефициент за националната инфлация (измерена от Хармонизираните индикации за потребителските цени (HICP) за Белгия и Индекса на потребителските цени (CPI) за Люксембург) между месец юни на предходната година и месец юни на текущата година съобразно разпределението на персонала в тези държави-членки.
3. Промяна в издръжката на живота извън Брюксел
а)
След съгласуване с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат изчислява икономическите паритети, определени в Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричани по-нататък "националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки"), установяващи еквивалентността на покупателната способност:
i)
на заплатите на длъжностните лица на Съюза, работещи в столиците на държавите-членки, с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам, и в някои други места на работа спрямо Брюксел;
ii)
на пенсиите на длъжностните лица, изплащани в държавите-членки, спрямо Белгия.
б)
Икономическите паритети се отнасят за месец юни на съответната година.
в)
Икономическите паритети се изчисляват по такъв начин, че всеки основен компонент да позволява актуализиране два пъти годишно и се проверяват чрез пряко проучване най-малко веднъж на пет години. Евростат актуализира икономическите паритети, като използва промяната на хармонизирания индекс на потребителските цени в държавите-членки и най-подходящите индекси, определени от работната група по членове 64 и 65 от Правилника за персонала, посочена в член 13.
г)
Промените в издръжката на живота извън Белгия и Люксембург за съответния референтен период се измерват с помощта на имплицитните индекси. Тези индекси се изчисляват чрез умножаване на общия индекс по промяната на икономическия паритет.
4. Промени в покупателната способност на заплатите на националните служители в централната държавна администрация (специфични индикатори)
а)
За целите на измерването на процентната промяна - в посока нагоре или надолу- в покупателната способност на заплатите на националните държавни служители въз основа на информацията, предоставена преди края на септември от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, Евростат изчислява специфичните индикатори, отразяващи промените в реалните заплати на служителите в централната държавна администрация, настъпили между месец юли на предходната година и месец юли на текущата година. Двете трябва да включват една дванадесета от всички годишно плащани компоненти.
Специфичните индикатори имат две форми:
i)
индикатор за всяка функционална група, така както са определени в Правилника за персонала;
ii)
усреднен индикатор, към който се прилага корекционен коефициент, така че да отразява броя на националните държавни служители, съответстващ на всяка функционална група.
Всеки от тези индикатори се определя в реален брутен и реален нетен размер. При преминаването от бруто към нето се вземат предвид нормативно установените удръжки и факторите, свързани с общото данъчно облагане.
За определяне на брутните и нетните индикатори за Европейския съюз като цяло Евростат използва извадка, съставена от следните държави-членки: Белгия, Германия, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Полша, Швеция и Обединеното кралство. По предложение на Комисията и съгласно процедурата, предвидена в член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Европейският парламент и Съветът могат да приемат нова извадка, представяща най-малко 75 % от общия брутен вътрешен продукт (БВП) на Съюза, която да се прилага считано от годината след приемането ѝ. Резултатите за всяка страна се претеглят пропорционално на съответния съвкупен национален БВП, измерен с помощта на паритетите на покупателната способност, посочени в последната публикувана статистика в съответствие с определенията за национални сметки на действащата към момента европейска система от сметки.
б)
По искане на Евростат националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки предоставят на Евростат допълнителната информация, считана за необходима за съставяне на специфичния индикатор за точно измерване на промените в покупателната способност на националните държавни служители.
Ако след допълнителни консултации с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат констатира статистически нередности в получената информация или сметне за невъзможно съставянето на точни статистически индикатори за измерване на промените в реалните доходи на държавните служители на дадена държава-членка, Евростат докладва на Комисията и ѝ предоставя всички необходими за извършването на оценката материали.
в)
Наред със специфичните индикатори Евростат изчислява и подходящи контролни индикатори. Един от тях е под формата на данни за действителните брутни заплати на служител в централната държавна администрация, изготвен в съответствие с определенията за национални сметки в действащата към момента европейска система от сметки.
Докладът на Евростат за специфичните индикатори се придружава от пояснение относно разликите между тези индикатори и контролните индикатори, посочени в настоящата буква.
Член 2
За целите на член 15 от настоящото приложение Комисията редовно проучва потребностите от назначаване на персонал на институциите.
Раздел 2
Годишна актуализация на възнагражденията и пенсиите
Член 3
1.
Съгласно член 65 от Правилника за персонала възнагражденията и пенсиите се актуализират преди края на всяка година въз основа на критериите, посочени в раздел 1 от настоящото приложение, с действие от 1 юли.
2.
Размерът на актуализацията се определя чрез умножаване на общия индекс по специфичния индикатор. Актуализацията е в нетно изражение в еднакъв за всички процент.
3.
Размерът на така определената актуализация се отразява в таблиците на основните заплати по член 66 от Правилника за персонала, в приложение XIII към него и в членове 20, 93 и член 133 от Условията за работа на другите служители по следния метод:
а)
нетната заплата и нетната пенсия без прилагане на корекционния коефициент се увеличават или намаляват в съответствие с посочената по-горе актуализация;
б)
съставя се нова таблица на основните заплати чрез изчисляване на брутната сума, която, след приспадане на данъците, като се има предвид параграф 4, и задължителните удръжки за социално и пенсионно осигуряване, съответства на нетната сума;
в)
преобразуването на нетните размери в брутни се базира на положението на несключило брак длъжностно лице, което не получава надбавките, предвидени в Правилника за персонала.
4.
За целите на прилагането на Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 размерите, посочени в член 4 от този регламент, се умножават по коефициент, състоящ се от:
а)
коефициента, получен при предходната актуализация; и/или
б)
процента на актуализирането на възнагражденията, посочен в параграф 2.
5.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент. Корекционните коефициенти, приложими:
а)
към заплатите на длъжностните лица на Европейския съюз, работещи в друга държава-членка и в някои други места на работа;
б)
чрез дерогация от член 82, параграф 1 от Правилника за персонала - към пенсиите на Европейския съюз, изплащани в други държави-членки за частта, която съответства на правата, придобити преди 1 май 2004 г.,
се определят въз основа на съотношенията между съответните икономически паритети, посочени в член 1 от настоящото приложение, и обменните курсове, определени за съответните държави в член 63 от Правилника за персонала.
Прилагат се процедурите, предвидени в член 8 от настоящото приложение, относно обратното действие на корекционните коефициенти на местата на работа с висок ръст на инфлацията.
6.
Съответната положителна или отрицателна актуализация на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, бившите длъжностни лица и на другите заинтересовани лица се прилага от институциите с обратно действие за периода от датата, на която тя поражда действие, до датата на влизане в сила на следващата актуализация.
Ако тази актуализация с обратно действие налага събирането на недължимо платени суми, то може да се разпредели за срок, не по-дълъг от 12 месеца, считано от датата на влизане в сила на следващата годишна актуализация.
ГЛАВА 2
МЕЖДИННИ АКТУАЛИЗАЦИИ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА И ПЕНСИИТЕ (ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 2 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 4
1.
В случай на значителна промяна в издръжката на живота, настъпила между юни и декември (във връзка с прага на чувствителност, определен в член 6 от настоящото приложение), се извършва междинна актуализация на възнагражденията и пенсиите съгласно член 65, параграф 2 от Правилника за персонала, с действие от 1 януари и като се взема надлежно предвид прогнозната промяна на покупателната способност в рамките на текущия годишен референтен период.
2.
Тази междинна актуализация се взема предвид при годишната актуализация на заплатите.
Член 5
1.
През март всяка година Евростат прави прогноза за промяната на покупателната способност за съответния период въз основа на информацията, представена на заседанието, посочено в член 13 от настоящото приложение.
Ако тази прогноза покаже отрицателен процент, при изчисляване на междинната актуализация се взема предвид половината от този процент.
2.
Промяна в издръжката на живота за Белгия и Люксембург се измерва чрез общия индекс за периода от юни до декември от предходната календарна година.
3.
За всяко място с определен корекционен коефициент (различно от Белгия и Люксембург) се изготвя декемврийска прогноза за икономическите паритети, посочени в член 1, параграф 3. Промяната в издръжката на живота се изчислява в съответствие с правилата, посочени в член 1, параграф 3.
Член 6
1.
Прагът на чувствителност за шестмесечния период по член 5, параграф 2 от настоящото приложение е процент, съответстващ на 6 % за 12-месечен период.
2.
Прагът се прилага съгласно следната процедура, при спазване на член 5, параграф 1, втора алинея от настоящото приложение:
а)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност бъде достигнат или надхвърлен (според общия индекс между юни и декември), размерът на възнагражденията на всички места на работа се актуализира по реда на процедурата за годишно актуализиране;
б)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност не бъде достигнат, на актуализиране подлежат само корекционните коефициенти на местата, на които промяната в издръжката на живота (измерена с помощта на имплицитните индекси между юни и декември) е надхвърлила прага.
Член 7
За целите на прилагане на член 6 от настоящото приложение:
Размерът на актуализацията е равен на общия индекс, умножен, когато това е приложимо, по половината от специфичния прогнозен индикатор, ако той е отрицателен.
Корекционните коефициенти са равни на съотношението между съответния икономически паритет и обменния курс, предвиден в член 63 от Правилника за персонала, умножено - когато прагът за актуализиране не е бил достигнат в Белгия и Люксембург, по размера на актуализацията.
ГЛАВА 3
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА НА КОРЕКЦИОННИЯ КОЕФИЦИЕНТ (МЕСТА НА РАБОТА С ГОЛЯМО УВЕЛИЧАВАНЕ НА ИЗДРЪЖКАТА НА ЖИВОТА)
Член 8
1.
За местата с висока степен на увеличение на издръжката на живота (измерена чрез промяна на имплицитните индекси) корекционният коефициент започва да се прилага преди 1 януари в случай на междинна актуализация или на 1 юли в случай на годишна актуализация. Целта е намалената покупателна способност да се приближи към покупателната способност, съществувала на място на работа, където промяната в издръжката на живота съответства на прага на чувствителност.
2.
Датите, от които започва да се прилага годишната актуализация, са следните:
а)
16 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
3.
Датите, от които започва да се прилага междинната актуализация, са следните:
а)
16 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
ГЛАВА 4
СЪЗДАВАНЕ И ПРЕМАХВАНЕ НА КОРЕКЦИОННИТЕ КОЕФИЦИЕНТИ (ЧЛЕН 64 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 9
1.
Компетентните органи на съответните държави-членки, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа могат да поискат създаването на специфичен за това място корекционен коефициент.
Това искане следва да бъде подкрепено от обективни фактори, разкриващи значителна разлика в продължение на няколко години в издръжката на живота между мястото на работа и столицата на съответната държава-членка (с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам). Ако Евростат потвърди наличието на значителна (повече от 5 %) и устойчива разлика, Комисията приема чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала корекционен коефициент за това място.
2.
Комисията решава чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала, да спре прилагането на специален за дадено място корекционен коефициент. В такъв случай решението се основава на един от следните елементи:
а)
искане от компетентните органи на съответната държава-членка, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа, сочещо, че разликата в издръжката на живота между това място и столицата на съответната държава-членка вече не е значителна (по-малка от 2 %). Това сближаване трябва да е устойчиво и потвърдено от Евростат,
б)
факта, че в това място вече не работят длъжностни лица и срочно наети служители на Съюза.
ГЛАВА 5
ОГРАНИЧАВАНЕ И КЛАУЗИ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ
Член 10
Към стойността на специфичния индикатор, използван за годишната актуализация, се прилага горна граница от 2 % и долна граница от - 2 %. Ако стойността на специфичния индикатор надвиши горната граница или е по-ниска от долната граница, за изчисляване на размера на актуализацията се използва стойността на съответната граница.
Първа алинея не се прилага в случаите,в които се прилага член 11.
Остатъкът от годишната актуализация, който произтича от разликата между размера на актуализацията, изчислен със специфичния индикатор, и размера на актуализацията, изчислен със съответната граница, се прилага, считано от 1 април на следващата година.
Член 11
1.
Ако според прогнозите на Комисията е налице намаляване на реалния БВП на Съюза за текущата година и специфичният индикатор е положителен, само част от този индикатор се използва за изчисляване на размера на актуализацията. Остатъкът от размера на актуализацията, който съответства на остатъка на специфичния индикатор, се прилага от по-късна дата през следващата година. Този остатък от размера на актуализацията не се взема предвид за целите на член 10. Размерът на БВП на Съюза, последиците по отношение на разделяне на специфичния индикатор и началната дата на прилагане се определят в съответствие със следната таблица:
БВП на Съюза
Последици за специфичния индикатор
Дата на плащане на втората част
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1 април от година n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1 април от година n + 1
под - 3 %
0 %
-
2.
Когато има несъответствие между посочената в параграф 1 прогноза и окончателните данни относно БВП на Съюза, представени от Комисията, и ако тези окончателни данни биха довели до изменение в последиците, предвидени в таблицата по параграф 1, необходимите корекции, включително корекции с обратно действие, положителни или отрицателни, се извършват в съответствие със същата таблица.
3.
Актуализираните референтни суми, получени в резултат от корекции, се публикуват от Комисията в рамките на две седмици от актуализацията в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
4.
Когато прилагането на параграф 1 или 2 е довело до ситуация, при която стойността на специфичния индикатор не служи за актуализирането на възнагражденията и пенсиите, тази стойност формира основата на изчисляването на бъдеща актуализация, след като кумулативното увеличаване на БВП на Съюза, измерено от годината на прилагане на параграф 1, достигне положителна стойност. При всички случаи, за посочената в първото изречение стойност се приагат по аналогия ограниченията и принципите, установени в член 10 от настоящото приложение. Изменението на БВП на Съюза се измерва редовно от Евростат за тази цел.
5.
Когато е приложимо, правните последици от прилагането на член 10 и настоящия член се запазват в пълна степен дори след датата на изтичане на срока на действие на настоящото приложение, посочена в член 15.
ГЛАВА 6
РОЛЯ НА ЕВРОСТАТ И ОТНОШЕНИЯ С НАЦИОНАЛНИТЕ СТАТИСТИЧЕСКИ ИНСТИТУТИ ИЛИ ДРУГИ ПОДХОДЯЩИ ОРГАНИ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 12
Евростат има за задача да следи за качеството на основните данни и статистическите методи, използвани за определяне на факторите, които се вземат предвид при актуализиране на възнагражденията. По-специално, Евростат извършва всички необходими за тази цел доклади и проучвания.
Член 13
През март всяка година Евростат свиква заседание на работна група, съставена от експерти от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, наричана „Работна група по член 64 и член 65 от Правилника за персонала“.
На това заседание се обсъждат статистическата методика и нейното прилагане във връзка със специфичните и контролните индикатори, общия индекс и икономическите паритети.
На срещата се предоставя и необходимата информация за изготвянето на прогноза на промените в покупателната способност за целите на междинната актуализацция на възнагражденията, заедно с данни за работното време в централните държавни администрации.
Член 14
По искане на Евростат държавите-членки я уведомяват за всички фактори, които пряко или косвено се отразяват върху състава и промените във възнагражденията на служителите в централната държавна администрация.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И КЛАУЗА ЗА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
Член 15
1.
Разпоредбите на настоящото приложение се прилагат от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г.
2.
Преди 31 март 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до проучването, проведено съгласно член 2 от настоящото приложение, и оценява, по-специално, дали развитието на покупателната способност на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза е в съответствие с промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служителите в централните държавни администрации. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение, както и на член 66а от Правилника за персонала, въз основа на член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
3.
Докато Европейският парламент и Съветът не са приели регламент въз основа на предложение на Комисията, настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала продължават да се прилагат временно и след изтичане на крайните срокове, определени в параграф 1 от настоящия член и в член 66а от Правилника за персонала.
4.
В края на 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала.“;
72)
Приложение XII се изменя, както следва:
а)
член 2 се заменя със следното:
„Член 2
1. Всяка актуализация на размера на вноските поражда действие на 1 юли едновременно с годишната актуализация на заплатите по член 65 от Правилника за персонала. Актуализацията не може да доведе до увеличаване на размера на вноската с повече от един процент разлика над или под размера за предходната година.
2. Установената разлика между актуализацията на размера на вноските, което би настъпило в резултат на актюерското изчисление, и актуализацията, произтичаща от вариацията, посочена в последното изречение от параграф 1, не подлежи на възстановяване и следователно не се взема предвид при последващи актюерски изчисления. Размерът на вноските, който би бил получен от актюерското изчисление, се посочва в актюерската оценка, предвидена в член 1 от настоящото приложение.”
б)
в член 4, параграф 6 думите „12 месечни плъзгащи се средни аритметични стойности на лихвения процент и на увеличението на размера на заплатите“ се заменят с „30-годишни плъзгащи се средни стойности на лихвения процент и на ръста в скалата на заплатите“;
в)
в член 10, параграф 2 и в член 11, параграф 2 думите „12-те години“ се заменят с думите „30-те години“;
г)
вмъква се следният член:
„Член 11a
До 2020 г. за прилагането на член 4, параграф 6, член 10, параграф 2 и член 11, параграф 2 от настоящото приложение плъзгащата се средна стойност се изчислява въз основа на следната времева скала:
През 2014 г. - 16 години
През 2015 г. - 18 години
През 2016 г. - 20 години
През 2017 г. - 22 години
През 2018 г. - 24 години
През 2019 г. - 26 години
През 2020 г. - 28 години“;
д)
член 12 се заменя със следното:
„Член 12
Размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII за изчисляване на сложната лихва е ефективният процент по член 10 от настоящото приложение, който, ако е необходимо, се актуализира при петгодишните актюерски оценки.
По отношение на актуализацията размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII се счита за референтен лихвен процент. Комисията отговаря за публикуването на актуализирания ефективен лихвен процент в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.”;
е)
член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. През 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до бюджетните последици от настоящото приложение и оценява актюерския баланс на пенсионната система. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение.
2. През 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение.“;
73)
Приложение XIII се изменя, както следва:
а)
в член 7, параграф 2, трета алинея думите "адаптиране на заплатите" се заменя с "актуализация на възнагражденията";
б)
членове 10, 14-17 и член 18, параграф 2 се заличават;
в)
в член 18, параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“, а думата „адаптиране“ се заменя с „актуализиране“;
г)
член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), членове 63, 64, 65, 82 и 83a от Правилника за персонала, приложения XI и XII към него и член 20, параграф 1 и членове 64, 92 и 132 от Условията за работа на другите служител в редакцията в сила преди 1.11.2013, продължават да се прилагат изключително за целта на корекции, необходими за изпълнението на решение на Съда на Европейския съюз по член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно прилагането на тези членове.
д)
член 20 се изменя, както следва:
i)
параграф 2 се заличава;
ii)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Корекционният коефициент се прилага към пенсиите на тези лица само ако мястото на пребиваване на лицето съвпада с последното му място на работа или с държавата по неговото място на произход по смисъла на член 7, параграф 4 от приложение VII. По семейни или здравословни причини обаче длъжностните лица, които получават пенсия, могат да подадат до органа по назначаване заявление за промяна на тяхното място по произход; решението в това отношение се взема след представянето от въпросното длъжностно лице на подходящи документи в подкрепа на искането.“;
iii)
в параграф 4 последното изречение се заличава;
е)
член 21 се заменя със следното:
„Член 21
Чрез дерогация от член 77, втора алинея, второ изречение от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 май 2004 г., имат право на 2 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Длъжностни лица, които са постъпили на служба в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., имат право на 1,9 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.”
ж)
член 22 се заменя със следното:
„Член 22
1. Длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. имат 20 или повече години служба, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 60 години.
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 35 или повече години и които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършването на възрастта, посочена в следната таблица:
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
60 години и повече
60 години
47 години
62 години и 6 месеца
59 години
60 години и 2 месеца
46 години
62 години и 8 месеца
58 години
60 години и 4 месеца
45 години
62 години и 10 месеца
57 години
60 години и 6 месеца
44 години
63 години и 2 месеца
56 години
60 години и 8 месеца
43 години
63 години и 4 месеца
55 години
61 години
42 години
63 години и 6 месеца
54 години
61 години и 2 месеца
41 години
63 години и 8 месеца
53 години
61 години и 4 месеца
40 години
63 години и 10 месеца
52 години
61 години и 6 месеца
39 години
64 години и 3 месеца
51 години
61 години и 8 месеца
38 години
64 години и 4 месеца
50 години
61 години и 11 месеца
37 години
64 години и 5 месеца
49 години
62 години и 2 месеца
36 години
64 години и 6 месеца
48 години
62 години и 4 месеца
35 години
64 години и 8 месеца
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. не са навършили 35-годишна възраст, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 65 години.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 45 или повече години и са постъпили на служба между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., пенсионната възраст остава 63 години.
Освен ако в настоящия правилник не е предвидено друго, за длъжностни лица, постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., възрастта за пенсиониране, която се взема предвид при всички позовавания на възрастта за пенсиониране в настоящия правилник, се определя по реда на горните разпоредби.
2. Независимо от член 2 от приложение VIII длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и останат на служба след навършване на възрастта, която им дава право на пенсия за осигурителен стаж, имат право на допълнително увеличение от 2,5 % от последната си основна заплата за всяка прослужена година след навършването на тази възраст, при условие че общият размер на пенсията им не надхвърля 70 % от последната основна заплата по смисъла съответно на член 77, втора или трета алинея от Правилника за персонала.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. са имали 50 навършени години или са имали 20 или повече години служба, увеличението на пенсията, предвидено в предходната алинея, е не по-малко от 5 % от размера на пенсионните права, придобити на 60-годишна възраст.
Увеличението се отпуска и в случай на смърт, ако длъжностното лице е останало на служба след навършване на възрастта, която му дава право на пенсия за осигурителен стаж.
Ако съгласно приложение IVa длъжностно лице, постъпило на служба преди 1 януари 2014 г. и работещо на непълно работно време, прави вноски в пенсионната схема пропорционално на прослуженото време, увеличението на пенсионните права, предвидено в настоящия член, се прилага при спазване на същото съотношение.
3. Ако длъжностното лице се пенсионира, преди да достигне пенсионната възраст, предвидена в настоящия член, само половината от намалението, предвидено в член 9, буква б) от приложение VIII, се прилага за периода между 60-годишна възраст и пенсионната възраст.
4. Чрез дерогация от член единствен, параграф 1, втора алинея от приложение IV длъжностно лице, за което в съответствие с параграф 1 се прилага пенсионна възраст под 65 години, получава надбавката, предвидена в това приложение, при посочените в него условия до деня, в който длъжностното лице достигне пенсионна възраст.
Независимо от това, длъжностното лице продължава да получава надбавката и след навършването на тази възраст - но най-късно до навършването на 65-годишна възраст - докато придобие право на максимална пенсия за осигурителен стаж, освен ако се прилага член 42в от Правилника за персонала.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
1. Когато се прилага член 52, буква а) от Правилника за персонала и без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностно лице, което е на служба преди 1 януари 2014 г., се пенсионира автоматично на последния ден от месеца, през който навършва 65-годишна възраст. За длъжностни лица, които са на служба преди 1 януари 2014 г., думите „66-годишна възраст“ и „66 години“ в член 78, втора алинея, и член 81а, буква б) от Правилника за персонала, и в член 12, параграф 1, буква б) от приложение VIII се заменят с „65-годишна възраст“ и „65 години“.
2. Независимо от разпоредбите на член 52 от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и чието служебно правоотношение е прекратено, преди да са навършили възрастта, на която придобиват право на пенсия за осигурителен стаж съгласно член 22 от настоящото приложение, могат да поискат спрямо тях да се прилага член 9, буква б), от приложение VIII
а)
до 31 декември 2015 г. от 55-годишна възраст;
б)
до 31 декември 2016 г. от 57-годишна възраст.
3. Чрез дерогация от осма алинея на член 50 от Правилника за персонала, длъжностно лице, което се пенсионира в интерес на службата в съответствие с член 50, параграф 1 от Правилника за персонала, има право да му бъде изплащана пенсия по член 9 от приложение VIII в съответствие със следната таблица:
Дата на решението по член 50, първа алинея
Възраст
До 31 декември 2016 г.
55 години
След 31 декември 2016 г.
58 години“
и)
вмъква се следният член:
„Член 24a
В случай че пенсията е определена преди 1 януари 2014 г., след тази дата правото на пенсия на получателя продължава да се определя съгласно правилата, приложими към момента на първоначалното определяне на правото на пенсия. Същият принцип се прилага и към правата по общата здравноосигурителна схема.“;
й)
член 28 се заменя със следното:
„Член 28
1. Служителите, посочени в член 2 от Условията за работа на другите служители, с които към 1 май 2004 г. има сключен договор и които са назначени като длъжностни лица след тази дата, но преди 1 януари 2014 г., при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала.
2. Служителите, посочени в членове 2, 3а и 3б от Условията за работа на другите служители, с които към 1 януари 2014 г. има сключен договор и които бъдат назначени като длъжностни лица след тази дата, при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители или договорно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала, при условие че към 1 май 2014 г. те са на възраст най-малко 35 години.“;
к)
добавя се следният раздел:
„Раздел 5
Член 30
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AD:
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Съветник или равностойна длъжност
AD 13 - AD 14
Старши администратор в преход
AD 14
Администратор в преход
AD 13
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Считано от 1 януари 2014 г. органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AD, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 14 и които не са заемали длъжност „Директор“ или равностойна длъжност, „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Старши администратор в преход“.
б)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор в преход“.
в)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 9 до AD 14 и които са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“.
г)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 или AD 14 и които са заемали длъжност „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Съветник или равностойна длъжност“.
д)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 5 до AD 12 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор“.
3. Чрез дерогация от параграф 2 длъжностните лица в степен от AD 9 до AD 14, които имат специални отговорности, могат да бъдат назначени от органа по назначаване преди 31 декември 2015 г. на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“. Всеки орган по назначаване установява разпоредби за прилагане на настоящия член. Независимо от това, общият брой на длъжностните лица, които се ползват от тази разпоредба, не може да надвишава 5 % от длъжностните лица във функционална група AD към 31 декември 2013 г.
4. Назначаването на определена длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност.
5. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които заемат длъжност „Администратор”, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.
6. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор“ или се ползват от мярката по параграф 5, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
7. Чрез дерогация от параграф 5 следните разпоредби се прилагат по отношение на длъжностните лица в степен AD 12, които са на длъжност „Администратор”, назначени са преди 1 май 2004 г. и не са били повишавани в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г.:
а)
ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в стъпка 8, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.;
б)
ако се ползват от мярката по буква а), след две години длъжностните лица в стъпка 8 получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
8. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 4, и тази на степен AD 13, стъпка 3.
9. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“ или се ползват от мярката по параграф 8, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 5, и тази на степен AD 13, стъпка 4.
10. Длъжностни лица, получили увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5-9, които впоследствие са назначени на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“ в същата степен, запазват това увеличение на основната заплата.
11. Чрез дерогация от първото изречение на член 46 длъжностните лица, назначени в следващата по-висока степен и получаващи увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9, се класират във втора стъпка от съответната степен. Те губят увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9.
12. Увеличението на основната заплата по параграф 7 не се изплаща след повишение и не се включва в основата, използвана за определяне на увеличението на основната месечна заплата, посочено в член 7, параграф 5 от настоящото приложение.
Член 31
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AST:
Старши асистент в преход
AST 10 - AST 11
Асистент в преход
AST 1 - AST 9
Административен асистент в преход
AST 1 - AST 7
Служител с помощни функции в преход
AST 1 - AST 5
2. Считано от 1 януари 2014 г., органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AST, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са в степен AST 10 или AST 11, се класират като „Старши асистент в преход“.
б)
Длъжностните лица извън обхвата на буква а), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория B или които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D и са станали част от функционална група AST без ограничения, както и длъжностните лица от група AST, назначени след 1 май 2004 г., се класират като „Асистент в преход“.
в)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория C, се класират като „Административен асистент в преход“.
г)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория D, се класират като „Служител с помощни функции в преход“.
3. Класирането по длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност. Административните асистенти в преход и служителите с помощни функции в преход могат да бъдат класирани като „Асистент“ по смисъла на раздел A от приложение I„ единствено в съответствие с процедурата, установена в член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала. Повишаване се допуска само в рамките на кариерните потоци, съответстващи на всеки вид длъжност, посочен в параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 6, параграф 1 от Правилника за персонала и от раздел Б от приложение I броят на свободните длъжности в следващата по-висока степен, нужни за целите на повишаването в длъжност, се изчисляват отделно за „Служители с помощни функции в преход“. Прилагат се следните коефициенти:
Степен
Коефициент
Служители с помощни функции в преход
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Що се отнася до „Служители с помощни функции в преход“, съпоставянето на техните заслуги за целите на повишаването в длъжност (член 45, параграф 1 от Правилника за персонала) се извършва между длъжностните лица, отговарящи на условията за повишаване, от една и съща степен и класиране.
5. На „Административни асистенти в преход“ и „Служители с помощни функции в преход“, които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D, продължава да се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват отпускът да бъде използван през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, както е предвидено в приложение VI.
6. Длъжностните лица, на които е било разрешено въз основа на член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала и член 4 от приложение IVa към Правилника за персонала, да работят на непълно работно време за срок, започващ преди 1 януари 2014 г. и продължаващ след тази дата, могат да продължат да работят при същите условия за максимален общ срок от пет години.
7. За длъжностните лица, за които пенсионната възраст съгласно член 22 от настоящото приложение е под 65 години, тригодишният срок, посочен в член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала, може да продължи да тече, след като навършат пенсионна възраст, но не и след като навършат 65 години.
Член 32
Чрез дерогация от член 1, четвърта алинея, първо изречение от приложение II към Правилника за персонала не е необходимо функционална група AST/SC да бъде представлявана в комитета по персонала до следващите избори на нов комитет по персонала, на които персоналът AST/SC може да бъде представляван.
Член 33
Чрез дерогация от член 40, параграф 2 от Правилника за персонала, когато към 31 декември 2013 г. дадено длъжностно лице в рамките на цялата си кариера е било в отпуск по лични причини за срок, надвишаващ 10 години, общата продължителност на отпуска по лични причини не може да надвишава 15 години в рамките на цялата кариера на длъжностното лице.“.
Член 2
Условията за работа на другите служители на Европейския съюз се изменят, както следва:
1)
В член 1 второ тире се заличава;
2)
В член 2 се добавя следната буква:
„е)
персонал, назначен на длъжност, която е включена в щатното разписание, приложено към частта от бюджета за дадена агенция по член 1а, параграф 2 от Правилника за персонала, и която бюджетните органи са класирали като срочна, с изключение на ръководителите на агенции и заместник-ръководителите на агенции, посочени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, и длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
3)
Член 3 се заличава;
4)
В член 3б, буква б) подточка i) се заменя със следното:
„i)
длъжностни лица или срочно наети служители от функционална група AST/SC и AST.“;
5)
В член 8, първа алинея думите „член 2, буква а)“ се заменят с „член 2, буква а) или член 2, буква е)“;
6)
В член 10 параграф 4 се заличава;
7)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея, първо изречение думите „членове 11-26“ се заменят с думите „членове 11-26а“;
б)
в трета алинея думите „втора алинея“ се заменят с думите „трета алинея“;
8)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Назначаването на срочно наети служители има за цел да осигури на институциите услугите на лица, които притежават най-високи професионални качества, ефикасност и почтеност, наети на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Съюза.
Срочно наетите служители се назначават без оглед на раса, политически, философски или религиозни убеждения, пол или сексуална ориентация и независимо от тяхното семейно положение.
Не се запазват длъжности за граждани на дадена държава-членка. Независимо от това, принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значително неравновесие между гражданите на различни държави-членки сред срочно наетите служители, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по член 6, първа алинея приема разпоредби от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаване на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своите служители“;
б)
в параграф 5 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
9)
Член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. Срочно наетият служител преминава деветмесечен срок за изпитване.
Ако по време на срока за изпитване срочно наетият служител е възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за срочно нает служител може да бъде изготвен по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на срочно наетия служител до органа по член 6, първа алинея. Въз основа на доклада, органът по член 6, първа алинея може да реши да освободи срочно наетия служител, преди да е изтекъл срокът на изпитване, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи срочно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се изготвя доклад относно способността на срочно наетия служител да изпълнява задълженията, присъщи на неговата длъжност, а също за неговата ефикасност и поведение в службата. Посоченият доклад се съобщава на съответното срочно наето лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
В случай че в доклада се препоръчва уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на срочно наетия служител незабавно изпраща доклада и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Срочно нает служител, който не е показал нужните професионални качества или поведение за титуляризиране в длъжността си, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на доклада, посочен в настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен срочно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.”;
10)
В член 15, параграф 1, първа алинея се добавя следното изречение:
„Срочно наетите служители, на които е дадена степен в съответствие с критериите, приети от органа по член 6, първа алинея, запазват прослуженото си време в стъпката, придобита в това им качество, ако бъдат назначени като срочно наети служители в същата степен непосредствено след изтичането на предходния период срочна служба.“;
11)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Членове 42а, 42б и членове 55 - 61 от Правилника за персонала относно отпуска, работното време, извънредния труд, работата на смени, дежурството на работното място или от дома и официалните празници се прилагат по аналогия. Специалният отпуск и отпускът за отглеждане на дете и по семейни причини не могат да надвишават срока на договора. В допълнение членове 41, 42, 45 и 46 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия и за срочно наетите служители по член 29 от Приложение ХIII към Правилника за персонала, независимо от датата на назначаването им.
Платеният отпуск по болест по член 59 от Правилника за персонала не може обаче да надвишава три месеца или прослуженото от служителя време, ако последното е по-дълго. Отпускът не надвишава срока на договора.
След изтичането на посочените срокове служителят, чийто договор не е прекратен, независимо че не може да възобнови изпълнението на служебните си задължения, излиза в неплатен отпуск.
Независимо от това, при професионално заболяване или злополука, настъпили при изпълнението на служебните задължения, служителят получава пълния размер на заплатата за срока на неработоспособността до момента на отпускане на пенсия за инвалидност по член 33.“;
12)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
В изключителни обстоятелства, по искане на срочно наетия служител може да му бъде разрешен неплатен отпуск по особено сериозни лични причини. Член 12б от Правилника за персонала продължава да се прилага за срока на неплатения отпуск по лични причини.
Разрешението по член 12б не се дава на срочно нает служител с цел упражняване на професионална дейност, независимо дали срещу заплащане, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.
Органът по член 6, първа алинея определя продължителността на този отпуск, която не може да надвишава една четвърт от вече прослуженото от служителя време или:
-
три месеца, ако прослуженото време е по-малко от четири години,
-
дванадесет месеца във всички останали случаи.
Всеки отпуск, разрешен в съответствие с предходната алинея, не се взема предвид за целите на член 44, първа алинея от Правилника за персонала.
Докато срочно наетият служител е в неплатен отпуск, членството му в социалноосигурителната схема по член 28 временно се спира.
Независимо от това, срочно нает служител, който не упражнява възмездна професионална дейност, може, не по-късно от един месец след месеца, в който започва неплатеният отпуск, да поиска да продължи да бъде осигуряван за рисковете по член 28, при условие че за срока на отпуската си поеме половината от вноските, предвидени в посочения член; вноската се изчислява въз основа на неговата последна основна заплата.
Освен това срочно нает служител, спрямо когото се прилага член 2, букви в) или г) и който докаже, че не може да придобие пенсионни права по друга пенсионна схема, може да поиска да продължи да придобива пенсионни права и за времето на неплатения отпуск, при условие че поеме разходите заплащане на вноска, равняваща се на трикратния размер на сумата, определена в член 41; вноската се изчислява въз основа на основната заплата за неговите степен и стъпка.
Жени, чийто отпуск за бременност и раждане започва преди изтичането на техния договор, имат право на отпуск за бременност и раждане и на обезщетение за бременност и раждане.“;
13)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“;
б)
в параграф 3 думите „специалният налог“ се заменят с думите „налога за солидарност“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Член 44 от Правилника за персонала се прилага по аналогия към срочно наетия персонал.“;
14)
Член 28а се изменя, както следва:
а)
в последното изречение на параграф 3 думата „адаптират“ се заменя с „актуализират“;
б)
в параграф 10 думите „институциите на Съюза“ се заменят с „органите на институциите, посочени в член 6, първа алинея“;
в)
параграф 11 се заменя със следното:
„На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7 от настоящия член, ако това е необходимо за баланса на схемата.“;
15)
В член 33, параграф 1, втора алинея думите „65 години“ се заменят с „66 години“.
16)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
Правоприемниците на починал служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в членове 35-38.
При смърт на бивш служител, получаващ обезщетение за инвалидност, или бивш служител по смисъла на член 2, буква a), в), г), д) или е), който е получавал пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, неговите правоприемници по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в посоченото приложение.
Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш срочно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш срочно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
17)
В член 36, първа алинея, трето изречение думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
18)
В член 37, четвърта алинея думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“, а думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
19)
В член 39 параграф 1 се заменя със следното:
„1. При прекратяване на служебното правоотношение служителят по смисъла на член 2 има право на пенсия за осигурителен стаж, прехвърляне на актюерската равностойност или изплащане на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение в съответствие с дял V, глава 3 и приложение VIII към Правилника за персонала. Ако служителят има право на пенсия за осигурителен стаж, пенсионните му права се намаляват пропорционално на сумите, платени по член 42.“;
20)
В член 42 първа алинея се заменя със следното:
„В съответствие с условията, установени от органа по член 6, първа алинея, даден служител може да поиска от посочения орган да превежда вноските, които служителят е длъжен да прави, за да придобие или запази пенсионните си права в държавата си на произход.“;
21)
Член 47 се заменя със следното:
„Член 47
Освен при смърт служебното правоотношение на срочно наетите служители се прекратява:
а)
в края на месеца, през който служителят навършва 66-годишна възраст, или, когато е приложимо, на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала; или
б)
в случай че договорът е с определен срок:
i)
на датата, посочена в договора;
ii)
с изтичане на срока на предизвестие, посочен в договора, даващ на служителя или институцията възможност за предсрочно прекратяване на договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. За срочно наети служители, чиито договори са били подновени, максималният срок е шест месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, потвърдена с медицинско свидетелство, и по времето на отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници. Ако институцията прекрати договора, служителят има право на обезщетение, равно на една трета от неговата основна заплата за периода между датата на прекратяване на служебното правоотношение и датата, на която изтича срокът на договора;
iii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка ii); или
в)
в случай че договорът е за неопределено време:
i)
при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора; срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко три и най-много 10 месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници; или
ii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка i).“;
22)
Вмъква се следният член:
„Член 48а
В рамките на всеки парламентарен мандат член 50 от Правилника за персонала може да се прилага по аналогия по отношение на най-много петима старши срочно наети служители, заемащи ръководни длъжности от степен AD 15 или AD 16 в екипите на политическите групи на Европейския парламент, при условие, че са навършили 55-годишна възраст и имат прослужени 20 години в институциите, и най-малко 2,5 години прослужено време в последната си степен.“;
23)
В член 50в параграф 2 се заличава;
24)
В дял II се добавя следната глава:
„ГЛАВА 11
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА СРОЧНО НАЕТИТЕ СЛУЖИТЕЛИ ПО ЧЛЕН 2, БУКВА е)
Член 51
Член 37, с изключение на първа алинея, буква б), и член 38 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия по отношение на срочно наетите служители по член 2, буква е).
Член 52
Чрез дерогация от член 17, трета алинея, срочно наетите служители по член 2, буква е), чийто договор е сключен за неопределено време, могат независимо от прослуженото време да получат неплатени отпуски с продължителност до една година.
Общата продължителност на такъв отпуск не може да надвишава 12 години за цялата кариера на служителя.
На длъжността, заемана от срочно наетия служител, може да бъде назначено друго лице.
При изтичане на отпуска му срочно наетият служител трябва да бъде възстановен на първата съответстваща на неговата степен длъжност, която бъде освободена в неговата функционална група, при условие че отговаря на изискванията за тази длъжност. Ако срочно наетият служител откаже предложената му длъжност, той запазва правото си на възстановяване при следващото освобождаване на длъжност, съответстваща на степента му в неговата функционална група, при спазване на същото условие; ако той откаже повторно, той може да бъде освободен от институцията без предизвестие. До ефективното възстановяване на длъжност или командироване срочно наетият служител продължава да бъде в неплатен отпуск по лични причини.
Член 53
Срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава въз основа на процедура за подбор, организирана от една или няколко агенции. По искане на съответната агенция или агенции Европейската служба за подбор на персонала подпомага агенциите, по-специално чрез определяне на съдържанието на тестовете и организиране на процедури за подбор. Европейската служба за подбор на персонал гарантира прозрачността на процедурите за подбор.
При външна процедура за подбор срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава само на степени SC1-SC2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8. Независимо от това, когато е целесъобразно и в надлежно обосновани случаи, агенцията може да разреши назначаването да се извърши на степен AD 9, AD 10, AD 11 или по изключение, AD 12, на длъжности със съответстващи отговорности и в рамките на одобреното щатно разписание. Общият брой назначения на степени AD 9-AD 12 в дадена агенция не трябва да надхвърля 20 % от общия брой назначения на срочно наети служители от функционална група AD, изчислени за непрекъснат петгодишен период.
Член 54
Когато става въпрос за срочно наетия персонал по член 2, буква е), класирането в следващата по-горна степен се извършва единствено чрез подбор измежду членовете на персонала, които са били най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на тези членове и на докладите за тях. Член 45, параграф 1, последно изречение и член 45, параграф 2 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия. Не могат да бъдат превишавани коефициентите за еквивалентност на средната кариера, определени за длъжностните лица в раздел Б от приложение I към Правилника за персонала.
В съответствие с член 110 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер за прилагането на настоящия член.
Член 55
Когато срочно нает служител по член 2, буква е) се премести на друга длъжност вследствие на вътрешно публикуване на длъжност или на откриване на нова длъжност в неговата функционална група, той не може да бъде назначен на по-ниска степен или стъпка, отколкото на предишната си длъжност, при условие че неговата степен е сред посочените в обявлението за свободна длъжност.
Същите разпоредби се прилагат по аналогия, когато такъв срочно нает служител сключва нов договор с агенция незабавно след предходен договор за членове на такъв срочно нает персонал с друга агенция.
Член 56
В съответствие с член 110, параграф 2 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер относно процедурите за наемане на работа и използването на срочно наетия персонал по член 2, буква е).“;
25)
Дял III се заличава;
26)
В член 79, параграф 2 думите „Всяка институция“ се заменят с думите „Органът по член 6, първа алинея“;
27)
Член 80 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
'3. Въз основа на таблицата и след консултации с комитета по Правилника за персонала, посоченият в член 6, първа алинея орган на всяка институция, агенция или образувание, посочени в член 3а, може да определи по-подробно правомощията, присъщи на всеки вид функции.";
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Членове 1г и 1д от Правилника за персонала се прилагат по аналогия.“;
28)
Член 82 се изменя, както следва:
а)
в параграф 6 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. На договорно наети служители от функционални групи II, III и IV, може да бъде разрешено участието във вътрешни конкурси единствено след като са прослужили три години в институцията. Договорно наети служители от функционална група II могат да получат достъп само до конкурси за степени SC 1-SC 2, от функционална група III - за степени AST 1-AST 2, а от функционална група IV - за степени AST1-AST 4 или за степени AD 5-AD 6. Общият брой на кандидатите - договорно наети служители, назначени на свободните длъжности в някоя от тези степени, не може да надвишава 5 % от общия брой на назначенията в тези функционални групи за година в съответствие с член 30, втора алинея от Правилника за персонала.“;
29)
Член 84 се заменя със следното:
„Член 84
1. Договорно нает служител, чийто договор е със срок от най-малко една година, преминава срок за изпитване през първите шест месеца от правоотношението, ако е във функционална група I, и през първите девет месеца - ако е в друга функционална група.
Когато по време на срока за изпитване договорно наетият служител бъде възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Оценката на договорно нает служител може да бъде изготвена по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Тази оценка се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Оценката и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на договорно наетия служител до органа, посочен в член 6, първа алинея. Въз основа на посочената оценка органът по член 6, първа алинея може да реши с едномесечно предизвестие да освободи договорно наетия служител, преди да е изтекъл срокът за изпитване„ или да назначи оговорно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се прави оценка за способностите на договорно наетия служител да изпълнява присъщите на своята длъжност задълженията, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Тази оценка се съобщава на договорно наетия служител, който има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в оценката бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на договорно наетия служител незабавно изпраща оценката и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Договорно нает служител, който не е показал необходимите професионални качества или поведение за титуляризиране в своята длъжност, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на оценката по настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен договорно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.“;
30)
В член 85, параграф 3 думите „член 314 от Договора за ЕО“ се заменят с думите „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
31)
В член 86 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
във втора алинея се добавя следното изречение:
„Въпреки това, член 32, втора алинея от Правилника за персонала се прилага по аналогия за договорно наетия персонал, нает на степен 1.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Общите разпоредби за прилагане се приемат за осигуряване действието на настоящия параграф в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.“;
32)
В член 88, първа алинея, буква б) думите „три години“ се заменят с „шест години“;
33)
Член 91 се заменя със следното:
„Член 91
Членове 16-18 се прилагат по аналогия.
Второто изречение от член 55, параграф 4 от Правилника за персонала не се прилага по аналогия за договорно наети служители.
За извънреден труд, положен от договорно наети служители от функционални групи III и IV, не се полага компенсиране или заплащане.
В съответствие с условията, предвидени в приложение VI към Правилника за персонала, за извънредния труд, полаган от договорно наети служители от функционални групи I и II, се полага допълнителен отпуск или заплащане за случаите, когато интересите на службата не позволяват допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
34)
В член 95 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“;
35)
Член 96 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „се адаптират“ се заменя със „се актуализират“.
б)
параграф 11 се заменя със следното:
„11. На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7, ако това е необходимо за баланса на схемата.”;
36)
В член 101, параграф 1, втора алинея, второ изречение думите „65 години“ се заменят с „66 години“;
37)
Член 103 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При смърт на бивш договорно нает служител, получаващ обезщетение за инвалидност или на бивш договорно нает служител, който получава пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, правоприемниците на починалия бивш договорно нает служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала, имат право на наследствената пенсия, предвидена в това приложение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш договорно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш договорно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
38)
В член 106, параграф 4 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
39)
В член 120 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
40)
Вмъква се следният член:
„Член 132а
В съответствие с мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, и по изрично искане на съответния член или съответните членове на Европейския парламент, когото/които подпомагат, акредитираните парламентарни сътрудници могат да получат еднократно надбавка за настаняване или надбавка за пренастаняване, заплащана от надбавката на съответния член на Европейския парламент за парламентарни сътрудници, въз основа на доказателства, че се налага смяна на мястото на пребиваване. Размерът на надбавката не превишава една месечна основна заплата на сътрудника.“;
41)
Член 139 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква б) се заменя със следното:
„б)
в края на месеца, в който акредитираният парламентарен сътрудник навършва 66-годишна възраст, или по изключение - на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала;“;
ii)
буква г) се заменя със следното:
„г)
като се има предвид, че доверието е в основата на работните отношения между члена на Европейския парламент и неговия акредитиран парламентарен сътрудник, при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора, който дава право на акредитирания парламентарен сътрудник или на Европейския парламент, който действа по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които акредитираният парламентарен сътрудник е нает да подпомага, да прекрати предсрочно договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените граници;“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. В мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, се предвижда помирителна процедура, която се прилага преди прекратяването на договора на акредитирания парламентарен сътрудник по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които е бил нает да подпомага съответният сътрудник съгласно параграф 1, буква г) и параграф 3, или по искане на самия парламентарен сътрудник.“;
42)
В член 141 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
43)
Вмъква се следният член:
„Член 142а
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящите Условия за работа на другите служители.“;
44)
Приложението се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 1 се добавят следните изречения:
„Член 21, член 22 с изключение на параграф 4, член 23, член 24а и член 31, параграфи 6 и 7 от същото приложение се прилагат по аналогия към служителите, които са на служба към 31 декември 2013 г. Член 30 и член 31, параграфи 1, 2, 3 и 5 от същото приложение се прилагат по аналогия към срочно наетите служители, които са на служба към 31 декември 2013 г. За служители, наети преди 1 януари 2014 г., думите „66 години” в член 33, параграф 1, втора алинея, в член 47, буква а), в член 101, параграф 1, втора алинея и в член 139, параграф 1, буква б) от Условията за работа на другите служители се заменят с „65 години“.”
б)
добавя се следният член:
„Член 6
Считано от 1 януари 2014 г. договорите на срочно наетите служители, към които се прилага член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители и които са на служба в агенция към 31 декември 2013 г., се преобразуват, без процедура за подбор, в договори по член 2, буква е) от настоящите Условия за работа. Останалата част от условията на договора остават непроменени. Настоящият член не се прилага към договорите на срочно наетите служители, назначени за ръководители на агенции или заместник-ръководители на агенции, както са определени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, или към длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2014 г. с изключение на член 1, точка 44 и член 1, точка 73, буква г), които се прилагат, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES, EURATOM) Nr. 1023/2013
(2013. gada 22. oktobris),
ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 336. pantu,
ņemot vērā Protokolu par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā un jo īpaši tā 12. pantu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniegusi pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Tiesas atzinumu (1),
ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Eiropas Savienība un tās vairāk nekā 50 iestādes un aģentūras būtu jāturpina nodrošināt ar augstas kvalitātes Eiropas publisko pārvaldi, kas nodrošinātu tās mērķu sasniegšanu, politikas un pasākumu īstenošanu un uzdevumu veikšanu atbilstoši augstākajiem iespējamajiem standartiem saskaņā ar Līgumiem, lai apmierinātu gan iekšējās, gan ārējās vajadzības, ar kurām tā saskarsies nākotnē, un kalpotu Savienības pilsoņiem.
(2)
Tādējādi ir jānodrošina sistēma augsti kvalificēta un daudzvalodīga personāla piesaistīšanai, pieņemšanai darbā un saglabāšanai no dalībvalstu pilsoņiem, kas atlasīti, pienācīgi ņemot vērā dzimumu līdztiesību, ievērojot visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, un kas ir neatkarīgi, kā arī stingri ievēro visaugstākos profesionālos standartus, lai šis personāls varētu pildīt savus pienākumus pēc iespējas efektīvāk un lietderīgāk. Šajā ziņā ir jānovērš pašreizējās iestāžu grūtības pieņemt darbā ierēdņus vai darbiniekus no atsevišķām dalībvalstīm.
(3)
Tā kā Eiropas civildienests ir neliela struktūra, ņemot vērā Savienības mērķus un iedzīvotāju skaitu, Savienības iestāžu un aģentūru darbinieku skaita samazināšana nedrīkstētu negatīvi ietekmēt šo iestāžu un aģentūru uzdevumu, pienākumu un funkciju izpildi saskaņā ar Līgumos noteiktajām saistībām un pilnvarām. Tādēļ ir nepieciešama pārredzamība attiecībā uz katras iestādes un aģentūras personāla izmaksām saistībā ar visām tajās nodarbināto darbinieku kategorijām.
(4)
Tiek sagaidīts, ka Eiropas civildienests darbosies atbilstoši visaugstākajiem profesionālās ētikas standartiem un vienmēr saglabās neatkarību. Šajā nolūkā būtu papildus jāprecizē Civildienesta noteikumu II sadaļa (4), kurā paredzēts tiesību un pienākumu regulējums. Ja ierēdņi vai bijušie ierēdņi neievēro minētos pienākumus, viņi būtu saucami pie disciplināratbildības.
(5)
Eiropas civildienesta vērtība izpaužas tā kultūras un valodu daudzveidībā, ko var nodrošināt tikai tad, ja tiek nodrošināts atbilstošs līdzsvars attiecībā uz ierēdņu valstspiederību. Pieņemot darbā un ieceļot amatā darbiniekus, būtu jānodrošina, ka viņi tiek nodarbināti, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņu vidus, tomēr neviens amats netiek rezervēts kādas konkrētas dalībvalsts pilsoņiem. Šādā nolūkā un lai risinātu iespējamās ievērojamās atšķirības, kas saistītas ar ierēdņu valstspiederību un kas nav attaisnojamas ar objektīviem kritērijiem, būtu jānodrošina, ka katrai iestādei ir iespēja pieņemt pamatotus un atbilstošus pasākumus. Ar šiem pasākumiem nekādā gadījumā nebūtu jānosaka citi darbā pieņemšanas kritēriji, kā tikai tie, kas pamatojas uz nopelniem. Komisijai būtu jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par iestāžu pieņemto atbilstošo pasākumu īstenošanu.
(6)
Lai veicinātu pieņemšanu darbā, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, iestādēm būtu jācenšas sekmēt, lai to darbinieku bērni iegūtu no valodas un kultūras viedokļa daudzveidīgu izglītību. Vēlams, lai saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem budžeta lēmējinstitūcijas noteiktais Savienības ieguldījums Eiropas skolu finansēšanā tiktu nodrošināts no Savienības budžeta. Ja tas nepieciešams dienesta interesēs, Komisijai vajadzētu būt iespējai prasīt, lai atbildīgās iestādes izskata jautājumu par vietu, kur veidot jaunu Eiropas skolu.
(7)
Plašākam mērķim vajadzētu būt cilvēkresursu pārvaldības optimizācijai Eiropas civildienestā, ko raksturo izcilība, kompetence, neatkarība, uzticība, objektivitāte un pastāvība, kā arī kultūras un valodu daudzveidība un pievilcīgi darbā pieņemšanas nosacījumi.
(8)
Ierēdņiem būtu jānosaka deviņu mēnešu pārbaudes laiks. Lemjot par ierēdņa iecelšanu, iecēlējinstitūcijai būtu jāņem vērā pārbaudes laika beigās sagatavotais ziņojums par pārbaudes laiku, kā arī tas, kā pārbaudāmais ierēdnis veic savus Civildienesta noteikumos paredzētos pienākumus. Būtu jāparedz iespēja sagatavot ziņojumu par pārbaudāmo ierēdni jebkurā brīdī, ja viņa darba pienākumu izpilde ir nepārprotami izrādījusies neatbilstoša. Pretējā gadījumā ziņojums būtu jāsagatavo tikai pārbaudes laika beigās.
(9)
Lai garantētu, ka Eiropas Savienības ierēdņu un citu darbinieku pirktspēja attīstās paralēli dalībvalstu centrālo valdību civildienesta ierēdņu pirktspējai, nepieciešams saglabāt algu pārskatīšanas daudzgadu mehānisma principu, kas pazīstams kā "metode", nodrošinot tā piemērošanu līdz 2023. gada beigām un pārskatot to 2022. gada sākumā, vienlaikus ietverot mehānismu minētās metodes provizoriskai pagarināšanai. Turklāt, lai novērstu sarežģījumus, kuri iepriekš radās šīs metodes piemērošanas dēļ, būtu jāparedz metode, lai varētu ik gadu veikt visu algu, pensiju un pabalstu automātisku pārskatīšanu un ietvert automātisku krīzes klauzulu. Šajā nolūkā Civildienesta noteikumos un Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā noteiktās attiecīgās summas būtu jāuzskata par atsauces summām, kas tiek regulāri un automātiski atjauninātas. Minētās pārskatītās summas informācijas nolūkos Komisijai būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā. Minētais pārskatīšanas mehānisms būtu jāizmanto arī visos citos gadījumos, kad šāda pārskatīšana paredzēta.
(10)
Ir būtiski nodrošināt to statistikas datu kvalitāti, kas tiek izmantoti atalgojuma un pensiju pārskatīšanai. Saskaņā ar objektivitātes principu valstu statistikas institūtiem vai citām attiecīgajām iestādēm dalībvalstīs būtu jāvāc dati valsts līmenī un tie jānosūta Eurostat.
(11)
Iespējamās priekšrocības Eiropas Savienības ierēdņiem un citiem darbiniekiem metodes piemērošanas rezultātā būtu jālīdzsvaro, no jauna ieviešot nodevas sistēmu. Tāpat kā metodes piemērošanu, arī solidaritātes nodevas piemērošanu var provizoriski pagarināt. Ņemot vērā laikā no 2004. līdz 2012. gadam piemērotās īpašās nodevas līmeni, pašreizējos apstākļos šķiet atbilstīgi palielināt solidaritātes nodevu un paredzēt progresīvāku likmi. Tas jādara, lai ņemtu vērā īpaši sarežģīto ekonomisko un sociālo kontekstu Savienībā un tā ietekmi uz publiskajām finansēm visā Savienībā. Nepieciešamība konsolidēt publiskās finanses Savienībā, tostarp īstermiņā, nosaka, ka Savienības iestāžu darbiniekiem ir jāpieliek īpaši pūliņi attiecībā uz ātru solidaritātes panākšanu. Tādējādi šāda solidaritātes nodeva būtu jāpiemēro visiem Savienības ierēdņiem un citiem darbiniekiem no 2014. gada 1. janvāra.
(12)
Secinājumos par daudzgadu finanšu shēmu, kurus Eiropadome pieņēma 2013. gada 8. februārī, tā uzsvēra, ka nepieciešamība īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā konsolidēt publiskās finanses nosaka, ka ikvienai publiskās pārvaldes iestādei un tās darbiniekiem ir jāpieliek īpaši pūliņi, lai uzlabotu efektivitāti un lietderību un lai pielāgotos mainīgajai ekonomiskajai situācijai. Minētajā aicinājumā faktiski ir atkārtoti Komisijas 2011. gada Civildienesta noteikumu un Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības grozījumu priekšlikuma mērķi tiekties nodrošināt izmaksu efektivitāti un atzīts, ka, lai novērstu grūtības, ar kurām pašlaik saskaras Eiropas Savienība, visām publiskās pārvaldes iestādēm un to darbiniekiem ir jāpieliek īpaši pūliņi, lai uzlabotu efektivitāti un pielāgotos mainīgajai ekonomiskajai un sociālajai situācijai Eiropā. Turklāt Eiropadome prasīja veikt ne tikai Civildienesta noteikumu reformu, bet arī visu Savienības iestāžu darbinieku atalgojuma un pensiju korekcijas apturēšanu uz diviem gadiem, izmantojot metodi, un, veicot algu metodes reformu, atkārtoti ieviest jaunu solidaritātes nodevu.
(13)
Ņemot vērā minētos secinājumus un lai reaģētu uz turpmākajiem budžeta ierobežojumiem, kā arī, lai Eiropas civildienests izrādītu solidaritāti laikā, kad bezprecedenta finanšu krīzes dēļ dalībvalstis īsteno stingrus pasākumus un dalībvalstīs, kā arī visā Savienībā ir jo īpaši sarežģīti sociālie un ekonomiskie apstākļi, ir jāparedz, ka uz diviem gadiem tiks apturēta metodes piemērošana ierēdņu atalgojumam, pensijām un pabalstiem, un, neraugoties uz šādu apturēšanu, ir jāpiemēro solidaritātes nodeva.
(14)
Demogrāfisko pārmaiņu un attiecīgo iedzīvotāju mainīgās vecuma struktūras dēļ ir jāpalielina pensionēšanās vecums, taču piemērojot pārejas pasākumus attiecībā uz tiem Eiropas Savienības ierēdņiem un citiem darbiniekiem, kas jau strādā. Minētie pārejas pasākumi ir vajadzīgi, lai ņemtu vērā to ierēdņu iegūtās tiesības, kuri jau strādā un kuri veikuši iemaksas Eiropas Savienības ierēdņu abstraktajā pensiju fondā. Pensionēšanās vecums būtu arī jāpadara elastīgāks, atvieglojot darbinieku iespējas brīvprātīgi turpināt strādāt līdz 67 gadu vecumam un izņēmuma gadījumos un saskaņā ar īpašiem nosacījumiem ļaujot strādāt līdz 70 gadu vecumam.
(15)
Tā kā Eiropas Savienības pensiju shēma ir aktuārā līdzsvarā un minētais līdzsvars ir jāsaglabā īstermiņā un ilgtermiņā, darbiniekiem, kuri nodarbināti pirms 2014. gada 1. janvāra, būtu jākompensē viņu pensiju iemaksas ar tādiem pārejas pasākumiem kā, piemēram, koriģēta uzkrāšanas likme par darba gadiem pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas (Barselonas iniciatīva), un piemērojot pusi no samazinājuma par priekšlaicīgu pensionēšanos laikā no 60 gadiem līdz likumā noteiktajam pensionēšanās vecumam.
(16)
Vispārpieņemtā aktuārā prakse paredz, ka iepriekšējo novērojumu laikposms no 20 līdz 40 gadiem jāizmanto attiecībā uz procentu likmēm un algu pieaugumu, lai nodrošinātu pensiju shēmu līdzsvaru. Procentu likmju un algu pieauguma mainīgie vidējie lielumi tādējādi būtu jāpagarina līdz 30 gadiem ar septiņu gadu pārejas periodu.
(17)
Padome pieprasīja Komisijai veikt pētījumu un iesniegt atbilstīgus priekšlikumus par Civildienesta noteikumu 5. panta 4. punktu, I pielikuma A punkta un 45. panta 1. punktu, lai izveidotu skaidru saikni starp pienākumiem un pakāpi un lai nodrošinātu to, ka, salīdzinot nopelnus saistībā ar paaugstināšanu amatā, lielāks uzsvars tiek likts uz atbildības līmeni.
(18)
Ņemot vērā minēto pieprasījumu, paaugstināšanai uz augstāku pakāpi būtu jānotiek ar nosacījumu, ka tiek parādīta personīga lojalitāte, uzlabotas prasmes un kompetences un veikti pienākumi, kuru nozīmība pamato ierēdņa iecelšanu minētajā augstākajā pakāpē.
(19)
Karjeras grupa AD un AST funkciju grupās būtu jāpārstrukturē tā, lai augstākās pakāpes tiktu rezervētas ierobežotam ierēdņu skaitam, kuri pilda augstākā līmeņa pienākumus. Tādēļ administratori var virzīties pa karjeras kāpnēm tikai līdz AD 12 pakāpei, ja vien viņus neieceļ īpašā amatā augstākā pakāpē, un AD 13 un AD 14 pakāpe būtu jārezervē tiem darbiniekiem, kuri pilda svarīgus pienākumus. Tādā pašā veidā AST 9 pakāpes ierēdņus var paaugstināt amatā AST 10 kategorijā tikai saskaņā ar procedūru, kas noteikta Civildienesta noteikumu 4. pantā un 29. panta 1. punktā.
(20)
Nolūkā pašreizējās AST personāla darbības jomās karjeras struktūru vēl vairāk pielāgot dažādiem atbildības līmeņiem un kā nepieciešams ieguldījums administratīvo izmaksu samazināšanā būtu jāievieš jauna funkciju grupa "AST/SC" sekretāriem un kancelejas darbiniekiem. Algas un amatā paaugstināšanas kvotām būtu jāveido piemērota atbilstība starp atbildības līmeni un atalgojuma līmeni. Šādā veidā būs iespējams saglabāt stabilu un vispusīgu Eiropas civildienestu. Komisijai būtu jānovērtē un jāziņo par šīs jaunās funkciju grupas ieviešanas mērogu un ietekmi, jo īpaši ņemot vērā sieviešu situāciju, lai būtu iespējams saglabāt stabilu un vispusīgu Eiropas civildienestu.
(21)
Tiek saglabāts minimālais divu gadu laikposms vienā pakāpē pirms ierēdņa iecelšanas nākamajā augstākajā pakāpē, lai būtu iespējams ātrāk paaugstināt amatā ierēdņus ar augstu pienākumu izpildes līmeni. Visām iestādēm būtu jānodrošina, ka to iekšējās cilvēkresursu politikas pamatnostādnēs tiek izmantotas Civildienesta noteikumos paredzētās iespējas, lai nodrošinātu piemērotu karjeru ierēdņiem ar augstu potenciālu un augstu pienākumu izpildes līmeni.
(22)
Iestādēs piemērotais darba laiks būtu jāpielāgo darba laikam, kas ir spēkā dažās Eiropas Savienības dalībvalstīs, lai kompensētu darbinieku skaita samazinājumu iestādēs. Veicot minēto pielāgošanu, būtu jāņem vērā darba laiks, kas noteikts dalībvalstu civildienestos. Minimālā iknedēļas darba stundu skaita ieviešana nodrošinās to, ka iestādēs nodarbinātais personāls spēs veikt darba slodzi, kas izriet no Eiropas Savienības politikas mērķiem, vienlaikus saskaņojot darba nosacījumus iestādēs, lai visā Savienības civildienestā panāktu solidaritāti.
(23)
Elastīga darba laika kārtība ir mūsdienīgas un efektīvas publiskās pārvaldes būtisks elements, kas ļauj iestādēs nodrošināt ģimenēm labvēlīgus darba nosacījumus un atbilstošu dzimumu līdzsvaru. Tāpēc Civildienesta noteikumos ir jāievieš skaidra norāde uz minēto kārtību.
(24)
Noteikumi par ceļošanas laiku un ikgadējo ceļošanas izmaksu apmaksāšanu starp dienesta vietu un izcelsmes vietu būtu jāmodernizē, jāracionalizē un jāsasaista ar ārvalstnieka statusu, lai padarītu šo noteikumu piemērošanu vienkāršāku un pārredzamāku. Jo īpaši, ikgadējais ceļošanas laiks būtu jāaizstāj ar atvaļinājuma laiku izcelsmes valsts apmeklēšanai un tas nedrīkstētu pārsniegt divas ar pusi dienas.
(25)
Līdzīgi būtu jāvienkāršo noteikumi par pārcelšanās izmaksu atlīdzināšanu, lai gan administrācijai, gan attiecīgajiem darbiniekiem atvieglotu to piemērošanu. Šajā nolūkā būtu jāievieš izmaksu maksimālās robežas, kurās ņemta vērā ierēdņa vai aģentūras darbinieka ģimenes situācija, kā arī pārcelšanās un saistītās apdrošināšanas vidējās izmaksas.
(26)
Dažiem darbiniekiem ir bieži jādodas komandējumos uz citām viņu iestādes galvenajām darba vietām. Noteikumos par komandējumiem šīs situācijas pašreiz nav adekvāti ņemtas vērā. Tāpēc šie noteikumi būtu jāpielāgo, lai šādos gadījumos ļautu kompensēt dzīvošanas izmaksas, balstoties uz vienotas likmes summu.
(27)
Ir lietderīgi modernizēt to darbinieku darba nosacījumus, kuri ir nodarbināti trešās valstīs, un attiecībā uz viņu nodarbināšanu panākt lielāku rentabilitāti, vienlaikus ietaupot izmaksas. Būtu jākoriģē tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu, kā arī būtu jāparedz noteikumi, lai dotu iespēju iekļaut plašāku parametru klāstu, lai noteiktu piemaksu par dzīves apstākļiem, neietekmējot vispārējo izmaksu ietaupīšanas mērķi. Būtu jāpārskata mājvietas pabalsta piešķiršanas nosacījumi, lai labāk ņemtu vērā vietējos apstākļus un mazinātu administratīvo slogu.
(28)
Līgumdarbinieku nodarbināšanai būtu jāparedz elastīgāka sistēma. Savienības iestādēm tādējādi būtu jādod iespēja pieņemt līgumdarbiniekus uz laiku, kas nepārsniedz sešus gadus, lai veiktu uzdevumus ierēdņu vai pagaidu darbinieku uzraudzībā. Turklāt, lai arī vairākums ierēdņu joprojām tiks iecelti amatā, pamatojoties uz atklātiem konkursiem, iestādēm būtu jāatļauj rīkot iekšējus konkursus, kuros izņēmuma gadījumos un saskaņā ar īpašiem nosacījumiem var piedalīties arī līgumdarbinieki.
(29)
Būtu jāparedz pārejas kārtība, lai jaunos noteikumus un pasākumus varētu piemērot pakāpeniski, vienlaikus ievērojot to darbinieku iegūtās tiesības un pamatotās gaidas, kuri bija nodarbināti pirms šo Civildienesta noteikumu grozījumu stāšanās spēkā.
(30)
Tāpat kā uz visiem citiem darbiniekiem, uz kuriem attiecas Civildienesta noteikumi, arī uz aģentūru darbiniekiem attiecas ES pensiju shēma. Aģentūras, kuru darbības pamatā ir pilnīgs pašfinansējums, pašlaik maksā darba devēja iemaksas šajā shēmā. Lai nodrošinātu budžeta pārredzamību un līdzsvarotāku sloga sadalījumu, aģentūrām, kuras daļēji tiek finansētas no Eiropas Savienības vispārēja budžeta, būtu jāmaksā minētā daļa no darba devēja iemaksām, kas atbilst proporcijai starp aģentūras ieņēmumiem bez subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta un aģentūras kopējiem ieņēmumiem. Tā kā, paredzot šo jauno noteikumu, var būt vajadzīgs attiecīgā regulējuma pielāgojums par aģentūru iekasējamo maksu, minētais noteikums būtu jāpiemēro tikai no 2016. gada 1. janvāra. Komisijai attiecīgā gadījumā būtu jāiesniedz priekšlikumi par minēto noteikumu pielāgošanu.
(31)
Vienkāršības labad un konsekventas personāla politikas interesēs Komisijas pieņemtie noteikumi, lai īstenotu Civildienesta noteikumus, pēc analoģijas būtu jāpiemēro aģentūrām. Tomēr, lai nodrošinātu, ka vajadzības gadījumā varētu ņemt vērā aģentūru īpašo situāciju, aģentūrām vajadzētu būt tiesīgām pieprasīt Komisijas atļauju pieņemt īstenošanas noteikumus, ar ko atkāpjas no tiem noteikumiem, kurus pieņēmusi Komisija, vai arī vispār nepiemērot Komisijas noteikumus.
(32)
Eiropas Savienības Tiesā būtu jāizveido un jāpārvalda visu to pieņemto noteikumu reģistrs, ar kuriem īsteno Civildienesta noteikumus. Minētais reģistrs, kam jābūt pieejamam izmantošanai visām iestādēm, aģentūrām un dalībvalstīm, nodrošinās pārredzamību un veicinās saskanīgu Civildienesta noteikumu piemērošanu.
(33)
Lai saskaņotu un precizētu noteikumus par īstenošanas noteikumu pieņemšanu un ņemot vērā to iekšējo un administratīvo būtību, attiecīgās lēmumu pieņemšanas pilnvaras būtu atbilstīgi piešķirt iecēlējinstitūcijai un līgumslēdzējinstitūcijai.
(34)
Ņemot vērā pagaidu darbinieku lielo skaitu aģentūrās un vajadzību definēt konsekventu personāla politiku, ir jāizveido jauna pagaidu darbinieku kategorija un jānosaka minētajai kategorijai konkrēti noteikumi.
(35)
Komisijai būtu jāturpina pārraudzīt kopējās veselības apdrošināšanas shēmas budžeta stāvokli un jāveic visi nepieciešamie pasākumi šīs sistēmas strukturālās nelīdzsvarotības gadījumā.
(36)
7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 15. pantā ir noteikts, ka konkrēti dati par ierēdņiem un citiem darbiniekiem ir jādara zināmi dalībvalstu valdībām.
(37)
Lai sasniegtu Civildienesta noteikumos izklāstītos mērķus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, jo īpaši attiecībā uz noteiktiem darba nosacījumu aspektiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina attiecīgo dokumentu vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus groza šādi.
1.
Noteikumu 1.d pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijas";
b)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
"4. Piemērojot 1. punktu, par personām ar invaliditāti uzskata personas, kurām ir ilgstoši fiziski, garīgi, intelektuāli vai sensoriski traucējumi, kas mijiedarbībā ar dažādiem šķēršļiem var kavēt šo personu pilnīgu un efektīvu iekļaušanos sabiedrībā vienlīdzīgi ar citiem cilvēkiem. Traucējumus nosaka saskaņā ar 33. pantā paredzēto kārtību.
Persona ar invaliditāti atbilst 28. panta e) punktā izklāstītajiem nosacījumiem, ja šī persona var veikt darba būtiskās funkcijas tad, ja darba vieta ir saprātīgi iekārtota.
"Darba vietas saprātīga iekārtošana" attiecībā uz darba būtiskajām funkcijām nozīmē to, ka nepieciešamības gadījumā ir veikti atbilstīgi pasākumi, lai persona ar invaliditāti varētu iegūt darbu, strādāt vai gūt paaugstinājumu darbā, vai piedalīties apmācībā, ja vien šādi pasākumi neuzliek nesamērīgu slogu darba devējam.
Vienlīdzīgas attieksmes princips neliedz iestāžu iecēlējinstitūcijām saglabāt vai pieņemt pasākumus, kuros paredzētas īpašas priekšrocības, lai atvieglotu personām ar invaliditāti profesionālās darbības veikšanu vai lai novērstu vai mazinātu diskrimināciju viņu profesionālajā karjerā.".
2.
Noteikumu 1.e panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Aktīvā nodarbinātībā iesaistītiem ierēdņiem ir pieejami iestāžu pieņemtie sociālie pasākumi, tostarp īpaši pasākumi, kas paredzēti darba un privātās dzīves saskaņošanai, un pakalpojumi, ko sniedz 9. pantā minētās sociālās labklājības struktūras. Bijušajiem ierēdņiem var būt pieejami atsevišķi īpaši sociālie pasākumi.".
3.
Noteikumu 5. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Amatus, uz kuriem attiecas Civildienesta noteikumi, klasificē atbilstoši to pienākumu būtībai un svarīgumam, kas ir tiem piekritīgi, administratoru funkciju grupā (turpmāk "AD"), asistentu funkciju grupā (turpmāk "AST") un sekretāru un kancelejas darbinieku funkciju grupā (turpmāk "AST/SC")."
b)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Funkciju grupu AD veido divpadsmit pakāpes, kurās veic vadības, konceptuālus un analītiskus, kā arī lingvistiskus un zinātniskus pienākumus. Funkciju grupu AST veido vienpadsmit pakāpes, kurās veic izpildes un tehniskos pienākumus. Funkciju grupu AST/SC veido sešas pakāpes, kurās veic kancelejiskus un sekretāru pienākumus.";
c)
panta 3. punkta a) apakšpunktā aiz vārdiem "funkciju grupā AST" iekļauj vārdus "un funkciju grupā AST/SC";
d)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
"4. Amata veidu tabula ir norādīta I pielikuma A punktā. Atsaucoties uz šo tabulu, katras iestādes iecēlējinstitūcija pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju var sīkāk definēt pienākumus un pilnvaras katram amata veidam.".
4.
Noteikumu 6. pantu aizstāj ar šādu:
"6. pants
1. Ar katru iestādi saistītā budžeta iedaļai pievienotajā štatu sarakstā norāda amatu skaitu katrā pakāpē un funkciju grupā.
2. Neskarot principu par paaugstināšanu amatā, balstoties uz nopelniem, kā noteikts 45. pantā, ar minēto sarakstu nodrošina, ka katrai iestādei vakanto amatu skaits katrā štatu saraksta pakāpē katra gada 1. janvārī atbilst ierēdņu skaitam zemākajā pakāpē, kas ir faktiski nodarbināti iepriekšējā gada 1. janvārī, reizinot to ar I pielikuma B punktā minētajai pakāpei paredzētajām likmēm. Minētās likmes piemēro piecus gadus ilgā laikposmā no 2014. gada 1. janvāra.
3. Noteikumu I pielikuma B punktā paredzētās likmes ir daļa no 113. pantā minētā ziņojuma.
4. Noteikumu īstenošana attiecībā uz funkciju grupu AST/SC un to pārejas noteikumu īstenošana, kas paredzēti XIII pielikuma 31. pantā, ņemot vērā to, kā ir attīstījusies nepieciešamība pēc personāla, kas pilda sekretāra un kancelejiskus uzdevumus visās iestādēs, kā arī to, kā ir attīstījušās pastāvīgās un pagaidu amata vietas funkciju grupās AST un AST/SC, ir daļa no 113. pantā minētā ziņojuma.".
5.
Noteikumu 9. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Neskarot 1.a punktu, katrā iestādē izveido:
-
Personāla komiteju, ko var organizēt kā nodaļas dažādās darba vietās,
-
vienu vai vairākas Apvienotās komitejas atbilstoši ierēdņu skaitam darba vietās,
-
vienu vai vairākas Disciplinārlietu kolēģijas atbilstoši ierēdņu skaitam darba vietās,
-
vienu vai vairākas Apvienotās padomdevējas komitejas par profesionālās kompetences trūkumu atbilstoši ierēdņu skaitam darba vietās,
-
Ziņojumu komiteju, ja tāda nepieciešama,
-
Invaliditātes komiteju,
kuras pilda funkcijas, kas tām noteiktas ar šiem Civildienesta noteikumiem.";
b)
panta 1.a punktu aizstāj ar šādu:
"1.a Lai piemērotu dažas šo Civildienesta noteikumu normas, var izveidot divām vai vairākām iestādēm kopīgu Apvienoto komiteju. Pārējās 1. punktā minētās komitejas un Disciplinārlietu kolēģiju kā kopīgas struktūras var veidot divas vai vairākas aģentūras.";
c)
panta 2. punktā aiz pirmās daļas iekļauj šādu daļu:
"Aģentūras var atkāpties no II pielikuma 1. panta noteikumiem attiecībā uz Personāla komiteju locekļiem, lai ņemtu vērā aģentūru personāla sastāvu. Aģentūras var nolemt neiecelt aizstājējus II pielikuma 2. pantā paredzētajā Apvienotajā komitejā vai komitejās.".
6.
Noteikumu 10. panta pirmās daļas otrajā teikumā vārdu "iestādes" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūcijas".
7.
Noteikumu 11. pantu aizstāj ar šādu:
"11. pants
Ierēdnis veic savus pienākumus un darbojas tikai un vienīgi Savienības interesēs. Ierēdnis nepieprasa, kā arī nepieņem norādījumus ne no vienas valdības, iestādes, organizācijas vai personas ārpus tā iestādes. Ierēdnis pilda tam noteiktos pienākumus objektīvi, neitrāli un atbilstoši savam lojalitātes pienākumam pret Savienību.
Ierēdnis bez iecēlējinstitūcijas atļaujas no valdības vai jebkura cita avota ārpus iestādes, kurā viņš strādā, nepieņem nekādus apbalvojumus, goda zīmes, labvēlību, dāvanas vai jebkāda veida samaksu, izņemot par pakalpojumiem, kas sniegti līdz pieņemšanai darbā, militārā vai kādā citā valsts dienesta laikā vai arī saistībā ar šādu dienestu.
Pirms ierēdņa pieņemšanas darbā iecēlējinstitūcija pārbauda, vai kandidātam ir kāda personīga ieinteresētība, kas mazina viņa neatkarību, vai kāds cits interešu konflikts. Šajā nolūkā kandidāts, izmantojot īpašu veidlapu, informē iecēlējinstitūciju par jebkuru faktisku vai iespējamu interešu konfliktu. Šādos gadījumos iecēlējinstitūcija ņem to vērā pienācīgi pamatotā atzinumā. Vajadzības gadījumā iecēlējinstitūcija veic 11.a panta 2. punktā minētos pasākumus.
Šo pantu pēc analoģijas piemēro ierēdņiem, kas atgriežas dienestā no atvaļinājuma personisku iemeslu dēļ.".
8.
Noteikumu 16. pantu aizstāj ar šādu:
"16. pants
Arī pēc aiziešanas no dienesta ierēdnim ir pienākums ievērot godprātību un diskrētumu attiecībā uz dažu amatu vai labumu pieņemšanu.
Ierēdņi, kuri vēlas iesaistīties algotā vai nealgotā profesionālajā darbībā divu gadu laikā pēc aiziešanas no dienesta, par to informē savu iestādi, izmantojot īpašu veidlapu. Ja šī darbība ir saistīta ar darbu, ko ierēdnis veicis pēdējo trīs darba gadu laikā un kas varētu radīt pretrunas ar iestādes likumīgajām interesēm, iecēlējinstitūcija, ņemot vērā dienesta intereses, var vai nu aizliegt ierēdnim to veikt, vai arī to atļaut, piemērojot jebkādus nosacījumus, ko tā uzskata par atbilstošiem. Pēc apspriešanās ar Apvienoto komiteju iecēlējinstitūcija paziņo par savu lēmumu 30 darba dienu laikā no dienas, kad tā tika informēta. Ja līdz minētā laikposma beigām šāds paziņojums nav sniegts, to uzskata par netieši izteiktu piekrišanu.
Bijušajiem augstākā līmeņa ierēdņiem, kā tie definēti īstenošanas noteikumos, iecēlējinstitūcija principā aizliedz 12 mēnešu laikā pēc aiziešanas no dienesta iesaistīties lobēšanā vai atbalstīšanas darbībā attiecībā uz viņu bijušās iestādes darbiniekiem par labu viņu uzņēmumiem, klientiem vai darba devējiem par jautājumiem, par kuriem viņi bija atbildīgi pēdējo trīs dienestā pavadīto gadu laikā.
Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 45/2001 (5) katra iestāde ik gadu publicē informāciju par trešās daļas īstenošanu, tostarp izskatīto lietu sarakstu.
9.
Noteikumu 18. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Visas tiesības uz jebkuriem rakstveida vai citiem darbiem, ko ierēdņi ir sagatavojuši, veicot savus pienākumus, ir Eiropas Savienības īpašums, ja šādi rakstveida vai citi darbi ir saistīti ar tās darbību, vai - ja šādi rakstveida vai citi darbi ir saistīti ar Eiropas Atomenerģijas kopienas darbību - minētās Kopienas īpašums. Savienībai vai attiecīgā gadījumā Eiropas Atomenerģijas kopienai ir tiesības obligāti iegūt šādu darbu autortiesības.".
10.
Noteikumu 19. pantu aizstāj ar šādu:
"19. pants
Ierēdnis bez iecēlējinstitūcijas atļaujas ne uz kāda pamata nevienā tiesas procesā neizpauž informāciju, kuru viņš uzzinājis, veicot savus pienākumus. Atļauju noraida vienīgi tad, ja tas nepieciešams Savienības interesēs un ja šāda noraidīšana attiecīgajam ierēdnim nerada krimināltiesiskas sekas. Ierēdnim šis pienākums ir saistošs arī pēc aiziešanas no dienesta.
Pirmās daļas noteikumi neattiecas uz ierēdni vai bijušo ierēdni, kurš sniedz liecību Eiropas Savienības Tiesā vai iestādes Disciplinārlietu kolēģijā jautājumos par lietu, kas attiecas uz Eiropas Savienības darbinieku vai bijušo darbinieku.";
11.
Noteikumu 21.a pantā pievieno šādu punktu:
"3. Ierēdnim, kas informē savus priekšniekus par rīkojumiem, kurus viņš uzskata par nepareiziem vai par tādiem, kas varētu radīt nopietnas grūtības, šajā sakarībā netiek radīts nekāds kaitējums.".
12.
Iekļauj šādu pantu:
"22.c pants
Saskaņā ar 24. un 90. pantu katra iestāde paredz procedūru ierēdņu sūdzību izskatīšanai par to, kāda attieksme pret viņiem tika izrādīta pēc tam, kad viņi izpildīja savas saistības saskaņā ar 22.a vai 22.b pantu, vai šo saistību izpildes rezultātā. Attiecīgā iestāde nodrošina, ka šādas sūdzības izskata konfidenciāli un, ja to nosaka apstākļi, pirms 90. pantā noteikto termiņu beigām.
Katras iestādes iecēlējinstitūcija paredz iekšējus noteikumus inter alia par:
-
informācijas sniegšanu 22.a panta 1. punktā vai 22.b pantā minētajiem ierēdņiem, par to, kā tiek izskatīti jautājumi, par kuriem viņi ziņojuši,
-
minēto ierēdņu likumīgo interešu un privātuma aizsardzību, un
-
šā panta pirmajā daļā minēto sūdzību izskatīšanas procedūru.".
13.
Noteikumu 26.a pantā vārdu "iestāžu" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūciju".
14.
Noteikumu 27. pantu aizstāj ar šādu:
"27. pants
Iecelšana amatā ir virzīta uz to, lai iestāde saņemtu pakalpojumus, ko sniedz visspējīgākie, visefektīvākie un visgodprātīgākie ierēdņi, kas iecelti amatā, ņemot vērā pēc iespējas plašāku ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no Savienības dalībvalstu pilsoņiem. Neviens amats netiek rezervēts kādas konkrētas dalībvalsts pilsoņiem.
Savienības pilsoņu vienlīdzības princips ļauj katrai iestādei pieņemt piemērotus pasākumus, ņemot vērā novērotu būtisku līdzsvara trūkumu starp ierēdņu pārstāvētajām pilsonībām, kam pamatā nav objektīvu kritēriju. Minētajiem piemērotajiem pasākumiem jābūt pamatotiem un to dēļ nekad nedrīkst noteikt citus amatā iecelšanas kritērijus, kā vien tos, kas pamatojas uz nopelniem. Pirms šādu piemērotu pasākumu pieņemšanas attiecīgās iestādes iecēlējinstitūcija pieņem vispārīgus noteikumus, lai šī daļa varētu sākt darboties saskaņā ar 110. pantu.
Pēc trīs gadu laikposma, kas sākas 2014. gada 1. janvārī, Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par otrās daļas īstenošanu.
Lai veicinātu iecelšanu amatā, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, iestādes cenšas sekmēt, lai to darbinieku bērni iegūtu no valodas un kultūras viedokļa daudzveidīgu izglītību.".
15.
Noteikumu 29. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Pirms iecelšanas vakantajā amatā iestādē iecēlējinstitūcija vispirms ņem vērā:
a)
vai amatu var aizpildīt:
i)
pārceļot amatā; vai
ii)
ieceļot amatā saskaņā ar 45.a pantu; vai
iii)
paaugstinot amatā
iestādē;
b)
vai pieprasījumi pārcelt amatā ir saņemti no tās pašas pakāpes ierēdņiem citās iestādēs un/vai
c)
ja, izmantojot a) un b) apakšpunktā minētās iespējas, aizpildīt vakanto amatu nebija iespējams - attiecīgā gadījumā izskatīt piemēroto kandidātu sarakstus 30. panta nozīmē, ņemot vērā III pielikuma attiecīgos noteikumus par piemērotiem kandidātiem, un/vai
d)
rīkot iestādes iekšējo konkursu, kurā piedalās tikai ierēdņi un pagaidu darbinieki, kā tie definēti Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. pantā,
vai arī sāk konkursu procedūru, pamatojoties uz kvalifikāciju vai pārbaudījumiem, vai gan uz kvalifikāciju, gan pārbaudījumiem. Konkursa procedūra noteikta III pielikumā.
Tādu pašu procedūru var arī ievērot, lai veidotu rezervi turpmākai iecelšanai amatā.
Saglabājot principu, ka lielākā daļa ierēdņu jāieceļ amatā, pamatojoties uz atklātiem konkursiem, iecēlējinstitūcija, atkāpjoties no d) apakšpunkta un vienīgi ārkārtas gadījumos, var nolemt rīkot iestādes iekšējo konkursu, kas ir atklāts arī līgumdarbiniekiem, kā tie definēti Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 3.a un 3.b pantā. Pēdējai minētajai darbinieku kategorijai saistībā ar minēto iespēju piemēro ierobežojumus, kā noteikts Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 82. panta 7. punktā, un saistībā ar konkrētiem uzdevumiem, kurus tie ir tiesīgi pildīt kā līgumdarbinieki.".
16.
Noteikumu 30. pantu aizstāj ar šādu:
"30. pants
Katram konkursam iecēlējinstitūcija ieceļ atlases komisiju. Šī komisija sastāda piemēroto kandidātu sarakstu.
Iecēlējinstitūcija nolemj, kurus no šiem kandidātiem iecelt vakantajos amatos.
Šiem kandidātiem ir pieejama pietiekama informācija par iestāžu un aģentūru publicētajiem atbilstošiem vakantajiem amatiem."
17.
Noteikumu 31. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
"Neskarot 29. panta 2. punktu, ierēdņus ieceļ amatā tikai SC 1 līdz SC 2, AST 1 līdz AST 4 vai AD 5 līdz AD 8 pakāpē."
18.
Noteikumu 32. panta trešajā daļā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcijas".
19.
Noteikumu 34. pantu aizstāj ar šādu:
"34. pants
1. Pirms apstiprināšanas amatā ierēdņiem ir deviņu mēnešu pārbaudes laiks. Lēmumu par ierēdņa apstiprināšanu pieņem, pamatojoties uz 3. punktā minēto ziņojumu un ņemot vērā iecēlējinstitūcijai pieejamo informāciju, kas ļauj spriest par pārbaudāmā rīcību saistībā ar II sadaļu.
Ja pārbaudes laikā slimības, 58. pantā noteiktā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma vai nelaimes gadījuma dēļ ierēdnis nespēj veikt pienākumus vismaz vienu nepārtrauktu mēnesi, iecēlējinstitūcija var par attiecīgo laiku pagarināt viņa pārbaudes laiku. Kopējais pārbaudes laiks nekādā gadījumā nav ilgāks par 15 mēnešiem.
2. Ziņojumu par pārbaudāmo var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, ja viņa darbs ir izrādījies acīmredzami neatbilstošs.
Minēto ziņojumu dara zināmu attiecīgajai personai, kurai ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus. Pārbaudāmā tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta iecēlējinstitūcijai, kura trīs nedēļu laikā saņem Apvienotās ziņojumu komitejas atzinumu par veicamajiem pasākumiem. Iecēlējinstitūcija var nolemt atlaist pārbaudāmo pirms pārbaudes laika beigām, par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš, vai uz atlikušo pārbaudes laiku norīkot ierēdni citā struktūrvienībā.
3. Vismaz vienu mēnesi pirms pārbaudes laika beigām sagatavo ziņojumu par pārbaudāmā spēju veikt amata pienākumus, kā arī par darba efektivitāti un rīcību darbā. Minēto ziņojumu dara zināmu pārbaudāmajam, kuram ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus.
Ja ziņojumā ir ieteikta atlaišana vai izņēmuma gadījumā pārbaudes laika pagarināšana saskaņā ar 1. punktu, pārbaudāmā tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta iecēlējinstitūcijai, kura trīs nedēļu laikā apspriežas ar Apvienoto ziņojumu komiteju par veicamajiem pasākumiem.
Pārbaudāmo, kura darbs vai rīcība nav bijusi atbilstoša tam, lai viņu apstiprinātu amatā, atlaiž.
4. Izņemot gadījumus, kad pārbaudāmajam ir iespēja nekavējoties stāties citā darbā, atlaistais pārbaudāmais saņem kompensāciju trīs mēneša pamatalgu apmērā, ja nostrādāts vairāk nekā gads, divu mēneša pamatalgu apmērā, ja nostrādāti vismaz seši mēneši, un vienas mēneša pamatalgas apmērā, ja nostrādāti mazāk nekā seši mēneši.
5. Šā panta 2., 3. un 4. punkts neattiecas uz ierēdņiem, kuri pirms pārbaudes laika beigām atkāpjas no amata.".
20.
Noteikumu 35. pantā pievieno šādu punktu:
"g)
atvaļinājums dienesta interesēs.".
21.
Noteikumu 37. panta b) punkta otrajā ievilkumā vārdu "iestādēm" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijām".
22.
Noteikumu 40. pantu groza šādi:
a)
iekļauj šādu punktu:
"1.a Noteikumu 12.b pantu turpina piemērot laikā, kad ir atvaļinājums personisku iemeslu dēļ. Atļauju saskaņā ar noteikumu 12.b pantu ierēdnim nepiešķir, ja nolūks ir iesaistīties atalgotā vai neatalgotā profesionālā darbībā, kas ir saistīta ar lobēšanu vai konsultāciju sniegšanu attiecībā uz viņa iestādi un kas varētu radīt faktiskas vai iespējamas pretrunas ar iestādes likumīgajām interesēm.";
b)
panta 2. punkta 2. daļā vārdkopu "15 gadu" aizstāj ar vārdkopu "12 gadu";
c)
panta 2. punkta trešo daļu groza šādi:
i)
daļas ii) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"ii)
pavadītu savu laulāto, kas arī ir Savienības ierēdnis vai cits darbinieks, kuram pieprasa, lai tas savu pienākumu pildīšanas laikā apmestos uz pastāvīgu dzīvi tādā attālumā no pieprasītāja ierēdņa dienesta vietas, ka viņu kopējā dzīvesvietas nodibināšana šādā vietā traucētu pieprasītāja ierēdņa pienākumu pildīšanai, vai";
ii)
pievieno šādu apakšpunktu:
"iii)
palīdzētu savam laulātajam, radiniekam augšupējā līnijā, radiniekam lejupējā līnijā, brālim vai māsai medicīniski apstiprinātas smagas slimības vai invaliditātes gadījumā.".
23.
Noteikumu 42.a pantu aizstāj ar šādu:
"42.a pants
Ierēdnim ir tiesības uz ne vairāk kā sešu mēnešu bērna kopšanas atvaļinājumu par katru bērnu, nesaņemot pamatalgu, un to var izmantot pirmo divpadsmit gadu laikā pēc bērna piedzimšanas vai adopcijas. Atvaļinājuma laiks var būt divas reizes garāks vientuļajiem vecākiem, kas par tādiem atzīti saskaņā ar katras iestādes iecēlējinstitūcijas pieņemtajiem vispārējiem īstenošanas noteikumiem, kā arī vecākiem, kuru bērni ir aprūpējami invaliditātes vai smagas slimības dēļ, ko atzinis iestādes ārsts. Minimālais vienā reizē ņemtais atvaļinājums nav īsāks par vienu mēnesi.
Bērna kopšanas atvaļinājuma laikā turpinās ierēdņa dalība sociālā nodrošinājuma shēmā, saglabājas pensiju tiesību iegūšana, apgādājamā bērna pabalsts un pabalsts izglītībai. Ierēdnis saglabā savu amatu, un viņam ir tiesības uz izvirzīšanu augstākā līmenī vai uz paaugstinājumu pakāpē. Atvaļinājumu var izmantot kā pilna laika vai nepilna laika atvaļinājumu. Ja bērna kopšanas atvaļinājumu izmanto nepilna laika atvaļinājuma veidā, pirmajā daļā paredzēto maksimālo laikposmu divkāršo. Bērna kopšanas atvaļinājuma laikā ierēdnis ir tiesīgs saņemt pabalstu EUR 911,73 apmērā mēnesī vai 50 % no šīs summas, ja izmanto nepilna laika atvaļinājumu, bet ierēdnis nedrīkst veikt nekādu citu algotu darbu. Iestāde pilnībā sedz 72. un 73. pantā paredzētās iemaksas sociālā nodrošinājuma shēmā un aprēķina tās, pamatojoties uz ierēdņa pamatalgu. Tomēr nepilna laika atvaļinājuma gadījumā šis noteikums attiecas tikai uz starpību starp pilnu pamatalgu un proporcionāli samazinātu pamatalgu. Ierēdņa iemaksu par faktiski saņemto pamatalgas daļu aprēķina, izmantojot tos pašu procentus, kādi būtu, ja ierēdnis strādātu pilnas slodzes darbu.
Pabalstu EUR 1 215,63 apmērā mēnesī vai 50 % no šīs summas, ja ierēdnis ir nepilna laika atvaļinājumā, maksā pirmajā daļā minētajiem vientuļajiem vecākiem, kā arī vecākiem, kuru bērni ir aprūpējami invaliditātes vai smagas slimības dēļ, ko atzinis ārsts, un bērna kopšanas atvaļinājuma pirmos trīs mēnešus, ja šo atvaļinājumu izmanto tēvs grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai viens no vecākiem tūlīt pēc grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma, vai adopcijas atvaļinājuma laikā vai tūlīt pēc tā.
Bērna kopšanas atvaļinājumu var pagarināt vēl par sešiem mēnešiem, pabalsta apmēru ierobežojot līdz 50 % no otrajā daļā minētās summas. Vientuļiem vecākiem, kā tie minēti pirmajā daļā, bērna kopšanas atvaļinājumu var pagarināt vēl par divpadsmit mēnešiem, pabalsta apmēru ierobežojot līdz 50 % no trešajā daļā minētās summas.
Šajā pantā minētās summas koriģē atbilstīgi atalgojumam.".
24.
Noteikumu III sadaļas 2. nodaļā pievieno šādu iedaļu:
"7. Iedaļa
Atvaļinājums dienesta interesēs
42.c pants
Agrākais piecus gadus pirms ierēdņa pensionēšanās vecuma sasniegšanas, ierēdnim, kurš dienestā ir pavadījis vismaz desmit gadus, ar iecēlējinstitūcijas lēmumu var noteikt atvaļinājumu dienesta interesēs tādu organizatorisku apsvērumu dēļ, kas saistīti ar vajadzību iegūt jaunas kompetences iestādēs.
To ierēdņu kopskaits, kuri atrodas atvaļinājumā dienesta interesēs, katru gadu nedrīkst pārsniegt 5 % no visu iestāžu ierēdņiem, kuri pensionējās iepriekšējā gadā. Tādā veidā aprēķināto kopskaitu katrai iestādei nosaka atbilstoši ierēdņu skaitam, kāds attiecīgajā iestādē bija iepriekšējā gada 31. decembrī. Šo kopskaitu katrā iestādē noapaļo uz augšu līdz tuvākajam veselajam skaitlim.
Šāds atvaļinājums nav disciplinārsods.
Atvaļinājuma ilgums principā atbilst laikposmam, kas atlicis līdz ierēdņa pensionēšanās vecumam. Tomēr izņēmuma gadījumos iecēlējinstitūcija var nolemt pārtraukt šādu atvaļinājumu un atjaunot ierēdni amatā.
Ja ierēdnis, kurš atrodas atvaļinājumā dienesta interešu dēļ, sasniedz pensionēšanās vecumu, viņš tiek automātiski pensionēts.
Atvaļinājumu dienesta interesēs reglamentē šādi noteikumi:
a)
ierēdņa vietā amatā var iecelt citu ierēdni;
b)
ierēdnim, kurš ir atvaļinājumā dienesta interesēs, atvaļinājuma laikā nav tiesību uz izvirzīšanu augstākā līmenī vai paaugstinājumu pakāpē.
Ierēdnis, kuram noteikts šāds atvaļinājums, saņem pabalstu, ko aprēķina saskaņā ar IV pielikumu.
Pēc ierēdņa pieprasījuma no pabalsta veic iemaksas pensiju programmā, kuras aprēķina, pamatojoties uz šo pabalstu. Šādā gadījumā, aprēķinot dienesta gadus, kas dod tiesības uz pensiju, atbilstoši Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 2. pantam, ņem vērā dienesta laiku, kas pavadīts atvaļinājumā dienesta interesēs.
Pabalstam nepiemēro korekcijas koeficientu.".
25.
Noteikumu 43. pantu aizstāj ar šādu:
"43. pants
Par katra ierēdņa spējām, efektivitāti un rīcību dienestā reizi gadā sagatavo ziņojumu, kā to noteikusi katras iestādes iecēlējinstitūcija saskaņā ar 110. pantu. Minētajā ziņojumā norāda, vai ierēdņa darba izpildes līmenis ir vai nav apmierinošs. Katras iestādes iecēlējinstitūcija paredz noteikumus, kas piešķir apstrīdēšanas tiesības saistībā ar minēto ziņojuma procedūru, kuras jāizmanto pirms sūdzības iesniegšanas, kā minēts 90. panta 2. punktā.
Attiecībā uz AST 5 pakāpes ierēdņiem ziņojumā var arī ietvert atzinumu par to, vai, ņemot vērā darba izpildi, ierēdnis varētu veikt administratora funkcijas.
Ierēdni iepazīstina ar šo ziņojumu. Ierēdnis ir tiesīgs sniegt jebkādus komentārus, ko viņš uzskata par atbilstošiem.".
26.
Noteikumu 44. pantu aizstāj ar šādu:
"44. pants
Ierēdni, kurš divus gadus ir atradies vienā savas pakāpes līmenī, automātiski paaugstina uz nākamo šīs pakāpes līmeni, ja vien pēdējā gada ziņojumā, kas minēts 43. pantā, viņa darba izpilde nav novērtēta kā neapmierinoša. Ne vēlāk kā pēc četriem gadiem ierēdni izvirza uz nākamo viņa pakāpes līmeni, ja vien nav piemērota 51. panta 1. punktā noteiktā procedūra.
Ja ierēdnis ir iecelts par nodaļas vadītāju, direktoru vai ģenerāldirektoru tajā pašā pakāpē un ja 43. panta nozīmē pirmo deviņu mēnešu laikā pēc iecelšanas amatā viņš savus pienākumus ir pildījis apmierinoši, ierēdni ar atpakaļejošu datumu izvirza uz nākamo līmeni šajā pakāpē, tiklīdz iecelšana amatā stājas spēkā. Šīs izvirzīšanas rezultātā palielina ierēdņa mēneša pamatalgu, kas procentuāli atbilst starpībai starp katras pakāpes pirmo un otro līmeni. Ja palielinājums ir mazāks vai ierēdnis tobrīd jau ir savas pakāpes pēdējā līmenī, viņš saņem pamatalgas paaugstinājumu, nodrošinot, ka palielinājums starp pirmo un otro līmeni stājas spēkā līdz viņa nākamajai paaugstināšanai amatā.".
27.
Noteikumu 45. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Lēmumu par paaugstināšanu amatā pieņem iecēlējinstitūcija, ievērojot 6. panta 2. punktu. Ja vien netiek piemērota 4. pantā un 29. panta 1. punktā paredzētā procedūra, ierēdņus var paaugstināt amatā tikai tad, ja viņi ieņem amatu, kas atbilst vienam no amatu veidiem, kas izklāstīti I pielikuma A punktā, nākamajā augstākā pakāpē. Paaugstinājumu īsteno, ieceļot ierēdni viņa funkciju grupas nākamajā augstākajā pakāpē. Paaugstināšanu amatā veic, izvēloties tikai no to ierēdņu vidus, kuri ir nostrādājuši ne mazāk kā divus gadus savā pakāpē, ņemot vērā uz paaugstinājumu pretendējošo ierēdņu salīdzinošos nopelnus. Izvērtējot salīdzinošos nopelnus, iecēlējinstitūcija jo īpaši ņem vērā ziņojumus par ierēdņiem un to, kā pienākumu izpildē tiek lietotas citas valodas, nevis tās, par kurām ierēdnis ir sniedzis pierādījumus, ka viņam ir labas zināšanas saskaņā ar 28. panta f) punktu, un veicamo pienākumu atbildības līmeni.";
b)
panta 2. punkta pirmajā teikumā vārdus "Līguma par Eiropas Savienību 55. pantā" aizstāj ar vārdiem "Līguma par Eiropas Savienību 55. panta 1. punktā";
c)
panta 2. punkta otrajā teikumā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijas".
28.
Noteikumu 45.a pantu groza šādi:
a)
panta 2. punkta pirmajā daļā vārdus "regulārajiem ziņojumiem" aizstāj ar vārdiem "gada ziņojumiem";
b)
panta 5. punktā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcijas".
29.
Noteikumu 48. panta trešajā daļā vārdus "AST funkciju grupas" aizstāj ar vārdiem "AST un AST/SC funkciju grupas";
30.
Noteikumu 50. panta astotajā daļā skaitli "55" aizstāj ar skaitli "58".
31.
Noteikumu 51. pantu aizstāj ar šādu:
"51. pants
1. Katras iestādes iecēlējinstitūcija nosaka kārtību nekompetences gadījumu identificēšanai, risināšanai un novēršanai savlaicīgā un atbilstošā veidā.
Pieņemot iekšējos noteikumus, katras iestādes iecēlējinstitūcija ievēro šādas prasības:
a)
ierēdni, kurš, pamatojoties uz trim secīgiem neapmierinošiem gada ziņojumiem, kas minēti 43. pantā, joprojām neuzlabo savu profesionālo kompetenci, pazemina par vienu pakāpi. Ja turpmākajos divos gada ziņojumos darba rezultāti joprojām ir neapmierinoši, ierēdni atlaiž;
b)
jebkurā priekšlikumā par ierēdņa pazemināšanu pakāpē vai atlaišanu norāda iemeslus, uz kuriem tas balstīts, un to dara zināmu attiecīgajam ierēdnim. Iecēlējinstitūcijas priekšlikumu nodod 9. panta 6. punktā paredzētajai Apvienotajai padomdevējai komitejai.
2. Ierēdnim ir tiesības saņemt savu pilnu personas lietu un nokopēt visus ar procedūru saistītos dokumentus. Ierēdnim ir vismaz 15 dienas, bet ne vairāk kā 30 dienas laika no priekšlikuma saņemšanas dienas, lai sagatavotos aizstāvībai. Viņam var palīdzēt persona pēc viņa izvēles. Ierēdnis var iesniegt rakstiskus komentārus. Viņu uzklausa Apvienotā padomdevēja komiteja. Ierēdnis var arī pieaicināt lieciniekus.
3. Iestādi Apvienotajā padomdevējā komitejā pārstāv ierēdnis, kuru šim nolūkam ir izvēlējusies iecēlējinstitūcija. Šim ierēdnim ir tādas pašas tiesības kā attiecīgajam ierēdnim.
4. Ņemot vērā 1. punkta b) apakšpunktā minēto priekšlikumu un jebkādu ierēdņa vai liecinieku rakstisku un mutisku paziņojumu, Apvienotā padomdevēja komiteja ar balsu vairākumu sniedz pamatotu atzinumu, norādot pasākumus, kurus tā uzskata par piemērotiem, ņemot vērā pēc tās pieprasījuma konstatētos faktus. Šo atzinumu tā nosūta iecēlējinstitūcijai un attiecīgajam ierēdnim divu mēnešu laikā no dienas, kad lieta ir nodota tās izskatīšanai. Priekšsēdētājs nebalso par Apvienotās padomdevējas komitejas lēmumiem, izņemot par procedurāliem jautājumiem vai ja balsu skaits ir neizšķirts.
5. Ierēdnis, kurš atlaists nekompetences dēļ, 6. punktā noteiktajā laikposmā ir tiesīgs saņemt ikmēneša atbrīvošanas pabalstu, kas atbilst AST 1 pakāpes pirmā līmeņa ierēdņa mēneša pamatalgai. Šajā pašā laikā ierēdnis ir tiesīgs saņemt arī 67. pantā paredzētos ģimenes pabalstus. Apgādnieka pabalstu aprēķina, pamatojoties uz AST 1 pakāpes ierēdņa mēneša pamatalgu saskaņā ar VII pielikuma 1. pantu.
Pabalstu nemaksā, ja ierēdnis atkāpjas no amata pēc 1. un 2. punktā minētās procedūras uzsākšanas vai ja viņš ir tiesīgs uz tūlītēju pilnas pensijas saņemšanu. Ja ierēdnis ir tiesīgs uz bezdarbnieka pabalstu atbilstoši valsts bezdarba shēmai, šāda pabalsta apmēru atskaita no iepriekš minētā pabalsta.
6. Šā panta 5. punktā minētos maksājumus veic šādā laikposmā:
a)
trīs mēnešus, ja lēmuma par atlaišanu pieņemšanas dienā ierēdnis ir nostrādājis mazāk nekā piecus gadus;
b)
sešus mēnešus, ja ierēdnis ir nostrādājis vismaz piecus gadus, bet mazāk nekā 10 gadus;
c)
deviņus mēnešus, ja ierēdnis ir nostrādājis vismaz 10 gadus, bet mazāk nekā 20 gadus;
d)
12 mēnešus, ja ierēdnis ir nostrādājis vismaz 20 gadus.
7. Ierēdņi, kuri ir pazemināti pakāpē nekompetences dēļ, pēc sešiem gadiem var pieprasīt dzēst visas atsauces uz šādu pasākumu no viņu personas lietas.
8. Ierēdņiem ir tiesības saņemt pamatotu izdevumu atlīdzību, kas radušies pēc viņu iniciatīvas procedūras laikā, tostarp maksas, kas maksājamas aizstāvības padomdevējam, kurš nestrādā iestādē, ja šajā pantā paredzētā procedūra beidzas, nepieņemot lēmumu par ierēdņa atlaišanu vai pazemināšanu pakāpē.".
32.
Noteikumu 52. pantu aizstāj ar šādu:
"52. pants
Neskarot 50. panta noteikumus, ierēdnis dodas pensijā:
a)
vai nu automātiski tā mēneša pēdējā dienā, kurā tiek sasniegts 66 gadu vecums; vai
b)
pēc paša lūguma tā mēneša pēdējā dienā, attiecībā uz kuru lūgums iesniegts, ja ierēdnis ir sasniedzis pensionēšanās vecumu vai ir vecumā no 58 gadiem līdz pensionēšanās vecumam, un ja tas atbilst prasībām, kas izvirzītas tūlītējai pensijas izmaksai, saskaņā ar VIII pielikuma 9. pantu. Pēc analoģijas piemēro 48. panta otrās daļas otro teikumu.
Tomēr ierēdnis pēc sava lūguma un ja iecēlējinstitūcija uzskata to par attaisnotu dienesta interesēs, var turpināt strādāt līdz 67 gadu vecumam vai izņēmuma gadījumos līdz 70 gadu vecumam, un šādā gadījumā ierēdni automātiski pensionē tā mēneša pēdējā dienā, kurā viņš sasniedz šo vecumu.
Ja iecēlējinstitūcija nolemj atļaut ierēdnim palikt dienestā pēc 66 gadu vecuma, šādu atļauju dod uz laikposmu, kas nav ilgāks par vienu gadu. Pēc ierēdņa lūguma to var atjaunot.".
33.
Noteikumu 55. pantu groza šādi:
a)
panta daļas numurē;
b)
otrās daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
"Parastā darba nedēļa ilgst no 40 līdz 42 stundām, bet darba dienas ilgumu nosaka iecēlējinstitūcija.";
c)
panta 3. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu:
"Katras iestādes iecēlējinstitūcija, apspriedusies ar savu Personāla komiteju, izstrādā sīkākus noteikumus šīs daļas piemērošanai.";
d)
pievieno šādu punktu:
"4. Katras iestādes iecēlējinstitūcija var ieviest elastīga darba laika kārtību. Saskaņā ar minēto kārtību ierēdņiem, kuriem ir AD/AST 9 pakāpe vai augstāka pakāpe, netiek piešķirtas pilnas darba dienas. Minēto kārtību nepiemēro ierēdņiem, uz kuriem attiecas 44. panta otrās daļas noteikumi. Minētie ierēdņi paši pārvalda savu darba laiku, par to vienojoties ar saviem priekšniekiem.".
34.
Noteikumu 55.a panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Ierēdnis ir tiesīgs saņemt atļauju šādos gadījumos:
a)
lai rūpētos par apgādājamu bērnu, kurš ir jaunāks par 9 gadiem;
b)
lai rūpētos par apgādājamu bērnu vecumā no 9 līdz 12 gadiem, ja darba laiku samazina ne vairāk kā par 20 % no parastā darba laika;
c)
lai rūpētos par apgādājamu bērnu, kamēr tas sasniedz 14 gadu vecumu, ierēdņu vientuļo vecāku gadījumā;
d)
lai nopietnu grūtību gadījumā rūpētos par apgādājamu bērnu, kamēr tas sasniedz 14 gadu vecumu, ja darba laiku samazina ne vairāk kā par 5 % no parastā darba laika. Šajā gadījumā IVa pielikuma 3. panta pirmās divas daļas nepiemēro. Ja abi vecāki ir nodarbināti Savienības dienestā, tikai viens no viņiem ir tiesīgs uz šādu samazinājumu;
e)
lai rūpētos par smagi slimu vai invalīdu laulāto, radinieku augšupejošā līnijā, radinieku lejupejošā līnijā, brāli vai māsu;
f)
lai piedalītos kvalifikācijas celšanas apmācībās; vai
g)
sākot ar 58 gadu vecumu - pēdējos trīs gados pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas.
Ja nepilna darba laika darbs tiek prasīts, lai piedalītos kvalifikācijas celšanas apmācībās, vai pēdējos trīs gados pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas, bet ne ātrāk par 58 gadu vecumu, iecēlējinstitūcija var atteikt atļaujas izsniegšanu vai atlikt tās spēkā stāšanos dienu tikai ārkārtējos apstākļos un ar dienestu saistītu īpaši svarīgu iemeslu dēļ.
Ja šīs tiesības saņemt atļauju izmanto, lai rūpētos par smagi slimu vai invalīdu laulāto, radinieku augšupejošā līnijā, radinieku lejupejošā līnijā, brāli vai māsu, vai lai piedalītos kvalifikācijas celšanas apmācībās, visi šādi laikposmi kopumā nedrīkst pārsniegt piecus gadus ierēdņa karjeras laikā.".
35.
Noteikumu 56. panta trešo daļu aizstāj ar šādu daļu:
"Kā paredzēts VI pielikumā, virsstundas, ko nostrādājuši SC 1 līdz SC 6 pakāpes un AST 1 līdz AST 4 pakāpes ierēdņi, viņiem dod tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai atlīdzību, ja attiecīgā darba noteikumi neparedz kompensācijas atvaļinājumu divu mēnešu laikā, kas seko mēnesim, kurā tika nostrādātas virsstundas."
36.
Noteikumu 56.a panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 111. un 112. pantu, nosaka to ierēdņu kategorijas, kuri ir tiesīgi saņemt šādus pabalstus, pabalstu piešķiršanas nosacījumus un pabalstu likmes.".
37.
Noteikumu 56.b panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 111. un 112. pantu, nosaka to ierēdņu kategorijas, kuri ir tiesīgi saņemt šādus pabalstus, pabalstu piešķiršanas nosacījumus un pabalstu likmes.".
38.
Noteikumu 56.c panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 111. un 112. pantu, nosaka to ierēdņu kategorijas, kuri ir tiesīgi saņemt īpašos pabalstus, šādu pabalstu piešķiršanas nosacījumus un pabalstu likmes."
39.
Noteikumu 57. panta pirmajā daļā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "iestāžu iecēlējinstitūcijas".
40.
Noteikumu 58. pantu aizstāj ar šādu:
"58. pants
Grūtnieces papildus 57. pantā paredzētajam atvaļinājumam pēc medicīniskas izziņas uzrādīšanas ir tiesīgas saņemt 20 nedēļu ilgu atvaļinājumu. Atvaļinājums sākas ne agrāk kā sešas nedēļas pirms izziņā norādītās paredzamās dzemdību dienas un beidzas ne agrāk kā 14 nedēļas pēc dzemdībām. Vairāku bērnu piedzimšanas vai priekšlaicīgu dzemdību gadījumā vai gadījumā, ja piedzimušajam bērnam ir invaliditāte vai nopietna slimība, ilgums ir 24 nedēļas. Šajos noteikumos priekšlaicīgas dzemdības ir dzemdības, kas notiek pirms grūtniecības 34. nedēļas beigām.".
41.
Noteikumu 61. pantu aizstāj ar šādu:
"61. pants
Valsts svētku sarakstus sastāda, Savienības iestāžu iecēlējinstitūcijām vienojoties pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju.".
42.
Noteikumu 63. pantu aizstāj ar šādu:
"63. pants
Ierēdņa atalgojumu izsaka euro. To izmaksā tās valsts valūtā, kurā ierēdnis veic savus pienākumus, vai euro.
Atalgojumu, ko maksā citā valūtā, nevis euro, aprēķina pēc maiņas kursiem, ko izmanto Eiropas Savienības vispārējā budžeta piemērošanai attiecīgā gada 1. jūlijā.
Katru gadu valūtas maiņas kursu pārskata ar atpakaļejošu datumu laikā, kad notiek 65. pantā paredzētā atalgojuma ikgadējā pārskatīšana.".
43.
Noteikumu 64. pantu aizstāj ar šādu:
"64. pants
Ierēdņa atalgojumu, kas izteikts euro, pēc obligātajiem atskaitījumiem, kas izklāstīti šajos Civildienesta noteikumos vai jebkuros īstenošanas noteikumos, izvērtē pēc likmes, kas atkarībā no dzīves apstākļiem dažādās dienesta vietās ir lielāka par, mazāka par vai vienāda ar 100 %.
Korekciju koeficientus nosaka vai atceļ, kā arī katru gadu pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Attiecībā uz pārskatīšanu visas vērtības uzskata par atsauces vērtībām. Komisija pārskatītās vērtības divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
Beļģijā un Luksemburgā nepiemēro nekādu korekcijas koeficientu, ņemot vērā to, ka šīs darba vietas izmanto kā atsauces vietas koeficientu aprēķināšanai un tās ir galvenās un sākotnējās atrašanās vietas lielākajai daļai iestāžu.".
44.
Noteikumu 65. pantu aizstāj ar šādu:
"65. pants
1. Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu pārskata katru gadu, ņemot vērā Savienības ekonomisko un sociālo politiku. Īpašu uzmanību pievērš algu palielinājumam dalībvalstu civildienestā un nepieciešamību pieņemt darbā jaunus darbiniekus. Atalgojuma pārskatīšanu veic saskaņā ar XI pielikumu. Minētā pārskatīšana notiek līdz katra gada beigām, ņemot vērā Komisijas ziņojumu, kas balstīts uz Eiropas Savienības Statistikas biroja sagatavotajiem statistikas datiem, vienojoties ar dalībvalstu valsts statistikas institūtiem; statistikas dati atspoguļo situāciju, kas katrā dalībvalstī bija 1. jūlijā. Minētajā ziņojumā ir dati par budžeta ietekmi uz Savienības ierēdņu atalgojumu un pensijām. To nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
Summas, kas minētas noteikumu 42.a panta otrajā un trešajā daļā, 66. un 69. pantā, VII pielikuma 1. panta 1. punktā, 2. panta 1. punktā, 3. panta 1. un 2. punktā, 4. panta 1. punktā, 7. panta 2. punktā, 8. panta 2. punktā, 10. panta 1. punktā un XIII pielikuma 8. panta 2. punktā un VII pielikuma bijušajā 4.a pantā, kas pārskatāmas saskaņā ar XIII pielikuma 18. panta 1. punktu, summas kas minētas Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 24. panta 3. punktā, 28.a panta 3. punkta otrajā daļā, 28.a panta 7. punktā, 93. un 94. pantā, 96. panta 3. punkta otrajā daļā un 96. panta 7. punktā, 133., 134. un 136. pantā, kā arī summas, kas minētās Padomes Regulas (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 300/76 (6) 1. panta 1. punkta pirmajā daļā, un koeficientu attiecībā uz Padomes Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 260/68 (7) 4. pantā minētajām summām katru gadu pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Komisija pārskatītās summas divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
2. Būtisku dzīves dārdzības izmaiņu gadījumā 1. punktā minētās summas un 64. pantā minētos korekcijas koeficientus pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Komisija pārskatītās summas un korekcijas koeficientus divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
3. Šā panta 1. punktā minētās summas un 64. pantā minētos korekcijas koeficientus uzskata par summām un korekcijas koeficientiem, kuru faktiskā vērtība noteiktā laikā var tikt pārskatīta bez nepieciešamības pieņemt citu tiesību aktu.
4. Neskarot XI pielikuma 3. panta 5. un 6. punktu, 2013. gadā un 2014. gadā neveic 1. un 2. punktā noteikto pārskatīšanu.
45.
Noteikumu 66. pantu groza šādi:
a)
pirmās daļas ievadteikumu aizstāj ar šādu:
"Mēneša pamatalgas katrai pakāpei un līmenim funkciju grupās AD un AST ir norādītas šajā tabulā:";
b)
pievieno šādu daļu:
"Mēneša pamatalgas katrai pakāpei un līmenim funkciju grupā AST/SC ir norādītas šajā tabulā:
Līmenis
Pakāpe
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17"
46.
Noteikumu 66.a pantu aizstāj ar šādu:
"66.a pants
1. Atkāpjoties no Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 260/68 3. panta 1. punkta un lai, neskarot 65. panta 3. punktu, ņemtu vērā ierēdņu atalgojuma un pensiju pārskatīšanas metodes piemērošanu, pagaidu pasākumu attiecībā uz Savienības maksāto atalgojumu aktīvā nodarbinātībā esošajiem darbiniekiem, kas zināms kā solidaritātes nodeva, piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2023. gada 31. decembrim.
2. Šīs solidaritātes nodevas likme, ko piemēro 3. punktā definētajam pamatam, ir 6 %. Tomēr ierēdņiem, kuri ir vismaz AD 15 pakāpes 2. līmenī, piemēro likmi 7 % apmērā.
3.
a)
Solidaritātes nodevas pamats ir pamatalga, ko izmanto atalgojuma aprēķināšanai, atņemot:
i)
sociālā nodrošinājuma maksājumus un pensijas iemaksas, kā arī nodokļus pirms solidaritātes nodevas piemērošanas, kādi jāmaksā tādas pašas pakāpes un tāda paša līmeņa ierēdnim bez apgādājamiem VII pielikuma 2. panta nozīmē; un
ii)
summu, kas vienāda ar AST 1 pakāpes 1. līmeņa ierēdņa pamatalgu.
b)
Elementus, ko izmanto solidaritātes nodevas pamata noteikšanai, izsaka euro, un tiem piemēro korekcijas koeficientu 100.
4. Solidaritātes nodevu atskaita katru mēnesi izcelsmes vietā; ieņēmumus reģistrē kā ienākumus Eiropas Savienības vispārējā budžetā."
47.
Noteikumu 67. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Apgādājamā bērna pabalstu var divkāršot ar īpašu pamatotu lēmumu, kuru iecēlējinstitūcija pieņem, pamatojoties uz medicīniskiem dokumentiem, kas apliecina, ka bērnam ir invaliditāte vai ilgstoša slimība, kuras dēļ ierēdnim rodas lieli izdevumi.".
48.
Noteikumu 72. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta pirmās daļas pirmajā teikumā un 1. punkta trešajā daļā vārdus "iestādēm" un "iestādes" aizstāj attiecīgi ar "iestāžu iecēlējinstitūcijām" un "iestāžu iecēlējinstitūcijas";
b)
panta 2. punktā vārdus "līdz 63 gadiem" aizstāj ar vārdiem "līdz pensionēšanās vecumam";
c)
panta 2.a punkta i) un ii) apakšpunktā vārdus "pirms 63 gadu vecuma sasniegšanas" aizstāj ar vārdiem "pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas";
d)
panta 2.b punktā vārdus "1. pakāpes" aizstāj ar vārdiem "AST 1 pakāpes".
49.
Noteikumu 73. panta 1. punktā vārdu "iestāžu" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūciju".
50.
Noteikumu 76.a panta otrajā teikumā vārdu "iestādēm" aizstāj ar "iestāžu iecēlējinstitūcijām".
51.
Noteikumu 77. pantu aizstāj ar šādu:
"77. pants
Ierēdnim, kurš ir bijis dienestā vismaz desmit gadus, ir tiesības saņemt izdienas pensiju. Tomēr viņam ir tiesības uz šādu pensiju neatkarīgi no dienesta ilguma, ja viņš ir pārsniedzis pensionēšanās vecumu, ja laikā, kad viņam bija rezerves statuss, nav bijis iespējams viņu atjaunot amatā vai pensionēšanas gadījumā dienesta interesēs.
Maksimālā izdienas pensija ir 70 % no pēdējās pamatalgas, kāda saņemta pēdējā pakāpē, kurā ierēdnis bijis vismaz vienu gadu. Ierēdnis saņem 1,80 % no minētās pēdējās pamatalgas par katru darba gadu, ko skaita saskaņā ar VIII pielikuma 3. pantu.
Tomēr attiecībā uz ierēdņiem, kas dienesta pienākumu kārtībā palīdzējuši kādai personai, kuras amats noteikts Līgumā par Eiropas Savienību vai Līgumā par Eiropas Savienības darbību, vai kādas Savienības iestādes vai struktūras vai kādas Eiropas Parlamenta politiskās grupas vēlētam priekšsēdētājam, pensijas apmēru par tādā amatā nostrādātiem pensionējamiem gadiem aprēķina, ņemot vērā tādā amatā saņemto pēdējo pamatalgu, ja saņemtā pamatalga pārsniedz to algu, ko ņem vērā, piemērojot šā panta otro daļu.
Izdienas pensija nedrīkst būt mazāka par 4 % no iztikas minimuma par katru dienesta gadu.
Pensionēšanās vecums ir 66 gadi.
Reizi piecos gados, sākot no 2014. gada 1. janvāra, pensionēšanās vecums tiks izvērtēts, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Ziņojumā jo īpaši izvērtē izmaiņas saistībā ar dalībvalstu civildienestu ierēdņu pensionēšanās vecumu un iestāžu ierēdņu paredzamo dzīves ilgumu.
Attiecīgā gadījumā Komisija sagatavo priekšlikumu, ar kuru groza pensionēšanās vecumu atbilstoši minētā ziņojumā secinājumiem, īpašu uzmanību pievēršot attīstībai dalībvalstīs.".
52.
Noteikumu 78. pantu aizstāj ar šādu:
"78. pants
Ierēdnis VIII pielikuma 13. līdz 16. pantos paredzētajā veidā ir tiesīgs uz invaliditātes pabalstu kopējas pastāvīgas invaliditātes gadījumā, kas neļauj viņam veikt pienākumus atbilstoši amatam savā funkciju grupā.
Pēc analoģijas invaliditātes pabalsta saņēmējiem piemēro 52. pantu. Ja invaliditātes pabalsta saņēmējs pensionējas pirms 66 gadu vecuma, nesasniedzot maksimālās tiesības uz pensiju, piemēro vispārējos noteikumus par izdienas pensiju. Izdienas pensijas apmērs ir atkarīgs no tās pakāpes un līmeņa algas, kurā ierēdnis strādāja, kad viņš kļuva invalīds.
Invaliditātes pabalsts ir 70 % no ierēdņa pēdējās pamatalgas. Tomēr tas nedrīkst būt mazāks par iztikas minimumu.
Invaliditātes pabalstam piemēro iemaksas pensiju shēmā, kuras aprēķina, pamatojoties uz šo pabalstu.
Ja invaliditāti izraisījis nelaimes gadījums ierēdņa pienākumu izpildes laikā vai saistībā ar šiem pienākumiem, arodslimība, ierēdņa rīcība, aizstāvot sabiedrības intereses vai riskējot ar dzīvību, lai glābtu citu cilvēku, invaliditātes pabalsts nedrīkst būt mazāks par 120 % no iztikas minimuma. Turklāt šādā gadījumā iemaksas pensiju shēmā pilnā apmērā maksā no 1.b pantā minētās iestādes vai struktūras budžeta.".
53.
Noteikumu 80. panta sesto daļu aizstāj ar šādu:
"Pirmajā, otrajā un trešajā daļā paredzētās tiesības uz pensiju piemēro tāda bijušā ierēdņa nāves gadījumā, kuram ir tiesības uz pabalstu saskaņā ar Civildienesta noteikumu 50. pantu, Padomes Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (8) 5. pantu, Padomes Regulas (Euratom, EOTK, EEK) Nr. 2530/72 (9) 3. pantu vai Padomes Regulas (EOTK, EEK, Euratom) Nr. 1543/73 (1973. gada 4. jūnijs) (10) 3. pantu, un tāda bijušā ierēdņa nāves gadījumā, kurš aizgājis no dienesta, nesasniedzot pensionēšanās vecumu, un lūdzis, lai viņa izdienas pensijas maksāšanu atliek līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniegtu pensionēšanās vecumu.
54.
Noteikumu 81.a pantu 1. punktu groza šādi:
a)
punkta b) apakšpunktā vārdus "65 gadu vecumu" aizstāj ar vārdiem "66 gadu vecumu";
b)
punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"d)
ja miris bijušais ierēdnis, kas aizgājis no dienesta pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un lūdzis, lai viņa izdienas pensijas maksāšanu atliek līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniegtu pensionēšanās vecumu - izdienas pensiju, ko šis ierēdnis, ja viņš joprojām būtu dzīvs, būtu tiesīgs saņemt, sasniedzot pensionēšanās vecumu, ņemot vērā b) apakšpunktā minētos pabalstus un atskaitījumus;"
c)
punkta e) apakšpunktā vārdus "pabalstu atbilstīgi Civildienesta noteikumu 41. vai 50. pantam" aizstāj ar vārdiem "pabalstu atbilstīgi Civildienesta noteikumu 41., 42.c vai 50. pantam.".
55.
Noteikumu 82. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Ja atalgojumu pārskata saskaņā ar 65. panta 1. punktu, tādu pašu pārskatīšanu piemēro pensijām.".
56.
Noteikumu 83. panta 1. punkta otro daļu svītro.
57.
Noteikumu 83.a panta 2., 3., 4. un 5. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Aģentūras, kas nesaņem subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, veic iemaksas šajā budžetā pilnā apmērā, lai finansētu programmu. No 2016. gada 1. janvāra aģentūras, kuras daļēji finansē no minētā budžeta, maksā daļu no darba devēja iemaksām, kas atbilst proporcijai starp aģentūras ieņēmumiem bez subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta un aģentūras kopējiem ieņēmumiem.
3. Pensiju programmas līdzsvaru nodrošina ar noteikto pensionēšanās vecumu un programmas iemaksu likmi. Veicot aktuāro novērtēšanu reizi piecos gados saskaņā ar XII pielikumu, programmas iemaksu likmi pārskata, lai nodrošinātu programmas līdzsvaru.
4. Katru gadu Komisija iesniedz 3. punktā minētā aktuārā novērtējuma atjauninātu versiju saskaņā ar XII pielikuma 1. panta 2. punktu. Ja konstatē, ka pastāv vismaz 0,25 punktu atšķirība starp pašreiz piemēroto iemaksu likmi un to likmi, kas nepieciešama, lai uzturētu aktuāro līdzsvaru, likmi pārskata saskaņā ar XII pielikumā noteikto kārtību.
5. Lai īstenotu šā panta 3. un 4. punktu, 83. panta 2. punktā noteikto atsauces vērtību pārskata. Komisija pārskatīto iemaksu likmi divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.".
58.
Noteikumu VIII sadaļu svītro.
59.
Noteikumu 110. pantu aizstāj ar šādu:
"110. pants
1. Katras iestādes iecēlējinstitūcija pēc apspriešanās ar Personāla komiteju un Civildienesta noteikumu komiteju pieņem vispārīgos noteikumus, ar kuriem īsteno šos Civildienesta noteikumus.
2. Komisijas pieņemtos īstenošanas noteikumus, lai ieviestu šos Civildienesta noteikumus, tostarp 1. punktā minētos vispārīgos īstenošanas noteikumus, pēc analoģijas piemēro aģentūrām. Šajā nolūkā Komisija par jebkuru šādu īstenošanas noteikumu pieņemšanu nekavējoties informē aģentūras.
Šādi īstenošanas noteikumi aģentūrās stājas spēkā deviņus mēnešus pēc to stāšanās spēkā Komisijā vai deviņus mēnešus pēc datuma, kurā Komisija informēja aģentūras par attiecīgā īstenošanas noteikuma pieņemšanu, ņemot vērā vēlāko datumu. Neatkarīgi no iepriekšminētā, aģentūra var arī izlemt, ka šādiem īstenošanas noteikumiem jāstājas spēkā agrāk.
Izdarot atkāpi, pirms šā punkta otrajā daļā minētā deviņu mēnešu termiņa beigām un pēc apspriešanās ar tās Personāla komiteju aģentūra var iesniegt Komisijai tās piekrišanas saņemšanai īstenošanas noteikumus, kas atšķiras no Komisijas pieņemtajiem. Saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem aģentūra var lūgt Komisijas piekrišanu nepiemērot dažus no minētajiem īstenošanas noteikumiem. Pēdējā gadījumā tā vietā, lai pieņemtu vai noraidītu lūgumu, Komisija var pieprasīt, lai aģentūra Komisijas piekrišanas saņemšanai iesniedz īstenošanas noteikumus, kas atšķiras no Komisijas pieņemtajiem.
Šā punkta otrajā daļā minēto deviņu mēnešu termiņu aptur no dienas, kurā aģentūra ir lūgusi Komisijas piekrišanu, līdz dienai, kurā Komisija ir paudusi savu nostāju.
Aģentūra pēc apspriešanās ar savu Personāla komiteju var arī iesniegt Komisijai tās piekrišanas saņemšanai īstenošanas noteikumus, kas attiecas uz citām tēmām, nevis Komisijas pieņemtajiem īstenošanas noteikumiem.
Lai pieņemtu īstenošanas noteikumus, aģentūras pārstāv valde vai līdzvērtīga struktūra, kas minēta Savienības aktā, ar kuru šīs aģentūras ir izveidotas.
3. Lai pieņemtu noteikumus, iestādēm savstarpēji vienojoties, aģentūras neuzskata par iestādēm. Tomēr Komisija apspriežas ar aģentūrām pirms minēto noteikumu pieņemšanas.
4. Noteikumus, ar kuriem ievieš šos Civildienesta noteikumus, tostarp 1. punktā minētos vispārīgos īstenošanas noteikumus, kā arī noteikumus, kas pieņemti pēc iestāžu iecēlējinstitūciju savstarpējas vienošanās, dara zināmus darbiniekiem.
5. Iestāžu un aģentūru administrācijas savā starpā regulāri konsultējas par šo Civildienesta noteikumu piemērošanu. Aģentūras kopīgi ir pārstāvētas minētajās apspriedēs saskaņā ar noteikumiem, kas tām jānosaka, savstarpēji vienojoties.
6. Eiropas Savienības Tiesa pārvalda reģistru ar noteikumiem, ko šo Civildienesta noteikumu ieviešanai pieņēmusi katras iestādes iecēlējinstitūcija, un noteikumiem, kurus pieņēmušas aģentūras, ciktāl tie atkāpjas no Komisijas pieņemtajiem noteikumiem saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru, tostarp visiem tās grozījumiem. Iestādēm un aģentūrām ir tieša piekļuve minētajam reģistram un visas tiesības grozīt savus noteikumus. Dalībvalstīm ir tieša piekļuve minētajam reģistram. Turklāt reizi trijos gados Komisija sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par katras iestādes iecēlējinstitūcijas pieņemtajiem noteikumiem, ar kuriem ievieš šos Civildienesta noteikumus.".
60.
Pievieno šādus pantus:
"111. pants
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 112. pantu attiecībā uz dažiem darba nosacījumu aspektiem, dažiem noteikumu par atalgojumu aspektiem un sociālā nodrošinājuma shēmu.
112. pants
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt Civildienesta noteikumu 56.a, 56.b un 56.c pantā un to VII pielikuma 13. panta 3. punktā un XI pielikuma 9. pantā, kā arī Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta 11. punktā un 96. panta 11. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no 2014. gada 1. janvāra.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt Civildienesta noteikumu 56.a, 56.b un 56.c pantā un to VII pielikuma 13. panta 3. punktā un XI pielikuma 9. pantā, kā arī Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta 11. punktā un 96. panta 11. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 56.a, 56.b un 56.c pantu, to VII pielikuma 13. panta 3. punktu vai XI pielikuma 9. pantu, vai Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 28.a panta 11. punktu vai 96. panta 11. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
113. pants
Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir izvērtēta šo Civildienesta noteikumu darbība."
61.
Noteikumu I pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma A punktu aizstāj ar šādu:
"A. Amatu veidi katrā funkciju grupā, kā noteikts 5. panta 4. punktā
1. Funkciju grupa AD
Ģenerāldirektors
AD 15 - AD 16
Direktors
AD 14 - AD 15
Padomdevējs vai līdzvērtīgs amats
AD 13 - AD 14
Nodaļas vadītājs vai līdzvērtīgs amats
AD 9 - AD 14
Administrators
AD 5 - AD 12
2. Funkciju grupa AST
Vecākais asistents
Veic administratīva, tehniska rakstura darbības vai apmācības, kuru veikšanai ir nepieciešams augsts patstāvības līmenis, kā arī ir atbildīgs par būtiskiem jautājumiem personāla vadības, budžeta izpildes vai politiskās koordinācijas jomā.
AST 10 - AST 11
Asistents
Veic administratīva, tehniska rakstura darbības vai apmācības, kuru veikšanai ir nepieciešams noteikts patstāvības līmenis, jo īpaši attiecībā uz normatīvā regulējuma un noteikumu vai vispārīgu norādījumu īstenošanu, vai strādā par iestādes locekļa personīgo palīgu, par iestādes locekļa biroja vadītāja personīgo palīgu vai par ģenerāldirektora (vai viņa vietnieka), vai līdzvērtīga augstākā līmeņa vadītāja personīgo palīgu.
AST 1 - AST 9
3. Funkciju grupa AST/SC
Sekretārs/kancelejas darbinieks
Veic kancelejiskus un sekretāra uzdevumus, biroja vadību un citus līdzvērtīgus uzdevumus, kuru veikšanai nepieciešams noteikts patstāvības līmenis (11)
SC 1 - SC 6
b)
pielikuma B punktu aizstāj ar šādu:
"B. Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai
1.
Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai AST un AD funkciju grupās
Pakāpe
Asistenti
Administratori
13
-
15%
12
-
15%
11
-
25%
10
20%
25%
9
8%
25%
8
25%
33%
7
25%
36%
6
25%
36%
5
25%
36%
4
33%
-
3
33%
-
2
33%
-
1
33%
-
2.
Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai AST/SC funkciju grupā:
Pakāpe
Sekretāri/kancelejas darbinieki
SC 6
-
SC 5
12%
SC 4
15%
SC 3
17%
SC 2
20%
SC 1
25%"
62.
Noteikumu II pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. panta pirmās daļas otrajā teikumā vārdu "iestāde" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcija";
b)
pielikuma 1. panta otrās daļas otro teikumu aizstāj ar šādu:
"Tomēr katras iestādes iecēlējinstitūcija var nolemt, ka ievēlēšanas nosacījumi jānosaka saskaņā ar iestādes darbinieku vēlmēm, kas izteiktas nobalsošanā.",
c)
pielikuma 1. panta ceturtajā daļā vārdus "abas funkciju grupas" aizstāj ar vārdiem "visas trīs funkciju grupas";
d)
pielikuma 2. panta otrās daļas pirmajā ievilkumā vārdus "2. panta trešajā daļā" aizstāj ar vārdiem "2. pantā".
63.
Noteikumu IV pielikuma vienīgo pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta otrajā daļā skaitli "63" aizstāj ar skaitli "66";
b)
panta 1. punkta trešo daļu svītro;
c)
panta 3. punkta tabulas pēdējā rindā vārdkopu "59 līdz 64" aizstāj ar vārdkopu "59 līdz 65";
d)
panta 4. punkta ceturtajā daļā skaitli "63" aizstāj ar skaitli "66".
64.
Noteikumu IVa pielikumu groza šādi:
a)
1. panta otrajā daļā vārdus "55.a panta 2. punkta e) apakšpunkts" aizstāj ar vārdiem "55.a panta 2. punkta g) apakšpunkts";
b)
Noteikumu 4. panta pirmajā daļā vārdus "ierēdņi, kuri ir pārsnieguši 55 gadu vecumu un kuriem, gatavojoties aiziešanai pensijai, ir atļauts strādāt nepilnu darba laiku" aizstāj ar "ierēdņi, kuriem saskaņā ar Civildienesta noteikumu 55.a panta 2. punkta g) apakšpunktu ir atļauts strādāt nepilnu darba laiku".
65.
Noteikumu V pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 6. pantu aizstāj ar šādu:
"6. pants
Papildus ikgadējam atvaļinājumam ierēdnim pēc pieprasījuma var piešķirt īpašu atvaļinājumu. Jo īpaši, īpašu atvaļinājumu turpmāk minētos gadījumos piešķir šādi:
-
ierēdņa laulību gadījumā: četras dienas,
-
ierēdņa dzīves vietas maiņas gadījumā: līdz divām dienām,
-
nopietnas laulātā slimības gadījumā: līdz trim dienām,
-
laulātā nāves gadījumā: četras dienas,
-
augšupejošā radinieka nopietnas slimības gadījumā: līdz divām dienām,
-
augšupejoša radinieka nāves gadījumā: divas dienas,
-
bērna laulību gadījumā: divas dienas,
-
bērna piedzimšanas gadījumā: 10 dienas, kas jāizmanto 14 nedēļu laikā pēc piedzimšanas,
-
bērna ar invaliditāti vai smagi slima bērna piedzimšanas gadījumā: 20 dienas, kas jāizmanto 14 nedēļu laikā pēc piedzimšanas,
-
sievas nāves gadījumā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā - dienu skaits, kas atbilst atlikušajam grūtniecības un dzemdību atvaļinājumam; ja mirusī sieva nav ierēdne, atlikušo grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laiku nosaka, pēc analoģijas piemērojot Civildienesta noteikumu 58. pantu;
-
smagas bērna slimības gadījumā: līdz divām dienām,
-
ļoti smagas bērna slimības gadījumā, ko apliecina ārsts, vai bērna līdz 12 gadu vecumam hospitalizācijas gadījumā: līdz piecām dienām,
-
bērna nāves gadījumā: četras dienas,
-
bērna adopcijas gadījumā: 20 nedēļas, bet bērna ar invaliditāti adopcijas gadījumā 24 nedēļas.
-
Katrs adoptētais bērns dod tiesības tikai uz vienu īpaša atvaļinājuma laikposmu, ko var sadalīt starp adoptētājiem vecākiem, ja abi ir ierēdņi. To piešķir tikai tad, ja ierēdņa laulātais vismaz uz pusslodzi strādā algotu darbu. Ja laulātais strādā ārpus Savienības iestādēm un saņem pielīdzināmu atvaļinājumu, attiecīgu dienu skaitu atskaita no atvaļinājuma ilguma, uz ko ierēdnim ir tiesības.
-
Vajadzības gadījumā iecēlējinstitūcija var piešķirt papildu īpašu atvaļinājumu, ja tās attiecīgas valsts tiesību akti, kurā noris adopcijas procedūra un kura nav tā valsts, kur strādā adoptētājs ierēdnis, prasa viena vai abu adoptētāju vecāku uzturēšanos tajā valstī.
-
Īpašu 10 dienu garu atvaļinājumu piešķir, ja ierēdnis nevar izmantot pilnu īpašo atvaļinājumu 20 vai 24 nedēļu garumā, ņemot vērā šā ievilkuma pirmajā teikumā minēto iemeslu; šo papildu īpašo atvaļinājumu piešķir tikai vienu reizi par katru adoptēto bērnu.
Iestāde var piešķirt īpašu atvaļinājumu arī kvalifikācijas celšanas un mācību gadījumā, nepārsniedzot to, kas norādīts iestādes sagatavotajā kvalifikācijas celšanas un mācību programmā atbilstīgi Civildienesta noteikumu 24.a pantam.
Turklāt izņēmuma gadījumos īpašu atvaļinājumu var piešķirt ierēdņiem ārkārtēja darba gadījumos, kas pārsniedz ierēdņa parastos pienākumus. Šādu īpašo atvaļinājumu piešķir ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc tam, kad iecēlējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu par ierēdņa darba ārkārtas raksturu.
Šajā pantā ierēdņa neprecēto partneri uzskata par laulāto, ja ir izpildīti VII pielikuma 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmie trīs nosacījumi.
Ja īpašo atvaļinājumu piešķir, ievērojot šo iedaļu, ceļā pavadīto laiku nosaka ar īpašu lēmumu, ņemot vērā konkrētās vajadzības.";
b)
pielikuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
"7. pants
Ierēdņi, kuri ir tiesīgi saņemt ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu, ir tiesīgi katru gadu saņemt divarpus dienu ilgu papildatvaļinājumu, lai apmeklētu savu izcelsmes valsti.
Pirmā daļa attiecas uz ierēdņiem, kuru dienesta vieta atrodas dalībvalstu teritorijās. Ja dienesta vieta ir ārpus šīm teritorijām, atvaļinājuma laiku izcelsmes valsts apmeklēšanai nosaka ar īpašu lēmumu, ņemot vērā konkrētās vajadzības.".
66.
Noteikumu VI pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. pantu aizstāj ar šādu:
"1. pants
Ņemot vērā Civildienesta noteikumu 56. pantā paredzētos ierobežojumus, par virsstundām, ko nostrādājis SC 1 līdz SC 6 pakāpes ierēdnis vai AST 1 līdz AST 4 pakāpes ierēdnis, viņš ir tiesīgs saņemt šādu kompensācijas atvaļinājumu vai piemaksu:
a)
par katru nostrādāto virsstundu viņam ir tiesības uz pusotru stundu kompensācijas atvaļinājuma; par katru virsstundās nostrādāto stundu no plkst. 22.00 līdz 7.00 vai svētdienā vai svētku dienā pienākas divas stundas kompensācijas atvaļinājuma; piešķirot kompensācijas atvaļinājumu, ņem vērā dienesta vajadzības un konkrētā ierēdņa vēlmes;
b)
ja dienesta vajadzību dēļ kompensācijas atvaļinājumu nevar izmantot divu mēnešu laikā pēc mēneša, kurā strādātas virsstundas, iecēlējinstitūcija atļauj izmaksāt piemaksu par nekompensētajām virsstundām pēc likmes 0,56 % no mēneša pamatalgas par katru nostrādāto virsstundu, ņemot vērā a) apakšpunktā noteikto;
c)
lai iegūtu tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai piemaksu par vienu virsstundu, papildus nostrādātajam laikam ir jābūt ilgākam par 30 minūtēm.";
b)
pielikuma 3. pantu aizstāj ar šādu:
"3. pants
Neatkarīgi no iepriekšminētajiem šā pielikuma noteikumiem, piemaksu par virsstundām, ko nostrādājuši dažu grupu ierēdņi SC 1 līdz SC 6 pakāpē un AST 1 līdz AST 4 pakāpē, īpašos apstākļos var izmaksāt kā fiksētu pabalstu, kura summu un noteikumus pēc apspriešanās ar Apvienoto komiteju nosaka iecēlējinstitūcija.".
67.
Noteikumu VII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. panta 3. punktā vārdus "3. pakāpes" aizstāj ar vārdiem "AST 3 pakāpes";
b)
pielikuma 3. panta 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Tiesības saņemt minēto pabalstu sākas tā mēneša pirmajā dienā, kad bērns sāk apmeklēt pamatizglītības iestādi, un beidzas tā mēneša beigās, kad bērns pabeidz mācības, vai tā mēneša beigās, kad bērns sasniedz 26 gadu vecumu, atkarībā no tā, kurš notikums iestājās agrāk.";
c)
pielikuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
"7. pants
1. Ierēdnis ir tiesīgs saņemt vienotas likmes maksājumu, kas atbilst ceļa izdevumiem viņam pašam, viņa laulātajam un apgādājamiem, kuri faktiski dzīvo viņa mājsaimniecībā:
a)
uzsākot dienesta attiecības - no vietas, kur viņš tika iecelts amatā, līdz viņa dienesta vietai;
b)
dienesta attiecības pārtraucot Civildienesta noteikumu 47. panta nozīmē - no dienesta vietas līdz izcelsmes vietai, kā tā definēta šā panta 4. punktā;
c)
par katru pārcelšanos, kas saistīta ar dienesta vietas maiņu.
Ierēdņa nāves gadījumā viņu pārdzīvojušais laulātais un apgādājamie ir tiesīgi saņemt vienotās likmes maksājumu ar tādiem pašiem nosacījumiem.
Ceļa izdevumus neatlīdzina par bērniem, kas visa kalendārā gada laikā ir jaunāki par diviem gadiem.
2. Vienotās likmes maksājuma pamatā ir piemaksa par ģeogrāfiskā attāluma kilometru starp 1. punktā minētajām vietām.
Piemaksa par attālumu ir:
EUR 0 par kilometru,
ja attālums ir no 0 līdz 200 km
EUR 0,1895 par kilometru,
ja attālums ir no 201 līdz 1 000 km
EUR 0,3158 par kilometru,
ja attālums ir no 1 001 līdz 2 000 km
EUR 0,1895 par kilometru,
ja attālums ir no 2 001 līdz 3 000 km
EUR 0,0631 par kilometru,
ja attālums ir no 3 001 līdz 4 000 km
EUR 0,0305 par kilometru,
ja attālums ir no 4 001 līdz 10 000 km
EUR 0 par kilometru,
ja attālums pārsniedz 10 000 km.
Iepriekš norādītajai piemaksai par attālumu pievieno vienotas likmes piemaksu šādā apmērā:
-
EUR 94,74, ja ģeogrāfiskais attālums starp 1. punktā minētajām vietām ir no 600 km līdz 1 200 km,
-
EUR 189,46, ja ģeogrāfiskais attālums starp 1. punktā minētajām vietām pārsniedz 1 200 km.
Iepriekš minētās piemaksas par attālumu un vienotas likmes piemaksas pārskata katru gadu tādā pašā apmērā kā atalgojumu.
3. Atkāpjoties no 2. punkta, ceļa izdevumus saistībā ar pārcelšanos, kas saistīta ar dienesta vietas maiņu no Eiropas Savienības dalībvalstu teritorijas uz dienesta vietu ārpus minētajām teritorijām, vai ar pārcelšanos, kas saistīta ar dienesta vietu maiņu ārpus minētajām teritorijām, atlīdzina ar vienotas likmes maksājumu, par pamatu ņemot lidojuma izmaksas klasē, kas ir nākamā augstākā pēc ekonomiskās klases.
4. Ierēdņa izcelsmes vietu, viņam stājoties amatā, nosaka, principā ņemot vērā vietu, kur viņš tika iecelts amatā vai - pēc skaidri izteikta un pienācīgi pamatota lūguma - viņa interešu centru. Šādi noteiktu izcelsmes vietu var mainīt ar īpašu iecēlējinstitūcijas lēmumu gan ierēdņa dienesta laikā, gan ierēdnim dienestu atstājot. Tomēr ierēdņa dienesta laikā šādu lēmumu pieņem tikai izņēmuma gadījumā, ja viņš iesniedzis attiecīgus apstiprinošus pierādījumus.
Tomēr šādu izmaiņu rezultātā par ierēdņa interešu centru nevar atzīt vietu, kas atrodas ārpus Savienības dalībvalstu teritorijām, kā arī ārpus tām valstīm un teritorijām, kas uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā, un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu teritorijām.";
d)
pielikuma 8. pantu aizstāj ar šādu:
"8. pants
1. Ierēdņi, kas ir tiesīgi saņemt ekspatriācijas vai ārvalstnieka pabalstu, ņemot vērā 2. punktā noteikto ierobežojumu, katru kalendāro gadu ir tiesīgi saņemt vienotas likmes maksājumu, kas ir atbilst ceļa izdevumiem no dienesta vietas līdz 7. pantā definētajai izcelsmes vietai pašiem, bet gadījumos, kad viņi ir tiesīgi saņemt apgādnieka pabalstu, arī par laulāto un apgādājamiem 2. panta nozīmē.
Ja gan vīrs, gan sieva ir Eiropas Savienības ierēdņi, katram no viņiem ir tiesības par sevi un par apgādājamajām personām saņemt vienotas likmes maksājumu par ceļa izdevumiem saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem; katrs apgādājamais ir tiesīgs saņemt tikai vienu maksājumu. Maksājumu par apgādājamajiem bērniem nosaka pēc vīra vai sievas lūguma, pamatojoties uz viena laulātā izcelsmes vietu.
Ja ierēdnis attiecīgajā gadā stājas laulībā un līdz ar to iegūst tiesības saņemt apgādnieka pabalstu, ceļa izdevumus, kas izmaksājami laulātajam, aprēķina proporcionāli laikam no laulību noslēgšanas datuma līdz gada beigām.
Grozījumi aprēķina pamatā, kas var rasties ģimenes stāvokļa izmaiņu dēļ pēc attiecīgo summu izmaksas datuma, neuzliek par pienākumu attiecīgajam ierēdnim atmaksāt saņemtās summas.
Ceļa izdevumus neatlīdzina par bērniem, kas visa kalendārā gada laikā ir jaunāki par diviem gadiem.
2. Vienotas likmes maksājumu aprēķina, par pamatu ņemot piemaksu par ģeogrāfisko attālumu kilometros no ierēdņa dienesta vietas līdz izcelsmes vietai.
Ja 7. pantā definētā izcelsmes vieta atrodas ārpus Savienības dalībvalstu teritorijām, kā arī ārpus tām valstīm un teritorijām, kas uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā, un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu teritorijām, vienotās likmes maksājumam par pamatu izmanto piemaksu par ģeogrāfisko attālumu kilometros no ierēdņa dienesta vietas līdz tās dalībvalsts galvaspilsētai, kuras pilsonis viņš ir. Ierēdņi, kuru izcelsmes vieta atrodas ārpus Savienības dalībvalstu teritorijām, kā arī ārpus tām valstīm un teritorijām, kas uzskaitītas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā, un ārpus Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas dalībvalstu teritorijām un kuri nav kādas dalībvalsts pilsoņi, nav tiesīgi saņemt vienotas likmes maksājumu.
Piemaksa par attālumu ir:
EUR 0 par kilometru,
ja attālums ir no 0 līdz 200 km
EUR 0,3790 par kilometru,
ja attālums ir no 201 līdz 1 000 km
EUR 0,6316 par kilometru,
ja attālums ir no 1 001 līdz 2 000 km
EUR 0,3790 par kilometru,
ja attālums ir no 2 001 līdz 3 000 km
EUR 0,1262 par kilometru,
ja attālums ir no 3 001 līdz 4 000 km
EUR 0,0609 par kilometru,
ja attālums ir no 4 001 līdz 10 000 km
EUR 0 par kilometru,
ja attālums pārsniedz 10 000 km.
Iepriekš norādītajai piemaksai par attālumu pievieno vienotas likmes piemaksu šādā apmērā:
-
EUR 189,48, ja ģeogrāfiskais attālums starp dienesta vietu un izcelsmes vietu ir no 600 km līdz 1 200 km,
-
EUR 378,93, ja ģeogrāfiskais attālums starp dienesta vietu un izcelsmes vietu pārsniedz 1 200 km.
Iepriekš minētās piemaksas par attālumu un vienotas likmes piemaksas pārskata katru gadu tādā pašā mērā kā atalgojumu.
3. Ierēdnis, kurš kalendārā gada gaitā kāda iemesla dēļ, izņemot nāves iestāšanos, pārtrauc dienestu vai kurš daļu no gada atrodas atvaļinājumā personisku iemeslu dēļ, ja viņš šajā gadā ir aktīvi nodarbināts kādas Savienības iestādes dienestā mazāk par deviņiem mēnešiem attiecīgajā gadā, ir tiesīgs saņemt tikai daļu no 1. un 2. punktā paredzētā vienotas likmes maksājuma, ko aprēķina proporcionāli aktīvā nodarbinātībā pavadītajam laikam.
4. Šā panta 1., 2. un 3. punkts attiecas uz ierēdņiem, kuru dienesta vieta atrodas dalībvalstu teritorijās. Ierēdņi, kuru dienesta vieta atrodas ārpus dalībvalstu teritorijas, ir tiesīgi katru kalendāro gadu saņemt vienotas likmes maksājumu par ceļa izdevumiem uz viņu izcelsmes vietu vai atlīdzību par ceļa izdevumiem uz kādu citu vietu, kas nepārsniedz ceļa izdevumus uz viņu izcelsmes vietu, un, ja viņi ir tiesīgi saņemt apgādnieka pabalstu, arī ceļa izdevumu atlīdzību par laulāto un citiem apgādājamiem 2. panta nozīmē. Taču ja laulātais un 2. panta 2. punktā minētās personas nedzīvo kopā ar ierēdni viņa dienesta vietā, viņiem ir tiesības katru kalendāro gadu saņemt atlīdzību par ceļa izdevumiem no izcelsmes vietas uz dienesta vietu vai uz kādu citu vietu, kas nepārsniedz iepriekšminētā brauciena izmaksas.
Vienotās likmes maksājuma pamatā ir lidojuma izmaksas ekonomiskajā klasē.";
e)
pielikuma 9. pantu aizstāj ar šādu:
"9. pants
1. Ņemot vērā izmaksu maksimālo robežu, ierēdņi, kuriem jāmaina uzturēšanās vieta, lai, stājoties amatā, ievērotu Civildienesta noteikumu 20. pantu, vai kuriem, jau esot amatā, vēlāk jāmaina dienesta vieta un kuri par tiem pašiem izdevumiem nav saņēmuši atlīdzību no citiem avotiem, ir tiesīgi saņemt atlīdzību par izdevumiem, kas radušies saistībā ar mēbeļu un personiskās lietošanas priekšmetu pārvešanu, ieskaitot apdrošināšanu pret parasto risku (proti, materiāli zaudējumi, zādzība, ugunsgrēks).
Nosakot izmaksu maksimālās robežas, ņem vērā ierēdņa ģimenes situāciju pārcelšanās laikā, kā arī pārcelšanās un saistītās apdrošināšanas vidējās izmaksas.
Katras iestādes iecēlējinstitūcija pieņem vispārīgus īstenošanas noteikumus, lai izpildītu šo punktu.
2. Dienesta attiecību pārtraukšanas vai ierēdņa nāves gadījumā izdevumus, kas radušies, pārceļoties no viņa dienesta vietas uz viņa izcelsmes vietu, atlīdzina, nepārsniedzot 1. punktā noteiktos ierobežojumus. Ja mirušais ierēdnis nebija precējies, izdevumus atlīdzina viņa tiesību pārņēmējiem.
3. Štata ierēdņa gadījumā pārcelšanos veic viena gada laikā pēc viņa pārbaudes laika beigām. Pārtraucot dienesta attiecības, pārcelšanos veic trīs gadu laikā, kā paredzēts 6. panta 4. punkta otrajā daļā. Pārcelšanās izdevumus, kas rodas pēc šajā punktā noteikto termiņu beigām, atlīdzina tikai izņēmuma gadījumos un ar īpašu iecēlējinstitūcijas lēmumu.";
f)
pielikuma 13. pantu groza šādi:
i)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Reizi divos gados Komisija pārskata 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās likmes. Minēto pārskatīšanu veic, ņemot vērā ziņojumu par viesnīcu, restorānu un sabiedriskās ēdināšanas cenām, un tās pamatā ir šādu cenu attīstības indeksi. Lai veiktu minēto pārskatīšanu, Komisija rīkojas, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu.",
ii)
pievieno šādu punktu:
"4. Atkāpjoties no 1. punkta, izmitināšanas izmaksas, kas ierēdņiem rodas komandējumos uz viņu iestādes galvenajām darba vietām, kā minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 6. protokolā, var atlīdzināt, balstoties uz vienotas likmes summu, kas nepārsniedz attiecīgajām dalībvalstīm noteikto maksimālo summu.";
g)
pielikuma 13.a pantā vārdus "dažādas iestādes" aizstāj ar "dažādo iestāžu iecēlējinstitūcijas";
h)
pielikuma 17. pantu groza šādi:
i)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Katrs ierēdnis saņem maksājumus tajā vietā un tās valsts valūtā, kurā viņš veic savus pienākumus, vai pēc ierēdņa lūguma maksājumus euro ieskaita jebkurā Eiropas Savienības bankā.",
ii)
panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"Saskaņā ar nosacījumiem, kuri paredzēti noteikumos, ko, savstarpēji vienojoties, pēc apspriešanās ar Civildienesta noteikumu komiteju pieņēmusi katras iestādes iecēlējinstitūcija, ierēdņi var pieteikties uz īpašu viņu atalgojuma daļas regulāru pārskaitīšanu.",
iii)
panta 3. punkta pirmajā teikumā aiz vārda "veic" iekļauj vārdus "attiecīgās dalībvalsts valūtā",
iv)
panta 4. punkta pirmajā teikumā aiz vārdiem "uz citu dalībvalsti" iekļauj vārdus "vietējā valūtā".
68.
Noteikumu VIII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 3. panta b) punktā vārdus "saskaņā ar Civildienesta noteikumu 41. un 50. pantu" aizstāj ar vārdiem "saskaņā ar Civildienesta noteikumu 41., 42.c un 50. pantu";
b)
pielikuma 5. pantu aizstāj ar šādu:
"5. pants
Neatkarīgi no šā pielikuma 2. panta noteikumiem, ierēdņi, kuri paliek dienestā pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas, par katru gadu, kas nostrādāts pēc šā vecuma, ir tiesīgi uz pensijas palielinājumu 1,5 % apmērā no pamatalgas, ko ņem vērā, aprēķinot viņu pensiju, ar nosacījumu, ka pensijas un palielinājuma kopējā summa nepārsniedz 70 % no viņu pēdējās pamatalgas, kā minēts attiecīgi Civildienesta noteikumu 77. panta otrajā vai trešajā daļā.
Šādu palielinājumu piešķir arī tāda ierēdņa nāves gadījumā, kurš ir palicis dienestā pēc pensionēšanās vecuma sasniegšanas.";
c)
pielikuma 6. pantā vārdus "1. pakāpes pirmā līmeņa" aizstāj ar vārdiem "AST 1 pakāpes pirmā līmeņa";
d)
pielikuma 9. pantu aizstāj ar šādu:
"9. pants
Ierēdnis, kas atstāj dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas, var lūgt, lai viņa izdienas pensijas izmaksa:
a)
tiek atlikta līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu; vai
b)
tiek veikta nekavējoties, ja viņš nav jaunāks par 58 gadiem. Minētajā gadījumā izdienas pensiju samazina par summu, ko aprēķina atbilstoši ierēdņa vecumam brīdī, kad viņš sāk saņemt pensiju.
Pensiju samazina par 3,5 % par katru gadu pirms gada, kurā ierēdņi iegūtu tiesības saņemt izdienas pensiju Civildienesta noteikumu 77. panta nozīmē. Ja starpība starp vecumu, kurā tiek iegūtas tiesības saņemt izdienas pensiju Civildienesta noteikumu 77. panta nozīmē, un attiecīgās personas vecumu attiecīgajā brīdī pārsniedz precīzu gadu skaitu, samazinājumu attiecina uz vēl vienu gadu.";
e)
pielikuma 11. panta 2. punkta otrajā daļā vārdu "iestāde" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcija";
f)
pielikuma 12. pantu groza šādi:
i)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Ierēdnis, kurš vēl nav sasniedzis pensionēšanās vecumu un kura dienesta attiecības izbeidzas citu iemeslu dēļ, izņemot nāvi vai invaliditāti, un kuram nav tiesību saņemt tūlītēju vai atliktu izdienas pensiju, atstājot dienestu, ir tiesīgs saņemt:
a)
ja viņš ir nostrādājis mazāk nekā gadu un nav izmantojis 11. panta 2. punktā paredzēto iespēju, pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata, kas vienāds ar trīskāršu no viņa pamatalgas ieturēto summu, lai veiktu pensijas iemaksas pēc visu saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 42. un 112. pantu samaksāto summu atskaitīšanas;
b)
citos gadījumos 11. panta 1. punktā paredzētos pabalstus vai šādu pabalstu aktuārā ekvivalenta iemaksu privātā apdrošināšanas sabiedrībā vai pensiju fondā pēc viņa izvēles, ar nosacījumu, ka šī sabiedrība vai fonds garantē, ka:
i)
kapitāls netiks atmaksāts;
ii)
mēneša ienākumus izmaksās agrākais no 60 gadu vecuma un vēlākais no 66 gadu vecuma;
iii)
ir paredzēti noteikumi par reversijas vai apgādnieka zaudējuma pensijām;
iv)
pārvedumu uz citu apdrošināšanas sabiedrību vai citu fondu atļaus vienīgi tad, ja minētais fonds atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti i), ii) un iii) punktā.";
ii)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Atkāpjoties no 1. punkta b) apakšpunkta, ierēdņi, kuri nav sasnieguši pensionēšanās vecumu un kuri kopš savu pienākumu pildīšanas sākšanas pensiju tiesību nodibināšanas vai uzturēšanas nolūkā ir veikuši iemaksas valsts pensiju shēmā, privātā apdrošināšanas shēmā vai pensiju fondā pēc viņu izvēles, kas atbilst 1. punktā noteiktajām prasībām, un kuru dienesta attiecības izbeidzas tādu iemeslu dēļ, kas nav nāve vai invaliditāte, un kuriem nav tiesību saņemt tūlītēju vai atliktu izdienas pensiju, atstājot dienestu, ir tiesīgi saņemt pabalstu sakarā ar atbrīvošanu no amata, kas vienāds ar viņu pensiju tiesību aktuāro vērtību, kuras iegūtas, strādājot iestādēs. Minētajos gadījumos maksājumus, kas veikti, lai nodibinātu vai uzturētu savas pensijas tiesības valsts pensiju shēmā, piemērojot Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 42. vai 112. pantu, atskaita no pabalsta sakarā ar atbrīvošanu no amata.";
g)
pielikuma 15. pantā vārdkopu "63 gadu" aizstāj ar vārdu "pensionēšanās";
h)
pielikuma 18.a pantā vārdkopu "63 gadu" aizstāj ar vārdu "pensionēšanās";
i)
pielikuma 27. panta otrajā daļā vārdu "koriģējot" aizstāj ar vārdu "pārskatot";
j)
pielikuma 45. pantu groza šādi:
i)
panta trešajā daļā vārdus "dzīvesvietas dalībvalsts" aizstāj ar vārdiem "Eiropas Savienības",
ii)
panta ceturtās daļas pirmajā teikumā aiz vārda "iemaksā" iekļauj vārdus "jebkurā Eiropas Savienības bankā vai",
iii)
panta ceturtās daļas otrajā teikumā svītro vārdus "euro tās valsts bankā, kurā atrodas iestādes mītne, vai".
69.
Noteikumu IX pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 2. panta 3. punktā vārdu "iestādes" aizstāj ar vārdiem "katras iestādes iecēlējinstitūcija";
b)
pielikuma 5. panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
"Disciplinārlietu kolēģiju, turpmāk - "kolēģija", izveido katrā iestādē, ja vien divas vai vairākas aģentūras nav nolēmušas saskaņā ar Civildienesta noteikumu 9. panta 1.a punktu izveidot kopīgu kolēģiju.";
c)
pielikuma 30. pantu aizstāj ar šādu:
"30. pants
Neskarot 2. panta 3. punktu, katras iestādes iecēlējinstitūcija pēc saviem ieskatiem, apspriežoties ar Personāla komiteju, pieņem šā pielikuma īstenošanas kārtību.".
70.
Noteikumu X pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 6. pantu aizstāj ar šādu:
"6. pants
Ierēdnim katru kalendāro gadu ir tiesības uz ikgadējo atvaļinājumu divas darba dienas par katru nostrādāto mēnesi.
Neatkarīgi no šā panta pirmās daļas, ierēdņiem, kuri 2014. gada 1. janvārī savus amata pienākumus jau pilda trešā valstī, ir tiesības uz:
-
trim darba dienām no 2014. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. decembrim;
-
divarpus darba dienām no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim.";
b)
pielikuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
"7. pants
Tajā gadā, kad ierēdnis sāk vai beidz pildīt pienākumus trešā valstī, tam ir tiesības uz divu darbdienu atvaļinājumu par katru pilnu nostrādāto mēnesi, uz divu darba dienu atvaļinājumu par katru nepilnu mēnesi, kurā nostrādātas vairāk nekā 15 dienas, un uz vienu darba dienu par nepilnu mēnesi, kurā nostrādātas 15 vai mazāk dienas.
Ja ierēdnis citu iemeslu dēļ, nevis dienesta vajadzībām, nav pilnībā izmantojis savu ikgadējo atvaļinājumu līdz kārtējā kalendārā gada beigām, atvaļinājuma laiks, ko var pārnest uz nākamo gadu, nepārsniedz 14 darba dienas.";
c)
pielikuma 8. pantam pievieno šādu daļu:
"Ierēdņi, kuri saskaņā ar Civildienesta noteikumu 24.a pantu piedalās kvalifikācijas celšanas kursos un kuriem saskaņā ar šā panta pirmo daļu ir piešķirts atpūtas atvaļinājums, apņemas attiecīgā gadījumā apvienot uzturēšanos, kas paredzēta kvalifikācijas celšanai, ar savu atpūtas atvaļinājumu.";
d)
pielikuma 9. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Ikgadējo atvaļinājumu pēc ierēdņa vēlēšanās var izņemt visu uzreiz vai arī pa vairākām daļām, ņemot vērā dienesta vajadzības. Taču tam jāietver vismaz viens divu nepārtrauktu nedēļu laikposms.";
e)
pielikuma 10. pantu aizstāj ar šādu:
"10. pants
1. Piemaksu par dzīves apstākļiem nosaka kā procentuālo daļu no atsauces summas atkarībā no ierēdņa dienesta vietas. Minētā atsauces summa ietver kopējo pamatalgu, kā arī ekspatriācijas pabalstu, apgādnieka pabalstu un apgādājamā bērna pabalstu, atņemot no tiem obligātos atskaitījumus, kas minēti Civildienesta noteikumos vai noteikumos, kas pieņemti to īstenošanai.
Šādu piemaksu neizmaksā, ja ierēdnis strādā valstī, kurā dzīves apstākļi ir uzskatāmi par līdzvērtīgiem tiem apstākļiem, kādi parasti ir Eiropas Savienībā.
Attiecībā uz citām dienesta vietām piemaksu par dzīves apstākļiem nosaka, ņemot vērā inter alia šādus parametrus:
-
sanitāros un ārstniecības apstākļus,
-
drošību,
-
klimatu,
-
nošķirtības pakāpi,
-
citus vietējos dzīves apstākļus.
Iecēlējinstitūcija, saņemot Personāla komitejas atzinumu, katru gadu pārskata un vajadzības gadījumā koriģē piemaksu par dzīves apstākļiem katrā dienesta vietā.
Iecēlējinstitūcija var pieņemt lēmumu piešķirt papildu prēmiju papildus pabalstam par dzīves apstākļiem gadījumos, kad ierēdnis vairākkārt ticis norīkots izpildīt uzdevumus dienesta vietā, kurā apstākļi ir uzskatāmi par sarežģītiem vai ļoti sarežģītiem. Minētā papildu prēmija nepārsniedz 5 % no pirmajā daļā minētās atsauces vērtības, un iecēlējinstitūcija pienācīgi pamato katru savu lēmumu, lai ievērotu vienādu attieksmi, un balstās uz iepriekšējā uzdevuma sarežģītības pakāpi.
2. Ja dzīves apstākļi dienesta vietā rada personisku apdraudējumu ierēdnim, tam piešķir pagaidu papildu piemaksu ar īpašu pamatotu lēmumu, ko pieņem iecēlējinstitūcija. Minēto piemaksu nosaka procentos no atsauces summas, kas minēta 1. punkta pirmajā daļā:
-
ja iestāde neiesaka saviem darbiniekiem apmesties dienesta vietā kopā ar ģimeni vai citiem apgādājamiem, ar nosacījumu, ka darbinieki ņem vērā šo ieteikumu,
-
ja iestāde nolemj uz laiku skaitliski samazināt darbinieku skaitu, kas pilda pienākumus šajā dienesta vietā.
Pienācīgi pamatotos gadījumos iecēlējinstitūcija var arī noteikt, ka attiecīgais amats nav piemērots cilvēkiem, kuriem ir ģimene. Iepriekš minēto pabalstu izmaksā tiem darbiniekiem, kuri ievēro minēto noteikumu.
3. Iecēlējinstitūcija pieņem detalizētus šā panta piemērošanas noteikumus.";
f)
pielikuma 11. panta pirmajā teikumā vārdu "Beļģijā" aizstāj ar vārdiem "Eiropas Savienībā";
g)
pielikuma 13. pantu aizstāj ar šādu:
"13. pants
Lai neatkarīgi no dienesta vietas, ciktāl tas iespējams, ierēdņiem nodrošinātu līdzvērtīgu pirktspēju, 12. pantā minēto korekcijas koeficientu reizi gadā pārskata saskaņā ar XI pielikumu. Attiecībā uz pārskatīšanu visas vērtības uzskata par atsauces vērtībām. Komisija divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas pārskatītās vērtības informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
Ja konkrētā valstī tomēr atklājas, ka kopš iepriekšējās korekcijas dzīves dārdzības izmaiņas, to nosakot ar korekcijas koeficienta un atbilstošā valūtas maiņas kursa palīdzību, pārsniedz 5 %, tiek veikti starpposma pasākumi korekcijas koeficienta pārskatīšanai saskaņā ar pirmajā punktā noteikto procedūru.";
h)
pielikuma 23. pantu aizstāj ar šādu:
"23. pants
Pamatojoties uz sarakstu, kurā iekļautas iecēlējinstitūcijas noteiktās valstis, un ja iestāde ierēdni nenodrošina ar mājokli, iecēlējinstitūcija vai nu izmaksā ierēdnim mājokļa pabalstu vai atlīdzina ierēdņa maksāto īres maksu.
Mājokļa pabalstu maksā pēc īres līguma uzrādīšanas, ja vien iecēlējinstitūcija neatsakās no minētā pienākuma pienācīgi pamatotu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar praksi un vietējiem apstākļiem dienesta vietā attiecīgajā trešā valstī. Mājokļa pabalstu aprēķina, ņemot vērā pirmkārt ierēdņa pienākumu līmeni un tad viņa apgādājamās ģimenes sastāvu.
Īres maksu atlīdzina ar nosacījumu, ka iecēlējinstitūcija ir devusi skaidru atļauju īrēt attiecīgo mājokli un ka tā pirmkārt atbilst ierēdņa pienākumu līmenim un tad apgādājamās ģimenes sastāvam.
Iecēlējinstitūcija paredz detalizētus šā panta piemērošanas noteikumus. Mājokļa pabalsts nekādā gadījumā nepārsniedz ierēdnim radušās izmaksas.".
71.
Noteikumu XI pielikumu aizstāj ar šādu:
"XI PIELIKUMS
CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 64. UN 65. PANTA ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI
1. NODAĻA
IKGADĒJA ATALGOJUMA PĀRSKATĪŠANA, KAS PAREDZĒTA CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 65. PANTA 1. PUNKTĀ
1. Iedaļa
Ikgadējo pārskatīšanu noteicošie faktori
1. pants
1. Eiropas Savienības Statistikas biroja (Eurostat) ziņojums
Civildienesta noteikumu 65. panta 1. punktā un X pielikuma 13. pantā paredzētās pārskatīšanas nolūkā Eurostat katru gadu pirms oktobra beigām sagatavo ziņojumu par dzīves dārdzības izmaiņām Briselē un Luksemburgā, ekonomisko paritāti starp Briseli un konkrētām vietām dalībvalstīs un trešās valstīs, ja tas nepieciešams, un izmaiņām centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu algu pirktspējā.
2. Dzīves dārdzības izmaiņas Beļģijā un Luksemburgā
Eurostat izveido indeksu, lai izmērītu Savienības ierēdņu dzīves dārdzības izmaiņas Beļģijā un Luksemburgā. Šo indeksu (turpmāk "apvienotais indekss") aprēķina, ņemot vērā valstu inflāciju (ko mēra ar patērētāju cenu saskaņotajiem indeksiem (HICP) Beļģijas gadījumā un patērētāju cenu indeksu (CPI) Luksemburgas gadījumā) laikposmā no iepriekšējā gada jūnija mēneša līdz attiecīgā gada jūnija mēnesim atbilstoši minētajās dalībvalstīs strādājošo sadalījumam.
3. Dzīves dārdzības izmaiņas ārpus Briseles
a)
Eurostat, vienojoties ar valstu statistikas institūtiem vai citām attiecīgām dalībvalstu iestādēm, kā tās definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 223/2009 (12) (turpmāk "valstu statistikas institūti vai citas atbilstošas iestādes dalībvalstīs"), aprēķina ekonomisko paritāti, kas nosaka pirktspējas ekvivalenci:
i)
attiecībā uz to Savienības ierēdņu algām, kas strādā dalībvalstu galvaspilsētās, izņemot Nīderlandi, kur Amsterdamas vietā izmanto Hāgu, un noteiktās citās dienesta vietās, salīdzinājumā ar Briseli;
ii)
attiecībā uz ierēdņu pensijām, ko maksā dalībvalstīs, salīdzinājumā ar Beļģiju;
b)
ekonomiskā paritāte attiecas uz katra gada jūnija mēnesi;
c)
ekonomisko paritāti aprēķina tā, lai katru pamata sastāvdaļu var pārskatīt divas reizes gadā, un to pārbauda, vismaz vienu reizi piecos gados veicot nepastarpinātu apsekojumu. Eurostat atjaunina ekonomisko paritāti, izmantojot izmaiņas dalībvalstu Saskaņotajā patēriņa cenu indeksā un visatbilstošākos rādītājus, kā tos noteikusi 13. pantā minētā Civildienesta noteikumu 64. un 65. panta darba grupa;
d)
ārpus Beļģijas un Luksemburgas dzīves dārdzības izmaiņas pārskata periodā mēra, izmantojot netiešos indeksus. Šos indeksus aprēķina, apvienoto indeksu reizinot ar ekonomiskās paritātes izmaiņām.
4. Centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu algas pirktspējas izmaiņas (specifiski rādītāji)
a)
Lai noteiktu, kā procentuāli uz augšu vai leju ir izmainījusies valsts civildienestā saņemto algu pirktspēja, Eurostat, pamatojoties uz valstu statistikas institūtu vai citu atbilstošo iestāžu dalībvalstīs līdz septembra beigām sniegto informāciju, aprēķina specifiskos rādītājus, kas atspoguļo izmaiņas centrālajā pārvaldē strādājošo civildienesta ierēdņu faktiskajā atalgojumā laikposmā no iepriekšējā gada jūlija mēneša līdz attiecīgā gada jūlija mēnesim. Abos atalgojumu rādītājos būtu jāatspoguļo viena divpadsmitā daļa no visu gadā izmaksāto maksājumu summas.
Ir divu veidu specifiskie rādītāji:
i)
viens rādītājs katrai Civildienesta noteikumos definētajai funkciju grupai;
ii)
vidējais rādītājs, kas svērts, lai atspoguļotu valsts civildienesta ierēdņu skaitu atbilstoši katrai funkciju grupai.
Katru no šiem rādītājiem nosaka reālos bruto un reālos neto skaitļos. Bruto vērtību pārrēķinot neto, ņem vērā tiesību aktos noteiktos atskaitījumus un vispārējos nodokļu uzlikšanas faktorus.
Lai noteiktu Eiropas Savienības kopējos bruto un neto rādītājus, Eurostat izmanto paraugu, kurā ir šādas dalībvalstis: Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Austrija, Polija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste. Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 336. pantam var pieņemt jaunu paraugu, kurā būtu pārstāvēti vismaz 75 % no Savienības iekšzemes kopprodukta (IKP) un kuru piemēros no gada, kas seko tā pieņemšanas gadam. Katras atsevišķās valsts rezultātus sver proporcionāli tās atbilstošajam valsts IKP kopapjomam, kas noteikts, izmantojot pirktspējas paritāti, kā tā norādīta jaunākajos statistikas datos, kuri publicēti saskaņā ar nacionālo kontu definīcijām pašreiz spēkā esošajā Eiropas kontu sistēmā.
b)
Pēc Eurostat pieprasījuma valstu statistikas institūti vai citas atbilstošas iestādes dalībvalstīs tam iesniedz papildu informāciju, kuru tas uzskata par nepieciešamu, lai noteiktu specifisku rādītāju, kas precīzi izmērītu valsts civildienesta ierēdņu pirktspējas izmaiņas.
Ja pēc turpmākas konsultēšanās ar valstu statistikas birojiem, institūtiem vai citām atbilstošām iestādēm dalībvalstīs Eurostat iegūtajā informācijā atklāj statistiskas anomālijas vai uzskata par neiespējamu noteikt rādītājus, kas ar statistisku precizitāti novērtētu izmaiņas konkrētas dalībvalsts civildienesta ierēdņu faktiskajos ienākumos, tas ziņo par to Komisijai un nodrošina tai visus materiālus, kas nepieciešami izvērtējuma veikšanai.
c)
Papildus specifiskajiem rādītājiem Eurostat aprēķina atbilstošus kontroles rādītājus. Viens šāds rādītājs ir dati par faktisko atalgojumu uz cilvēku centrālajā pārvaldē, kas sagatavoti saskaņā ar nacionālo kontu definīcijām pašreiz spēkā esošajā Eiropas kontu sistēmā.
Eurostat ziņojumam par specifiskajiem rādītājiem pievieno komentārus par atšķirībām starp šiem rādītājiem un šajā punktā minētajiem kontroles rādītājiem.
2. pants
Piemērojot šā pielikuma 15. pantu, Komisija regulāri apzina iestāžu iecelšanas amatā vajadzības.
2. Iedaļa
Ikgadējās atalgojuma un pensiju pārskatīšanas kārtība
3. pants
1.
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 65. pantu, pamatojoties uz kritērijiem, kas izklāstīti šā pielikuma 1. iedaļā, atalgojumu un pensijas pārskata līdz katra gada beigām, pārskatītajam atalgojumam un pensijām stājoties spēkā 1. jūlijā.
2.
Pārskatīšanas izmaiņas lielumu iegūst, apvienoto indeksu reizinot ar specifisko rādītāju. Pārskatīšanas izmaiņas izsaka neto vērtībās kā procentu rādītāju, kas vienāds visiem.
3.
Šādi noteiktu pārskatīšanas izmaiņas lielumu iestrādā Civildienesta noteikumu 66. pantā, Civildienesta noteikumu XIII pielikumā un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 20., 93. un 133. pantā iekļautajās pamatalgu tabulās saskaņā ar šādu metodi:
a)
neto atalgojumu un neto pensiju bez korekcijas koeficienta palielina vai samazina par iepriekšminēto pārskatīšanas izmaiņas lielumu;
b)
jauno pamatalgu tabulu sagatavo, aprēķinot bruto summu, kas pēc nodokļu atskaitīšanas, ņemot vērā 4. punktu, un pēc obligāto sociālā nodrošinājuma un pensiju iemaksu atskaitīšanas, atbilst neto summai;
c)
neto summas pārvēršot bruto summās, ņem vērā neprecēta ierēdņa situāciju, kurš nesaņem Civildienesta noteikumos paredzētos pabalstus.
4.
Regulas (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 260/68 piemērošanas nolūkā minētās regulas 4. pantā noteiktās summas reizina ar lielumu, kas sastāv no:
a)
lieluma, kas radies iepriekšējās pārskatīšanas rezultātā; un/vai
b)
atalgojuma, kas minēts 2. punktā, pārskatīšanas likmes.
5.
Beļģijai un Luksemburgai korekcijas koeficientu nepiemēro. Korekcijas koeficientus piemēro:
a)
to Eiropas Savienības ierēdņu algām, kas strādā citās dalībvalstīs un atsevišķās citās dienesta vietās;
b)
atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 82. panta 1. punkta, Eiropas Savienības pensijām, ko citās dalībvalstīs izmaksā par daļu, kura atbilst pirms 2004. gada 1. maija iegūtajām tiesībām,
nosaka, pamatojoties uz attiecību starp šā pielikuma 1. pantā minēto atbilstošo ekonomisko paritāti un Civildienesta noteikumu 63. pantā attiecīgajām valstīm noteiktajiem valūtu maiņas kursiem.
Dienesta vietās ar augstu inflācijas līmeni piemēro šā pielikuma 8. pantā paredzētās procedūras par atpakaļejošu korekcijas koeficientu piemērošanu.
6.
Iestādes veic atbilstošu ierēdņu, bijušo ierēdņu un citu attiecīgo personu atalgojuma un pensiju pozitīvu vai negatīvu pārskatīšanu ar atpakaļejošu spēku par laikposmu starp piemērošanas dienu un nākamās pārskatīšanas spēkā stāšanās dienu.
Ja minētā atpakaļejošā pārskatīšana rada nepieciešamību atgūt pārmaksātās summas, šādu atgūšanu var sadalīt vairākos mēnešos, kas nepārsniedz 12 mēnešus no nākamās ikgadējās pārskatīšanas spēkā stāšanās dienas.
2. NODAĻA
STARPPOSMA ATALGOJUMA UN PENSIJU PĀRSKATĪŠANA (CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 65. PANTA 2. PUNKTS)
4. pants
1.
Starpposma atalgojuma un pensiju pārskatīšanu, kas stājas spēkā 1. janvārī, atbilstoši Civildienesta noteikumu 65. panta punktam veic būtisku dzīves dārdzības izmaiņu gadījumā laikposmā no jūnija un decembra (ņemot vērā jutīguma robežu, kas definēta šā pielikuma 6. pantā), pienācīgi rēķinoties ar pirktspējas izmaiņu prognozi attiecīgā gada pārskata perioda laikā.
2.
Šādu starpposma pārskatīšanu ņem vērā, veicot ikgadējo algas pārskatīšanu.
5. pants
1.
Katru gadu martā Eurostat prognozē pirktspējas izmaiņas attiecīgajā laikposmā, pamatojoties uz šā pielikuma 13. pantā paredzētajā sanāksmē sniegto informāciju.
Ja minētajā prognozē tiek iegūts negatīvs procentu rādītājs, pusi no minētā procentu rādītāja ņem vērā starpposma pārskatīšanas izmaiņas lieluma aprēķināšanai.
2.
Dzīves dārdzības izmaiņas Beļģijā un Luksemburgā nosaka, izmantojot apvienoto indeksu laikposmam no pagājušā kalendārā gada jūnija līdz decembrim.
3.
Katrai vietai, kurai noteikts korekcijas koeficients (kas nav Beļģija un Luksemburga), veic 1. panta 3. punktā minētās ekonomiskās paritātes aplēsi par decembri. Dzīves dārdzības izmaiņas aprēķina saskaņā ar 1. panta 3. punktu.
6. pants
1.
Jutīguma robeža sešu mēnešu laikposmam, kas minēts šā pielikuma 5. panta 2. punktā, ir procentu rādītājs, kas atbilst 6 % 12 mēnešu laikposmam.
2.
Robežu piemēro saskaņā ar šādu kārtību, ar nosacījumu, ka tiek piemērota šā pielikuma 5. panta 1. punkta otrā daļa:
a)
ja Beļģijā un Luksemburgā jutīguma robeža (ko nosaka, izmantojot apvienoto indeksu par laikposmu no jūnija līdz decembrim) ir sasniegta vai pārsniegta, atalgojumu attiecībā uz visām vietām pārskata atbilstoši ikgadējās pārskatīšanas kārtībai;
b)
ja Beļģijā un Luksemburgā jutīguma robeža nav sasniegta, pārskata tikai to vietu korekcijas koeficientus, kur dzīves dārdzības izmaiņas (kas noteiktas, izmantojot netiešos indeksus attiecībā uz laikposmu no jūnija līdz decembrim) ir pārsniegušas robežu.
7. pants
Šā pielikuma 6. pantā:
Pārskatīšanas izmaiņas lielums ir apvienotais indekss, kas vajadzības gadījumā reizināts ar pusi no prognozētā specifiskā rādītāja, ja tas ir negatīvs.
Korekcijas koeficienti ir attiecība starp attiecīgo ekonomisko paritāti un Civildienesta noteikumu 63. pantā noteikto maiņas kursu, ko, ja korekcijas robeža Beļģijā un Luksemburgā nav sasniegta, reizina ar pārskatīšanas izmaiņas lielumu.
3. NODAĻA
DATUMS, NO KURA PIEMĒROJAMS KOREKCIJAS KOEFICIENTS (DIENESTA VIETAS AR LIELU DZĪVES DĀRDZĪBAS PIEAUGUMU)
8. pants
1.
Vietās ar lielu dzīves dārdzības pieaugumu (ko aprēķina, izmantojot izmaiņas netiešajos indeksos) korekcijas koeficienti starpposma korekcijas gadījumā ir piemērojami pirms 1. janvāra un ikgadējās korekcijas gadījumā - pirms 1. jūlija. Tas ir nepieciešams, lai pirktspējas samazinājumu pielīdzinātu pirktspējai dienesta vietā, kurā dzīves dārdzības izmaiņas ir sasniegušas jutīguma robežu.
2.
Ikgadējās pārskatīšanas piemērošanas datumi ir šādi:
a)
16. maijs dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 6 %; un
b)
1. maijs dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 10 %.
3.
Starpposma pārskatīšanas piemērošanas datumi ir šādi:
a)
16. novembris dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 6 %; un
b)
1. novembris dienesta vietām, kur inflācija ir lielāka par 10 %.
4. NODAĻA
KOREKCIJAS KOEFICIENTU NOTEIKŠANA UN ATSAUKŠANA (CIVILDIENESTA NOTEIKUMU 64. PANTS)
9. pants
1.
Attiecīgās dalībvalsts atbilstošās iestādes, Savienības iestādes administrācija vai Savienības ierēdņu pārstāvji attiecīgajā dienesta vietā var pieprasīt īpaši minētajai vietai noteiktu korekcijas koeficientu.
Šādai prasībai vajadzētu būt pamatotai ar objektīviem iemesliem, kas liecina par ievērojamām atšķirībām dažu gadu laikā starp dzīves dārdzību šajā dienesta vietā un attiecīgās dalībvalsts galvaspilsētā (izņemot Nīderlandi, kur Amsterdamas vietā izmanto Hāgu). Ja Eurostat apstiprina, ka atšķirība ir uzskatāma par ievērojamu (vairāk par 5 %) un ilglaicīgu, Komisija attiecīgajai vietai piemēro korekcijas koeficientu, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu.
2.
Komisija, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu pieņemot deleģētos aktus, nolemj atsaukt korekcijas koeficienta piemērošanu konkrētai vietai. Šādā gadījumā lēmums tiek balstīts uz vienu no šādiem apsvērumiem:
a)
uz attiecīgo dalībvalstu atbilstošo iestāžu, kādas Savienības iestādes administrācijas vai Savienības ierēdņu pārstāvju pieprasījumu attiecīgajā dienesta vietā, kas liecina, ka dzīves dārdzība šajā vietā vairs ievērojami neatšķiras (mazāk nekā 2 %) no dzīves dārdzības attiecīgās dalībvalsts galvaspilsētā. Šādai konverģencei vajadzētu būt noturīgai un tā būtu jāapstiprina Eurostat;
b)
faktu, ka šajā vietā vairs netiek nodarbināti Savienības ierēdņi un pagaidu darbinieki.
5. NODAĻA
STARPNIECĪBAS UN IZŅĒMUMA KLAUZULAS
10. pants
Ikgadējās pārskatīšanas nolūkā izmantotā specifiskā rādītāja vērtība nedrīkst pārsniegt 2 % un nedrīkst būt mazāka par - 2 %. Ja specifiskā rādītāja lielums pārsniedz augšējo robežu vai ir mazāks par apakšējo robežu, aprēķinot pārskatīšanas izmaiņas lielumu, izmanto attiecīgo robežas vērtību.
Pirmo daļu nepiemēro, ja ir piemērojams 11. pants.
Ikgadējās pārskatīšanas atlikušo vērtību, ko rada starpība starp pārskatīšanas izmaiņas lielumu, ko aprēķina ar specifisko rādītāju, un pārskatīšanas izmaiņas lielumu, ko aprēķina ar robežas vērtību, piemēro, sākot ar nākamā gada 1. aprīli.
11. pants
1.
Ja saskaņā ar Komisijas prognozēm kārtējā gadā tiek fiksēts Savienības faktiskā IKP kritums un specifiskais rādītājs ir pozitīvs, pārskatīšanas izmaiņas lieluma aprēķinā izmanto tikai specifiskā rādītāja daļu. Pārskatīšanas izmaiņas lieluma atlikušo vērtību, kas atbilst specifiskā rādītāja atlikumam, piemēro, sākot ar nākamā gada vēlāku datumu. Minēto pārskatīšanas izmaiņas atlikušo vērtību neņem vērā 10. panta piemērošanas nolūkā. Savienības IKP vērtību, sekas - specifiskā rādītāja sadalīšanu - un piemērošanas datumu nosaka atbilstoši šādai tabulai:
Savienības IKP
Specifiskā rādītāja sekas
Otras daļas maksājuma datums
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
n + 1 gada 1. aprīlis
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
n + 1 gada 1. aprīlis
mazāks par - 3 %
0 %
-
2.
Ja 1. punktā minētā prognoze neatbilst Savienības IKP galīgajai vērtībai, ko Komisija darījusi pieejamu, un ja minētie galīgie dati izmainītu 1. punktā iekļautajā tabulā noteiktās sekas, ievērojot šo tabulu, veic nepieciešamo korekciju, tostarp pielāgojumus ar atpakaļejošu spēku - vai nu pozitīvi, vai nu negatīvi.
3.
Komisija pārskatītās atsauces summas divu nedēļu laika no koriģēšanas informēšanas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
4.
Ja, piemērojot 1. vai 2. punktu, ir konstatēts, ka specifiskā rādītāja vērtība netika izmantota, lai pārskatītu atalgojumu un pensijas, minēto vērtību izmanto turpmākas pārskatīšanas aprēķinā, - no brīža, kad Savienības IKP kopējā izaugsme pirmo reizi kopš gada, kurā piemēroja 1. vai 2. punktu, ir kļuvusi pozitīva. Jebkurā gadījumā pirmajā teikumā minētajai vērtībai pēc analoģijas piemēro šā pielikuma 10. pantā noteiktos ierobežojumus un principus. Lai to izdarītu, Eurostat regulāri nosaka Savienības IKP izmaiņas.
5.
Attiecīgā gadījumā 10. panta un šā panta piemērošanas juridiskās sekas ir pilnībā spēkā arī pēc 15. pantā minētā šā pielikuma piemērošanas termiņa beigām.
6. NODAĻA
EUROSTAT UZDEVUMI UN ATTIECĪBAS AR DALĪBVALSTU VALSTU STATISTIKAS INSTITŪTIEM VAI CITĀM ATBILSTOŠĀM IESTĀDĒM
12. pants
Eurostat uzdevums ir uzraudzīt pamata datu kvalitāti un statistikas metodes, ko izmanto, lai noteiktu faktorus, kurus ņem vērā, veicot atalgojuma pārskatīšanu. Jo īpaši tas veic jebkurus izvērtējumus vai pētījumus, kas nepieciešami šādai uzraudzībai.
13. pants
Katru gadu martā Eurostat sasauc darba grupas sanāksmi, kurā ir valstu statistikas institūtu vai citu atbilstošu iestāžu dalībvalstīs eksperti un kura zināma kā Civildienesta noteikumu 65. un 65. panta darba grupa.
Šajā sanāksmē izskata statistikas metodiku un tās īstenošanu saistībā ar specifiskajiem un kontroles rādītājiem, apvienoto indeksu un ekonomisko paritāti.
Sanāksmē sniedz arī informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu pirktspējas izmaiņu prognozi nolūkā veikt atalgojuma starpposma pārskatīšanu, kā arī datus par centrālās pārvaldes iestāžu darba laikiem.
14. pants
Pēc Eurostat pieprasījuma dalībvalstis informē Eurostat par jebkuriem faktoriem, kam ir tieša vai netieša ietekme uz centrālās pārvaldes valsts civildienesta ierēdņu atalgojuma noteikšanu un izmaiņām.
7. NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMS UN ATKĀRTOTAS IZSKATĪŠANAS KLAUZULA
15. pants
1.
Šā pielikuma noteikumus piemēro no 2014. gada 1. jūlija līdz 2023. gada 31. decembrim.
2.
Pirms 2022. gada 31. marta Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu. Minētajā ziņojumā aplūko saskaņā ar šā pielikuma 2. pantu veikto apsekojumu un jo īpaši izvērtē, vai Savienības ierēdņu atalgojuma un pensiju pirktspējas izmaiņas atbilst centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu algu pirktspējas izmaiņām. Komisija, pamatojoties uz minēto ziņojumu, vajadzības gadījumā iesniedz priekšlikumu grozīt šo pielikumu, kā arī Civildienesta noteikumu 66.a pantu, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 336. pantu.
3.
Kamēr Eiropas Parlaments un Padome nav pieņēmuši regulu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, šo pielikumu un Civildienesta noteikumu 66.a pantu turpina provizoriski piemērot arī pēc šā panta 1. punktā un Civildienesta noteikumu 66.a pantā paredzētajiem beigu termiņiem.
4.
Komisija 2018. gada beigās Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz starpposma ziņojumu par šā pielikuma un Civildienesta noteikumu 66.a panta piemērošanu."
72.
XII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
"2. pants
1. Pārskatītās iemaksas likmes stājas spēkā 1. jūlijā vienlaicīgi ar ikgadējo pārskatīto atalgojumu atbilstoši Civildienesta noteikumu 65. pantam. Pārskatīšanas rezultātā iemaksas likme palielinās vai samazinās ne vairāk kā par vienu procentu punktu virs vai zem iepriekšējā gadā piemērotās likmes.
2. Starpību, kas konstatēta starp pārskatīto iemaksu likmi, kas būtu radusies aktuārā aprēķina rezultātā, un pārskatīto vērtību, kas iegūta 1. punkta pēdējā teikumā minētās nobīdes rezultātā, nekad neatgūst vai attiecīgi to neņem vērā turpmākos aktuārajos aprēķinos. Iemaksu likmi, kas būtu radusies aktuārā aprēķina rezultātā, norāda šā pielikuma 1. pantā paredzētajā izvērtējuma ziņojumā.";
b)
pielikuma 4. panta 6. punktā vārdkopu "12 gadu" aizstāj ar vārdkopu "30 gadu";
c)
pielikuma 10. panta 2. punktā un 11. panta 2. punktā vārdkopu "12 gadiem" aizstāj ar vārdkopu "30 gadiem";
d)
iekļauj šādu pantu:
"11.a pants
Līdz 2020. gadam šā pielikuma 4. panta 6. punkta, 10. panta 2. punkta un 11. panta 2. punkta piemērošanas nolūkā, mainīgo vidējo lielumu aprēķina, pamatojoties uz šādu laika tabulu:
2014. gadā - 16 gadi
2015. gadā - 18 gadi
2016. gadā - 20 gadi
2017. gadā - 22 gadi
2018. gadā - 24 gadi
2019. gadā - 26 gadi
2020. gadā - 28 gadi.";
e)
pielikuma 12. pantu aizstāj ar šādu:
"12. pants
Likme, kas minēta VIII pielikuma 4. un 8. pantā, salikto procentu aprēķināšanai ir faktiskā likme, kas minēta šā pielikuma 10. pantā, un, ja nepieciešams, to pārskata, ik pēc pieciem gadiem veicot aktuāros novērtējumus.
Saistībā ar pārskatīšanu likmi, kas minēta VIII pielikuma 4. un 8. pantā, uzskata par atsauces likmi. Komisija divu nedēļu laikā pēc pārskatīšanas pārskatītās likmes efektīvo vērtību informācijas nolūkā publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.";
f)
pielikuma 14. pantu aizstāj ar šādu:
"14. pants
1. Komisija 2022. gadā iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Minētajā ziņojumā aplūko šā pielikuma piemērošanas ietekmi uz budžetu un novērtē pensiju shēmas aktuāro līdzsvaru. Komisija, pamatojoties uz minēto ziņojumu, vajadzības gadījumā iesniegs priekšlikumu par šā pielikuma grozīšanu.
2. Komisija 2018. gadā iesniedz starpposma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šā pielikuma piemērošanu."
73.
XIII pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 7. panta 2. punkta trešajā daļā vārdu "korekcijas" aizstāj ar "pārskatīšanas";
b)
svītro 10., 14. līdz 17. pantu un 18. panta 2. punktu;
c)
pielikuma 18. panta 1. punktā vārdu "koriģē" aizstāj ar vārdu "pārskata", un vārdu "korekciju" aizstāj ar vārdu "pārskatīšanu";
d)
pielikuma 19. pantu aizstāj ar šādu:
"19. pants
Neatkarīgi no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1023/2013 (13) noteikumiem, paliek spēkā Civildienesta noteikumu 63., 64., 65., 82. un 83.a pants, to XI un XII pielikumu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 20. panta 1. punkts, 64., 92. un 132. pants, kā tie bijuši spēkā pirms 1.11.2013, - taču tikai, lai veiktu korekcijas, kas nepieciešamas, lai izpildītu Līguma par Eiropas Savienības darbību 266. pantā minēto Eiropas Savienības Tiesas spriedumu par minēto pantu piemērošanu.
e)
pielikuma 20. pantu groza šādi:
i)
svītro 2. punktu;
ii)
panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
"Korekcijas koeficientu viņu pensijām piemēro tikai tad, ja ierēdņa pastāvīgā dzīvesvieta sakrīt ar viņa pēdējo dienesta vietu vai ar izcelsmes vietas valsti VII pielikuma 7. panta 4. punkta nozīmē. Taču ģimenes vai medicīnisku iemeslu dēļ ierēdņi, kuri saņem pensiju, var lūgt iecēlējinstitūciju mainīt viņu izcelsmes vietu; lēmumu šajā sakarībā pieņem, attiecīgajam ierēdnim uzrādot atbilstīgus apliecinošus dokumentus.";
iii)
panta 4. punkta pēdējo teikumu svītro:
f)
pielikuma 21. pantu aizstāj ar šādu:
"21. pants
Neatkarīgi no Civildienesta noteikumu 77. panta otrās daļas otrā teikuma ierēdņi, kuri uzsākuši dienestu pirms 2004. gada 1. maija, ir tiesīgi saņemt 2 % no tajos minētās algas par katru dienesta gadu, kurš dod tiesības uz pensiju un kuru aprēķina saskaņā ar VIII pielikuma 3. pantu.
Ierēdņi, kuri sākuši dienestu laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2013. gada 31. decembrim, ir tiesīgi saņemt 1,9 % no Civildienesta noteikumos minētās algas par dienesta katru gadu, kurš dod tiesības uz pensiju un kuru aprēķina saskaņā ar VIII pielikuma 3. pantu.";
g)
pielikuma 22. pantu aizstāj ar šādu:
"22. pants
1. Ierēdņi, kuru dienesta gadu skaits 2004. gada 1. maijā ir 20 un vairāk, tiesības uz izdienas pensiju iegūst, sasniedzot 60 gadu vecumu.
Ierēdņi, kuru vecums 2014. gada 1. maijā ir 35 gadi un vairāk un kuri dienestu sākuši pirms 2014. gada 1. janvāra, tiesības uz izdienas pensiju iegūst turpmāk dotajā tabulā noteiktajā vecumā:
Vecums 2014. gada 1. maijā
Pensionēšanās vecums
Vecums 2014. gada 1. maijā
Pensionēšanās vecums
60 un vairāk gadi
60 gadi
47 gadi
62 gadi 6 mēneši
59 gadi
60 gadi 2 mēneši
46 gadi
62 gadi 8 mēneši
58 gadi
60 gadi 4 mēneši
45 gadi
62 gadi 10 mēneši
57 gadi
60 gadi 6 mēneši
44 gadi
63 gadi 2 mēneši
56 gadi
60 gadi 8 mēneši
43 gadi
63 gadi 4 mēneši
55 gadi
61 gads
42 gadi
63 gadi 6 mēneši
54 gadi
61 gads 2 mēneši
41 gads
63 gadi 8 mēneši
53 gadi
61 gads 4 mēneši
40 gadi
63 gadi 10 mēneši
52 gadi
61 gads 6 mēneši
39 gadi
64 gadi 3 mēneši
51 gads
61 gads 8 mēneši
38 gadi
64 gadi 4 mēneši
50 gadi
61 gads 11 mēneši
37 gadi
64 gadi 5 mēneši
49 gadi
62 gads 2 mēneši
36 gadi
64 gadi 6 mēneši
48 gadi
62 gads 4 mēneši
35 gadi
64 gadi 8 mēneši
Ierēdņi, kuri 2014. gada 1. maijā ir jaunāki par 35 gadiem, tiesības uz izdienas pensiju iegūst 65 gadu vecumā.
Taču to ierēdņu, kuriem 2014. gada 1. maijā ir 45 gadi un vairāk un kuri dienestu sākuši laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2013. gada 31. decembrim, pensionēšanās vecums paliek 63 gadi.
Ierēdņiem, kuri dienestu sākuši pirms 2014. gada 1. janvāra, pensionēšanās vecumu, ko ņem vērā saistībā ar visām atsaucēm uz pensionēšanās vecumu, kuras minētas šajos Civildienesta noteikumos, nosaka saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem, ja vien šajos Civildienesta noteikumus nav paredzēts citādi.
2. Neatkarīgi no VIII pielikuma 2. pantā noteiktā ierēdņi, kuri sākuši dienestu pirms 2014. gada 1. janvāra un kuri turpina dienestu pēc tāda vecuma sasniegšanas, kad viņi būtu tiesīgi saņemt izdienas pensiju, ir tiesīgi saņemt papildu pieaugumu 2,5 % apmērā no savas pēdējās pamatalgas par katru gadu, kas nostrādāts pēc šā vecuma, ar nosacījumu, ka viņu kopējais pensijas apmērs nepārsniedz 70 % no pēdējās pamatalgas attiecīgi Civildienesta noteikumu 77. panta otrās vai trešās daļas nozīmē.
Taču ierēdņiem, kuriem 2004. gada 1. maijā bija 50 vai vairāk gadu, vai kuru dienesta gadu skaits ir 20 gadi vai vairāk, iepriekšējā daļā paredzētais pensijas pieaugums nav mazāks par 5 % no pensiju tiesību apmēra, kas iegūtas 60 gadu vecumā.
Pieaugumu piešķir arī nāves gadījumā, ja ierēdnis ir turpinājis dienestu pēc tā vecuma sasniegšanas, kurā viņš būtu tiesīgs saņemt izdienas pensiju.
Ja atbilstoši IVa pielikumam ierēdnis, kurš sācis dienestu pirms 2014. gada 1. janvāra un kurš strādā nepilnu darba laiku, veic iemaksas pensiju shēmā proporcionāli nostrādātajam laikam, pensijas tiesību pieaugumu, kas paredzēts šajā pantā, piemēro tikai tādā pašā proporcijā.
3. Gadījumā, ja ierēdnis aiziet pensijā pirms šajā pantā noteiktā pensionēšanās vecuma sasniegšanas, par laikposmu starp 60 gadu vecumu un noteikto pensionēšanās vecumu piemēro tikai pusi no VIII pielikuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteiktā samazinājuma.
4. Atkāpjoties no IV pielikuma vienīgā panta 1. punkta otrās daļas, ierēdnis, uz kuru saskaņā ar 1. punktu attiecas pensionēšanās vecums, kas ir mazāks par 65 gadiem, saņem minētajā pielikumā norādīto pabalstu, ievērojot pielikumā minētos noteikumus, līdz dienai, kad ierēdnis sasniedz viņa pensionēšanās vecumu.
Taču pēc minētā vecuma un līdz 65 gadu vecumam, ierēdnis turpina saņemt pabalstu līdz tas sasniedz maksimālo izdienas pensijas apmēru, izņemot gadījumus, kad piemēro Civildienesta noteikumu 42.c pantu.";
h)
pielikuma 23. pantu aizstāj ar šādu:
"23. pants
1. Piemērojot Civildienesta noteikumu 52. panta a) punktu un neskarot 50. panta noteikumus, ierēdnis, kas ir bijis dienestā pirms 2014. gada 1. janvāra, pensionējas automātiski tā mēneša pēdējā dienā, kurā viņam aprit 65 gadi. Attiecībā uz ierēdņiem, kas ir bijuši dienestā pirms 2014. gada 1. janvāra, Civildienesta noteikumu 78. panta otrajā daļā un 81.a panta 1. punkta b) apakšpunktā un VIII pielikuma 12. panta 1. punkta b) apakšpunktā vārdkopu "66 gadu vecum(-)" aizstāj ar vārdkopu "65 gadu vecum(-)".
2. Neatkarīgi no Civildienesta noteikumu 52. panta ierēdņi, kuri sāka dienestu pirms 2014. gada 1. maija un atstāj dienestu pirms vecuma, kurā viņiem būtu tiesības saņemt izdienas pensiju saskaņā ar šā pielikuma 22. pantu, var pieprasīt VIII pielikuma 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu:
a)
līdz 2015. gada 31. decembrim - no 55 gadu vecuma,
b)
līdz 2016. gada 31. decembrim - no 57 gadu vecuma.
3. Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 50. panta astotās daļas, ierēdnis, kurš ir pensionējies dienesta interesēs atbilstoši Civildienesta noteikumu 50. panta pirmajai daļai, ir tiesīgs saņemt VIII pielikuma 9. pantā paredzēto pensijas izmaksu saskaņā ar šādu tabulu:
Saskaņā ar 50. panta pirmo daļu pieņemtā lēmuma datums
Vecums
Pirms 2016. gada 31. decembrim
55 gadi
Pēc 2016. gada 31. decembra
58 gadi"
i)
iekļauj šādu pantu:
"24.a pants
Gadījumā, ja pensija noteikta pirms 2014. gada 1. janvāra, saņēmēja pensijas tiesības arī pēc šā datuma turpina noteikt saskaņā ar sākotnēji piemērotajiem noteikumiem. Tas pats attiecas arī uz nodrošinājumu atbilstoši kopīgajai veselības apdrošināšanas shēmai.";
j)
pielikuma 28. pantu aizstāj ar šādu:
"28. pants
1. Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. pantā minētajiem darbiniekiem, kuri 2004. gada 1. maijā strādāja uz līguma pamata un pēc šā datuma, bet pirms 2014. gada 1. janvāra, tiek iecelti par ierēdņiem, pensionējoties ir tiesības uz pensiju tiesību, ko viņi ieguvuši kā pagaidu darbinieki, aktuāro korekciju, kas ņem vērā izmaiņas viņu pensionēšanās vecumā, kā minēts Civildienesta noteikumu 77. pantā.
2. Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2., 3.a un 3.b pantā minētajiem darbiniekiem, kuri 2014. gada 1. janvārī strādā uz līguma pamata un pēc šā datuma tiek iecelti par ierēdņiem, pensionējoties ir tiesības uz pensiju tiesību, ko viņi ieguvuši kā pagaidu vai līgumdarbinieki, aktuāro korekciju, kas ņem vērā izmaiņas viņu pensionēšanās vecumā, kā minēts Civildienesta noteikumu 77. pantā, gadījumā ja 2014. gada 1. maijā viņi ir sasnieguši vismaz 35 gadu vecumu.";
k)
pievieno šādu iedaļu:
'5. Iedaļa
30. pants
1. Atkāpjoties no I pielikuma A punkta 2. apakšpunkta, ierēdņiem AD funkciju grupā, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, piemēro šādu amatu veidu tabulu:
Ģenerāldirektors
AD 15 līdz AD 16
Direktors
AD 14 līdz AD 15
Nodaļas vadītājs vai līdzvērtīgs amats
AD 9 līdz AD 14
Padomdevējs vai līdzvērtīgs amats
AD 13 līdz AD 14
Vecākais administrators pārejas posmā
AD 14
Administrators pārejas posmā
AD 13
Administrators
AD 5 līdz AD 12
2. Sākot ar 2014. gada 1. janvāri, iecēlējinstitūcija tos AD funkciju grupas ierēdņus, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, klasificē pēc šādiem amatu veidiem:
a)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 14 pakāpe un kas neieņem nedz direktora vai līdzvērtīgu amatu, nedz nodaļas vadītāja vai līdzvērtīgu amatu un nedz padomdevēja vai līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "vecākais administrators pārejas posmā";
b)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 13 pakāpe un kas neieņem nedz nodaļas vadītāja vai līdzvērtīgu amatu un nedz padomdevēja vai līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "administrators pārejas posmā";
c)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 9 pakāpe un kas neieņem nedz nodaļas vadītāja, nedz līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "nodaļas vadītājs vai līdzvērtīgs amats";
d)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 13 vai AD 14 pakāpe un kas ieņem padomdevēja vai līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "padomdevējs vai līdzvērtīgs amats";
e)
ierēdņus, kam 2013. gada 31. decembrī ir AD 5 līdz AD 12 pakāpe un kas neieņem nedz nodaļas vadītāja, nedz līdzvērtīgu amatu, klasificē kā "administrators".
3. Atkāpjoties no 2. punkta, ierēdņus, kam ir AD 9 līdz AD 14 pakāpe un kuriem ir īpašas pilnvaras, iecēlējinstitūcija pirms 2015. gada 31. decembra var kvalificēt kā "nodaļu vadītājs vai līdzvērtīgs amats" vai kā "padomdevējs vai līdzvērtīgs amats". Katra iecēlējinstitūcija izstrādā noteikumus, lai nodrošinātu šā panta izpildi. Taču kopējais to ierēdņu skaits, kas gūst labumu no šā noteikuma, nepārsniedz 5 % no ierēdņiem, kas 2013. gada 31. decembrī ir funkciju grupā AD.
4. Amata veida kvalifikācija ir spēkā, līdz ierēdnim tiek noteikta jauna funkcija, kas atbilst citam amata veidam.
5. Ierēdņiem, kuri ir AD 12 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu, no 2016. gada 1. janvāra piešķir pamatalgas pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 4. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 3. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
6. Ierēdņiem, kuri ir AD 12 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu un kuri gūst labumu no 5. punktā minētā pasākuma, pēc diviem gadiem piešķir pamatalgas papildu pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 5. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 4. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
7. Atkāpjoties no 5. punkta, ierēdņiem, kuriem ir AD 12 pakāpe un kuri ieņem administratora amatu, un kuri tika iecelti amatā pirms 2004. gada 1. maija un nav paaugstināti amatā laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2013. gada 31. maijam, piemēro šādus noteikumus:
a)
ierēdņiem, kuri ir 8. līmenī, no 2016. gada 1. janvāra piešķir pamatalgas pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 4. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 3. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
b)
ar noteikumu, ka viņiem piemēro a) apakšpunktā minēto pasākumu, ierēdņiem, kuri ir 8. līmenī, pēc diviem gadiem piešķir pamatalgas papildu pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 12 5. līmeņa algu un AD 12 pakāpes 4. līmeņa algu.
8. Ierēdņiem, kuri ir AD 13 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu pārejas posmā, no 2016. gada 1. janvāra piešķir pamatalgas pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 13 4. līmeņa algu un AD 13 pakāpes 3. līmeņa algu, ar noteikumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
9. Ierēdņiem, kuri ir AD 13 pakāpes 5. līmenī un ieņem administratora amatu pārejas posmā un kuri gūst labumu no 5. punktā minētā pasākuma, pēc diviem gadiem piešķir pamatalgas papildu pieaugumu, kas atbilst starpībai starp AD 13 pakāpes 5. līmeņa algu un AD 13 pakāpes 4. līmeņa algu, ar nosacījumu, ka viņi atbilst 44. panta pirmajā daļā noteiktajiem nosacījumiem.
10. Ierēdņi, kuriem ir piešķirts 5. līdz 9. punktā paredzētais pamatalgas pieaugums un kuri pēc tam tiek iecelti par nodaļu vadītājiem vai līdzvērtīgā amatā vai par padomdevējiem vai līdzvērtīgā amatā tajā pašā pakāpē, saglabā šo pamatalgas pieaugumu.
11. Atkāpjoties no 46. panta pirmā teikuma, ierēdņus, kuriem piešķirta nākamā augstākā pakāpe un kuri saņem 5., 6, 8. un 9. punktā paredzēto pamatalgas pieaugumu, pārceļ minētās pakāpes otrajā līmenī. Viņi zaudē 5., 6., 8. un 9. pantā paredzētā pamatalgas pieauguma priekšrocību.
12. Pamatalgas pieaugumu, kas paredzēts 7. punktā, neizmaksā pēc paaugstinājuma amatā un neiekļauj bāzē, ko izmanto, lai noteiktu šā pielikuma 7. panta 5. punktā minēto mēneša pamatalgas pieaugumu.
31. pants
1. Atkāpjoties no I pielikuma A punkta 2. apakšpunkta, ierēdņiem AST funkciju grupā, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, piemēro šāda amatu veidu tabulu:
Vecākais asistents pārejas posmā
AST 10 līdz AST 11
Asistents pārejas posmā
AST 1 līdz AST 9
Administratīvais asistents pārejas posmā
AST 1 līdz AST 7
Atbalsta darbinieks pārejas posmā
AST 1 līdz AST 5
2. Sākot ar 2014. gada 1. janvāri, iecēlējinstitūcija tos AST funkciju grupas ierēdņus, kas ir dienestā 2013. gada 31. decembrī, klasificē pēc šādiem amatu veidiem:
a)
ierēdņus, kam 2012. gada 31. decembrī ir AST 10 vai AST 11 pakāpe, klasificē kā "vecākais asistents pārejas posmā";
b)
ierēdņus, uz ko neattiecas a) apakšpunkts un kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās B kategorijas darbinieki vai kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās C vai D kategorijas darbinieki un ir kļuvuši par AST funkciju grupas ierēdņiem bez ierobežojuma, kā arī AST ierēdņus, kas pieņemti darbā kopš 2004. gada 1. maija, klasificē kā "asistents pārejas posmā".
c)
ierēdņus, uz ko neattiecas a) un b) apakšpunkts un kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās C kategorijas darbinieki, klasificē kā "administratīvais asistents pārejas posmā";
d)
ierēdņus, uz ko neattiecas a) un b) apakšpunkts un kas līdz 2004. gada 1. maijam bija bijušās D kategorijas darbinieki, klasificē kā "atbalsta darbinieks pārejas posmā".
3. Amata veida kvalifikācija ir spēkā, līdz ierēdnim tiek noteikta jauna funkcija, kas atbilst citam amata veidam. Administratīvos asistentus pārejas posmā un atbalsta darbiniekus pārejas posmā var klasificēt kā I pielikuma A punktā definēto asistenta amata veidu, taču tikai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 4. pantā un 29. panta 1. punktā noteikto procedūru. Paaugstināšana amatā ir atļauta tikai karjeras grupas ietvaros atbilstoši katram 1. punktā norādītajam amata veidam.
4. Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 6. panta 1. punkta un no I pielikuma B punkta, nākamajā augstākā pakāpē paaugstināšanas vajadzībām esošo vakanto amata vietu skaitu atbalsta darbiniekiem pārejas posmā aprēķina atsevišķi. Piemēro šādas reizināšanas likmes:
Pakāpe
Likme
Atbalsta darbinieks pārejas posmā
5
-
4
10%
3
22%
2
22%
1
-
Ciktāl tas attiecas uz atbalsta darbiniekiem pārejas posmā, uz paaugstinājumu pretendējošo ierēdņu salīdzinošos nopelnus (Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts) izvērtē atbilstošo vienas pakāpes un klasifikācijas ierēdņu starpā.
5. Administratīvie asistenti pārejas posmā un atbalsta darbinieki pārejas posmā, kuri pirms 2004. gada 1. maija bija bijušajā C vai D kategorijā, saglabā tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai atlīdzību, ja dienesta vajadzību dēļ kompensācijas atvaļinājumu nevar izmantot divu mēnešu laikā pēc mēneša, kurā strādātas virsstundas, kā noteikts VI pielikumā.
6. Ierēdņi, kuriem pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 55.a panta 2. punkta g) apakšpunktu un Civildienesta noteikumu IVa pielikuma 4. pantu tika piešķirta atļauja strādāt nepilnu darba laiku laikposmā, kas sākas pirms 2014. gada 1. janvāra un turpinās pēc minētā datuma, var turpināt strādāt nepilnu darba laiku saskaņā ar tādiem pašiem noteikumiem laikposmā, kas kopumā nepārsniedz piecus gadus.
7. Ierēdņiem, kuru pensionēšanās vecums saskaņā ar šā pielikuma 22. pantu ir mazāks par 65 gadiem, Civildienesta noteikumu 55.a panta 2. punkta g) apakšpunktā minētais trīs gadu termiņš var pārsniegt pensionēšanās vecumu, tomēr nepārsniedzot 65 gadu vecumu.
32. pants
Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta ceturtās daļas pirmā teikuma, AST/SC funkciju grupas pārstāvību Personāla komitejā nodrošināt nav nepieciešams līdz nākamajām jaunas Personāla komitejas vēlēšanām, kurā AST/SC darbinieki var tikt pārstāvēti.
33. pants
Atkāpjoties no Civildienesta noteikumu 40. panta 2. punkta, gadījumos, kad ierēdnis 2013. gada 31. decembrī visā savas karjeras laikā ir bijis atvaļinājumā personisku iemeslu dēļ vairāk nekā 10 gadus, atvaļinājuma personisku iemeslu dēļ laiks visā ierēdņa karjeras laikā nedrīkst būt ilgāks par 15 gadiem.'.
2. pants
Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību groza šādi:
1.
Svītro 1. panta otro ievilkumu.
2.
Nodarbināšanas kārtības 2. pantam pievieno šādu punktu:
"f)
darbinieki, kas pieņemti darbā, lai ieņemtu amatu, kas ir iekļauts Civildienesta noteikumu 1.a panta 2. punktā minētās aģentūras budžeta iedaļai pievienotajā amatu sarakstā, un ko budžeta iestādes ir klasificējušas kā pagaidu, izņemot aģentūru vadītājus un aģentūru vadītāju vietniekus, kas minēti Savienības tiesību aktā, ar ko izveido aģentūru, un ierēdņus, kuri dienesta interesēs ir norīkoti darbā aģentūrā.".
3.
Svītro 3. pantu.
4.
Nodarbināšanas kārtības 3.b panta b) punkta i) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"i)
ierēdņus vai pagaidu darbiniekus funkciju grupā AST/SC un AST;".
5.
Nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmajā daļā vārdus "2. panta a) apakšpunkts" aizstāj ar "2. panta a) vai f) punkts".
6.
Svītro 10. panta 4. punktu.
7.
Nodarbināšanas kārtības 11. pantu groza šādi:
a)
pirmās daļas pirmajā teikumā vārdus "11. līdz 26. panta" aizstāj ar vārdiem "no 11. līdz 26.a panta";
b)
trešajā daļā vārdus "otro daļu" aizstāj ar vārdu "trešo daļu";
8.
Nodarbināšanas kārtības 12. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Pagaidu darbinieku pieņemšana darbā ir virzīta uz to, lai iestādei nodrošinātu pakalpojumus, ko sniedz visspējīgākie, visefektīvākie un visgodprātīgākie cilvēki, kas pieņemti darbā, ņemot vērā pēc iespējas plašāku ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no Savienības dalībvalstu pilsoņus vidus.
Pagaidu darbiniekus izraugās neatkarīgi no viņu rases, politiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības, dzimuma vai seksuālās orientācijas, un neatkarīgi no viņa civilstāvokļa vai ģimenes stāvokļa.
Neviens amats netiek rezervēts kādas dalībvalsts pilsoņiem. Tomēr Savienības pilsoņu vienlīdzības princips ļauj katrai iestādei pieņemt piemērotus pasākumus, ņemot vērā novēroto ilgstošo līdzsvara trūkumu starp pagaidu darbinieku pārstāvētajām pilsonībām, kam pamatā nav objektīvu kritēriju. Minētie piemērotie pasākumi jāpamato, un to dēļ nekad nedrīkst noteikt citus darbā pieņemšanas kritērijus, kā vien tos, kas pamatojas uz nopelniem. Pirms tiek pieņemti šādi piemēroti pasākumi, iestāde, kas ir minēta 6. panta pirmajā daļā, pieņem vispārīgus noteikumus šā punkta īstenošanai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu.
Pēc trīs gadu laikposma, kas sākas 2014. gada 1. janvārī, Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par iepriekš minētās daļasīstenošanu.
Lai veicinātu pieņemšanu darbā, ņemot vērā visplašāko iespējamo ģeogrāfisko teritoriju, iestādes cenšas sekmēt, lai to darbinieku bērni iegūtu no valodas un kultūras viedokļa daudzveidīgu izglītību.";
b)
panta 5. punktā vārdus "katra iestāde" aizstāj ar "6. panta pirmajā daļā minētā iestāde".
9.
Nodarbināšanas kārtības 14. pantu aizstāj ar šādu pantu:
"14. pants
1. Pagaidu darbiniekam nosaka deviņu mēnešu pārbaudes laiku.
Ja pārbaudes laikā slimības, Civildienesta noteikumu 58. pantā noteiktā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma vai nelaimes gadījuma dēļ pagaidu darbinieks nespēj veikt pienākumus vismaz vienu nepārtrauktu mēnesi, 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde var par attiecīgo laiku pagarināt viņa pārbaudes laiku. Kopējais pārbaudes laiks nekādā gadījumā nav ilgāks par 15 mēnešiem.
2. Ziņojumu par pagaidu darbinieku var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, ja viņa darbs ir izrādījies acīmredzami neatbilstošs.
Minēto ziņojumu dara zināmu attiecīgajai personai, kurai ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus. Pagaidu darbinieka tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta 6. pantā pirmajā daļā minētajai iestādei. Pamatojoties uz ziņojumu, 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde var nolemt atlaist pagaidu darbinieka pirms pārbaudes laika beigām, par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš, vai arī uz atlikušo pārbaudes laiku norīkot pagaidu darbinieku citā struktūrvienībā.
3. Vismaz vienu mēnesi pirms pārbaudes laika beigām sagatavo ziņojumu par pagaidu darbinieka spēju veikt amata pienākumus, kā arī par darba efektivitāti un rīcību darbā. Minēto ziņojumu dara zināmu pagaidu darbiniekam, kuram ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus.
Ja ziņojumā ir ieteikta atlaišana vai izņēmuma gadījumā pārbaudes laika pagarināšana saskaņā ar 1. punktu, pagaidu darbinieka tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei.
Pagaidu darbinieku, kura darbs vai rīcība nav bijusi atbilstoša, lai ieņemtu amatu, atlaiž.
Galīgo lēmumu pieņem, pamatojoties uz šajā punktā minēto ziņojumu un arī uz 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei pieejamo informāciju par pagaidu darbinieka rīcību, ņemot vērā Civildienesta noteikumu II sadaļu.
4. Atlaistajam pagaidu darbiniekam ir tiesības saņemt atlīdzību vienas trešdaļas mēneša pamatalgas apmērā par katru nostrādāto pārbaudes laika mēnesi."
10.
Nodarbināšanas kārtības 15. panta 1. punktā pirmajai daļai pievieno šādu teikumu:
"Pagaidu darbinieki, kuriem pakāpes piešķir saskaņā ar 6. panta pirmajā daļā minētās iestādes pieņemtajiem pakāpes piešķiršanas kritērijiem, saglabā pagaidu darbinieka statusā iegūto stāžu attiecīgajā līmenī, ja viņus ieceļ par tās pašas pakāpes pagaidu darbiniekiem tūlīt pēc pagaidu nodarbinātības termiņa beigām.".
11.
Nodarbināšanas kārtības 16. pantu aizstāj ar šādu:
"16. pants
Attiecībā uz atvaļinājumiem, darba laiku, virsstundām, darbu maiņās, darba gatavību darbavietā vai mājās un valsts svētku dienām pēc analoģijas piemēro Civildienesta noteikumu 42.a, 42.b pantu un 55. līdz 61 pantu. Īpašais atvaļinājums un bērna kopšanas un ģimenes atvaļinājums nepārsniedz līguma termiņu. Turklāt Civildienesta noteikumu 41., 42., 45. un 46. pantu pēc analoģijas piemēro pagaidu darbiniekiem, kas minēti Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 29. pantā, neatkarīgi no tā, kura datumā viņi pieņemti darbā.
Tomēr Civildienesta noteikumu 59. pantā paredzētais apmaksātais slimības atvaļinājums nedrīkst būt ilgāks par trim mēnešiem vai laikposmu, ko pagaidu darbinieks nostrādājis, ja pēdējais ir ilgāks. Atvaļinājums nepārsniedz līguma termiņu.
Pēc minēto termiņu izbeigšanās darbinieks, kura līgums nav pārtraukts, neskatoties uz viņa nespēju atsākt savu pienākumu izpildi, tiek uzskatīts par tādu, kas atrodas atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas.
Tomēr, ja darbinieks iegūst arodslimību vai cieš nelaimes gadījumā, veicot savus pienākumus, viņš turpina saņemt pilnu atalgojumu visu darba nespējas laiku, līdz viņam piešķir 33. pantā paredzēto invaliditātes pensiju.".
12.
Nodarbināšanas kārtības 17. pantu aizstāj ar šādu:
"17. pants
Izņēmuma gadījumos pagaidu darbiniekam pēc viņa pieprasījuma var piešķirt atvaļinājumu bez darba samaksas saglabāšanas neatliekamu personīgu iemeslu dēļ. Civildienesta noteikumu 12.b pantu turpina piemērot laikposmā, kad persona atrodas atvaļinājumā personisku iemeslu dēļ bez darba samaksas saglabāšanas.
Atļauju saskaņā ar 12.b pantu pagaidu darbiniekam nepiešķir, ja nolūks ir sākt atalgotu vai neatalgotu profesionālu darbību, kas ir saistīta ar lobēšanu vai konsultāciju sniegšanu attiecībā uz viņa iestādi un kas varētu radīt reālas vai iespējamas pretrunas ar iestādes likumīgajām interesēm.
Iestāde, kas minēta 6. panta pirmajā daļā nosaka šāda atvaļinājuma ilgumu, kurš nedrīkst būt ilgāks par vienu ceturto daļu no darbinieka nostrādātā laika vai:
-
trīs mēneši, ja darbinieka darba stāžs ir mazāks par četriem gadiem,
-
divpadsmit mēnešus visos pārējos gadījumos.
Atvaļinājuma laiku, ko piešķir saskaņā ar pirmo daļu, neieskaita Civildienesta noteikumu 44. panta pirmās daļas piemērošanas nolūkā.
Laikā, kamēr pagaidu darbinieks ir atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas, tiek pārtraukta viņa dalība 28. pantā noteiktajā sociālā nodrošinājuma shēmā.
Taču pagaidu darbinieks, kurš nestrādā algotu darbu, ne vēlāk kā mēnesi pēc viņa atvaļinājuma bez darba samaksas saglabāšanas sākuma var pieprasīt, lai arī turpmāk viņš tiktu apdrošināts pret 28. pantā minētajiem riskiem, ar noteikumu, ka viņa atvaļinājuma laikā viņš sedz pusi no iemaksām, kas paredzētas minētajā pantā; iemaksu aprēķina, ņemot vērā pagaidu darbinieka pēdējo pamatalgu.
Turklāt pagaidu darbinieks, uz kuru attiecas 2. panta c) vai d) punkts un kurš pierāda, ka viņš nevar iegūt tiesības saņemt pensiju pēc nevienas citas pensiju shēmas, var pieprasīt, lai arī turpmāk viņš atvaļinājuma bez darba samaksas saglabāšanas laikā varētu uzkrāt pensiju, ar noteikumu, ka viņš izdara iemaksas, kas vienādas ar trīskāršu 41. pantā noteikto likmi; iemaksas aprēķina, ņemot vērā viņa pakāpes un līmeņa pamatalgu.
Sievietēm, kuras grūtniecības un dzemdību atvaļinājumā dodas pirms līguma termiņa beigām, ir tiesības doties šajā atvaļinājumā un saņemt par to samaksu."
13.
Nodarbināšanas kārtības 20. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktā vārdu "korekciju" aizstāj ar vārdu "pārskatīšanu";
b)
panta 3. punktā vārdus "īpašo nodevu" aizstāj ar vārdiem "solidaritātes nodevu";
c)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
"4. Civildienesta noteikumu 44. pantu attiecībā uz pagaidu darbiniekiem piemēro pēc analoģijas.".
14.
Nodarbināšanas kārtības 28.a pantu groza šādi:
a)
panta 3. punkta pēdējā teikumā vārdu "koriģē" aizstāj ar vārdu "pārskata";
b)
panta 10. punktā vārdus "Savienības iestādes" aizstāj ar vārdiem "6. panta pirmajā daļā minētās iestāžu pilnvarotās personas";
c)
panta 11. punktu aizstāj ar šādu:
"Reizi divos gados Komisija sniedz ziņojumu par bezdarba apdrošināšanas shēmas finansiālo stāvokli. Neatkarīgi no minētā ziņojuma Komisija, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu, var koriģēt šā panta 7. punktā paredzētās iemaksas, ja tas ir nepieciešams shēmas līdzsvara nodrošināšanas interesēs.".
15.
Nodarbināšanas kārtības 33. panta 1. punkta otrajā daļā vārdkopu "65 gadu" aizstāj ar vārdkopu "66 gadu".
16.
Nodarbināšanas kārtības 34. pantu aizstāj ar šādu:
"34. pants
Miruša darbinieka tiesību pārņēmēji, kā noteikts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. nodaļā, ir tiesīgi saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju saskaņā ar 35. līdz 38. panta noteikumiem.
Ja nomirst kāds bijušais darbinieks, kas saņēmis invaliditātes pabalstu, vai bijušais darbinieks 2. panta a), c), d), e) vai f) apakšpunkta nozīmē, kas ir saņēmis izdienas pensiju vai kas atstājis dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un ir lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, mirušā darbinieka tiesību pārņēmēji, kā noteikts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. nodaļā, ir tiesīgi saņemt minētajā pielikumā noteikto apgādnieka zaudējuma pensiju.
Ja pagaidu darbinieka vai bijušā pagaidu darbinieka, kurš saņēmis invaliditātes pabalstu vai izdienas pensiju, vai bijušā pagaidu darbinieka, kurš atstājis dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un kurš lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, atrašanās vieta nav zināma ilgāk nekā vienu gadu, VIII pielikuma 5. un 6. nodaļas noteikumus, kuros reglamentētas pagaidu pensijas, pēc analoģijas piemēro viņa laulātajam vai personām, kas atzītas par tā apgādājamajiem."
17.
Nodarbināšanas kārtības 36. panta pirmās daļas trešajā teikumā tekstu "2. panta a), c) vai d) apakšpunkta" aizstāj ar tekstu "2. panta a), c), d), e) vai f) punkta".
18.
Nodarbināšanas kārtības 37. panta ceturtajā daļā vārdkopu "63 gadu vecum(-…)" izstāj ar vārdkopu "pensionēšanās vecum(-…)", un vārdus "2. panta a), c) vai d) apakšpunkta" aizstāj ar tekstu "2. panta a), c), d), e) vai f) punkta".
19.
Nodarbināšanas kārtības 39. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Atstājot darbu dienestā, darbiniekam 2. panta nozīmē ir tiesības uz izdienas pensiju, aktuārā ekvivalenta pārnešanu vai atlaišanas pabalsta izmaksu saskaņā ar Civildienesta noteikumu V sadaļas 3. nodaļu un VIII pielikumu. Ja darbiniekam ir tiesības uz izdienas pensiju, tā tiesības uz pensiju samazinās proporcionāli summām, kas izmaksātas saskaņā ar 42. pantu.".
20.
Nodarbināšanas kārtības 42. panta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"Saskaņā ar nosacījumiem, kas ir jāizstrādā 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei, darbinieks var lūgt minēto iestādi veikt visus maksājumus, kas viņam ir jāveic, lai radītu vai saglabātu pensijas tiesības viņa izcelsmes valstī."
21.
Nodarbināšanas kārtības 47. pantu aizstāj ar šādu:
"47. pants
Izņemot nāves iestāšanās gadījumus, pagaidu darbinieku darba tiesiskās attiecības beidzas:
a)
tā mēneša beigās, kurā darbinieks sasniedz 66 gadu vecumu, vai vajadzības gadījumā tajā datumā, kas noteikts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 52. panta otro un trešo daļu; vai
b)
ja līgums ir noslēgts uz noteiktu laiku:
i)
līgumā noteiktajā dienā;
ii)
tāda līgumā paredzēta paziņošanas termiņa beigās, kurā darbiniekam vai iestādei ir dota iespēja to izbeigt līgumu ātrāk. Paziņošanas termiņš nav īsāks par vienu mēnesi par katru dienesta gadu, bet ne īsāks kā viens mēnesis un ne ilgāks kā trīs mēneši. Pagaidu darbiniekiem, kuru līgumi ir atjaunoti, maksimālais termiņš ir ne ilgāks kā seši mēneši. Tomēr paziņošanas termiņš nesākas grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā ar noteikumu, ka šāds slimības atvaļinājums nepārsniedz trīs mēnešus. Turklāt paziņošanas termiņš tiek apturēts grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā, ņemot vērā iepriekšminētos ierobežojumus. Ja līgumu izbeidz pēc iestādes iniciatīvas, darbiniekam ir tiesības saņemt kompensāciju, kas vienāda ar vienu trešo daļu no viņa pamatalgas par laikposmu starp dienu, kurā beidzas viņa pienākumu pildīšana, un dienu, kurā beidzas viņa darba līgums;
iii)
ja darbinieks vairs neatbilst 12. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem, kaut arī pastāv iespēja saskaņā ar minēto regulējumu atļaut izņēmumu. Ja izņēmumu neatļauj, piemēro ii) punktā minēto paziņošanas termiņu; vai
c)
ja līgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku:
i)
līgumā paredzētā paziņošanas termiņa beigās; paziņošanas termiņš ir vismaz viens mēnesis par katru pilnu dienesta gadu, bet ne īsāks kā trīs mēneši un ne ilgāks kā 10 mēneši. Tomēr paziņošanas termiņš nesākas grūtniecības laikā, kas apliecināta medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā ar noteikumu, ka šāds slimības atvaļinājums nepārsniedz trīs mēnešus. Turklāt paziņošanas termiņš tiek apturēts ar grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā, ņemot vērā iepriekšminētos ierobežojumus; vai
ii)
ja darbinieks vairs neatbilst 12. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem, kaut arī pastāv iespēja saskaņā ar minēto regulējumu atļaut izņēmumu. Ja izņēmumu neatļauj, piemēro i) punktā minēto paziņošanas termiņu.".
22.
Iekļauj šādu pantu:
"48.a pants
Visu Eiropas Parlamenta sasaukumu laikā pēc analoģijas var piemērot Civildienesta noteikumu 50. pantu ne vairāk par pieciem Eiropas Parlamenta politisko grupu vecākajiem pagaidu darbiniekiem, kuri ir AD 15 vai AD 16 pakāpē, ar noteikumu, ka viņi ir sasnieguši piecdesmit piecu gadu vecumu, un divdesmit gadus ir strādājuši iestādēs un viņiem ir vismaz 2,5 gadu darba stāžs viņu pēdējā pakāpē.";
23.
Svītro 50.c panta 2. punktu.
24.
Nodarbināšanas kārtības II sadaļai pievieno šādu nodaļu:
"11. NODAĻA
ĪPAŠI NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ 2. PANTA F) PUNKTĀ MINĒTAJIEM PAGAIDU DARBINIEKIEM
51. pants
Civildienesta noteikumu 37. pantu, izņemot pirmās daļas b) punktu, un 38. pantu piemēro pēc analoģijas attiecībā uz pagaidu darbiniekiem, kas minēti 2. panta f) punktā.
52. pants
Atkāpjoties no 17. panta trešās daļas, 2. panta f) punktā minētajiem pagaidu darbiniekiem, ar kuriem līgums noslēgts uz nenoteiktu laiku, neskatoties uz viņu darba stāžu, var piešķirt atvaļinājumu bez darba samaksas saglabāšanas uz laiku, kas nepārsniedz vienu gadu.
Kopējais šāda atvaļinājuma ilgums nedrīkst pārsniegt divpadsmit gadu visā darbinieka karjeras laikā.
Pagaidu darbinieka amata vietā var pieņemt darbā citu personu.
Beidzoties atvaļinājumam, pagaidu darbinieks ir jāatjauno viņa pakāpei atbilstošā pirmajā amata vietā, kas atbrīvojas viņa funkciju grupā, ar nosacījumu, ka viņš atbilst minētā amata prasībām. Ja pagaidu darbinieks atsakās no viņam piedāvātā amata, tad viņš saglabā savas tiesības tikt atjaunotam amatā, kad atbrīvosies nākamā viņa pakāpei atbilstošā vakance viņa funkciju grupā, ievērojot tos pašus noteikumus; ja viņš atsakās otrreiz, iestāde var izbeigt darba tiesiskās attiecības bez iepriekšējas paziņošanas. Līdz brīdim, kad darbinieks tiek sekmīgi atjaunots amatā vai pārcelts citā amatā, tas turpina atrasties atvaļinājumā bez darba samaksas saglabāšanas personisku iemeslu dēļ.
53. pants
Pagaidu darbinieki, kas minēti 2. panta f) punktā, tiek pieņemti darbā atbilstoši atlases procedūrai, ko organizē viena vai vairākas aģentūras. Eiropas Personāla atlases birojs pēc attiecīgās aģentūras vai vairāku aģentūru pieprasījuma sniedz tām palīdzību, jo īpaši nosakot pārbaudes darbu saturu un organizējot atlases procedūras. Eiropas Personāla atlases birojs nodrošina atlases procedūru pārredzamību.
Gadījumos, kad tiek organizēta ārējā atlases procedūra, 2. panta f) punktā minētie pagaidu darbinieki tiek pieņemti darbā tikai SC 1 līdz SC 2, AST 1 līdz AST 4 vai AD 5 līdz AD 8 pakāpēs. Tomēr aģentūra vajadzības un pienācīgi pamatotos gadījumos var atļaut rīkot AD 9, AD 10, AD 11 pakāpes vai, izņēmuma gadījumā, AD 12 pakāpes konkursu attiecībā uz amatiem, kuriem ir atbilstošs pilnvaru apjoms, un ievērojot apstiprināta štatu saraksta robežas. Kopējais AD 9 līdz AD 12 pakāpēs darbā pieņemto pagaidu darbinieku skaits aģentūrā nepārsniedz 20 % no kopējā piecu gadu laikposmā AD funkciju grupā darbā pieņemto pagaidu darbinieku skaita.
54. pants
Attiecībā uz 2. panta f) punktā minētajiem pagaidu darbiniekiem pārklasifikācija nākamajā augstākajā pakāpē var notikt vienīgi, izvēloties starp darbiniekiem, kuri savā pakāpē ir nostrādājuši ne mazāk kā divus gadus, ņemot vērā uz pārklasifikāciju pretendējošo darbinieku salīdzinošās īpašības un ziņojumus par tiem. Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkta pēdējo teikumu un 45. panta 2. punktu piemēro pēc analoģijas. Reizināšanas likmes vidējās karjeras atbilstības noteikšanai, kas noteiktas ierēdņiem Civildienesta noteikumu I pielikuma B punktā, nedrīkst būt pārsniegtas.
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu, katra aģentūra pieņem vispārīgus noteikumus šā panta īstenošanai.
55. pants
Ja 2. panta f) punktā minētos pagaidu darbiniekus pēc amata vakances iekšējās publikācijas pārceļ jaunā amatā funkcijas grupas robežās, viņus nedrīkst pārkvalificēt par iepriekšējo amatu zemākā pakāpē vai līmenī, ar nosacījumu, ka viņu amata pakāpe ir minēta amata vakances publikācijā.
Tādi paši noteikumi pēc analoģijas tiek piemēroti gadījumos, kad šāds pagaidu darbinieks noslēdz jaunu līgumu ar aģentūru tūlīt pēc iepriekšējā šā pagaidu darbinieka līguma ar citu aģentūru.
56. pants
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. panta 2. punktu katra aģentūra pieņem vispārīgus noteikumus, ar ko ievieš procedūras 2. panta f) punktā minēto pagaidu darbinieku pieņemšanai darbā un nodarbināšanai.".
25.
Nodarbināšanas kārtības III sadaļu svītro.
26.
Nodarbināšanas kārtības 79. panta 2. punktā vārdus "Katra iestāde" aizstāj ar "Iestāde, kas minēta 6. panta pirmajā daļā,".
27.
Nodarbināšanas kārtības 80. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Pamatojoties uz šo tabulu, katras 3.a pantā minētās iestādes, aģentūras vai struktūras 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde, apspriežoties ar Civildienesta noteikumu komiteju, var sīkāk noteikt pilnvaras, ko attiecina uz katru pienākumu veidu.";
b)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
'4. Civildienesta noteikumu 1.d un 1.e pantu piemēro pēc analoģijas.'.
28.
Nodarbināšanas kārtības 82. pantu groza šādi:
a)
panta 6. punktā vārdus "Katra iestāde" aizstāj ar "Iestāde, kas minēta 6. panta pirmajā daļā,".
b)
pievieno šādu punktu:
"7. Līgumdarbiniekiem, kas ir II, III un IV funkciju grupas darbinieki, var atļaut piedalīties iekšējos konkursos tikai pēc tam, kad tie iestāžu civildienestā nostrādājuši trīs gadus. Līgumdarbiniekiem, kas ir II funkcijas grupas darbinieki, ir tiesības piedalīties konkursos tikai SC 1 līdz 2 pakāpē, III funkciju grupas darbiniekiem - AST 1 līdz 2 pakāpē un IV funkciju grupas darbiniekiem - AST 1 līdz 4 pakāpē vai AD 5 līdz 6 pakāpē. Kopējais kandidātu skaits, kas ir līgumdarbinieki un ko ieceļ vakantajos amatos visās minētajās pakāpēs, nekad nepārsniedz 5 % no kopējā darbinieku skaita, kas gada laikā iecelti amatā minētajās funkciju grupās saskaņā ar Civildienesta noteikumu 30. panta otro daļu.";
29.
Nodarbināšanas kārtības 84. pantu aizstāj ar šādu:
"84. pants
1. Līgumdarbiniekam, ar kuru līgums ir noslēgts vismaz uz vienu gadu, pārbaudes laiks ir viņa nodarbinātības laikposma pirmie seši mēneši, ja viņš ir I funkciju grupas darbinieks, un pirmie deviņi mēneši, ja viņš ir kādas citas funkciju grupas darbinieks.
Ja pārbaudes laikā slimības, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma saskaņā ar Civildienesta noteikumu 58. pantu vai nelaimes gadījuma dēļ līgumdarbinieks nespēj veikt pienākumus nepārtrauktu vismaz vienu mēnesi ilgu laikposmu, 6. panta pirmajā punktā minētā iestāde var par attiecīgo laiku pagarināt viņa pārbaudes laiku. Kopējais pārbaudes laiks nekādā gadījumā nav ilgāks par 15 mēnešiem.
2. Ziņojumu par līgumdarbinieku var sagatavot jebkurā brīdī pirms pārbaudes laika beigām, ja šīs personas darbs ir izrādījies acīmredzami neatbilstošs.
Minēto ziņojumu dara zināmu attiecīgajai personai, kurai ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus. Ziņojumu un komentārus 6. pantā pirmajā daļā minētajai iestādei nekavējoties nosūta tiešais līgumdarbinieka priekšnieks. Pamatojoties uz šo ziņojumu, 6. panta pirmajā daļā minētā iestāde var lemt par līgumdarbinieka atlaišanu pirms pārbaudes laika beigām, par to viņam paziņojot vienu mēnesi iepriekš, vai arī līgumdarbinieku uz atlikušo pārbaudes laiku norīkot darbā citā struktūrvienībā.
3. Vēlākais vienu mēnesi pirms pārbaudes laika beigām tiek izstrādāts ziņojums par pagaidu darbinieka spēju veikt viņa amata uzdevumus, kā arī par viņa darba efektivitāti un rīcību darbā. Minēto ziņojumu dara zināmu līgumdarbiniekam, kuram ir tiesības astoņu darba dienu laikā iesniegt rakstiskus komentārus.
Gadījumā, ja ziņojumā ir ieteikta atlaišana vai izņēmuma gadījumā pārbaudes laika pagarināšana saskaņā ar 1. punktu, līgumdarbinieka tiešais priekšnieks ziņojumu un komentārus nekavējoties nosūta 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei.
Līgumdarbinieku, kura darbs vai rīcība nav bijuši atbilstoši iecelšanas amatā prasībām, atlaiž.
Galīgo lēmumu pieņem, pamatojoties uz šajā punktā minēto ziņojumu un arī uz 6. panta pirmajā daļā minētajai iestādei pieejamo informāciju par līgumdarbinieka rīcību, ņemot vērā Civildienesta noteikumu II sadaļu.
4. Atlaistam līgumdarbiniekam par katru nostrādāto pārbaudes laika mēnesi ir tiesības saņemt atlīdzību vienas trešdaļas mēneša pamatalgas apmērā.";
30.
Nodarbināšanas kārtības 85. panta 3. punktā vārdkopu "Eiropas Savienības dibināšanas līguma 314. pantā" aizstāj ar vārdkopu "Līguma par Eiropas Savienību 55. panta 1. punktā".
31.
Nodarbināšanas kārtības 86. panta 1. punktu groza šādi:
a)
otrajai daļai pievieno šādu teikumu:
'Tomēr Civildienesta noteikumu 32. panta otro daļu pēc analoģijas piemēro 1. pakāpē darbā pieņemtiem līgumdarbiniekiem.';
b)
pievieno šādu daļu:
"Lai nodrošinātu šā punkta izpildi, tiek izstrādāti vispārīgi īstenošanas noteikumi saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu.";
32.
Nodarbināšanas kārtības 88. panta pirmās daļas b) punktā vārdus "trīs gadus" aizstāj ar vārdiem "sešus gadus".
33.
Nodarbināšanas kārtības 91. pantu aizstāj ar šādu:
"91. pants
Pēc analoģijas piemēro 16. līdz 18. pantu.
Civildienesta noteikumu 55. panta 4. punkta otro teikumu nepiemēro pēc analoģijas līgumdarbiniekiem.
Līgumdarbiniekiem, kas ir III un IV funkciju grupas darbinieki, par nostrādātajām virsstundām nav tiesību saņemt nekādu atlīdzību vai atlīdzību.
Saskaņā ar Civildienesta noteikumu VI pielikumā noteiktajiem nosacījumiem virsstundas, ko nostrādājuši I un II funkciju grupas līgumdarbinieki, viņiem dod tiesības saņemt kompensācijas atvaļinājumu vai atlīdzību, ja dienesta vajadzību dēļ kompensācijas atvaļinājumu nevar izmantot divu mēnešu laikā pēc mēneša, kurā strādātas virsstundas.".
34.
Nodarbināšanas kārtības 95. pantā vārdkopu "63 gadu vecumam" aizstāj ar vārdkopu "pensionēšanās vecumam".
35.
Nodarbināšanas kārtības 96. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktā vārdu "pielāgo" aizstāj ar vārdu "pārskata";
b)
panta 11. punktu aizstāj ar šādu:
"11. Reizi divos gados Komisija sniedz ziņojumu par bezdarba apdrošināšanas shēmas finansiālo stāvokli. Neatkarīgi no minētā ziņojuma Komisija, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar Civildienesta noteikumu 111. un 112. pantu, var koriģēt 7. punktā paredzētās iemaksas, ja tas ir nepieciešams shēmas līdzsvara nodrošināšanas interesēs.".
36.
Nodarbināšanas kārtības 101. panta 1. punkta otrās daļas otrajā teikumā vārdkopu "65 gadu" aizstāj ar vārdkopu "66 gadu".
37.
Nodarbināšanas kārtības 103. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
"2. Ja nomirst kāds bijušais līgumdarbinieks, kurš saņēmis invaliditātes pabalstu vai izdienas pensiju, vai kurš aizgājis no dienesta, nesasniedzot pensionēšanās vecumu, un lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, mirušā līgumdarbinieka tiesību pārņēmējiem kā noteikts Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 4. nodaļā ir tiesības saņemt minētajā pielikumā paredzēto apgādnieka zaudējuma pensiju.";
b)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Ja līgumdarbinieka vai bijušā līgumdarbinieka, kurš saņēmis invaliditātes pabalstu vai izdienas pensiju, vai bijušā līgumdarbinieka, kurš atstājis dienestu pirms pensionēšanās vecuma sasniegšanas un kurš lūdzis atlikt izdienas pensijas izmaksu līdz tā kalendārā mēneša pirmajai dienai, kas seko mēnesim, kurā viņš sasniedz pensionēšanās vecumu, atrašanās vieta nav zināma ilgāk nekā vienu gadu, Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 5. un 6. nodaļas noteikumus, kuros reglamentētas pagaidu pensijas, pēc analoģijas piemēro viņa laulātajam vai personām, kas atzītas par viņa apgādājamajiem.".
38.
Nodarbināšanas kārtības 106. panta 4. punktā vārdkopu "63 gadu vecum(-…)" aizstāj ar vārdiem "pensionēšanās vecum(-…)".
39.
Nodarbināšanas kārtības 120. pantā vārdus "katra iestāde" aizstāj ar tekstu "6. panta pirmajā daļā minētā iestāde".
40.
Iekļauj šādu pantu:
"132.a pants
Saskaņā ar 125. panta 1. punktā minētajiem īstenošanas pasākumiem un pēc tā deputāta vai deputātu nepārprotama pieprasījuma, kuru palīgi attiecīgās personas ir, reģistrētiem Parlamenta deputātu palīgiem var izmaksāt tikai vienu reizi vai nu iekārtošanās pabalstu vai nu pārcelšanās pabalstu, ko izmaksā no attiecīgā deputāta palīdzības pabalsta, ja ir iesniegts pierādījums tam, ka dzīvesvietas maiņa ir bijusi nepieciešama. Pabalsta summa nepārsniedz deputāta palīga viena mēneša pamatalgu.".
41.
Nodarbināšanas kārtības 139. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu groza šādi:
i)
punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"b)
tā mēneša beigās, kad reģistrēts deputāta palīgs sasniedz 66 gadu vecumu, vai izņēmuma gadījumos tajā datumā, kas noteikts saskaņā ar Civildienesta noteikumu 52. panta otro un trešo daļu;";
ii)
punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"d)
ņemot vērā, ka savstarpēja uzticēšanās starp deputātu un reģistrēto deputāta palīgu ir viņu darba attiecību pamatā, paziņošanas termiņa beigās, kas ir norādīts līgumā, kurš paredz reģistrētajam deputāta palīgam vai Eiropas Parlamentam - pēc pieprasījuma, ko iesniedz Eiropas Parlamenta deputāts vai deputāti, kuriem palīdzēt reģistrētais deputātu palīgs tika pieņemts darbā - tiesības līgumu lauzt pirms termiņa. Paziņošanas termiņš nav īsāks par vienu mēnesi par katru dienesta gadu, bet ne īsāks kā viens mēnesis un ne ilgāks kā trīs mēneši. Tomēr paziņošanas termiņš nesākas ar grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā ar noteikumu, ka šāds slimības atvaļinājums nepārsniedz trīs mēnešus. Turklāt paziņošanas termiņš tiek apturēts grūtniecības laikā, kas apliecināta ar medicīnisku izziņu, grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā vai slimības atvaļinājuma laikā, ņemot vērā iepriekšminētos ierobežojumus;";
b)
iekļauj šādu punktu:
"3.a Īstenošanas noteikumi, kas minēti 125. panta 1. punktā, paredz samierināšanas procedūru, kuru piemēro pirms tiek izbeigts reģistrētā deputāta palīga līgums pēc Eiropas parlamenta deputāta vai deputātu pieprasījuma, kuriem palīdzēt viņš tika pieņemts darbā, vai pēc attiecīgā deputāta palīga pieprasījuma, ievērojot 1. punkta d) apakšpunktu un 3. punktu."
42.
Nodarbināšanas kārtības 141. pantā vārdus "katra iestāde" aizstāj ar tekstu "6. panta pirmajā daļā minētā iestāde".
43.
Iekļauj šādu pantu:
"142.a pants
Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā ir izvērtēta šo Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības darbība.".
44.
Nodarbināšanas kārtības pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. panta 1. punktam pievieno šādus teikumus:
"Minētā pielikuma 21. pantu, 22. pantu, izņemot tā 4. punktu, 23. pantu, 24.a pantu un 31. panta 6. un 7. punktu pēc analoģijas piemēro citiem darbiniekiem, kas ir nodarbināti 2013. gada 31. decembrī. Minētā pielikuma 30. pantu un 31. panta 1., 2., 3. un 5. punktu pēc analoģijas piemēro pagaidu darbiniekiem, kas ir nodarbināti 2013. gada 31. decembrī. Attiecībā uz darbiniekiem, kas sākuši dienestu pirms 2014. gada 1. janvāra Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 33. panta 1. punkta otrajā daļā, 47. panta a) punktā, 101. panta 1. punkta otrajā daļā un 139. panta 1. punkta b) apakšpunktā vārdkopu "66 gadu" aizstāj ar vārdkopu "65 gadu".".
b)
pielikumam pievieno šādu pantu:
"6. pants
No 2014. gada 1. janvāra līgumi ar pagaidu darbiniekiem, uz kuriem attiecas Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta a) punkts un kuri ir nodarbināti 2013. gada 31. decembrī aģentūrā, bez atlases procedūras tiek transformēti par līgumiem saskaņā ar šīs Nodarbināšanas kārtības 2. panta f) punktu. Pārējā daļā līguma nosacījumi paliek nemainīgi. Šis pants neattiecas uz līgumiem ar pagaidu darbiniekiem, kuri ir nodarbināti kā aģentūru vadītāji un aģentūru vadītāju vietnieki, kas minēti Savienības tiesību aktā, ar ko izveido aģentūru, kā arī neattiecas uz ierēdņiem, kas ir norīkoti darbā aģentūrā dienesta interesēs.".
3. pants
1. Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra, izņemot 1. panta 44. punktu un 1. panta 73. punkta d) apakšpunktu, ko piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 22. oktobrī