РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 октомври 2013 година
за разрешаване на временна мярка, предприета от Френската република в съответствие с член 129 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за ограничаване използването на амониеви соли в изолационни материали от целулозна вата
(нотифицирано под номер C(2013) 6658)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/505/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 129, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 14 август 2013 г. Френската република информира Комисията, Европейската агенция по химикали („Агенцията“) и другите държави членки в съответствие с член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (предпазна клауза), че има основателни причини да счита, че е необходимо спешно действие за защита на гражданите от излагане на амоняк, освободен от амониеви соли в изолационни материали от целулозна вата, използвани в сгради. Френската република е приела временна мярка на 21 юни 2013 г. и я е публикувала в Официален вестник на Френската република на 3 юли 2013 г.
(2)
Наредбата от 21 юни 2013 г. за забрана на пускането на пазара, вноса, продажбата, разпространението и производството на изолационни материали от целулозна вата с амониеви соли като добавка („наредбата“) забранява пускането на пазара, вноса, притежаването с цел продажба или разпространение, продажбата или разпространението и производството на изолационни материали от целулозна вата, които съдържат амониеви соли като добавка. Тези продукти трябва също така да бъдат изтеглени от пазара във Франция и върнати за сметка на лицето, отговорно за първото им пускане на пазара.
(3)
Проектът на наредба е бил първоначално предоставен на Комисията по силата на Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2). В съответствие с член 9, параграф 7 от същата директива Франция заяви, че наредбата е спешна и Комисията изрази становището, че причините за спешност, посочени от Франция, са били задоволителни.
(4)
След покана от страна на Комисията Франция повторно предостави наредбата съгласно член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Комисията разгледа наредбата заедно с предоставената научна и техническа информация. Комисията предприе кратки консултации с държавите членки и заинтересованите страни относно наредбата.
(5)
Предвид краткия срок, с който разполага Комисията, за да вземе решение по отношение на временните мерки съгласно член 129, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, Комисията трябва да вземе решение предимно въз основа на информацията, която ѝ е предоставена от Франция.
(6)
До септември 2011 г. изолационните материали от целулозна вата във Франция съдържаха борна киселина, която е действала като забавител на горенето и биоцид. След забраната на използването на борна киселина като биоцид и с цел да се запазят свойствата на забавители на горенето на някои изолационни материали (включително целулозна вата), френският сектор е заменил съединенията на бора с амониеви соли.
(7)
Френската мярка се обосновава с инцидентите, регистрирани от националните центрове по токсикология (няколко случая на отравяне на хора от ноември 2011 г.), и жалби, регистрирани от професионалната асоциация на производителите на изолационни материали от целулозна вата (около 150 случая). Френските власти са измерили също концентрацията на амоняк в къщи, за които са получени жалби, от които е видно, че нивата на експозиция на амоняк са по-високи от контролните токсикологични стойности за безопасна продължителна експозиция. Следователно амониевите соли следва да бъдат заменени.
(8)
Информацията, предоставена от Франция, показва, че амониевите соли в изолационни материали от целулозна вата пораждат риск за човешкото здраве, който не може да бъде адекватно контролиран, и е необходимо да бъде отстранен. В този конкретен случай, с цел постигане на бързо хармонизиране на вътрешния пазар, като същевременно се осигури защита на човешкото здраве на високо равнище, мярката, предприета от Франция, би трябвало да се счита за мярка, породена от необходимост за спешно действие съгласно член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006.
(9)
Тъй като временната мярка, предприета от Франция, се състои в ограничаването на пускането на пазара или употребата на вещество, в член 129, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда Франция да започне процедура по ограничаване в Съюза, като представи на Агенцията досие в съответствие с приложение XV в срок от три месеца от датата на настоящото решение.
(10)
Поради всички тези причини наредбата следва да бъде разрешена.
(11)
Решението, взето съгласно член 129, параграф 2 относно разрешаване на временна мярка, трябва да предвиди определен период от време за такова разрешение; с оглед на срока за започването на процедура по ограничаване в Съюза, посочен в член 129, параграф 3, и за да се осигури достатъчно време за вземането на решение при нормалния процес на ограничаване, след подаването от страна на Франция на досие по приложение XV, без да е необходимо удължаване на срока на валидност на разрешението, този период от време следва да бъде 21 месеца.
(12)
Настоящото решение следва да не засяга по никакъв начин решение на Комисията по силата на член 73 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, когато условията, посочени в член 68 от посочения регламент, са спазени.
(13)
Настоящото решение е в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. При условие че са спазени разпоредбите на параграф 2, временната мярка, нотифицирана от Френската република на 14 август 2013 г., се разрешава за период от време от 21 месеца, считано от датата, от която настоящото решение поражда действие.
2. Разрешението изтича на по-ранната от следните дати, ако някоя от тях предхожда изтичането на срока, посочен в параграф 1:
-
датата, от която се прилага адаптирането на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 по начина, който се цели с разрешената временна мярка, или
-
шест месеца след приключване на процедурата за ограничаване, посочена в членове 69-73 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, без Комисията да е предложила проект за ограничение.
Член 2
Настоящото решение поражда действие от 15 октомври 2013 г.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 14 октомври 2013 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2013. gada 14. oktobris),
ar ko atļauj pagaidu pasākumu, ko Francijas Republika pieņēmusi saskaņā ar 129. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 par ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), lai ierobežotu amonija sāļu izmantošanu celulozes vates izolācijas materiālos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 6658)
(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/505/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (1), un jo īpaši tās 129. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 1. punktu (drošības klauzula) Francijas Republika 2013. gada 14. augustā informēja Komisiju, Eiropas Ķīmisko vielu aģentūru (“Aģentūru”) un pārējās dalībvalstis, ka tai ir pamatots iemesls uzskatīt, ka ir vajadzīga steidzama rīcība, lai aizsargātu sabiedrību no tāda amonjaka iedarbības, kas izdalās no ēkās izmantotajos celulozes vates izolācijas materiālos esošajiem amonija sāļiem. Francijas Republika 2013. gada 21. jūnijā pieņēma pagaidu pasākumu un 2013. gada 3. jūlijā publicēja to Francijas Republikas Oficiālajā Vēstnesī.
(2)
Francijas 2013. gada 21. jūnija Rīkojums par aizliegumu laist tirgū, importēt, tirgot, izplatīt un ražot celulozes vates izolācijas materiālus, kuros kā palīgvielas izmantoti amonija sāļi, (“Rīkojums”) aizliedz laist tirgū, importēt, uzglabāt, lai pēc tam pārdotu vai izplatītu, pārdot vai izplatīt un ražot celulozes vates izolācijas materiālus, kuri kā piedevas satur amonija sāļus. Turklāt šie produkti ir jāizņem no Francijas tirgus un jāatsauc uz tās personas rēķina, kura atbildīga par šo produktu pirmreizējo laišanu tirgū.
(3)
Rīkojuma projekts pirmo reizi tika iesniegts Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (2). Atbilstīgi minētās direktīvas 9. panta 7. punktam Francija apgalvoja, ka Rīkojums bija jāpieņem steidzami, un Komisija pauda viedokli, ka Francijas norādītie steidzamības iemesli bija pieņemami.
(4)
Pēc Komisijas aicinājuma Francija iesniedza Rīkojumu atkārtoti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 1. punktu. Komisija to pārbaudīja kopā ar iesniegto zinātnisko un tehnisko informāciju. Komisija organizēja īsu apspriešanos par Rīkojumu ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām.
(5)
Ņemot vērā īso termiņu, kurā Komisijai jāpieņem lēmums attiecībā uz pagaidu pasākumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 2. punktu, tai savs lēmums galvenokārt jābalsta uz Francijas iesniegto informāciju.
(6)
Līdz 2011. gada septembrim Francijā celulozes vates izolācijas materiāli saturēja borskābi, kura darbojās kā antipirēns un biocīds. Pēc tam, kad borskābes kā biocīda lietošana tika aizliegta, Francijas ražošanas nozare, lai saglabātu konkrētu izolācijas materiālu (tostarp celulozes vates) antipirēnās īpašības, aizstāja bora savienojumus ar amonija sāļiem.
(7)
Ņemot vērā valsts toksikoloģijas centru reģistrētos gadījumus (kopš 2011. gada novembra reģistrēti vairāki cilvēku saindēšanās gadījumi) un celulozes vates izolācijas materiālu ražotāju profesionālās asociācijas reģistrētās sūdzības (aptuveni 150 gadījumu), Francijas pasākums ir pamatots. Francijas iestādes arī veica mērījumus attiecībā uz amonjaka koncentrāciju mājās, par kurām bija saņemtas sūdzības, un konstatēja, ka amonjaka iedarbības līmeņi pārsniedz drošai ilgtermiņa iedarbībai noteiktās toksikoloģiskās standartvērtības. Tādēļ amonija sāļi būtu jāaizstāj.
(8)
Francijas sniegtā informācija liecina, ka amonija sāļi celulozes vates izolācijas materiālu sastāvā izraisa tādu risku cilvēku veselībai, ko nav iespējams pienācīgi kontrolēt, un tam ir jārod risinājums. Šajā konkrētajā gadījumā būtu jāatzīst, ka, lai sasniegtu ātru iekšējā tirgus harmonizāciju un vienlaikus aizsargātu cilvēku veselību augstā līmenī, Francijas pieņemtais pasākums būtu jāuzskata par atbilstīgu steidzamības nosacījumiem, ko paredz Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 1. punkts.
(9)
Ņemot vērā to, ka Francijas pieņemtais pagaidu pasākums ir aizliegums laist tirgū vai lietot vielu, Regulas (EK) Nr. 1907/2006 129. panta 3. punkts paredz, ka Francijai ir jāierosina Savienības ierobežošanas procedūra, trīs mēnešu laikā no šā lēmuma pieņemšanas dienas iesniedzot Aģentūrai dokumentāciju saskaņā ar XV pielikumu.
(10)
Visu minēto iemeslu dēļ Rīkojums būtu jāatļauj.
(11)
Saskaņā ar 129. panta 2. punktu pieņemtajā lēmumā, ar ko atļauj pagaidu pasākumu, ir jādefinē šādas atļaujas termiņš; tāpēc, ņemot vērā 129. panta 3. punktā noteikto Savienības ierobežošanas procedūras ierosināšanas termiņu un lai pēc tam, kad Francija būs iesniegusi XV pielikumā paredzēto dokumentāciju, dotu pietiekoši daudz laika pieņemt lēmumu saskaņā ar parasto ierobežošanas procedūru, neradot vajadzību pagarināt atļaujas termiņu, šis periods būtu jānosaka 21 mēnesi ilgs.
(12)
Šis lēmums nekādā veidā neierobežo Komisijas lēmumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 73. pantu, ja ir izpildīti minētās regulas 68. pantā paredzētie nosacījumi.
(13)
Šis lēmums ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 133. pantu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Ievērojot 2. punkta nosacījumus, pagaidu pasākums, ko Francijas Republika paziņoja 2013. gada 14. augustā, ir atļauts 21 mēnesi ilgā laikposmā no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas.
2. Ja pirms 1. punktā noteiktā laikposma beigām iestājas kāds no turpmāk aprakstītajiem gadījumiem, atļauja zaudē spēku agrākajā no šādiem datumiem:
-
dienā, kad stājas spēkā Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XVII pielikuma pielāgojums tādā veidā, kā to pieprasa atļautais pagaidu pasākums, vai
-
sešus mēnešus pēc Regulas (EK) Nr. 1907/2006 69. līdz 73. pantā aprakstītās ierobežošanas procedūras pabeigšanas, ja Komisija neierosina ierobežojuma projektu.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā 2013. gada 15. oktobrī.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.
Briselē, 2013. gada 14. oktobrī