РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 861/2013 НА СЪВЕТА
от 2 септември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (по-долу „основният регламент“), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (по-долу „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 419/2013 (2) (по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия.
(2)
Разследването бе започнато, след като на 28 юни 2012 г. Европейската конфедерация на производителите на желязо и стомана (Eurofer) (по-долу „жалбоподателят“) подаде жалба от името на производители от Съюза, които съставляват над 50 % от цялото производство на Съюза на някои видове телове от неръждаеми стомани.
(3)
Вследствие на паралелно проведеното антидъмпингово разследване, с Регламент (ЕС) № 418/2013 (3) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия.
1.2. Страни, засегнати от разследването
(4)
На предварителния етап от разследването бе направена извадка на индийските производители износители, производителите в Съюза и несвързаните вносители. Въпреки това, тъй като двама от избраните за извадката вносители не отговориха на въпросника, не бе възможно да бъде завършена извадката на вносителите. Цялата налична информация, която се отнася до оказалите съдействие вносители, бе използвана, за да се стигне до окончателни заключения, по-специално по отношение на интереса на Съюза.
(5)
Седем индийски производители износители извън извадката поискаха индивидуално разследване. Двама от тях изпратиха отговори на въпросника. Петима не отговориха на въпросника. Единият от двамата отговорили оттегли своето искане за индивидуално разследване. В резултат на това Комисията разгледа искането на един индийски производител износител, който не беше включен в извадката:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
С изключение на посоченото по-горе съображения 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12 и 14 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Разследван период и разглеждан период
(7)
Както беше посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 април 2011 г. до 31 март 2012 г. („разследвания период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които имат значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до 31 март 2012 г. („разглеждания период“).
1.4. Последваща процедура
(8)
След разгласяването на съществените факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (по-долу „разгласяването във връзка с временните мерки“), няколко заинтересовани страни, а именно двама производители износители, жалбоподателят и 11 ползватели, представиха коментари. На страните, които поискаха изслушване, бе предоставена такава възможност. Комисията продължи да издирва информацията, която смяташе за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Всички получени коментари бяха надлежно разгледани и взети предвид, когато бе целесъобразно.
(9)
Комисията уведоми всички заинтересовани страни за съществените факти и съображения, въз основа на които възнамерява да препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временно мито („разгласяването във връзка с окончателните мерки“). На страните беше определен срок, в който да представят своите коментари по разгласяването във връзка с окончателните мерки. Всички получени коментари бяха надлежно разгледани и взети предвид, когато бе целесъобразно.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(10)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт се определя като телове от неръждаеми стомани, съдържащи тегловно:
i)
2,5 % или повече никел, различни от телове, съдържащи тегловно 28 % или повече, но не повече от 31 % никел и 20 % или повече, но не повече от 22 % хром;
ii)
по-малко от 2,5 % никел, различни от телове, съдържащи тегловно 13 % или повече, но не повече от 25 % хром и 3,5 % или повече, но не повече от 6 % алуминий,
класирани понастоящем в кодове по КН 7223 00 19 и 7223 00 99 и с произход от Индия.
(11)
Някои ползватели изразиха загриженост относно очевидната липса на разграничение между различните видове на разглеждания продукт и подобния продукт, защото съществува широк продуктов микс сред всички видове на продукта. Налице е особена загриженост по отношение на това как при разследването би могло да бъде гарантирано обективно сравнение между всички видове. Както при повечето разследвания, определението на разглеждания продукт обхваща голямо разнообразие от видове продукти, които имат същите или сходни основни физически, технически и химически характеристики. Фактът, че тези характеристики може да варират при различните видове продукти, действително може да доведе до обхващането на широка гама от видове продукти при разследване. Такъв е случаят при настоящото разследване. Комисията взе под внимание разликите между видовете продукти и гарантира обективно сравнение. За всеки вид продукт, произвеждан и продаван от индийските производители износители, и за всеки вид продукт, произвеждан и продаван от индустрията на Съюза, бе определен уникален контролен номер на продукта (КНП). Номерът зависи от основните характеристики на продукта, в този случай класа на стоманата, якостта на опън, покритието, повърхността, диаметъра и формата. Следователно видовете жици, изнасяни за Съюза, бяха сравнени въз основа на КНП с продуктите, произвеждани и продавани от индустрията на Съюза, които имат същите или сходни характеристики. Всички тези видове попадат в определението на разглеждания продукт и на подобния продукт в известието за започване (4) и в регламента за временните мерки.
(12)
Една от страните повтори твърдението си, че т.нар. „високотехнологични“ видове на продукта са различни и не са взаимозаменяеми с другите видове на разглеждания продукт. Поради това според нея те следва да бъдат изключени от определението на продукта. Съгласно съдебната практика, за да се определи дали продуктите са подобни, така че да представляват част от същия продукт, следва да се прецени дали те имат еднакви технически и физически характеристики и приложения като продуктите, една и съща основна крайна употреба и едно и също съотношение цена - качество. В тази връзка взаимозаменяемостта и конкуренцията между тези продукти също трябва да бъдат оценени (5). При разследването бе установено, че „високотехнологичните“ видове продукти, посочени от страната, имат същите основни физически, химически и технически характеристики като останалите продукти, предмет на разследването. Те са жици, изработени от неръждаема стомана. Представляват полуготов стоманен продукт (който в повечето случаи следва да бъде подложен на допълнителна преработка с оглед на производството на широка гама от готови продукти), а производственият процес е подобен, при използване на подобни машини, така че производителите да може да преминават от производството на едни варианти на продукта към производството на други видове на продукта според нуждите. Поради това, въпреки че различните видове жици не са пряко взаимозаменяеми и не се конкурират пряко, производителите се конкурират за договори, обхващащи много видове телове от неръждаеми стомани. Освен това тези видове на продукта се произвеждат и продават както от индустрията на Съюза, така и от индийските производители износители, които използват подобни методи на производство. Следователно твърдението не може да бъде прието.
(13)
В отговор на разгласяването във връзка с окончателните мерки една от страните заяви, че анализът, извършен от Комисията, за да се установи дали т.нар. „високотехнологични“ видове на продукта трябва да бъдат включени в разследването, е недостатъчен. Този довод се отхвърля. Разследването установи, че високотехнологичният вид на продукта попада в определението на продукта, както е посочено в съображение 12 по-горе. Страната погрешно приема, че всички критерии, посочени в съдебната практика, трябва да бъдат изпълнени едновременно; това не е така. Според съдебната практика Комисията се ползва с широка свобода на преценка при определянето на продуктовия обхват (6) и трябва да основава тази оценка на набора от критерии, изготвени от Съда на Европейския съюз. Често, както и в настоящия случай, някои критерии могат да сочат в една посока, а други - в друга; в такъв случай Комисията трябва да направи обща оценка, както е направила в настоящия случай. Поради това тази заинтересована страна погрешно приема, че всички характеристики на видовете продукти трябва да са еднакви, за да може те да попадат в рамките на едно и също определение на продукта.
(14)
Някои ползватели заявиха, че т.нар. жици от неръждаема стомана „серии 200“ следва да бъдат изключени от обхвата на продукта. В частност те изтъкнаха, че този вид почти не се произвежда от индустрията на Съюза. Това твърдение обаче е неоснователно. На първо място, фактът, че определен вид продукт не се произвежда от индустрията на Съюза, не е достатъчно основание за неговото изключване от обхвата на разследването, когато производственият процес е такъв, че производителите от Съюза биха могли да започнат производство на въпросния вид продукт. Второ, както и за т.нар. „високотехнологични“ жици (вж. съображение 12), беше установено, че тези видове на разглеждания продукт имат основни физически, химически и технически характеристики, които са еднакви или подобни с тези на други видове на подобния продукт, произвеждан и продаван от индустрията на Съюза. Следователно твърдението не може да бъде прието.
(15)
Освен това тези ползватели заявиха, че валцдратът трябва да бъдe включен в определението на разглеждания продукт. Валцдратът е суровина, използвана за производството на разглеждания продукт, но също така може да се използва и за производството на различни продукти, като скрепителни елементи и пирони. Следователно за разлика от продукта, предмет на разследването, той не представлява завършен стоманен продукт. Чрез производствения процес на студено формуване валцдратът, наред с други продукти, може да бъде трансформиран в разглеждания продукт или в подобния продукт. Въз основа на това валцдратът не може да бъде включен в обхвата на продукта по смисъла на основния регламент.
(16)
Въз основа на посоченото по-горе определението на разглеждания продукт и на подобния продукт в съображения 21 - 24 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Въведение
(17)
В съображение 25 от временния регламент са посочени схемите, за които се твърди, че включват предоставянето на субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, а именно:
а)
схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (Duty Entitlement Passbook Scheme, „DEPBS“);
б)
схема за възстановяване на мита (Duty Drawback Scheme, „DDS“);
в)
схема за предварителни разрешения (Advance Authorisation Scheme, „AAS“);
г)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (Export Promotion Capital Goods Scheme, „EPCGS“);
д)
схема за експортно кредитиране (Export Credit Scheme, „ECS“);
е)
схема за фокусиране върху пазара (Focus Market Schemе, „FMS“)
ж)
специални икономически зони/експортно ориентирани единици (Special Economic Zones/Export Oriented Units, „SEZ/ЕОU“).
(18)
Индустрията на Съюза заяви, че Комисията е пропуснала да вземе предвид някои схеми за субсидиране, по-специално регионални схеми за субсидиране, като вследствие на това изрази становището, че субсидиите, за които е установено, че са били получавани от индийските производители, са оценени на по-ниска стойност от действителната. Това твърдение е неоснователно. Комисията провери всички национални и местни схеми за субсидиране, описани в жалбата. Въпреки това Комисията установи, че по време на РП включените в извадката производители износители са получавали субсидии само по схемите, изброени в съображение 14 по-горе.
(19)
Индустрията на Съюза също така изтъкна, че тъй като в хода на успоредното антидъмпингово разследване бе установено, че данните, предоставени от включените в извадката индийски производители, са недостоверни и бе приложен член 18 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (7), член 28 от основния регламент също е следвало да бъде приложен в рамките на настоящото разследване. Въпреки това член 28 от основния регламент се прилага само ако са изпълнени предвидените в него условия, което не е така по отношение на информацията, предоставена от включените в извадката индийски производители. Следователно твърдението не може да бъде прието.
(20)
Разследването показа, че DEPBS, DDS и AAS са част от един механизъм за субсидиране, който е механизъм за възстановяване на мита. Индия използва различни варианти на този механизъм в продължение на дълъг период от време, като често е изменяла отделните подкатегории на механизма. Разследването показа, че е уместно тези подкатегории на механизма да се анализират заедно, тъй като обикновено се налага износителите да избират между тях (те се изключват взаимно), а случай че някоя от подкатегориите бъде прекратена - да преминават към друга.
(21)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 25 - 28 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (DEPBS)
(22)
Един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че DEPBS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса. Също така беше изказано твърдението, че по отношение на продукта, предмет на разследването, не съществува никакво вътрешно производство на суровини, поради което се налага разумното предположение, че всички внесени стоки са били облагани със ставка от 5 % и че таванът, установен от правителството на Индия, гарантира, че няма свръхкомпенсации. Както е пояснено в съображение 38 от регламента за временните мерки, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износител, който се ползва от DEPBS, не е длъжен действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действителната стойност на вложените суровини. На последно място, даден износител може да бъде допуснат до участие в DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини.
Правителството на Индия не е успяло да създаде система, която да свързва размера на митото, от което са освободени внасяните суровини, с тяхното влагане в изнасяните продукти. От своя страна дружествата, които са се възползвали от тази схема, също така не разполагат с механизъм, за да докажат, че не са получили каквото и да било прекомерно освобождаване. Освен това, що се отнася до твърдяната от дружеството липса на свръхкомпенсация в конкретния случай, то не успя да докаже твърдението си и би могло например да се е възползвало от компенсации за други вносни стоки или за вносни суровини, без те да са използвани за производството на разглеждания продукт. Също така трябва да се отбележи, че твърдението, че не съществува вътрешно производство на суровини, е неправилно, тъй като поне едно от разследваните дружества е произвеждало суровини на вътрешния пазар, докато другите две разследвани дружества са купували от национален производител, а не от вносител на вътрешния пазар. Следователно тези доводи не могат да бъдат приети.
(23)
Една страна твърди, че при продажбата на лиценза за DEPBS действителната продажна цена е била под стойността на лиценза и поради това подлежащата на изравняване полза е била по-ниска от установената при временното разследване. Ползата в рамките на тази схема обаче е изчислена въз основа на сумата на предоставения в лиценза кредит, независимо от това дали лицензът е използван за компенсиране на митата върху вноса, или в действителност е бил продаден. Всяка продажба на лиценз на цена под номиналната му стойност е чисто търговско решение, което не влияе на размера на ползата, получена по тази схема. Следователно този довод не може да се приеме.
(24)
Правителството на Индия заяви, че DEPBS е била оттеглена през РП и следователно не подлежи на изравнителни мерки. Освен това то заяви, че тъй като програмата за възстановяване на мита не е приемник на DEPBS, последната не може да бъде предмет на изравнителни мерки. Действително DEPBS е изтекла на 30 септември 2011 г., по време на РП. Въпреки това субсидирането е продължило. Бе установено, че като алтернатива на DEPBS износителите получават ползи по AAS и особено по DDS. Както е описано в съображения 42 - 44 от регламента за временните мерки, AAS и DDS бяха коригирани, за да се осигури плавен преход от DEPBS. Освен това естеството на ползите по трите схеми, т.е. пропуснатите приходи под формата на освобождаване от мита, е напълно еднакво. По този начин дружествата могат да избират коя схема да използват за компенсиране на митата. Поради това, въпреки че DEPBS е престанала да съществува в средата на РП, субсидиите, отпуснати от правителството на Индия през РП, следва да бъдат предмет на изравнителни мерки, тъй като общата система от ползи е продължила да съществува, като поради причините, посочени в съображение 20 по-горе, всички схеми за възстановяване на мита образуват един механизъм за субсидиране с различни, често променящи се подкатегории. Поради това посоченият довод не може да бъде приет.
(25)
В своя отговор на разгласяването във връзка с окончателните мерки правителството на Индия отново изтъкна своите доводи относно прекратяването на DEPBS след разгласяването във връзка с окончателните мерки. Тъй като обаче не бяха представени нови доводи, които да доведат до промяна на заключението по отношение на замяната на субсидирането по прекратената DEPBS с коригираната DDS, този довод не може да бъде приет.
(26)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 29 - 47 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(27)
Освен това бе установено, че индийският производител износител KEI е използвал DEPBS през РП. Ставката на субсидията е била 0,50 %.
3.3. Схема за възстановяване на мита (DDS)
(28)
Правителството на Индия заяви, че DDS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса и акцизите, платени за суровините. Както е пояснено в съображения 58 - 60 от регламента за временните мерки, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. По-специално не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Освен това даден износител има право да участва в DDS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. Горното се потвърждава от констатациите, направени при посещението на дружествата, и от съответното законодателство, а именно циркулярен документ № 24/2001 на правителството на Индия, както е посочено в съображение 60 от регламента за временните мерки. Наред с това в параграф 32 от своето становище самото правителство на Индия призна, че DDS може да доведе до прекомерно освобождаване. Следователно този довод на правителството на Индия не може да се приеме.
(29)
Правителството на Индия също така изтъкна, че въпреки че системата за проверка за използването на суровините е била непълна, по-специално поради големия брой на бенефициентите и административната тежест, свързана с контрола на всички тях, действащият механизъм за проверка, основаващ се на извършването на извадки, следва да бъде приет. Този довод обаче не може да бъде приет, тъй като не е предвиден в член 3, параграф 1, буква а), подточка ii), приложение I, буква и), приложение II или приложение III (към основния регламент.
(30)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 48 - 64 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(31)
Освен това бе установено, че индийският производител износител KEI Industries е използвал DDS през РП. Ставката на субсидията е била 0,29 %.
3.4. Схема на предварителни разрешения (AAS)
(32)
Един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че AAS следва да се счита за схема за възстановяване на мита, тъй като внесените материали са използвани за производството на стоки, които се изнасят. Както бе пояснено в съображение 76 от регламента за временните мерки, използваната в настоящия случай подсхема не е допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II или приложение III към основния регламент. Правителството на Индия не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и - при схеми за възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). От друга страна, стандартните норми за вложените материали в крайния продукт (по-долу „SIONs“) за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и не могат да представляват система за проверка на действителното потребление на суровините. Тези стандартни норми не дават възможност на правителството на Индия да провери с достатъчна точност какво количество суровини са използвани в производството на изнасяните продукти. Освен това правителството на Индия не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, както е обяснено в съображение 73 от регламента за временните мерки, макар по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент). Поради това подсхемата подлежи на изравнителни мерки и доводът се отхвърля.
(33)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 65 - 80 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(34)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от AAS през РП.
3.5. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
(35)
При разгласяването във връзка с окончателните мерки един от индийските производители износители представи коментари относно грешка в изчисленията. Този коментар бе частично основателен и бе отчетен при изчисляването на размера на субсидията. Тъй като общият марж на субсидията за това дружество бе под нивото de minimis още преди тази корекция, корекцията нито променя окончателния размер на изравнителното мито за това дружество, нито засяга средния марж на субсидията, изчислен за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, или маржа на субсидията в национален мащаб.
(36)
С изключение на посоченото по-горе, съображения 81 - 91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
(37)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от EPCGS през РП по отношение на разглеждания продукт.
3.6. Схема за експортно кредитиране (ECS)
(38)
Правителството на Индия възрази, че в съображение 92 от регламента за временните мерки Комисията неправилно е посочила правното основание на ECS. Правителството на Индия посочи, че циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („MC 07-08“) и циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („MC 08-09“) са били актуализирани и че циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („MC 10-11“) и циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („MC 11-12“) са послужили за правно основание за ECS през РП. Забележката на правителството на Индия е правилна в това отношение.
(39)
В допълнение правителството на Индия изтъкна, че ако е било взето предвид правилното актуализирано правно основание, Комисията е трябвало да вземе предвид факта, че максималният лихвен процент, приложим спрямо експортните кредити, който преди това Reserve Bank of India (RBI) е въвела като задължителен за търговските банки, е отпаднал преди РП по отношение на експортните кредити в рупии. Следователно що се отнася до кредити в рупии, тази схема вече не може да се счита за субсидия. Разследването показа, че две включени в извадката дружества на практика са се ползвали от експортни кредити от частни банки с лихвени проценти, договорени под референтния лихвен процент, определен от RBI. Разследването не разкри търговски причини, поради които тези частни банки биха предоставяли кредити с отстъпка и при лихвени проценти, при които очевидно търпят загуби. Тези практики за банково кредитиране биха могли да наведат на предположението, че все още е налице участие на правителството. В хода на разследването обаче не бяха открити доказателства за равнището, изисквано съгласно правилата на СТО, за да се докаже продължаващо упълномощаване или възлагане на търговските банки. Поради това Комисията реши да не отчита ползата от понижените лихвени проценти като субсидия по тази подсхема при липса на достатъчно доказателства за ръководство и/или финансово участие от страна на правителството на Индия.
(40)
На последно място, правителството на Индия възрази, че при последната актуализация на циркулярния документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 06/04.02.002/2012-13 („MC 12-13“), влязла в сила два месеца след края на РП, са премахнати максималните лихвени проценти, приложими спрямо експортните кредити, и по отношение на кредитите в чуждестранна валута. Като се позовава на член 15, параграф 1 от основния антисубсидиен регламент, правителството на Индия твърди, че в такъв случай и този елемент на схемата на експортно кредитиране не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като ръководството на банките от страна на правителството е отпаднало. Въпреки че в представения MC 12-13 съществува разпоредба, която предоставя на търговските банки свобода да определят лихвените проценти за експортните кредити в чужда валута, считано от май 2012 г., както твърди правителството на Индия, тази промяна на инструкциите на RBI за частните банки по време на разследването сама по себе си е недостатъчна, за да се изключи тази схема, тъй като ръководството от страна на правителството може да продължи по неофициален път, което би трябвало да бъде обект на по-нататъшно разследване. Въпреки това, с оглед на горното заключение относно подсхемата, което се отнася до експортните кредити в рупии, на този етап Комисията реши да не я подлага на изравнителни мерки, що се отнася до кредитите в чужда валута.
(41)
Предвид изложеното по-горе ставките на митото ще бъдат коригирани, където е приложимо.
3.7. Схема за фокусиране върху пазара (FMS)
(42)
След разгласяването във връзка с окончателните мерки правителството на Индия представи коментарите си по FMS. То възрази, че режимът е географски обвързан с държави, които не са част от Съюза, и поради това не може да бъде предмет на изравнителни мерки от страна на Съюза. Въпреки това правителството на Индия не бе в състояние да оспори нито практическото прилагане на схемата, нито факта, че ползите по FMS могат да се използват при производството на разглеждания продукт, и по-конкретно че митническите кредити по FMS могат да се прехвърлят свободно и че те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като разследването показа, че разглежданият продукт може да се ползва и действително се ползва от тази схема, когато се изнася за Съюза.
(43)
При липсата на други коментари съображения 101 - 111 от регламента за временните мерки се потвърждават.
(44)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от FMS през РП.
3.8. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)
(45)
След разгласяването във връзка с окончателните мерки единственият разследван производител износител, използващ EOUS, представи коментарите си по тази схема. Дружеството заяви, че Комисията следва да използва различен метод за изчисляване на ползите, получени по тази схема. Дружеството изтъкна, че някои ползи по EOUS следва да се разглеждат като допустима схема за възстановяване на мита по смисъла на приложения II и III към основния регламент и следователно не трябва да подлежат на изравнителни мерки.
(46)
Въпреки това беше установено, че независимо от това кой метод за изчисление се използва, ставката на субсидията за тази схема няма да надхвърля 0,95 %, което означава, че общият марж на субсидията за това дружество ще остане под нивото de minimis. Поради това не беше счетено за необходимо допълнително да се анализира това твърдение в рамките на настоящото разследване.
(47)
Поради липсата на други коментари съображение 112 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(48)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от EOUS през РП.
3.9. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(49)
След решението да не се отчитат ползите по ESC като субсидия, както е описано в съображения 38 - 41, и корекция на изчислението на ползата по EPCGS за едно от дружествата, както е описано в съображение 35, ставките на митото бяха коригирани, където е приложимо. Окончателният размер на субсидиите, които - в съответствие с разпоредбите на основния регламент - подлежат на изравнителни мерки, изразен ad valorem, варира от 0,79 % до 3,72 %.
Схема
Дружество
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
ОБЩО
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Преизчисленят марж на субсидията за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, е 3,41 %.
(51)
Преизчисленият марж на субсидията в национален мащаб е 3,72 %.
4. ИНДУСТРИЯ НА СЪЮЗА
4.1. Индустрия на Съюза
(52)
Някои ползватели оспориха броя на производителите от Съюза, посочен в съображение 116 от регламента за временните мерки. Те твърдят, че броят на производителите е бил определен погрешно и в действителност има по-малко производители на пазара на Съюза.
(53)
Комисията изтъква, че горното твърдение не е подкрепено от доказателства и след проверка потвърждава информацията, предоставена в съображение 116 от регламента за временните мерки, а именно че 27 производители от Съюза са произвеждали разглеждания продукт в Съюза по време на РП. Това е броят, установен въз основа на жалбата, на етапа преди започване на процедурата и по време на разследването. Комисията се свърза с всички известни производители от Съюза и получи данни, които бяха използвани в рамките на настоящото разследване.
4.2. Производство на Съюза и изготвяне на извадка от производители от Съюза
(54)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 117 - 119 от регламента за временните мерки се потвърждава.
5. ВРЕДА
5.1. Потребление на Съюза
(55)
Някои ползватели заявиха, че при анализите на вредата не е следвало да се вземат предвид данните за 2009 г., тъй като финансовата криза, настъпила през тази година, е имала отрицателно влияние по-специално върху потреблението на Съюза. При все това, дори ако 2009 г. бъде изключена от анализа, все още е налице тенденция за увеличаване на потреблението (+ 5 %), което е показател за подобряването на пазара. Освен това отрицателното въздействие на финансовата криза е отчетено в съображение 120 от регламента за временните мерки, но се стигна до заключението, че пазарната конюнктура се е подобрила. Поради липсата на други коментари съображение 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
5.2. Внос в Съюза от разглежданата държава
(56)
Установеният марж на субсидията за KEI Industries е под прага de minimis, предвиден в член 14, параграф 5 от основния регламент (вж. съображение 49 по-горе). Следователно се счита, че този производител износител не се е възползвал от схеми за субсидиране по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент по време на разследвания период. В резултат на това обемът на неговия внос бе изключен от обема на субсидирания внос от Индия. Производителят износител Venus group заяви, че някои сделки са били погрешно отчетени два пъти. Комисията се съгласи с производителя износител и поради това тези сделки бяха изключени от общия обем на субсидирания внос от Индия. Съответно обемът, пазарният дял и средните цени на субсидирания внос бяха преразгледани.
(57)
Обем и пазарен дял на субсидирания внос:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем (в метрични тонове)
11 620
20 038
25 326
24 415
Индекс (2009 г.= 100)
100
172
218
210
Пазарен дял
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Индекс (2009 г.= 100)
100
121
146
140
Източник:
Евростат и отговори на въпросника.
(58)
KEI Industries изнася ограничено количество от разглеждания продукт по време на РП, а посочените по-горе сделки на Venus group също са за ограничени количества, поради което изключването на тези обеми на вноса от общия обем на субсидирания внос от Индия не води до промени, засягащи тенденциите, описани в съображения 123 и 124 от регламента за временните мерки. Така тези съображения на регламента за временните мерки се потвърждават.
(59)
Средна цена на субсидирания внос:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средна цена
(евро/метричен тон)
2 419
2 856
3 311
3 259
Индекс (2009 г.= 100)
100
118
137
135
Източник:
Евростат и отговори на въпросника.
(60)
Както бе обяснено по-горе, KEI Industries е изнасяло ограничени количества през РП и изключването на някои сделки на Venus group е засегнало само ограничени количества. Изключването на обема на вноса на KEI Industries и на посочените по-горе сделки на Venus group от общия обем на субсидирания внос от Индия следователно не води до значителна промяна в средната цена на субсидирания внос от Индия или в изчисленията, свързани с подбиването на цените. Преизчисленият марж на подбиването на цените е 11,7 %. В останалата си част заключенията, направени въз основа на констатациите, описани в съображения 128 - 130 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(61)
В отговор на разгласяването във връзка с окончателните мерки правителството на Индия изтъкна, че Комисията е приложила пропорционално намаление на субсидирания внос само по отношение на обема на вноса на оказалите съдействие производители износители с цел да се отчетат констатациите de minimis за KEI и заличаването на някои погрешно двукратно отчетени сделки на Venus group. Това твърдение се основава на недоразумение. Комисията приложи пропорционално намаление за целия обем на вноса, включително на неоказалите съдействие вносители. Това твърдение следователно трябва да бъде отхвърлено.
5.3. Икономическо състояние на индустрията на Съюза
(62)
Някои от страните заявиха, че резултатите на индустрията на Съюза следва да се считат за сравнително положителни на фона на световната икономическа криза и че с изключение на един показател за вредата, а именно пазарния дял, никой от другите показатели не сочи за наличието на вреда.
(63)
Една от страните заяви, че средните продажни цени на индустрията на Съюза са се увеличили с около 34 %, далеч над себестойността на производството, която е нараснала с 13 % през същия период. В това отношение е необходимо да се отбележи, че в началото на разглеждания период, а именно през 2009 г., индустрията на Съюза е продавала на цени под производствените разходи и е успяла да започне да продава на цени над производствените разходи едва от 2011 г. нататък.
(64)
Разследването показа, че въпреки че някои показатели са отбелязали положително развитие - като например обемът на производството и използването на капацитета, или са останали стабилни - като заетостта, при редица други показатели за вредата, свързани с финансовото състояние на индустрията на Съюза, а именно рентабилността, паричния поток, инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите, не се наблюдава задоволителна тенденция през разглеждания период. Въпреки отбелязаното подобрение през 2010 г. показателят за инвестициите е спаднал под стойностите за 2009 г. през 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че възвръщаемостта на инвестициите се е подобрила от 2009 до 2011 г., достигайки 6,7 %, тя е спаднала отново до 0,8 % през РП. Аналогично показателите, свързани с рентабилността и паричния поток, са се подобрявали до 2011 г., въпреки че са започнали отново да се влошават през РП. Следователно може да се заключи, че състоянието на индустрията на Съюза е започнало да се подобрява след 2009 г., но нейното възстановяване е било забавено от последвалия субсидиран внос от Индия.
(65)
По искане на заинтересована страна се потвърждава, че нивата на складовите наличности, установени в съображение 153 от регламента за временните мерки, се отнасят до дейността на дружествата от Съюза, включени в извадката.
(66)
Индустрията на Съюза изтъкна, че целевият марж на печалбата от 5 %, определен на временния етап, е бил твърде нисък. Страната не подкрепи твърдението си в достатъчна степен. В съображение 148 от регламента за временните мерки се обясняват причините за избора на този марж на печалбата и разследването не откри причини за неговата промяна. Поради тази причина целевият марж на печалбата от 5 % се запазва за целите на окончателните констатации.
(67)
Един производител износител заяви, че затрудненията, с които се сблъсква индустрията на Съюза, до голяма степен се дължат на структурни проблеми. Поради тази причина според него целевият марж на печалбата от 5 % също е нереалистичен.
(68)
Следва да се припомни, че според съдебната практика (11) институциите следва да определят маржа на печалбата, на който индустрията на Съюза би могла да разчита при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. В конкретния случай обаче се оказа невъзможно да се извърши този анализ за индустрията на Съюза за разглеждания продукт поради следните причини. Достатъчно информация за изчисляване на маржовете на печалбата за разглеждания продукт е налична само от 2007 г. нататък. През 2007 г. маржът на печалбата е бил 3,7 %; към 2008 г. - в резултат на финансовата и икономическа криза - той отбелязва отрицателни стойности. Жалбоподателят твърди, че субсидираният внос е започнал да навлиза на пазара на Съюза през 2007 г., когато обемът на вноса се е увеличил от 17 727 тона през 2006 г. до 24 811,3 тона, което бе установено и в рамките на разследването. Следователно институциите са установили целевия марж на печалбата въз основа на реалните печалби, наблюдавани в други отрасли на стоманодобивната индустрия, които не са били засегнати от дъмпингов и субсидиран внос (12).
5.4. Заключение за вредата
(69)
Комисията стига до заключението, че индустрията на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
6.1. Въздействие на субсидирания внос
(70)
Един производител износител заяви, че в регламента за временните мерки не е бил взет предвид фактът, че индустрията на Съюза се е възползвала от увеличеното потребление от 2009 г. нататък и че Комисията не може да допуска, че индустрията на Съюза ще успее да запази своя пазарен дял за неопределен срок от време.
(71)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че от разследването стана ясно, че пазарният дял на субсидирания индийски внос е нараствал с по-бързи темпове, отколкото потреблението на пазара на Съюза. Обемът на индийския субсидиран внос е нараснал със 110 %, докато потреблението през същия период е нараснало с 50 %. Освен това разследването показа, че средната цена на внасяния от Индия продукт неизменно е била по-ниска от средната цена на индустрията на Съюза през същия период и е подбивала средната цена на индустрията на Съюза с 11,7 % по време на РП. В резултат на това, въпреки че индустрията на Съюза действително е извлякла ползи от увеличеното потребление до известна степен и е успяла да увеличи обема на продажбите си с 40 %, тя не е могла да запази пазарния си дял, както би могло да се очаква при подобряване на пазарните условия и предвид свободния ѝ производствен капацитет.
6.2. Въздействие на други фактори
6.2.1. Несубсидиран внос
(72)
Някои заинтересовани страни изтъкнаха, че ефектът от несубсидирания внос следва да се преразгледа с оглед на факта, че KEI Industries е получило de minimis марж на субсидията и че поради грешки, свързани с двойното отчитане, някои сделки на Venus group са били изключени от анализа. Те също така посочиха, че цените на несубсидирания внос са били по-ниски от цените на субсидирания внос.
(73)
Таблицата по-долу показва развитието на обема и цените на несубсидирания износ по време на разглеждания период. Неговият обем е представлявал около една трета от индийския износ по време на РП и е следвал същата тенденция като субсидирания внос.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем (в метрични тонове)
5 227
9 015
11 394
10 938
Обем (Индекс)
100
172
218
210
Средна цена (евро/метричен тон)
2 268
2 678
3 105
3 056
Средна цена (индекс)
100
118
137
135
Източник:
Отговори на въпросника и Евростат.
(74)
Поради това е вярно, че цените на несубсидирания внос са били по-ниски от цените на субсидирания внос. Въпреки това обемът на несубсидирания внос е само една трета от обема на субсидирания внос. Следователно вредата, причинена от несубсидирания внос, не нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос от Индия и съществената вреда, понесена от индустрията на Съюза през РП.
6.2.2. Внос от трети държави
(75)
Един индийски производител износител и правителството на Индия отново изтъкнаха, че Китайската народна република е трябвало да бъде включена в разследването и че въздействието на вноса от Китайската народна република (КНР) върху пазара на Съюза и индустрията на Съюза е било подценено.
(76)
Както бе посочено в съображение 170 от регламента за временните мерки, нито по време на първоначалния етап, нито на окончателния етап има доказателства за субсидиране, които могат да дадат основание за започване на разследване за субсидиране на вноса с произход от Китайската народна република. Поради това твърдението, че Китайската народна република е трябвало да бъде включена в обхвата на разследването, не е основателно и следва да бъде отхвърлено.
(77)
При все това вносът от Китайската народна република е отбелязал възходяща тенденция през разглеждания период и е достигнал пазарен дял от 8,3 % през РП, както е посочено в съображение 168 от регламента за временните мерки. Освен това цените на вноса от Китай са били по-ниски от цените на индустрията на Съюза и тези на индийските производители износители на пазара на Съюза. Съответно бе допълнително проучено дали вносът от Китайската народна република е могъл да допринесе за вредата, понесена от индустрията на Съюза, и да прекъсне причинно-следствената връзка между вредата и субсидирания внос от Индия.
(78)
Наличната информация на временния етап предполага, че продуктовият микс, съставляващ китайския внос, е бил различен и че асортиментът на китайските продукти е бил различен в сравнение с продуктите, продавани от индустрията на Съюза, или продуктите с произход от Индия, продавани на пазара на Съюза.
(79)
След публикуването на временните мерки Комисията получи няколко твърдения, в които се посочва, че е възможно ниските цени на китайския внос през РП да са прекъснали причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос от Индия и съществената вреда, понесена от индустрията на Съюза.
(80)
Направеният анализ на базата на статистическите данни за вноса по отношение на двата кода по КН, предмет на разследването, показа, че 29 % от китайския внос е в ниския пазарен сегмент (за код по КН 7223 00 99). Това отчасти обяснява защо цените на вноса от КНР като цяло са по-ниски от цените на индустрията на Съюза и на индийските производители износители. Статистическите данни за код по КН 7223 00 99 също така показаха, че клиентите на китайските производители са основно в Обединеното кралство, където на практика няма индустрия на Съюза.
Средна цена
(евро/метричен тон)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Източник:
Евростат.
(81)
Що се отнася до код по КН 7223 00 19, направените анализи въз основа на КНП показаха, че индустрията на Съюза и индийските производители са се конкурирали главно в по-високия ценови сегмент на пазара, където цените биха могли да бъдат четири пъти по-високи от цените в ниския сегмент в рамките на същия код по КН (13). Разследването също така показа, че като цяло различията в цените са свързани с вида на продукта и съдържанието на никел в него. Освен това разследването показа, че китайските износители продават на пазара на Съюза предимно видовете на продукта с по-ниско качество, попадащи в посочения по-горе код по КН. Следователно продуктовият микс се превръща в основен фактор при оценяването на китайския внос.
(82)
Що се отнася до цените на вноса от Китайската народна република, е необходимо да се отбележи, че от 2009 г. до РП средната цена на китайския внос е останала по-висока от цената на субсидирания внос на индийските производители износители, както се вижда от следната таблица, показваща средната цена на субсидирания индийски износ, който попада в код по КН 7223 00 19:
Средна цена
(евро/метричен тон)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
РП + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Източник:
Евростат.
(83)
През РП за първи път средната цена на вноса от КНР е спаднала под вносната цена за субсидирания внос от Индия. Беше установено обаче, че това е временно, тъй като равнището на китайските цени в годината след РП се е повишило и отново е станало по-високо, отколкото цените на вноса от Индия.
(84)
Освен това сравнението между обема на вноса от Индия и от Китайската народна република показа, че във всеки момент по време на разглеждания период и особено през РП равнището на вноса от Китайската народна република е било много по-ниско в сравнение с вноса от Индия. Обемът на вноса от Китайската народна република като цяло е по-малко от половината от общия внос от Индия.
(85)
Въз основа на горепосоченото се потвърждава, че значителна част от вноса от КНР през РП се различава от продуктовия микс на индустрията на Съюза и че всяка пряка конкуренция с продуктите, произвеждани и продавани от индустрията на Съюза, е ограничена.
(86)
Вносът от Китайската народна република следователно не може да е оказал въздействие върху състоянието на индустрията на Съюза до такава степен, че да е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от Индия и вредата, понесена от индустрията на Съюза. Поради това съображение 168 от регламента за временните мерки се потвърждава.
6.2.3. Конкуренция с други производители от Съюза
(87)
Една от страните посочи, че лошите финансови резултати на производителите от Съюза биха могли да се дължат на конкуренцията от страна на другите производители от Съюза, които не са жалбоподатели или не са изразили подкрепата си за разследването при започването на процедурата.
(88)
Пазарният дял на другите производители в Съюза се е развивал, както следва:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем (в метрични тонове)
34 926
55 740
55 124
55 124
Индекс (2009 г.= 100)
100
160
158
158
Пазарен дял на другите производители от Съюза
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Източник:
Жалба.
(89)
Производителите от Съюза, които не са жалбоподатели и които не са изразили изрично подкрепата си за разследването, представляват 44 % от общия обем на продажбите на Съюза, посочен в съображение 139 от регламента за временните мерки. Обемът на техните продажби е нараснал с 58 % - от приблизително 34 926 тона през 2009 г. на 55 124 тона по време на разглеждания период. Въпреки това това увеличение е сравнително умерено в сравнение с растежа на субсидирания внос от Индия за същия период (+ 110 %). Освен това пазарният дял на тези производители от Съюза е останал относително стабилен през разглеждания период и не бяха открити данни, че техните цени са били по-ниски от цените на включените в извадката производители от Съюза. Следователно бе счетено, че техните продажби на пазара на Съюза не са допринесли за вредата, понесена от индустрията на Съюза.
6.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(90)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 176 - 179 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
7.1. Общи съображения
(91)
Поради липсата на други коментари съображение 180 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.2. Интерес на индустрията на Съюза
(92)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 181 - 188 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.3. Интерес на ползвателите
(93)
След налагането на временните мерки седем ползватели и едно сдружение на ползватели се свързаха с Комисията и поискаха да окажат съдействие на разследването. След тяхното искане през април 2013 г. им бяха изпратени въпросници. Само двама ползватели обаче представиха пълен отговор на въпросника; като цяло делът на съдействащите ползватели представлява 12 % от общия внос от Индия през РП и 2,5 % от общото потребление в Съюза. Икономическото отражение на въпросните мерки върху ползвателите беше подложено на повторна оценка въз основа на новите налични данни в отговорите на въпросника и бяха извършени посещения на двама ползватели, за да се провери предоставената информация.
(94)
Ползвателите заявиха, че рентабилността от 9 %, посочена в съображение 191 от регламента за временните мерки, е твърде висока и не е представителна за отрасъла на ползвателите. След получаването на допълнителни отговори на въпросника средната рентабилност на всички оказали съдействие ползватели бе преизчислена и определена на 2 % от оборота.
(95)
Също така беше установено, че що се отнася до оказалите съдействие ползватели, покупките от Индия представляват средно 44 % от общите покупки на разглеждания продукт и че Индия представлява изключителен източник на доставки за двама оказали съдействие ползватели. През РП оборотът на продукта, включващ разглеждания продукт, представлява средно 14 % от оборота на оказалите съдействие ползватели.
(96)
Дори да се допусне най-неблагоприятно развитие за пазара на Съюза, т.е. че евентуалното увеличение на цените няма да може да бъде прехвърлено на дистрибуторската верига и че ползвателите ще продължат да закупуват от Индия същите обеми, митото би довело до спад на рентабилността на ползвателите за дейностите, за които се използва или част от които е разглежданият продукт, в размер от около 0,25 процентни пункта до 1,75 %.
(97)
Комисията признава, че индивидуалното въздействие ще бъде по-съществено за ползвателите, които закупуват целия си внос от Индия. Те обаче са относително малко на брой (двама от оказалите съдействие ползватели). Освен това, при условие че техният индийски производител съдейства, те имат възможността да поискат възстановяване на мита съгласно член 21 от основния регламент, ако всички условия за такова възстановяване са спазени.
(98)
Някои ползватели отново изразиха загрижеността си, че мерките ще засегнат някои видове жици, които не се произвеждат в Европа, а именно видове, включени в т.нар. „серии 200“, както е описано в съображение 194 от регламента за временните мерки. Според ползвателите липсата на производство в Съюза се дължи на ограниченото търсене и спецификата на производствения процес.
(99)
Разследването обаче показа, че такива видове жици от неръждаеми стомани се произвеждат от индустрията на Съюза и представляват малка част от пазара на Съюза. Също така за ползвателите съществуват алтернативни източници на доставка от държави, които не са обект на антидъмпингови или антисубсидийни мерки. В допълнение двама индийски производители износители са получили 0 % ставка на изравнителното мито, следователно налагането на мерките няма да има значително въздействие върху техните доставки. Освен това други видове жици от неръждаеми стомани могат да бъдат използвани за същите цели. Следователно налагането на мерките не може да има значително въздействие върху пазара на Съюза и върху тези ползватели. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(100)
Някои производители посочиха по-дългия период от време за доставка на подобния продукт от производителите от Съюза в сравнение с времето за доставка на разглеждания продукт от Индия. Въпреки това възможността търговците да се снабдяват с продукти, които да бъдат бързо на разположение, не подлага на съмнение фактическите доказателства за отрицателното въздействие на субсидирания внос. Затова този довод се отхвърля.
(101)
Като се има предвид гореизложеното, дори ако съществува вероятност някои ползватели да бъдат по-неблагоприятно засегнати от мерките върху вноса от Индия, отколкото други, се счита, че в крайна сметка налагането на мерките ще е от полза за пазара на Съюза. По-специално се счита, че възстановяването на условията за лоялна търговия на пазара на Съюза ще позволи на индустрията на Съюза да адаптира цените си към производствените разходи; да поддържа производството и заетостта; да си възвърне пазарния дял, който преди това е загубила, и да се възползва от увеличените икономии от мащаба. Това би трябвало да даде възможност на индустрията да постигне приемливи маржове на печалба, които биха ѝ позволи да работи ефективно в средносрочен и дългосрочен план. Успоредно с това ще се подобри общото финансово състояние на индустрията. В допълнение разследването установи, че мерките ще имат като цяло ограничено въздействие върху ползвателите и несвързаните вносители. Поради това беше заключено, че цялостната полза от мерките явно превишава въздействието върху ползвателите на разглеждания продукт на пазара на Съюза.
7.4. Интерес на несвързаните вносители
(102)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 197 - 199 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.5. Заключение относно интереса на Съюза
(103)
С оглед на гореизложеното заключенията, посочени в съображения 200 и 201 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. Равнище на отстраняване на вредата
(104)
При липсата на други коментари съображения 203 - 206 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8.2. Заключение относно степента на отстраняване на вредата
(105)
Не бе изчислен индивидуален марж на вредата за KEI Industries, тъй като окончателният марж на субсидията на това дружество е на равнище de minimis, както е посочено в съображение 49 по-горе.
(106)
Методологията, използвана в регламента за временните мерки, се потвърждава.
8.3. Окончателни мерки
(107)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент следва да се наложи окончателно изравнително мито в размер, достатъчен за отстраняване на вредата, причинена от субсидирания внос, без да се надвишава установеният марж на субсидията.
(108)
Поради това изравнителните ставки на митото бяха установени чрез сравнение на маржовете на вредата и маржовете на субсидията. Вследствие на това предложените ставки на изравнителното мито са, както следва:
Дружество
Марж на субсидията
Марж на вредата
Ставка на изравнителното мито
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
не е приложимо
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
не е приложимо
0,0 %
Оказали съдействие дружества, които не са включени в извадката
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Всички останали дружества
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Ставките на изравнителните мита за отделните дружества, посочени в настоящия работен документ, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Тези ставки на митото (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички останали дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от Индия, които са произведени от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е изрично посочено в постановителната част на настоящия работен документ, включително субектите, свързани с изрично посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат със ставката на митото, приложима за „всички останали дружества“.
(110)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални за определено дружество ставки на изравнителното мито (например след промяна на наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски структури) следва да се изпраща до Комисията (14) заедно с цялата съответна информация, по-специално относно всяка промяна в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и продажбите за износ, във връзка например с промяната на наименованието или с промяната в структурите за производство и продажби. Ако е целесъобразно, регламентът за налагане на окончателно изравнително мито ще бъде съответно изменян чрез актуализиране на списъка на дружествата, които се ползват от индивидуални ставки на митото.
8.4. Окончателно събиране на временното изравнително мито
(111)
С оглед мащаба на установените маржове на субсидията и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се смята, че сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на телове от неръждаеми стомани, съдържащи тегловно:
i)
2,5 % или повече никел, различни от телове, съдържащи тегловно 28 % или повече, но не повече от 31 % никел и 20 % или повече, но не повече от 22 % хром;
ii)
по-малко от 2,5 % никел, различни от телове, съдържащи тегловно 13 % или повече, но не повече от 25 % хром и 3,5 % или повече, но не повече от 6 % алуминий,
класирани понастоящем в кодове по КН 7223 00 19 и 7223 00 99 и с произход от Индия.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е, както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Дружества, изброени в приложението
3,4
Всички останали дружества
3,7
B999
3. Прилагат се действащите разпоредби относно митата, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито в съответствие с Регламент (ЕС) № 419/2013 върху вноса на телове от неръждаеми стомани, съдържащи тегловно:
i)
2,5 % или повече никел, различни от телове, съдържащи тегловно 28 % или повече, но не повече от 31 % никел и 20 % или повече, но не повече от 22 % хром;
ii)
по-малко от 2,5 % никел, различни от телове, съдържащи тегловно 13 % или повече, но не повече от 25 % хром и 3,5 % или повече, но не повече от 6 % алуминий,
класирани понастоящем в кодове по КН 7223 00 19 и 7223 00 99 и с произход от Индия,
се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 септември 2013 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 861/2013
(2013. gada 2. septembris),
ar kuru nosaka galīgo kompensācijas maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. pantu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniegusi pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Pagaidu pasākumi
(1)
Ar Regulu (ES) Nr. 419/2013 (2) (“pagaidu regula”) Komisija noteica pagaidu kompensācijas maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam.
(2)
Izmeklēšana tika sākta pēc tam, kad Eiropas Dzelzs un tērauda rūpniecības konfederācija (“Eurofer”) (“sūdzības iesniedzējs”) 2012. gada 28. jūnijā iesniedza sūdzību to Savienības ražotāju vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 50 % no konkrēto nerūsējošā tērauda stiepļu kopējās produkcijas Savienībā.
(3)
Paralēlajā antidempinga izmeklēšanā Komisija ar Regulu (ES) Nr. 418/2013 (3) noteica pagaidu kompensācijas maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam.
1.2. Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana
(4)
Izmeklēšanas pagaidu posmā tika veikta Indijas ražotāju eksportētāju, Savienības ražotāju un nesaistīto importētāju atlase. Tomēr, tā kā divi no atlasē izraudzītajiem importētājiem nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem, importētāju atlasi vairs nebija iespējams turpināt. Lai nonāktu pie galīgajiem konstatējumiem, tika izmantota visa pieejamā informācija saistība ar importētājiem, kas sadarbojās, jo īpaši attiecībā uz Savienības interesēm.
(5)
Septiņi atlasē neiekļautie Indijas ražotāji eksportētāji pieprasīja individuālu pārbaudi. Divi no viņiem sniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Pieci nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. No tiem diviem ražotājiem, kuri atbildēja uz anketas jautājumiem, viens atsauca individuālās pārbaudes pieprasījumu. Tā rezultātā Komisija ir izskatījusi viena Indijas ražotāja eksportētāja, kurš nebija iekļauts izlasē, pieprasījumu:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI Industries).
(6)
Izņemot iepriekšminēto, tiek apstiprināts pagaidu regulas 5., 6., 7., 8., 10., 11., 12. un 14. apsvērums.
1.3. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(7)
Kā minēts pagaidu regulas 20. apsvērumā, subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2011. gada 1. aprīļa līdz 2012. gada 31. martam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Pārbaude attiecībā uz tendencēm, kuras bija svarīgas kaitējuma novērtēšanai, aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. martam (“attiecīgais periods”).
1.4. Turpmākā procedūra
(8)
Pēc tam, kad atklātībā tika nodoti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem tika nolemts noteikt pagaidu kompensācijas pasākumus (“provizorisko secinājumu izpaušana”), vairākas ieinteresētās personas, proti, divi ražotāji eksportētāji, prasības iesniedzējs un 11 lietotāji, iesniedza piezīmes. Tika uzklausītas tās ieinteresētās personas, kuras to vēlējās. Komisija turpināja vākt informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgiem konstatējumiem. Saņemtās piezīmes tika pienācīgi izskatītas un vajadzības gadījumā ņemtas vērā.
(9)
Komisija informēja ieinteresētās personas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija paredzēts ierosināt noteikt galīgo kompensācijas maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importam, un par to summu galīgu iekasēšanu, kuras nodrošina pagaidu maksājums (“informācijas galīgā izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par informācijas galīgo izpaušanu. Saņemtās piezīmes tika pienācīgi izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
(10)
Kā minēts pagaidu regulas 21. apsvērumā, attiecīgais ražojums ir nerūsējošā tērauda stieple:
i)
ar niķeļa saturu 2,5 vai vairāk svara %, izņemot stiepli ar niķeļa saturu no 28 līdz 31 svara % un hroma saturu no 20 līdz 22 svara %;
ii)
ar niķeļa saturu, kas ir mazāks nekā 2,5 svara %, izņemot stiepli ar hroma saturu no 13 līdz 25 svara % un alumīnija saturu no 3,5 līdz 6 svara %,
ko patlaban klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99 un kā izcelsme ir Indijā.
(11)
Daži lietotāji izteica bažas par to, ka acīmredzami trūkst nošķīruma starp attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma dažādajiem veidiem, jo visos ražojuma veidos ir plašs ražojumu klāsts. Tika izteiktas īpašas bažas attiecībā uz to, kā izmeklēšanā varētu nodrošināt visu veidu taisnīgu salīdzinājumu. Tāpat kā vairumā izmeklēšanu, attiecīgā ražojuma definīcija attiecas uz dažādiem ražojuma veidiem, kam ir vienādas vai līdzīgas tehniskās un ķīmiskās pamatīpašības. Apstāklis, ka šīs īpašības var atšķirties atkarībā no ražojuma veida, nudien var izmeklēšanā novest pie tā, ka jāapskata daudzi dažādi veidi. Šajā izmeklēšanā tā arī ir. Komisija ņēma vērā atšķirības starp ražojuma veidiem un nodrošināja taisnīgu salīdzinājumu. Katram ražojuma veidam, ko ražoja un pārdeva Indijas ražotāji eksportētāji, un katram veidam, ko ražoja un pārdeva Savienības ražošanas nozare, tika piešķirts unikāls ražojuma kontroles numurs (“RKN”). Numurs bija atkarīgs no ražojuma galvenajām īpašībām, šajā gadījumā - no tērauda klases, stiepes izturības, pārklājuma, virsmas, diametra un formas. Tāpēc uz Savienību eksportēto stiepļu veidus, pamatojoties uz RKN, salīdzināja ar ražojumiem, ko ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare un kam ir vienādas vai līdzīgas īpašības. Visi šie veidi atbilda attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma definīcijai paziņojumā par procedūras sākšanu (4) un pagaidu regulā.
(12)
Viena persona atkārtoti apgalvoja, ka tā sauktie “ļoti tehniskie” ražojuma veidi atšķiras un nav savstarpēji aizvietojami ar citiem attiecīgā ražojuma veidiem. Tādēļ tā apgalvo, ka tie būtu jāizslēdz no ražojuma definīcijas. Saskaņā ar judikatūru, nosakot, vai ražojumi ir tik līdzīgi, ka uzskatāmi par vienu ražojumu, ir jāizvērtē, vai tiem ir vienādas tehniskās un fizikālās īpašības, viens un tas pats galalietojums un vienāda cenas un kvalitātes attiecība. Šajā sakarā būtu jāizvērtē arī aizvietojamība un konkurence starp šiem ražojumiem (5). Izmeklēšanā tika konstatēts, ka “ļoti tehniskajiem” ražojuma veidiem, uz kuriem atsaucās attiecīgā persona, ir tādas pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības kā citiem ražojumiem, uz ko attiecas izmeklēšana. Tie ir izgatavoti no nerūsējoša tērauda, un tās ir stieples. Tie ir nepabeigti tērauda ražojumi (kas lielākoties ir tālāk jāpārveido tā, lai ražotu plašu gatavo preču klāstu), un to ražošanas process ir līdzīgs, izmantojot līdzīgas iekārtas, - tādējādi ražotāji atkarībā no pieprasījuma var pārslēgties starp dažādiem ražojuma variantiem. Tādēļ, lai arī dažādi stiepļu veidi savstarpēji nav tieši aizstājami un tieši nekonkurē, ražotāji konkurē par līgumiem, kas attiecas uz plašu nerūsējošā tērauda stiepļu klāstu. Turklāt šiem ražojuma veidiem, ko ražo un pārdod gan Savienības ražošanas nozare, gan Indijas ražotāji eksportētāji, izmanto līdzīgu ražošanas metodi. Tādēļ šo apgalvojumu nevar pieņemt.
(13)
Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, viena persona apgalvoja, ka Komisijas veiktā analīze, lai noteiktu, vai tā saucamie ļoti tehniskie ražojumu veidi būtu jāiekļauj izmeklēšanā, bijusi nepietiekama. Šo argumentu noraidīja. Izmeklēšanā konstatēja, ka ļoti tehnisko ražojumu veids ietilpst ražojuma definīcijā, kā apliecināts 12. apsvērumā. Persona ir nepareizi pieņēmusi, ka vienlaicīgi ir jāizpilda visi Tiesas judikatūrā minētie kritēriji, - tā nav. Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru Komisijai ir plaša rīcības brīvība, nosakot ražojumu klāstu (6), un tai savam novērtējumam jāizmanto virkne Tiesas izstrādāto kritēriju. Bieži, kā tas ir arī šajā gadījumā, kritēriji var būt pretrunīgi, šādā situācijā Komisijai ir jāveic vispārējs novērtējums, ko tā šajā gadījumā ir izdarījusi. Tādēļ šī ieinteresētā persona ir nepareizi pieņēmusi, ka ražojuma veidiem ir jābūt kopīgām visām īpašībām, lai tie atbilstu viena un tā paša ražojuma definīcijai.
(14)
Daži lietotāji apgalvoja, ka tā sauktās 200. sērijas nerūsējošā tērauda stieples būtu jāizslēdz no ražojumu klāsta. Jo īpaši tie apgalvoja, ka šādu veidu Savienības ražošanas nozare faktiski neražo. Tomēr šis apgalvojums nebija pamatots. Pirmkārt, fakts, ka noteiktu ražojuma veidu Savienības ražošanas nozare neražo, nav pietiekams iemesls, lai ražojuma veidu izslēgtu no izmeklēšanas, ja ražošanas process ir tāds, ka Savienības ražotāji varētu sākt ražot attiecīgā ražojuma veidu. Otrkārt, attiecībā uz ļoti tehniskām stieplēm (sk. 12. apsvērumu) tika konstatēts, ka šiem attiecīgā ražojuma veidiem ir identiskas vai līdzīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības, salīdzinot ar citiem līdzīga ražojuma veidiem, ko ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare. Tādēļ šo apgalvojumu nevar pieņemt.
(15)
Šie lietotāji arī apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma definīcijā būtu jāiekļauj stiepļu stieņi. Tomēr stiepļu stieņi ir izejviela, ko izmanto attiecīgā ražojuma izgatavošanā, bet tos var izmantot arī dažādu ražojumu, piemēram, savienotājelementu un naglu, ražošanā. Tāpēc pretēji izmeklētajam ražojumam stieņi nav uzskatāmi par gataviem tērauda ražojumiem. Aukstās formēšanas ražošanas procesā stiepļu stieņus, līdzīgi kā citus ražojumus, var pārvērst attiecīgajā ražojumā vai līdzīgajā ražojumā. Pamatojoties uz iepriekšminēto, stiepļu stieņus nevar iekļaut ražojuma klāstā pamatregulas nozīmē.
(16)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, ar šo tiek apstiprināta attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma definīcija pagaidu regulas 21. līdz 24. apsvērumā.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. Ievads
(17)
Pagaidu regulas 25. apsvērumā bija atsauce uz šādām shēmām, kurās, iespējams, notika subsīdiju piešķiršana:
a)
piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”);
b)
nodokļu atmaksas shēma (“DDS”);
c)
iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”);
d)
ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”);
e)
eksporta kredītu shēma (“ECS”);
f)
mērķa tirgus shēma (“FMS”);
g)
speciālās ekonomiskās zonas / uz eksportu orientētas struktūras (“SEZ/EOU”).
(18)
Savienības ražošanas nozare uzskatīja, ka Komisija nav ņēmusi vērā vairākas subsīdiju shēmas, īpaši reģionālās shēmas, un tādējādi Indijas ražotāju saņemtās subsīdijas nav pienācīgi novērtētas. Šāds apgalvojums ir nepamatots. Komisija izmeklēja visas valsts un vietējās subsīdiju shēmas, kas bija norādītas sūdzībā. Tomēr Komisija konstatēja, ka IP laikā atlasītie ražotāji eksportētāji bija saņēmuši subsīdijas tikai saistībā ar shēmām, kas minētas 14. apsvērumā.
(19)
Savienības ražošanas nozare arī apgalvoja, ka, tā kā paralēli notiekošajā antidempinga izmeklēšanā dati, ko iesniedza atlasītie Indijas ražotāji, tika atzīti par neuzticamiem un tika piemērots Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (7) 18. pants, šajā izmeklēšanā attiecīgi būtu bijis jāpiemēro atbilstošais pamatregulas 28. pants. Tomēr pamatregulas 28. pantu piemēro tikai tad, ja ir izpildīti tā nosacījumi, kas šajā gadījumā nav noticis attiecībā uz informāciju, ko sniedza atlasītie Indijas ražotāji. Tādēļ šo apgalvojumu nevar pieņemt.
(20)
Izmeklēšana parādīja, ka DEPBS, DDS un AAS ir daļa no viena subsīdiju mehānisma, kas ir nodokļu atmaksāšanas mehānisms. Indija ilgstoši ir izmantojusi dažādus šā mehānisma veidus, bieži grozot atsevišķus apakšmehānismus. Izmeklēšana parādīja, ka ir lietderīgi šos apakšmehānismus analizēt kopā, jo parasti eksportētājiem ir jāizvēlas viens no tiem (jo tie ir savstarpēji izslēdzoši), un, ja viens apakšmehānisms tiek pārtraukts, jāpāriet uz citu.
(21)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 25. līdz 28. apsvērums.
3.2. Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”)
(22)
Viens no atlasītajiem Indijas ražotajiem eksportētājiem apgalvoja, ka DEPBS nebūtu uzskatāma par kompensējamu subsīdiju, jo shēmas mērķis ir kompensēt ievedmuitas nodokļus. Turklāt tika apgalvots, ka ražojumam, uz kuru attiecas izmeklēšana, iekšzemē netiek ražoti izejmateriāli, tādēļ saprātīgs ir pieņēmums, ka visam importam piemērota nodokļu likme 5 % un Indijas valdības noteiktie griesti nodrošina pārmērīgas kompensācijas nepieļaušanu. Kā skaidrots pagaidu regulas 38. apsvērumā, šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļa atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem. Jo īpaši eksportētājam, kurš izmanto DEPBS, nav pienākuma ražošanas procesā faktiski patērēt bez nodokļa importētās preces, un kredīta apjomu neaprēķina saistībā ar izmantoto izejmateriālu faktisko vērtību. Visbeidzot, eksportētājam ir tiesības izmantot DEPBS neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli.
Indijas valdībai nav izdevies izveidot sistēmu, kas nodokļa atbrīvojuma summu attiecībā uz importētajiem izejmateriāliem saista ar to patēriņu eksportētās produkcijas ražošanā. Savukārt uzņēmumiem, kas izmanto šo shēmu, nav mehānisma, lai pierādītu, ka tie nav saņēmuši pārlieku [nodokļu] atmaksu. Turklāt šajā konkrētajā gadījumā uzņēmums nevarēja pierādīt, ka tas nav saņēmis pārmērīgu kompensāciju, piemēram, tas būtu varējis saņemt kompensāciju par citām importētām precēm vai kompensāciju par importētajiem izejmateriāliem, neizmantojot to attiecīgā ražojuma ražošanai. Tāpat jānorāda, ka nav pareizs apgalvojums par to, ka nenotiek izejmateriālu ražošana iekšzemē, jo vismaz viens no pārbaudītajiem uzņēmumiem tos ražoja vietējā tirgū, bet vēl divi pārbaudītie uzņēmumi iepirka tos no vietējā ražotāja, nevis no iekšzemes tirgotāja importētāja. Tādēļ šos argumentus nevar pieņemt.
(23)
Viena ieinteresētā persona iebilda, ka DEPBS licences pārdošanas gadījumā faktiskā pārdošanas cena bija zemāka par licences vērtību un tādējādi kompensējamā ieguvuma vērtība bija zemāka par pagaidu kārtā noteikto. Tomēr ieguvums saskaņā ar šo shēmu tika aprēķināts, pamatojoties uz licences ietvaros piešķirto kredīta apjomu neatkarīgi no tā, vai licence tika izmantota ievedmuitas nodokļu kompensācijai vai arī licence faktiski tikusi pārdota. Licences pārdošana par cenu, kas ir zemāka par tās nominālvērtību, ir tīri komerciāls lēmums, kurš neietekmē saskaņā ar šo shēmu saņemto ieguvumu apjomu. Tādēļ šo argumentu nevar pieņemt.
(24)
Indijas valdība apgalvoja, ka IP laikā DEPBS tika atsaukta un tāpēc tā nebūtu jākompensē. Tā turklāt apgalvoja, ka, tā kā nodokļu atmaksa nav programma, kas turpina DEPBS, DEPBS nav jākompensē. DEPBS patiešām beidza pastāvēt 2011. gada 30. septembrī, IP laikā. Tomēr subsidēšana turpinājās. Tika konstatēts, ka kā alternatīvu DEPBS eksportētāji gūst labumu, izmantojot AAS un jo īpaši DDS. Kā aprakstīts pagaidu regulas 42.-44. apsvērumā, AAS un DDS tika pielāgotas, lai nodrošinātu vienmērīgu pāreju no DEPBS. Turklāt ieguvumu būtība, t. i., ieņēmumi sakarā ar atbrīvojumu no muitas nodokļiem, visās trīs shēmās ir pilnīgi vienāda. Tādējādi uzņēmumiem ir izvēle, kuru shēmu izmantot, lai kompensētu muitas nodokļus. Tāpēc, neraugoties uz to, ka DEPBS beidza pastāvēt jau IP laikā, Indijas valdības piešķirtās subsīdijas IP laikā būtu jākompensē, jo visaptverošā ieguvumu sistēma turpināja pastāvēt - 20. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ visas nodokļu atmaksas shēmas veidoja vienu subsidēšanas mehānismu ar dažādiem, bieži mainīgiem apakšmehānismiem. Tādēļ šo argumentu nevar pieņemt.
(25)
Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, Indijas valdība vairākkārt atkārtoja savus argumentus attiecībā uz DEPBS pārtraukšanu pēc informācijas galīgās izpaušanas. Tomēr, tā kā netika iesniegti jauni argumenti, kas liktu mainīt secinājumu par subsidēšanas saskaņā ar pārtraukto DEPBS aizstāšanu ar pielāgoto DDS, šo argumentu nevar pieņemt.
(26)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 29. līdz 47. apsvērums.
(27)
Turklāt tika konstatēts, ka Indijas ražotājs eksportētājs KEI Industries IP laikā izmantoja DEPBS. Subsīdijas likme bija 0,50 %.
3.3. Nodokļu atmaksas shēma (“DDS”),
(28)
Indijas valdība apgalvoja, ka DDS nebūtu uzskatāma par kompensējamu subsīdiju, jo shēmas mērķis ir kompensēt ievedmuitas nodokļus un akcīzes nodokli par izejmateriāliem. Kā paskaidrots pagaidu regulas 58. līdz 60. apsvērumā, šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā un III pielikumā paredzētajiem noteikumiem. Jo īpaši nav nekādas sistēmas vai procedūras, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai ir tikuši pārsniegti importa nodokļu maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot, eksportētājam ir tiesības izmantot DDS sniegtos ieguvumus neatkarīgi no tā, vai tas vispār importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti kādi izejmateriāli. Iepriekšminēto apstiprināja konstatējumi apmeklētajos uzņēmumos un attiecīgie tiesību akti, proti, Indijas valdības apkārtraksts Nr. 24/2001, kā paskaidrots pagaidu regulas 60. apsvērumā. Turklāt sava iesnieguma 32. punktā Indijas valdība pati atzina, ka DDS var izraisīt pārlieku nodokļu atmaksu. Tādēļ Indijas valdības argumentu nevar pieņemt.
(29)
Indijas valdība arī iebilda, ka, lai gan izejmateriālu patēriņa pārbaudes sistēma ir nepilnīga, jo īpaši saņēmēju lielā skaita un ar viņu kontrolēšanu saistītā administratīvā sloga dēļ, būtu jāatzīst pastāvošais pārbaudes mehānisms, kura pamatā ir atlase. Tomēr šo argumentu nevar pieņemt, jo tas nav paredzēts pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktā, I pielikuma i) punktā, II pielikumā vai III pielikumā.
(30)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 48. līdz 64. apsvērums.
(31)
Turklāt tika konstatēts, ka Indijas ražotājs eksportētājs KEI Industries IP laikā izmantoja DDS. Subsīdijas likme bija 0,29 %.
3.4. Iepriekšēju atļauju shēma (“AAS”)
(32)
Viens no atlasītajiem Indijas ražotājiem eksportētājiem apgalvoja, ka AAS būtu jāuzskata par nodokļa atmaksāšanas sistēmu, jo importētie materiāli tiek izmantoti eksportējamo preču ražošanai. Kā paskaidrots pagaidu regulas 76. apsvērumā, šajā gadījumā izmantotā apakšshēma nav pieļaujama nodokļa atmaksāšanas sistēma vai šīs sistēmas aizvietotāja pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā vai III pielikumā. Indijas valdība faktiski nepiemēroja pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai pārliecinātos, vai un kādā daudzumā eksportētā ražojuma ražošanā tikuši patērēti izejmateriāli (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma shēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Turklāt ielaides/izlaides standartnormas (“SION”) attiecīgajam ražojumam nebija pietiekami precīzas un tās nevar kalpot par faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu. Minēto standartnormu būtība neļauj Indijas valdībai ar pietiekamu precizitāti pārbaudīt, kādi izejmateriālu apjomi tika patērēti eksportējamo ražojumu izgatavošanā. Turklāt Indijas valdība nav veikusi papildu pārbaudi, pamatojoties uz faktiskajiem izmantotajiem izejmateriāliem, kā paskaidrots pagaidu regulas 73. apsvērumā, lai gan šī pārbaude būtu jāveic, ja pārbaudes sistēma faktiski netiek piemērota (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts). Tāpēc šī apakšshēma ir kompensējama, un arguments tiek noraidīts.
(33)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 65. līdz 80. apsvērums.
(34)
Tika konstatēts, ka Indijas ražotājs eksportētājs KEI Industries IP laikā nav izmantojis AAS.
3.5. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”)
(35)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens Indijas ražotājs eksportētājs iesniedza piezīmes par kļūdu aprēķinos. Šī piezīme bija daļēji pamatota un tika ievērota subsīdiju summas aprēķinā. Tā kā vispārējā subsīdijas starpība šim uzņēmumam pat pirms minētās korekcijas bija mazāka par de minimis līmeni, korekcija nedz maina galīgo kompensācijas maksājumu šim uzņēmumam, nedz ietekmē vidējo subsīdijas starpību, kas aprēķināta atlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, vai valsts mēroga subsīdijas starpību.
(36)
Izņemot iepriekšminēto, tiek apstiprināts pagaidu regulas 81. līdz 91. apsvērums.
(37)
Tika konstatēts, ka Indijas ražotājs eksportētājs KEI Industries IP laikā nav guvis labumu no EPCGS saistībā ar attiecīgo ražojumu.
3.6. Eksporta kredītu shēma (“ECS”)
(38)
Indijas valdība apgalvoja, ka pagaidu regulas 92. apsvērumā Komisija kļūdaini norādījusi ECS juridisko pamatu. Indijas valdība norādīja, ka galvenais apkārtraksts DBOD Nr. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 (“MC 07-08”) un galvenais apkārtraksts DBOD Nr. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 (“MC 08-09”) ir atjaunināts un ka IP laikā ECS juridiskais pamats bija galvenais apkārtraksts DBOD Nr. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 (“MC 10-11”) un galvenais apkārtraksts DBOD Nr. DIR(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 (“MC 11-12”). Šajā jautājumā Indijas valdības apgalvojums tiešām ir pareizs.
(39)
Indijas valdība arī apgalvoja, ka, ja būtu ņemts vērā atbilstošais atjauninātais juridiskais pamats, Komisija būtu ievērojusi faktu, ka eksporta kredītiem piemērojamā maksimālā procentu likme, ko Indijas Rezervju banka (“IRB”) iepriekš bija noteikusi par obligātu komercbankām, attiecībā uz eksporta kredītiem rūpijās beidza pastāvēt pirms IP. Tādēļ šī shēma attiecībā uz kredītiem rūpijās vairs nav uzskatāma par subsīdiju. Izmeklēšanā konstatēja, ka divi atlasītie uzņēmumi faktiski guva labumu no eksporta kredītiem, ko izsniegušas privātās bankas ar likmēm, kas bija zemākas par Indijas Bankas noteikto atsauces likmi. Izmeklēšanā nekonstatēja komerciālus apsvērumus, kādēļ šīs privātās bankas ir izsniegušas kredītus ar diskontētām un acīmredzami zaudējumus radošām likmēm. Šāda banku aizdevumu izsniegšanas prakse varētu liecināt par to, ka joprojām pastāv valdības iesaiste. Tomēr izmeklēšanā netika gūti tāda līmeņa pierādījumi, kas nepieciešami saskaņā ar PTO noteikumiem, lai pierādītu, ka pastāv pastāvīga pienākumu uzticēšana vai norādījumu došana komercbankām. Tādēļ Komisija nolēma ieguvumu no diskontētajām atlaidēm neuzskatīt par subsīdiju saskaņā ar šo apakšshēmu, jo nebija pietiekamu pierādījumu Indijas valdības dotiem norādījumiem un/vai finansiālai līdzdalībai.
(40)
Visbeidzot, Indijas valdība iebilda, ka galvenā apkārtraksta pēdējā atjauninājumā DBOD Nr. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2012-13 (“MC 12-13”), kas stājās spēkā divus mēnešus pēc IP beigām, ir atcelti eksporta kredītu procentu likmju griesti arī attiecībā uz eksporta kredītiem ārvalstu valūtās. Pamatojoties uz antisubsidēšanas pamatregulas 15. panta 1. punktu, Indijas valdība apgalvoja, ka šādā gadījumā arī šis eksporta kredītu shēmas elements nebūtu kompensējams, jo ir atcelti valdības norādījumi bankām. Lai gan iesniegtajā apkārtrakstā MC 12-13 ir noteikums, kas no 2012. gada maija ļauj komercbankām brīvi noteikt procentu likmes eksporta kredītiem ārvalstu valūtās, kā to apgalvoja Indijas valdība, šādas izmaiņas IRB norādījumos privātajām bankām izmeklēšanas laikā pašas par sevi nav pietiekamas, lai izslēgtu šo shēmu, jo valdība norādījumus var turpināt dot neoficiālā veidā, kam būtu nepieciešama turpmāka izmeklēšana. Tomēr, ņemot vērā iepriekšminēto secinājumu par apakšshēmu attiecībā uz eksporta kredītiem rūpijās, Komisija ir nolēmusi šajā posmā nenoteikt kompensēšanu par šo apakšshēmu attiecībā uz kredītiem ārvalstu valūtās.
(41)
Ņemot vērā iepriekšminēto, ja nepieciešams, maksājuma likmes tiks koriģētas.
3.7. Mērķa tirgus shēma (“FMS”)
(42)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas Indijas valdība iesniedza piezīmes par FMS. Indijas valdība apgalvoja, ka shēma ir ģeogrāfiski saistīta ar valstīm, kas nav Savienības sastāvā, un tādējādi Savienība nevar noteikt par to kompensēšanu. Tomēr Indijas valdība nevarēja apstrīdēt nedz shēmas praktisko īstenošanu, nedz to, ka ieguvumus no FMS var izmantot attiecīgajam ražojumam, proti, ka nodokļu kredīti saskaņā ar FMS ir brīvi pārvedami un ka tos var izmantot, lai nomaksātu muitas nodokļus par jebkādu izejmateriālu vai preču, tostarp ražošanas līdzekļu, turpmāko importu. Tāpēc šo apgalvojumu noraidīja, jo izmeklēšanā noskaidrojās, ka attiecīgais ražojums, ja to eksportē uz Savienību, var gūt labumu no šīs shēmas un to arī gūst.
(43)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 101. līdz 111. apsvērums.
(44)
Tika konstatēts, ka Indijas ražotājs eksportētājs KEI Industries IP laikā nav izmantojis FMS.
3.8. Uz eksportu orientētas struktūras shēma (“EOUS”)
(45)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vienīgais ražotājs eksportētājs, uz kuru attiecās izmeklēšana un kurš izmantoja EOUS, iesniedza piezīmes par šo shēmu. Uzņēmums apgalvoja, ka Komisijai vajadzētu izmantot atšķirīgu metodi, lai aprēķinātu ieguvumus no EOUS. Uzņēmums apgalvoja, ka konkrēti ieguvumi no EOUS būtu jāuzskata par pieļaujamu nodokļu atmaksas shēmu pamatregulas II un III pielikuma nozīmē un ka tādēļ tie nebūtu jākompensē.
(46)
Tomēr tika konstatēts, ka neatkarīgi no aprēķiniem izmantotās metodes šīs shēmas subsīdiju likme nepārsniegtu 0,95 %, kas nozīmē, ka kopējā subsīdijas starpība šim uzņēmumam būtu mazāka par de minimis līmeni. Tādēļ tika uzskatīts, ka nav nepieciešams šīs izmeklēšanas sakarā turpināt šīs prasības analīzi.
(47)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 112. apsvērums.
(48)
Tika konstatēts, ka Indijas ražotājs eksportētājs KEI Industries IP laikā nav guvis labumu no EOUS.
3.9. Kompensējamo subsīdiju apmērs
(49)
Ņemot vērā lēmumu neņemt vērā ieguvumus saskaņā ar ESC kā subsīdiju, kā tas aprakstīts 38. līdz 41. apsvērumā, un korekciju EPCGS ieguvuma aprēķinā vienam uzņēmumam, kā aprakstīts 35. apsvērumā, maksājuma likmes tika koriģētas, ja nepieciešams. Saskaņā ar pamatregulas noteikumiem kompensējamo subsīdiju galīgais apjoms, kas izteikts ad valorem, tagad ir diapazonā no 0,79 % līdz 3,72 %.
Shēma
Uzņēmums
Raajratna
Venus group
Viraj
KEI Industries
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
KOPĀ
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Pārrēķinātā subsīdijas starpība izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, ir 3,41 %.
(51)
Pārrēķinātā valsts mēroga subsīdijas starpība ir 3,72 %.
4. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
4.1. Savienības ražošanas nozare
(52)
Daži lietotāji apšaubīja Savienības ražotāju skaitu, kas minēts pagaidu regulas 116. apsvērumā. Tie apgalvoja, ka ražotāju skaits ir nepareizi noteikts un ka faktiski ražotāju skaits Savienības tirgū ir mazāks.
(53)
Komisija norāda, ka minētais apgalvojums netika pamatots, un pēc pārbaudes apstiprina pagaidu regulas 116. apsvērumā sniegto informāciju, proti, ka IP laikā Savienībā attiecīgo ražojumu ražoja 27 Savienības ražotāji. Tas ir skaits, kas noteikts, pamatojoties uz sūdzību, reprezentativitātes noteikšanas un izmeklēšanas laikā. Komisija sazinājās ar visiem zināmajiem Savienības ražotājiem un saņēma datus, kas tika izmantoti saistībā ar pašreizējo izmeklēšanu.
4.2. Savienības ražošanas apjoms un Savienības ražotāju atlase
(54)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 117. līdz 119. apsvērums.
5. KAITĒJUMS
5.1. Patēriņš Savienībā
(55)
Daži lietotāji apgalvoja, ka kaitējuma analīzē nevajadzēja ņemt vērā datus par 2009. gadu, jo minētā gada finanšu krīzei bija kropļojoša ietekme jo īpaši uz Savienības patēriņu. Tomēr pat tad, ja 2009. gadu analīzē neņemtu vērā, joprojām būtu vērojama patēriņa tendence pieaugt (+ 5 %), kas liecina par situācijas uzlabojumu tirgū. Turklāt finanšu krīzes negatīvā ietekme ir atzīta pagaidu regulas 120. apsvērumā, bet tika secināts, ka situācija tirgū uzlabojas. Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 120. apsvērums.
5.2. Imports Savienībā no attiecīgās valsts
(56)
Subsīdijas starpība, kas noteikta uzņēmumam KEI Industries, ir mazāka par de minimis līmeni, kas paredzēts pamatregulas 14. panta 5. punktā (sk. 49. apsvērumu). Tādēļ tiek uzskatīts, ka šis ražotājs eksportētājs IP laikā nav guvis labumu no subsīdiju shēmām pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. Tā rezultātā viņa importa apjoms tika izslēgts no subsidētā importa apjoma no Indijas. Viens ražotājs eksportētājs, proti, Venus group, apgalvoja, ka daži darījumi kļūdaini ir uzskaitīti divreiz. Komisija piekrita ražotājam eksportētājam, tādēļ šie darījumi tika izņemti no kopējā subsidētā importa no Indijas apjoma. Tāpēc tika pārskatīti subsidētā importa apjomi, tirgus daļa un vidējā cena.
(57)
Subsidēto importu apjoms un tirgus daļa:
2009. gads
2010. gads
2011. gads
IP
Apjoms (t)
11 620
20 038
25 326
24 415
Indekss (2009 = 100)
100
172
218
210
Tirgus daļa
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Indekss (2009 = 100)
100
121
146
140
Avots:
Eurostat un atbildes uz anketas jautājumiem.
(58)
IP laikā KEI Industries eksportēja nelielus attiecīgā ražojuma apjomus un arī Venus group iepriekš minētie darījumi attiecās uz nelieliem apjomiem, tādēļ šo importa apjomu atskaitīšana no Indijas subsidētā importa kopējā apjoma nerada izmaiņas tendencēs, kā aprakstīts pagaidu regulas 123. un 124. apsvērumā. Tādējādi minētie pagaidu regulas apsvērumi tiek apstiprināti.
(59)
Subsidētā importa vidējā cena:
2009. gads
2010. gads
2011. gads
IP
Vidējā cena
(EUR/t)
2 419
2 856
3 311
3 259
Indekss (2009 = 100)
100
118
137
135
Avots:
Eurostat un atbildes uz anketas jautājumiem.
(60)
Kā paskaidrots iepriekš, IP laikā KEI Industries eksportēja nelielus apjomus un dažu Venus group darījumu izslēgšana apjomu ietekmēja tikai mazliet. KEI Industries importa apjomu un iepriekšminēto Venus group darījumu izslēgšana no Indijas subsidētā importa kopējā apjoma tādējādi nerada būtiskas izmaiņas Indijas subsidētā importa vidējā cenā vai cenu samazinājuma aprēķinos. Pārrēķinātā cenu samazinājuma starpība ir 11,7 %. Attiecībā uz pārējo tiek apstiprināti konstatējumi, kas aprakstīti pagaidu regulas 128. līdz 130. apsvērumā.
(61)
Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, Indijas valdība apgalvoja, ka Komisija ir piemērojusi pro rata samazinājumu attiecībā uz subsidēto importu tikai ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, importa apjomam, lai ņemtu vērā de minimis konstatējumus attiecībā uz KEI Industries un atskaitītu kļūdaini divreiz uzskaitītos Venus group darījumus. Šis apgalvojums balstās uz pārpratumu. Komisija ir piemērojusi pro rata samazināšanu visam importa apjomam, tostarp attiecībā uz importētājiem, kuri nesadarbojās. Tāpēc šis apgalvojums ir jānoraida.
5.3. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
(62)
Dažas personas apgalvoja, ka pasaules ekonomikas krīzes apstākļos Savienības ražošanas nozares gūtie rezultāti būtu jāuzskata par pietiekami pozitīviem un ka, izņemot vienu kaitējuma rādītāju, proti, tirgus daļu, neviens no pārējiem rādītājiem neliecina par kaitējuma esamību.
(63)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares vidējā pārdošanas cena palielinājās par apmēram 34 %, kas ir ievērojami vairāk nekā tās ražošanas izmaksu palielinājums par 13 % tajā pašā laikposmā. Šajā sakarā ir jāatzīmē, ka attiecīgā laikposma sākumā, proti, 2009. gadā, Savienības ražošanas nozares pārdošanas cena bija zemāka par ražošanas izmaksām un tikai no 2011. gada tā sāka pārdošanu par cenu, kas lielāka par ražošanas izmaksām.
(64)
Izmeklēšanā atklājās, ka, lai gan daži kaitējuma rādītāji (piemēram, ražošanas apjomi un jaudas izmantojums) uzrādīja pozitīvu tendenci vai palika nemainīgi (piemēram, nodarbinātība), vairāki citi rādītāji, kas saistīti ar Savienības ražošanas nozares finansiālo stāvokli, proti, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem, attiecīgajā laikposmā nebija apmierinoši. Lai arī ieguldījumu rādītājs uzlabojās 2010. gadā, 2011. gadā un IP tas samazinājās zem 2009. gada rādītāja. Lai gan ir taisnība, ka ienākums no ieguldījumiem laikposmā no 2009. gada līdz 2011. gadam palielinājās, sasniedzot 6,7 %, IP laikā tas atkal samazinājās līdz 0,8 %. Tāpat arī rādītāji, kas attiecas uz rentabilitāti un naudas plūsmu, uzlabojās līdz 2011. gadam, lai arī IP laikā tie atkal sāka pasliktināties. Tāpēc var secināt, ka situācija Savienības ražošanas nozarē pēc 2009. gada sāka uzlaboties, bet tās atkopšanos attiecīgi palēnināja subsidētais imports no Indijas.
(65)
Pēc vienas ieinteresētās personas pieprasījuma tiek apstiprināts, ka pagaidu regulas 153. apsvērumā noteiktie krājumi attiecas uz atlasīto Savienības uzņēmumu darbību.
(66)
Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka mērķa peļņas norma 5 % apmērā, kas noteikta pagaidu posmā, ir pārāk maza. Ieinteresētā persona savu apgalvojumu nebija pietiekami pamatojusi. Pagaidu regulas 148. apsvērumā ir paskaidroti iemesli šāda mērķa peļņas normas izvēlei, un izmeklēšanā netika atklāti citi iemesli, lai to mainītu. Tāpēc mērķa peļņas norma 5 % apmērā paliek spēkā, lai izdarītu galīgos konstatējumus.
(67)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares grūtību cēlonis lielā mērā ir strukturālas problēmas. Tāpēc mērķa peļņas norma 5 % apmērā bija arī nereāla.
(68)
Jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru (11) iestādēm ir jānosaka peļņas norma, kādu Kopienas ražošanas nozare varētu pamatoti gūt normālas konkurences apstākļos, ja nebūtu subsidētā importa. Šajā gadījumā izrādījās, ka nav iespējams veikt šo analīzi par Savienības ražošanas nozares attiecīgo ražojumu turpmāk norādīto iemeslu dēļ. Pietiekama informācija, lai aprēķinātu attiecīgā ražojuma peļņas normu, ir pieejama tikai no 2007. gada. 2007. gadā peļņas norma bija 3,7 %; no 2008. gada finanšu un ekonomiskās krīzes dēļ tā kļuva negatīva. Sūdzībā apgalvots un izmeklēšanā tika konstatēts, ka subsidētais imports sāka nonākt Savienības tirgū no 2007. gada, kad importa apjoms palielinājās no 17 727 tonnām 2006. gadā līdz 24 811,3 tonnām. Tāpēc iestādes ir noteikušas mērķa peļņas normas, pamatojoties uz faktisko peļņu, kas gūta tērauda rūpniecības citās nozarēs, kuras nav cietušas no importa par dempinga cenām un subsidētā importa (12).
5.4. Secinājums par kaitējumu
(69)
Tāpēc Komisija secina, ka Savienības ražošanas nozarei IP laikā ir nodarīts būtisks kaitējums.
6. CĒLOŅSAKARĪBA
6.1. Subsidētā importa ietekme
(70)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pagaidu regulā ir ignorēts fakts, ka Savienības ražošanas nozare varēja gūt labumu no patēriņa pieauguma kopš 2009. gada, un ka Komisija nevar pieņemt, ka Savienības ražošanas nozare spēs saglabāt savu tirgus daļu uz nenoteiktu laiku.
(71)
Atbildot uz šiem argumentiem, jānorāda izmeklēšanā atklātais fakts, ka Indijas subsidētā importa tirgus daļa pieauga ātrāk nekā patēriņš Savienības tirgū. Indijas subsidētā importa apjoms pieauga par 110 %, bet patēriņš tajā pašā laikposmā palielinājās par 50 %. Turklāt izmeklēšanā arī atklājās, ka Indijas importa vidējā cena pastāvīgi bija zemāka par Savienības ražošanas nozares vidējo cenu tajā pašā laikposmā un ka IP laikā tā bija par 11,7 % zemāka nekā Savienības ražošanas nozares vidējā cena. Tādējādi, lai gan Savienības ražošanas nozare zināmā mērā ir guvusi labumu no pieaugošā patēriņa un varētu arī palielināt pārdošanas apjomu par 40 %, tā nevarēja saglabāt savu tirgus daļu, kā tas būtu gaidāms, ņemot vērā tirgus apstākļu uzlabošanos un Savienības ražošanas nozares brīvo ražošanas jaudu.
6.2. Citu faktoru ietekme
6.2.1. Nesubsidētais imports
(72)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka nesubsidētā importa ietekme ir jāizvērtē atkārtoti, ņemot vērā to, ka KEI Industries tika noteikta de minimis subsīdijas starpība, un to, ka sakarā ar kļūdām, Venus group dažus darījumus uzskaitot divreiz, tie attiecīgi tika izslēgti no analīzes. Tās arī apgalvoja, ka nesubsidētā importa cenas bija zemākas nekā subsidētā importa cenas.
(73)
Nākamajā tabulā parādītas nesubsidēta eksporta apjoma un cenu tendences attiecīgajā periodā. Tā apjoms bija aptuveni trešā daļa no Indijas eksporta IP laikā, un tendence bija tāda pati kā subsidētajam importam.
2009. gads
2010. gads
2011. gads
IP
Apjoms (t)
5 227
9 015
11 394
10 938
Apjoms (Indekss)
100
172
218
210
Vidējā cena (EUR/t)
2 268
2 678
3 105
3 056
Vidējā cena (Indekss)
100
118
137
135
Avots:
atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat dati.
(74)
Tādēļ ir pareizi, ka nesubsidētā importa cenas bija zemākas nekā subsidētā importa cenas. Tomēr nesubsidētā importa apjoms ir tikai trešā daļa no subsidētā importa apjoma. Tāpēc kaitējums, ko radījis nesubsidētais imports, neizjauc cēloņsakarību starp subsidēto importu no Indijas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu IP.
6.2.2. Imports no trešām valstīm
(75)
Viens Indijas ražotājs eksportētājs un Indijas valdība atkārtoti apgalvoja, ka izmeklēšanā būtu jāiekļauj Ķīnas Tautas Republika un ka importa apjoma no Ķīnas Tautas Republikas ietekme uz Savienības tirgu un Savienības ražošanas nozari ir novērtēta par zemu.
(76)
Kā minēts pagaidu regulas 170. apsvērumā, nedz izmeklēšanas sākumposmā, nedz tās noslēdzošajā posmā nav nekādu pierādījumu par subsidēšanu, kas varētu pamatot antisubsidēšanas izmeklēšanas sākšanu saistībā ar importu, kura izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā. Tāpēc apgalvojums, ka Ķīnas Tautas Republiku būtu vajadzējis iekļaut izmeklēšanas jomā, nav pamatots un tiek noraidīts.
(77)
Tomēr importam no Ķīnas Tautas Republikas attiecīgajā laikposmā bija tendence pieaugt, un IP laikā tā tirgus daļa palielinājās līdz 8,3 %, kā apstiprināts pagaidu regulas 168. apsvērumā. Turklāt Ķīnas importa cenas bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām un Indijas ražotāju eksportētāju cenām Savienības tirgū. Tāpēc tika veikta papildu pārbaude, vai imports no Ķīnas Tautas Republikas varētu būt palielinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un izjaucis cēloņsakarību starp kaitējumu un Indijas subsidēto importu.
(78)
Pagaidu posmā pieejamā informācija liecināja, ka Ķīnas izcelsmes importa ražojumu klāsts ir atšķirīgs un ka Ķīnas ražojumu veidi atšķiras no ražojumiem, kurus pārdod Savienības ražošanas nozare, un pat no Indijas izcelsmes ražojumu veidiem, ko pārdod Savienības tirgū.
(79)
Pēc pagaidu pasākuma publicēšanas Komisija saņēma vairākas sūdzības, kurās tika norādīts uz iespēju, ka Ķīnas ražojumu imports par zemām cenām IP laikā izjauktu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no Indijas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
(80)
Analīze, kas veikta, pamatojoties uz importa statistiku par diviem KN kodiem, izmeklēšanā parādīja, ka 29 % no Ķīnas izcelsmes importa veikti lētāko ražojumu tirgus segmentā (ar KN kodu 7223 00 99). Tas daļēji izskaidro to, kāpēc Ķīnas cenas vidēji ir zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas un Indijas ražotāju eksportētāju cenas. Statistika attiecībā uz KN kodu 7223 00 99 arī atklāja, ka Ķīnas ražotāju klienti bija koncentrēti Apvienotajā Karalistē, kur Savienības ražošanas nozare faktiski nebija pārstāvēta.
Vidējā cena
(EUR/t)
2009. gads
2010. gads
2011. gads
IP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Avots:
Eurostat.
(81)
Attiecībā uz KN kodu 7223 00 19, pamatojoties uz RKN veiktā analīze parādīja, ka gan Savienības ražošanas nozare, gan Indijas ražotāji galvenokārt konkurēja dārgāko ražojumu tirgus segmentā, kur ražojumu ar tādu pašu KN kodu cenas var būt līdz četras reizes augstākas nekā lētāko ražojumu tirgus segmentā (13). Izmeklēšana arī parādīja, ka kopumā cenu izmaiņas ir saistītas ar ražojuma veidu un niķeļa saturu. Turklāt izmeklēšana parādīja, ka Ķīnas eksportētāji pārsvarā pārdod zemākas kvalitātes ražojumu veidus, uz kuriem Savienības tirgū attiecas iepriekš minētais KN kods. Tāpēc ražojumu klāsts kļūst par dominējošo faktoru, izvērtējot Ķīnas importu.
(82)
Attiecībā uz importa no Ķīnas Tautas Republikas cenu līmeni jāuzsver, ka no 2009. gada līdz IP Ķīnas izcelsmes importa vidējā cena bija augstāka par subsidēto Indijas ražotāju eksportētāju cenām, kā tas redzams turpmākajā tabulā, kurā parādīta vidējā cena subsidētajam Indijas eksportam, uz ko attiecas KN kods 7223 00 19.
Vidējā cena
(EUR/t)
2009. gads
2010. gads
2011. gads
IP
IP + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Avots:
Eurostat.
(83)
IP laikā pirmo reizi Ķīnas izcelsmes importa vidējā cena samazinājās tiktāl, ka bija zemāka par Indijas izcelsmes subsidētā importa cenu. Tomēr tika atzīts, ka tas ir pagaidu novērojums, jo tajā pašā gadā pēc IP Ķīnas izcelsmes importa cenu līmenis pieauga un atkal bija augstāks nekā Indijas izcelsmes importa cenas.
(84)
Turklāt salīdzinājums starp importa apjomiem no Indijas un Ķīnas Tautas Republikas parādīja, ka jebkurā attiecīgā laikposma brīdī un jo īpaši IP laikā importa no Ķīnas Tautas Republikas apjoms bija daudz mazāks nekā imports no Indijas. Importa apjomi no Ķīnas Tautas Republikas kopumā pat nesasniedza pusi no kopējā Indijas izcelsmes importa apjoma.
(85)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, tiek apstiprināts, ka Ķīnas izcelsmes importa ievērojama daļa IP laikā atšķiras no Savienības ražošanas nozares ražojumu klāsta un ka tieša konkurence ar ražojumiem, ko ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare, ir ierobežota.
(86)
Tādēļ imports no Ķīnas Tautas Republikas nebūtu varējis ietekmēt situāciju Savienības ražošanas nozarē tādā mērā, lai izjauktu cēloņsakarību starp Indijas subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Tādēļ ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 168. apsvērums.
6.2.3. Pārējo Savienības ražotāju konkurence
(87)
Viena persona apgalvoja, ka Savienības ražotāju slikto finansiālo stāvokli varēja izraisīt citu Savienības ražotāju konkurence, kas nebija sūdzības iesniedzēji vai neizteica atbalstu izmeklēšanai procedūras uzsākšanas brīdī.
(88)
Pārējo ražotāju tirgus daļa Savienībā bija šāda:
2009. gads
2010. gads
2011. gads
IP
Apjoms (t)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indekss (2009 = 100)
100
160
158
158
Pārējo Savienības ražotāju tirgus daļa
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Avots:
sūdzība.
(89)
Savienības ražotāji, kuri nebija sūdzības iesniedzēji un nebija izteikuši atbalstu izmeklēšanai, veido 44 % no Savienības kopējā pārdošanas apjoma, kas minēts pagaidu regulas 139. apsvērumā. To pārdošanas apjoms pieauga par 58 % no aplēstām 34 926 tonnām 2009. gadā līdz 55 124 tonnām attiecīgajā laikposmā. Tomēr šāds pieaugums ir samērā neliels, salīdzinot ar subsidētā importa no Indijas pieaugumu tajā pašā laikposmā (+ 110 %). Turklāt minēto Savienības ražotāju tirgus daļa attiecīgajā laikposmā saglabājās relatīvi stabila un nekas neliecināja par to, ka viņu cenas ir zemākas par atlasīto Savienības ražotāju cenām. Tādēļ tiek secināts, ka viņu pārdošanas apjoms Savienības tirgū nepalielināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
6.3. Secinājums par cēloņsakarību
(90)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 176. līdz 179. apsvērums.
7. SAVIENĪBAS INTERESES
7.1. Vispārīgi apsvērumi
(91)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 180. apsvērums.
7.2. Savienības ražošanas nozares intereses
(92)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 181. līdz 188. apsvērums.
7.3. Lietotāju intereses
(93)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas septiņi lietotāji un viena lietotāju apvienība sazinājās ar Komisiju un izrādīja interesi par sadarbību izmeklēšanā. Pēc viņu pieprasījuma 2013. gada aprīlī viņiem tika nosūtītas anketas. Tomēr tikai divi lietotāji iesniedza pilnībā aizpildītu anketu, un kopumā lietotāji, kas sadarbojās, pārstāvēja 12 % no kopējā Indijas izcelsmes importa apjoma IP laikā un 2,5 % no kopējā patēriņa Savienībā. Pasākumu ekonomiskā ietekme uz lietotājiem tika izvērtēta atkārtoti, pamatojoties uz jaunajiem datiem, kas bija pieejami no atbildēm uz anketas jautājumiem, un divi lietotāji tika apmeklēti, lai pārbaudītu sniegto informāciju.
(94)
Lietotāji apgalvoja, ka pagaidu regulas 191. apsvērumā noteiktais rentabilitātes rādītājs 9 % ir pārāk augsts un neatspoguļo stāvokli lietotāju nozarē. Pamatojoties uz saņemtajām papildu atbildēm uz anketas jautājumiem, visiem lietotājiem, kas sadarbojās, vidējā rentabilitāte tika pārrēķināta un noteikta 2 % apmērā no apgrozījuma.
(95)
Tika arī konstatēts, ka lietotāju, kas sadarbojās, iepirkumi no Indijas veidoja vidēji 44 % no kopējiem attiecīgā ražojuma pirkumiem un ka diviem lietotājiem Indija bija vienīgais piegādes avots. IP laikā ražojuma (ietverot attiecīgo ražojumu) apgrozījums vidēji veidoja 14 % no to lietotāju apgrozījuma, kas sadarbojās.
(96)
Izskatot sliktāko scenāriju Savienības tirgum, t. i., ka potenciālu cenas pieaugumu nebūtu iespējams nodot tālāk izplatīšanas ķēdē un ka lietotāji turpinātu pirkt no Indijas iepriekšējā apjomā, nodokļa ietekme uz lietotāju rentabilitāti attiecīgā ražojuma izmantošanas vai iekļaušanas darbībās nozīmētu tās samazināšanos par vidēji 0,25 procentu punktiem līdz 1,75 %.
(97)
Komisija atzīst, ka ietekme individuālā līmenī būs nozīmīgāka attiecībā uz tiem lietotājiem, kuri saņēma visu importu no Indijas. Tomēr tādu nav daudz - divi no lietotājiem, kas sadarbojās. Turklāt viņiem ir iespēja - ar noteikumu, ka viņu Indijas ražotāji sadarbojas, - pieprasīt maksājumu kompensāciju saskaņā ar pamatregulas 21. pantu, ja visi nosacījumi šādai atmaksāšanai ir izpildīti.
(98)
Daži lietotāji atkārtoti pauda bažas, ka pasākumi ietekmēs noteiktus stiepļu veidus, ko neražo Eiropā, proti, tā saukto 200. sērijas ražojumu, kā minēts pagaidu regulas 194. apsvērumā. Saskaņā ar lietotāju teikto tas, ka Savienībā šādus ražojuma veidus neražo, ir saistīts ar zemo pieprasījumu un īpašo ražošanas procesu.
(99)
Tomēr izmeklēšana parādīja, ka šādu veidu nerūsējošā tērauda stieples Savienības ražošanas nozare izgatavo un ka tās veido Savienības tirgus nelielu daļu. Tāpat lietotājiem ir pieejami alternatīvi piegādes avoti no valstīm, uz kurām neattiecas antidempinga vai antisubsidēšanas pasākumi. Turklāt diviem Indijas ražotājiem eksportētājiem noteica 0 % kompensācijas maksājuma likmi, tāpēc pasākumu noteikšanai nebūs nozīmīga ietekme uz viņu piegādēm. Turklāt tiem pašiem mērķiem var izmantot citus nerūsējošā tērauda stiepļu ražojumu veidus. Tādēļ pasākumu piemērošana nevar būtiski ietekmēt Savienības tirgu vai šos lietotājus. Tāpēc šo apgalvojumu noraidīja.
(100)
Daži lietotāji norādīja, ka līdzīga ražojuma piegādes laiks no Savienības ražotājiem ir garāks, salīdzinot ar attiecīgā ražojuma piegādes laiku no Indijas. Tomēr iespēja tirgotājiem veidot ražojuma uzkrājumus un nodrošināt to tūlītēju pieejamību neskar faktiskos pierādījumus attiecībā uz subsidētā importa negatīvo ietekmi. Tādēļ minētais apgalvojums bija jānoraida.
(101)
Ņemot vērā iepriekšminēto, pat tad, ja pasākumu attiecībā uz importu no Indijas ietekme uz dažiem lietotājiem būtu negatīvāka nekā uz citiem, tiek uzskatīts, ka Savienības tirgus savukārt būs ieguvējs no pasākumu ieviešanas. Jo īpaši tiek uzskatīts, ka godīgu tirdzniecības apstākļu Savienības tirgū atjaunošana ļaus Savienības ražošanas nozarei pielāgot savas cenas ražošanas izmaksām, saglabāt ražošanu un nodarbinātību, atgūt iepriekš zaudēto tirgus daļu un gūt labumu no lielākiem apjomradītiem ietaupījumiem. Tam vajadzētu dot iespēju ražošanas nozarei sasniegt samērīgu peļņas normu, kas ļautu tai efektīvi darboties vidējā termiņā un ilgtermiņā. Vienlaikus nozare uzlabos savu vispārējo finansiālo stāvokli. Turklāt izmeklēšanā tika konstatēts, ka pasākumiem kopumā būs ierobežota ietekme uz lietotājiem un nesaistītiem importētājiem. Tāpēc tiek secināts, ka pasākumu sniegtās priekšrocības kopumā atsver ietekmi uz attiecīgā ražojuma lietotājiem Savienības tirgū.
7.4. Nesaistītu importētāju intereses
(102)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 197. līdz 199. apsvērums.
7.5. Secinājums par Savienības interesēm
(103)
Ņemot vērā iepriekšminēto, tiek apstiprināts pagaidu regulas 200. līdz 201. apsvērums.
8. GALĪGIE KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
8.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(104)
Tā kā netika saņemtas piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 203. līdz 206. apsvērums.
8.2. Secinājums par kaitējuma novēršanas līmeni
(105)
KEI Industries tika aprēķināta individuālā kaitējuma starpība, jo šā uzņēmuma galīgā subsīdijas starpība bija de minimis līmenī, kā minēts iepriekš 49. apsvērumā.
(106)
Ar šo tiek apstiprināta pagaidu regulā izmantotā metodika.
8.3. Galīgie pasākumi
(107)
Atbilstīgi iepriekš minētajam un saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu galīgais kompensācijas maksājums jānosaka tādā līmenī, kas būtu pietiekams, lai novērstu subsidēta importa radīto kaitējumu, nepārsniedzot konstatēto subsīdijas starpību.
(108)
Tādējādi kompensācijas maksājuma likmes tika noteiktas, salīdzinot kaitējuma starpību un subsīdijas starpību. Tāpēc ierosināto kompensācijas maksājumu likmes ir šādas:
Uzņēmums
Subsīdijas starpība
Kaitējuma starpība
Kompensācijas maksājuma likme
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd
0,9 %
n. p.
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
n. p.
0,0 %
Atlasē neiekļautie uzņēmumi, kas sadarbojās
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Visi pārējie uzņēmumi
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Individuālās uzņēmumu kompensācijas maksājuma likmes, kas noteiktas šajā darba dokumentā, pamatojas uz pašreizējā izmeklēšanā iegūtajiem atzinumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto situāciju šajos uzņēmumos. Šīs maksājuma likmes (pretstatā valsts mēroga maksājumam, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) jāpiemēro vienīgi tādu Indijas izcelsmes ražojumu importam, kurus ražo konkrētās minētās juridiskās personas. Uz importētajiem ražojumiem, kurus ražojis kāds cits uzņēmums, kas nav īpaši minēts šā darba dokumenta rezolutīvajā daļā, ieskaitot ražošanas vienības, kuras ir saistītas ar īpaši minētajiem uzņēmumiem, nevar attiecināt šīs likmes, un tiem piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.
(110)
Visas prasības piemērot uzņēmumam individuālo antidempinga maksājuma likmi (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumu darbības sākšanas) nekavējoties būtu jānosūta Komisijai (14), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par jebkurām pārmaiņām uzņēmuma darbībā attiecībā uz ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū vai eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām ražošanas un tirdzniecības uzņēmumu pārmaiņām. Attiecīgā gadījumā regula, ar ko nosaka galīgos kompensācijas maksājumus, tiks attiecīgi grozīta, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro individuālas maksājuma likmes.
8.4. Pagaidu kompensācijas maksājumu galīgā iekasēšana
(111)
Ņemot vērā konstatēto subsīdijas starpību un Savienības ražošanas nozarei radītā kaitējuma apjomu, uzskata, ka summas, kas nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu kompensācijas maksājumu, galīgi jāiekasē tādā apjomā, ciktāl tās vienādas ar noteiktā galīgā maksājuma lielumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts galīgais kompensācijas maksājums šādu nerūsējošā tērauda stiepļu importam:
i)
ar niķeļa saturu 2,5 vai vairāk svara %, izņemot stiepli ar niķeļa saturu no 28 līdz 31 svara % un hroma saturu no 20 līdz 22 svara %;
ii)
ar niķeļa saturu, kas ir mazāks nekā 2,5 svara %, izņemot stiepli ar hroma saturu no 13 līdz 25 svara % un alumīnija saturu no 3,5 līdz 6 svara %,
ko patlaban klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99 un kā izcelsme ir Indijā.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama Savienības brīvas robežpiegādes neto cenai pirms muitas nodokļa nomaksas, par 1. punktā aprakstīto ražojumu, kuru ražojuši turpmāk norādītie uzņēmumi, ir šāda:
Uzņēmums
Muitas nodoklis (%)
Taric papildu kods
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Pielikumā minētie uzņēmumi
3,4
Visi pārējie uzņēmumi
3,7
B999
3. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Summas, kas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 419/2013 nodrošinātas ar pagaidu kompensācijas maksājumiem par nerūsējošā tērauda stiepļu importu:
i)
ar niķeļa saturu 2,5 vai vairāk svara %, izņemot stiepli ar niķeļa saturu no 28 līdz 31 svara % un hroma saturu no 20 līdz 22 svara %;
ii)
ar niķeļa saturu, kas ir mazāks nekā 2,5 svara %, izņemot stiepli ar hroma saturu no 13 līdz 25 svara % un alumīnija saturu no 3,5 līdz 6 svara %,
ko patlaban klasificē ar KN kodiem 7223 00 19 un 7223 00 99 un kā izcelsme ir Indijā,
iekasē galīgi. Nodrošinātās summas, kas pārsniedz galīgās kompensācijas maksājuma likmes, atbrīvo.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 2. septembrī