РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 215/2013 НА СЪВЕТА
от 11 март 2013 г.
за налагане на изравнително мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ОТКРИВАНЕ
(1)
На 22 февруари 2012 г. Европейската комисия ("Комисията") обяви чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“), започването на антисубсидийна процедура по отношение на вноса в Съюза на стоманени продукти с органично покритие с произход от Китайската народна република (наричана по-нататък „КНР“ или „засегнатата държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше открита вследствие на жалба, подадена на 9 януари 2012 г. от EUROFER (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, които в настоящия случай представляват над 70 % от общото производство на Съюза на някои стоманени продукти с органично покритие. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент Комисията съобщи на правителството на КНР (по-нататък наричано „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на някои стоманени продукти с органично покритие от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Въпреки това, бяха надлежно взети предвид коментарите, направени от ПКНР във връзка със съдържащите се в жалбата твърдения, че схемите не подлежат на изравнителни мерки. След провеждането на консултациите бяха получени коментари от ПКНР.
1.2. АНТИДЪМПИНГОВА ПРОЦЕДУРА
(4)
На 21 декември 2011 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура относно вноса в Съюза на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР.
(5)
На 20 септември 2012 г. с Регламент (ЕО) № 845/2012 (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР.
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, са идентични, тъй като определението за промишленост на Съюза, представителните за Съюза производители и периодът на разследване са едни и същи и за двете разследвания. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. СТРАНИ, ЗАСЕГНАТИ ОТ ПРОЦЕДУРАТА
(7)
Комисията официално уведоми жалбоподателите, други известни производители от Съюза, известните производители износители в КНР, вносителите, търговците, ползвателите, доставчиците и сдруженията, за които е известно, че са засегнати, както и представителите на КНР, за започването на процедурата. На заинтересованите страни бе предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(8)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за тяхната дейност, свързана с разглеждания продукт по време на периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с властите на КНР.
(9)
Първоначално 19 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и е съгласиха да бъдат включени в извадка. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент, Комисията първоначално предложи извадка от 3 производители износители/групи от производители износители. Един от включените в тази извадка производители износители обаче оттегли своето съдействие. Поради това той беше заменен със следващия по обем на износа за Съюза производител износител. След като беше уведомен, този производител износител също оттегли съдействието си.
(10)
С цел да се избегне допълнително забавяне на процедурата, беше взето решение извадката да се ограничи до две групи производители износители с най-голям обем на износа за Съюза, т.е. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd и свързаните с него дружества и Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd и свързаните с него дружества. Извадката от тези две групи производители износители служи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно разпоредбите на член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент.
(11)
По отношение на производителите от Съюза в известието за започване на процедурата Комисията обяви, че временно е изготвила извадка от производители от Съюза. Извадката се състоеше от шестима производители от Съюза, за които на Комисията е известно, че произвеждат сходния продукт, като те бяха подбрани въз основа на продажбите, обема на производството, големината и географското им положение в Съюза. Включените в извадката производители от Съюза представляват 46 % от производството на Съюза и 38 % от продажбите в Съюза. Освен това в известието за започване на процедурата заинтересованите страни бяха приканени да изложат своите становища по отношение на временната извадка. Един производител от Съюза заяви, че не желае да бъде включен в извадката и беше заменен със следващия по големина производител.
(12)
Пет несвързани вносители предоставиха исканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. Предвид ограничения брой съдействащи вносители бе сметнато, че изготвянето на извадка вече не е необходимо.
(13)
Комисията изпрати въпросници на представители на ПКНР, на двамата включени в извадката производители износители в КНР, на 14 други производители износители в КНР, които изразиха желание за това, на шестимата включени в извадката производители от Съюза, на петимата съдействащи вносители в Съюза и на известните ползватели.
(14)
Бяха получени отговори от представителите на ПКНР, от деветима производители износители и свързани с тях дружества в КНР, шестимата включени в извадката производители от Съюза, двама несвързани вносители и десет ползватели.
(15)
Комисията потърси и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и дружества:
а)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Beijing, Китай
б)
Производители от Съюза
-
ArcelorMittal Belgium, Белгия и свързаното с него дружество за продажби ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Люксембург;
-
ArcelorMittal Poland, Полша;
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Германия;
-
voestalpine Stahl GmbH и voestalpine Stahl Service Center GmbH, Австрия;
-
Tata Steel Maubeuge SA (преди Myriad SA), Франция;
-
Tata Steel UK Ltd, Обединено кралство;
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd и свързаните с него дружества: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd и Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd и свързаното с него дружество Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
г)
Вносители в Съюза
-
ThyssenKrupp Mannex, Германия;
-
Macrometal, Hamburg, Германия
(16)
Впоследствие всички страни бяха уведомени относно основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР („окончателно разгласяване“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари по окончателното разгласяване.
(17)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе уместно.
1.4. ПЕРИОД НА РАЗСЛЕДВАНЕ И РАЗГЛЕЖДАН ПЕРИОД
(18)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. (наричан по-нататък „период на разследване“ или „ПР“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2008 г. до края на ПР („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(19)
В известието за започване продуктът, предмет на разследването, бяха някои стоманени продукти с органично покритие (наричани по-долу „СОП“), т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“ от вида, който се използва в строителството, и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, както и с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече).
2.2. ИСКАНИЯ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ НА ПРОДУКТИ
(20)
Китайската асоциация по черна металургия (CISA), двама вносители и двама ползватели предложиха изключване на пет вида продукти. Тези искания бяха получени и анализирани, както следва:
2.2.1. СТОМАНЕНИ ПРОДУКТИ С ОРГАНИЧНО ПОКРИТИЕ (СОП) С МЕТАЛНО ПОКРИТИЕ ОТ ХРОМ ИЛИ КАЛАЙ
(21)
Един ползвател на СОП подаде искане за изключване от продуктовия обхват на СОП със субстрат с метално покритие от хром или калай. Разследването установи, че металното покритие от хром или калай придава на продукта различни физични и технически свойства от стоманения продукт с органично покритие, предмет на разследването. Освен това стоманените продукти с органично покритие със субстрат с метално покритие от хром или калай са почти изключително използвани в хранително-опаковъчната и кабелната промишленост. И накрая, промишлеността на Съюза направи изявление, че не възнамерява горепосоченият вид продукт да бъде включен в разследването. Поради гореизброените причини стоманените продукти с органично покритие със субстрат с метално покритие от хром или калай не са включени в продуктовия обхват.
2.2.2. ГОРЕЩО ВАЛЦУВАНА ЛИСТОВА СТОМАНА СЪС ЗАЩИТНО ПОКРИТИЕ, НЕЗАВИСИМО ДАЛИ Е ОРГАНИЧНО ИЛИ НЕОРГАНИЧНО
(22)
Това искане беше отхвърлено, тъй като тези продукти не попадат в кодовете по КН, които са предмет на разследването. Боядисването или покритието е само за предпазване от ръжда и съответно попадат в код по КН 7208, а не в код по КН 7210. Горещо валцуваната листова стомана със защитно покритие, независимо дали е органично или неорганично, не е включена в продуктовия обхват и поради това не може да бъде премахната от него.
2.2.3. СОП С ДЕБЕЛИНА НА СУБСТРАТА МЕЖДУ 0,6 И 2,0 MM
(23)
CISA и двама вносители поискаха изключване на стоманените продукти с органично покритие с дебелина на субстрата между 0,6 и 2,0 mm, които съставляват 5-10 % от вноса от Китай, като заявиха, че конкуренция между китайския износ и производството на промишлеността на Съюза е налице единствено за СОП с дебелина на субстрата между 0,25 и 0,6 mm.
(24)
Това искане беше отхвърлено, тъй като както китайските износители, така и производителите от Съюза произвеждат и продават СОП с дебелина на субстрата между 0,6 и 2,0 mm и поради това тези продукти очевидно са в конкуренция помежду си. Не бяха представени доказателства, че СОП с дебелина на субстрата над 0,6 mm не се конкурират със СОП с дебелина на субстрата до 0,6 mm и поради това те представляват различен вид продукт. СОП с дебелина на субстрата до и над 0,6 mm притежават еднакви основни физически и технически характеристики и еднаква крайна употреба и поради това са един и същ продукт.
2.2.4. СОП СЪС СУБСТРАТ С ПОКРИТИЕ ОТ АЛУМИНИЕВО-ЦИНКОВА СПЛАВ
(25)
Двамата вносители твърдят, че само четирима производители от Съюза са лицензирани да произвеждат този вид продукт и че само едно дружество го произвежда в действителност. Те също така твърдят, че този продукт се различава от СОП с покритие от цинк по отношение на продуктовите си характеристики.
(26)
Това искане беше отхвърлено, тъй като двата вида на продукта са взаимозаменяеми с припокриваща се употреба, като най-малко двама съдействащи производители от Съюза са произвеждали този вид продукт по време на периода на разследването. Трябва да се отбележи, че само един съдействащ китайски производител износител е изнасял този вид продукт за Съюза по време на периода на разследването.
2.2.5. СОП СЪС СУБСТРАТ С ПОКРИТИЕ ОТ ЦИНКОВА СПЛАВ
(27)
Това искане беше отхвърлено, тъй като, противно на твърдението на един ползвател, този продукт се произвежда и продава в значителни количества от няколко производители от Съюза и има същите основни физически и технически характеристики и крайна употреба като другите видове СОП.
2.3. ИСКАНЕ ЗА ВКЛЮЧВАНЕ НА ПРОДУКТ
(28)
Едно сдружение поиска в продуктовия обхват да бъдат включени СОП с метално покритие от хром или калай, класирани по кодове на TARIC 7210122010 и 7210500010. Това искане беше отхвърлено, тъй като тези кодове не са включени в първоначалната жалба, а продуктите, класирани по тези кодове, имат различни физически и технически характеристики от продуктите, обхванати от жалбата.
2.4. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(29)
Предвид приемането на изключването на СОП с метално покритие от хром или калай, както е посочено в съображение 21, с това изключване разглежданият продукт се изменя.
(30)
Вследствие на това, разглежданият продукт са някои стоманени продукти с органично покритие, т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“ от вида, който се използва в строителството и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече) и с изключение на продуктите със субстрат с метално покритие от хром или калай, класиран понастоящем в кодове по КН ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70, с произход от Китайската народна република („разглеждан продукт“).
2.5. СХОДЕН ПРОДУКТ
(31)
От разследването е видно, че стоманените продукти с органично покритие, произвеждани и продавани в Съюза от промишлеността на Съюза, СОП, произвеждани и продавани на вътрешния пазар в КНР, както и СОП, внасяни в Съюза от КНР, имат по същество еднакви основни физически и химически характеристики и еднаква основна крайна употреба. Поради това тези продукти се считат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(32)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители са отговорили на въпросниците и са се съгласили да бъдат извършени посещения на място с цел проверка на дадените отговори.
(33)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на попълнените въпросници Комисията изпрати на китайската страна писмо с искане за допълнителна информация и две писма, предхождащи извършването на проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 20-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 57-дневен срок за отговаряне на въпросника и 25-дневен срок за отговор на писмото с искане на допълнителна информация.
(34)
В отговорите на въпросника, на писмата с искане на допълнителна информация и на друга кореспонденция ПКНР представи отговор единствено във връзка със схемите, използвани от включените в извадката производители износители, като заяви, че следва да бъде освободено от отговаряне на въпроси, свързани с предполагаеми схеми за субсидиране, достъпни и за невключени в извадката производители или за производители, които не са заявили своя интерес.
(35)
Комисията учтиво отхвърли този подход и обясни на ПКНР, че целта на изпратения на ПКНР въпросник е Комисията да получи информация за субсидирането на производството на стоманени продукти с органично покритие в Китай и да определи до каква степен е субсидиран вносът на разглеждания продукт в Съюза. Комисията уведоми ПКНР, че се нуждае от по-подробна информация за субсидирането, за да предприеме мерки във връзка със съществено неоказване на съдействие от износители, за които се твърди, че са реализирали ползи от определени схеми за субсидиране, които не се използват от включените в извадката или съдействащи дружества, както и във връзка с евентуални искания от съдействащи производители износители за индивидуално разглеждане. При все това ПКНР не промени подхода си и не предостави информация за повечето други схеми за субсидиране, посочени като предполагаеми такива в жалбата, които обаче не се използват от включените в извадката дружества.
(36)
Преди посещението за проверка на място ПКНР поиска от Комисията допълнителна информация в писмен вид, по-специално списък с всички въпроси, които служителите на Комисията възнамеряват да зададат в хода на проверката, както и списък на правителствените служби, които се очаква да участват в посещението на място. В отсъствието на тези документи, ПКНР твърди, че „не е било уведомено какво е трябвало да подготви, нито какво да очаква по време на проверката“, както и че писмото, предхождащо проверката „определено не съдържа информация какво точно възнамерява да проверява Комисията …“.
(37)
Комисията не беше в състояние да изпълни искането на ПКНР. В този смисъл се отбелязва, че Комисията изпълни всички необходими условия по член 26 от основния регламент. На ПКНР беше изпратено подробно писмо, предхождащо извършването на проверка, с което беше потвърдена програмата (дни и група схеми за обсъждане през отделните дни от проверката) и беше изискано присъствието на органите, отговорни за съответните схеми, както и на държавните служители, участващи в изготвянето на коментарите на ПКНР. Преди проверката на място Комисията също така поясни, че органите, отговарящи за схемите, предмет на разследването, както и имената на длъжностните лица, които е най-подходящо да вземат участие в проверката и да отговарят на въпросите, са известни само на ПКНР. Що се отнася до списъка на конкретните въпроси, Комисията поясни, че съгласно законодателството на ЕС (и изискванията на СТО) такъв списък не се изисква и че целта на настоящото разследване е да бъдат проверени отговорите на въпросника, изпратени от ПКНР, както и съответните допълнителни коментари; следователно проверката ще следва структурата на посочените документи. Комисията също така ще се опита да получи допълнителна информация и да поиска разяснения по нея, необходими за текущата процедура, но конкретните въпроси в този контекст ще зависят от отговорите на ПКНР в хода на първоначалната проверка на неговите отговори. Също така преди посещението за проверка ПКНР беше изрично уведомено, че всеки отказ за предоставяне на необходимата информация или за оказване на съдействие на разследващия орган при проверката на информацията и данните, които бъдат счетени за необходими за целите на процедурата, може сериозно да затрудни процеса на разследването. На ПКНР също така бяха припомнени последиците от разпоредбите на член 28 от основния регламент.
(38)
Входа на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Beijing Комисията се зае с проверката на предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(39)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР като във въпросника и последващото писмо с искане на допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(40)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на други схеми за субсидиране, за които се твърди в жалбата. Тази информация би позволила правилното определяне на размера на субсидията, предоставена в рамките на другите схеми за субсидиране, предмет на разследването, достъпни за неоказващите съдействие производители износители. Тъй като нито представителите на ПКНР, нито неоказващите съдействие производители износители предоставиха информацията, необходима за определяне дали другите схеми за субсидиране са достъпни за неоказващите съдействие производители износители, въз основа на най-достоверната налична информация Комисията стигна до заключението, че другите предполагаеми схеми за субсидиране действително са били достъпни за другите несъдействащи производители износители, и съответно изчисли размера на ползата, реализирана от тези схеми въз основа на най-достоверните налични факти.
3.2. ИНДИВИДУАЛНО РАЗГЛЕЖДАНЕ („ИР“)
(41)
Искания за ИР бяха подадени от двама съдействащи производители износители в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, т.е. Union Steel China (Union Steel) и Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Не беше възможно да се разреши индивидуално разглеждане на нито едно от двете дружества, тъй като поради големия брой предполагаеми схеми за субсидиране и времеемкото естество на антисубсидийното разследване, това би затруднило неоправдано разследването и би попречило на своевременното му приключване.
(42)
Union Steel обаче вече е било предмет на индивидуално разглеждане в паралелното антидъмпингово разследване и затова по отношение на това дружество бе изчислен индивидуален марж на вредата.
(43)
Тъй като ПКНР изпрати отговор само във връзка със схемите, използвани от включените в извадката производители износители, както е посочено в съображение 34 по-горе, беше на практика невъзможно да се анализират някои схеми за субсидиране, евентуално използвани от Union Steel. Поради това, въз основа на наличните факти по смисъла на член 28 от основния регламент, процентът на субсидията, приложим към други съдействащи дружества, беше приложен и към това дружество.
3.3. СПЕЦИФИЧНИ СХЕМИ
(44)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на правителствения орган:
I)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени („LTAR“)
-
Предоставяне на ресурси на занижени цени: Горещо валцувана и студено валцувана стомана
-
Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
-
Програми, включващи водоснабдяване на занижени цени
-
Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
-
Програма, включваща електроснабдяване и водоснабдяване на занижени цени в провинция Jiangsu
-
Доставка на различни ресурси на занижени цени
II)
Преференциални заеми и лихви за сектора на СОП
III)
Капиталови програми
-
Замяна на дълг срещу капитал
-
Вливане на капитал
-
Неизплатени дивиденти
IV)
Подоходно облагане и други преки данъци
-
Данъчни политики за приспадане на разходите за научноизследователска и развойна дейност
-
Данъчни облекчения за централните и западните региони
-
Данъчен кредит за закупуване на производствено оборудване, произведено в страната
-
Политики на преференциално данъчно облагане на дружества, насърчавани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за предприятия, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите („специални суровини“)
-
Данъчен кредит при закупуване на специално оборудване
-
Преференциална данъчна за предприятия от Североизточния регион
-
Освобождаване от данъчно облагане на доходите при инвестиции в технологично обновяване в рамките на страната
-
Други местни данъчни отстъпки (провинция Shandong, град Chongqing, регион Guangxi Zhuang, данъчни привилегии за развитието на централните и западните региони)
-
Освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на някои местни предприятия
-
Освобождаване от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ
-
Освобождаване от местен подоходен данък и програми за намалени данъчни ставки за производствени ПЧУ
-
Данъчен кредит за ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Данъчни субсидии за ПЧУ според географското разположение
V)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Налагане на вносни мита и освобождаване от ДДС за ПЧУ и някои местни предприятия, които използват вносно оборудване в насърчавани сектори
-
Възстановяване на ДДС на ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Приспадане на ДДС върху дълготрайни активи в Централен регион
-
Други данъчни привилегии, предвидени за провинция Ma'anshan
VI)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Програма China World Top Brand
-
Програма „Известни търговски марки“
-
Държавен фонд „Проект за ключови технологии“
-
Програми за субсидиране на съдебни разноски по антидъмпингови дела
VII)
Закупуване на стоки от държавата на завишени цени
VIII)
Други регионални програми
-
Предоставени субсидии в районите Tianjin Binhai New Area и икономическа и технологична зона за развитие Tianjin
-
Програми за Североизточния регион
-
Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Jiangsu
-
Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Hebei
(IX)
Субсидии на ad hoc принцип, посочени в жалбата
3.3.1. ДЪРЖАВНИ ДОСТАВКИ НА СТОКИ И УСЛУГИ НА ЗАНИЖЕНИ ЦЕНИ („LTAR“)
3.3.1.1. Доставка на горещо валцувана и студено валцувана стомана на занижени цени
(45)
Твърдението в жалбата е, че ПКНР контролира някои сектори и продукти нагоре по веригата с цел да доставя ресурси на изгодни цени на производителите на стоманени продукти с органично покритие. Въз основа на това производителите на СОП получават подлежащи на изравняване субсидии като закупуват ГВС и СВС от държавни предприятия (ДП) на цени, по-ниски от пазарните и съответно на занижени цени за държавните предприятия.
(46)
Комисията поиска от ПКНР подробна информация относно доставката от държавни предприятия на горещо и студено валцувана стомана за китайските производители износители на СОП, за да проверят твърденията в жалбата и да установят дали тези ДП са публични организации. По-специално, Комисията добави приложение B към въпросника за държавните предприятия и прикани ПКНР да предостави исканата в него информация. В писмото с искане на допълнителна информация Комисията отново поиска от ПКНР да предостави информацията от приложение В и насърчи ПНКР да координира отговорите със засегнатите ДП.
(47)
ПКНР обаче не отговори на въпросите в приложение В и не предостави съответната информация, изискана в основната част на въпросника (например относно собствеността и контрола от страна на китайското правителство върху държавните предприятия в стоманодобивния сектор и участието му в преструктурирането на китайската стоманодобивна промишленост). Вместо да предостави исканата информация, ПКНР заяви в отговора на въпросника, че жалбоподателите не са показали, че производителите на ГВС и СВС са публични организации.
(48)
Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР се наложи Комисията да разчита на други източници на най-достоверна налична информация. Комисията уведоми ПКНР за предприетите действия. При извършването на оценка дали държавните предприятия, доставящи ГВС и СВС на китайските производители износители на СОП, са публични организации, Комисията разгледа ограничената информация, предоставена от ПКНР, информацията в жалбата, публично достъпните факти от сходни процедури, проведени от други разследващи органи, както и друга публично достъпна информация и основа констатациите си на цялостната информация по случая.
а) Държавните предприятия, доставящи горещо валцувана и студено валцувана стомана на производителите на СОП са публични организации
(49)
Жалбоподателят твърди, че ДП в Китай са публични организации по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент, които доставят стоки (горещо валцувана и студено валцувана стомана) на производителите на СОП на цени под пазарните и по този начин им предоставят ползи.
(50)
Апелативният орган на СТО (АО) в доклада си за САЩ, озаглавен „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (5) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичната организация като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“ (6). АО също така счита, че публичните организации се характеризират и с „изпълнение на правителствени функции“ (7) които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния мир на съответната членка“ (8).
(51)
С оглед на заключенията на АО на СТО, анализът съдържа два въпроса: а) дали въпросните ДП изпълняват функции, които по принцип се смятат за част от правителствената дейност в Китай и б) дали в този случай те упражняват държавна власт?
(52)
В случая на ПКНР има многобройни доказателства, че правителството участва активно в управлението на икономиката. Водещата роля на китайското правителство в икономиката е гарантирана от Конституцията на Китайската народна република. Съгласно член 7 от Конституцията: „Държавната икономика е сектор на социалистическата икономика, чийто собственик е целият народ; тя е водещата сила в националната икономика. Държавата гарантира консолидацията и растежа на държавната икономика”. Аналогично член 15 от Конституцията гласи: „Държавата извършва икономическо планиране въз основа на социалистическата публична собственост“. Конституцията на Китайската комунистическа партия отрежда водеща роля на публичната собственост, напр. преамбюлът на Конституцията гласи: „Партията трябва да поддържа и усъвършенства основната икономическа система, като публичната собственост изпълнява водеща роля …“ Също така различните петилетни планове, обнародвани от Комитета за национално развитие и реформи (КНРР) и приемани от Държавния съвет - най-висшият правен орган в Китай - показват изключително силен контрол на китайското правителство върху икономиката.
(53)
По отношение на стоманодобивния сектор информацията по случая предполага, че ДП, които произвеждат горещо валцувана и студено валцувана стомана в Китай, често изпълняват правителствени функции, описани, inter alia, в секторните планове за черната металургия. Тези планове потвърждават, че ПКНР е избрало да участва активно в управлението и развитието на стоманодобивната промишленост в Китай, затова може да се счита, че прилагането им от ДП спада към правителствените практики. Плановете съдържат цели и задачи за всички оператори в черната металургия, както и нареждания за постигане на конкретни резултати в целия сектор. Всъщност ПКНР използва ДП в стоманодобивната промишленост като допълнителен държавен орган, за да постигне целите и задачите, заложени в плановете.
(54)
Постановление № 35 на КНРР - Политики за развитие на черната металургия, inter alia, съдържа политика за намаляване броя на металургичните предприятия и поставя производствени цели на 10-те най-големи стоманодобивни предприятия на вътрешния пазар (член 3), с оглед на производствения капацитет забранява създаването на нови предприятия в областта на черната металургия (член 10), предписва условия за достъп в черната металургия, свързани с оборудването, както и технически и икономически условия, на които трябва да отговарят предприятията в областта на черната металургия (член 12), установява правила за измененията в организационната структура на стоманодобивните предприятия (член 20), управлява инвестициите (членове 22 и 23), определя достъпа до финансиране (членове 25 и 26) и дава на държавата право да се намесва в закупуването на суровини (член 30).
(55)
Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост обобщава постигането на целите от предишния план, обхваща стратегията за развитие и поставя цели за цялата стоманодобивна промишленост. Аналогично на Постановление № 35, в него се поставят съвсем конкретни цели на ниво промишлени клъстъри (Раздел III.(III).6), насърчават се определени проекти и се ограничават други (Раздел IV(IV)), определят се различни помощи за черната металургия в различните провинции (Раздел IV(V), предвижда се подкрепа на едрите стоманодобивни предприятия и се изтъква водещата роля на най-големите китайски държавни производители на стомана, например Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel и т.н (9). В плана се предвижда и засилване на регулирането и управлението на производството в съществуващите стоманодобивни предприятия (Раздел (IV).
(56)
В Закона за държавните активи на предприятията на Китайската народна република се предвижда ДП (или предприятията с държавно участие (ПДУ), както са наречени в този закон) да изпълняват националните промишлени политики (10). По същия начин, с Временни мерки за надзор и администриране на инвестициите от централни предприятия ДП (ПДУ) са задължени да изпълняват плановете за развитие и промишлените политики на държавата (11). Съгласно Мерки за администриране на стратегии и планове за развитие на централните предприятия всички ДП изготвят стратегически план за развитие, който следва да бъде проверен и одобрен от Комитета за надзор и управление на държавните активи (SASAC). По време на този преглед и преди одобрението SASAC трябва да разгледа, inter alia, дали даденият план изпълнява националния план за развитие и промишлените политики, както и дали отговаря на стратегическото коригиране на формата и структурата на държавната икономика (12).
(57)
От конкретните примери за изпълнение на мерките, изложени в плановете, например преместването на Capital Steel Corporation (13) или многобройните сливания на стоманодобивни предприятия (14) е видно, че плановете са не само индикативни документи, които служат за насоки, но и водят до конкретни действия на държавните стоманодобивни предприятия, дирижирани от правителството (представлявано от КННР и Държавния съвет).
(58)
Всички конкретни мерки, изложени в горепосочените съображения, трябва да се следват и изпълняват от обхванатите от плановете предприятия. Заключението е, че с прякото участие на държавата в търговската дейност на стоманодобивните предприятия, държавните стоманодобивни предприятия действат като държавен орган при изпълнение на правителствени функции, които впоследствие водят до изпълнението на целите и задачите от плановете.
(59)
След като беше установено, че ДП изпълняват правителствени функции, остава въпросът дали заедно с това те упражняват държавна власт. В този смисъл съществен въпрос е дали те са в значителна степен контролирани от правителството (15). Ако случаят е такъв, целесъобразно е да се определи с оглед на съществуващите доказателства, че ДП действат като държавен орган и по същество изпълняват политиките, залегнали в гореспоменатите планове.
(60)
Правителственият контрол, описан по-долу, показва, че ДП притежават, упражняват или разполагат с държавна власт. Контрол може да бъде упражняван, inter alia, посредством държавна собственост, административно регулиране и участие на SASAC, съвети на директорите и държавни планове.
(61)
Както вече бе споменато по-горе в раздела за неоказването на съдействие (съображения 46-48), ПКНР не предостави поисканата информация за структурата на собствеността на производителите на ГВС и СВС в Китай. Към отговорите на въпросника ПКНР приложи списък от 54 дружества, в които ПКНР е най-големият акционер, но по време на посещението за проверка на място то твърдеше, че списъкът е неточен и съдържа също така и частни дружества. ПКНР не поправи списъка и не посочи кои от изброените дружества са частни и кои са собственост на ПКНР. Поради неоказването на съдействие се наложи Комисията да разгледа други доказателства по случая и публично достъпната информация.
(62)
Жалбоподателят представи доказателства, че основните производители на ГВС и СВС са държавна собственост и представи подробна информация в този смисъл в приложение 10 към жалбата (16). В друга публично достъпна информация (17) се потвърждава, че ПКНР има дял в собствеността на много производители на горещо валцувана и студено валцувана стомана.
(63)
Като се вземе предвид цялата информация по случая, целесъобразно е заключението, че ПКНР има значителен дял в собствеността на много от китайските производители на горещо валцувана и студено валцувана стомана.
(64)
SASAC изпълнява задълженията на държавата като инвеститор и управлява държавните активи, които са под неин надзор. Трябва да се отбележи, че в отговорите на въпросника и в последващите коментари на ПКНР се твърди, че SASAC не взема участие в търговската дейност на ДП, като това твърдение се доказва с позоваване на член 7 от Временните мерки за надзор и управление на държавните активи на предприятия (18), но други разпоредби на същия акт, както и други доказателства по случая (19), водят до различни изводи.
(65)
Всъщност от отговорите на ПКНР на антисубсидийния въпросник е видно, че SASAC, упълномощена от Държавния съвет, назначава и отстранява от длъжност висши ръководни кадри в надзираваните предприятия и оценява резултатите им посредством правна процедури. Този комитет гарантира и прилагането на ръководните принципи и политики в надзираваните предприятия, отговаря за основното управление на държавните активи на предприятията и направлява и надзирава управленската дейност в местните държавни предприятия съобразно закона.
(66)
Освен това SASAC отговаря за възнагражденията и оценяването на мениджърите на ДП; както и за назначенията, поощренията и наказанията им (20). Всъщност всички доказателства сочат, че кариерното развитие на мениджърите на ДП зависи от SASAC. От тези обстоятелства е очевидно, че SASAC разполага с държавна власт.
(67)
Съставът на съветите на директорите на ДП също показва висока степен на контрол от ПКНР върху ДП. Доказателствата по случая (21) сочат, че много от членовете на съветите на директорите заемат или са заемали в миналото правителствени и/или партийни постове и че техният подбор е силно повлиян от правителствени органи като например SASAC или Китайската комунистическа партия (ККП).
(68)
Политиките, интересите и целите на ПКНР във връзка със стоманодобивната промишленост са изложени в редица държавни планове на централно и субцентрално равнище. ДП са насърчавани да следват политиките (предприятия, които не ги изпълняват, дори подлежат на санкции), а от последните действия на някои големи стоманодобивни ДП в Китай е видно, че тези политики се спазват и че стоманодобивните ДП се стремят да постигнат целите и задачите на плановете.
(69)
Съгласно Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост само „предприятия, които изпълняват националните политики за черната металургия и стандартите и условията за производство и експлоатация в черната металургия играят главна роля при сливанията и преструктурирането.“ (22)
(70)
В редица провинциални и местни планове също се посочват конкретни ДП, за които се поставят цели и задачи. Жалбоподателят представи извадки от тези планове (23). Във въпросника и в писмото за искане на допълнителна информация ПКНР беше приканено да представи всички тези планове за проверка и изясняване, но ПКНР взе решение да не ги представи. Същевременно следва да се отбележи, че ПКНР не оспори верността на тези твърдения по време на процедурата. Освен това дружествата, упоменати в провинциалните и местни планове, признават своето сътрудничество с властите и описват как действат или са действали в миналото в съответствие с плановете (24).
(71)
Въпреки че според ПКНР някои от гореспоменатите планове са просто индикативни, а не обвързващи, и се предполага да служат само като насоки, това твърдение не е подкрепено с други доказателства по случая. Тъкмо обратното, в редица нормативни актове, които определено са правно обвързващи (25) държавните планове за развитие и промишлените политики са задължителни за ДП.
(72)
ПКНР формулира целите и задачите за черната металургия в петилетните планове и други официални документи, като тези цели се постигат чрез функциите и дейностите, описани в тях. Тъй като тези планове и документи са формулирани от служби на китайското правителство, например Държавния съвет или КНРР, посочените в тях функции и дейности следва да бъдат считани за правителствени. Както беше посочено по-горе, стоманодобивните ДП са задължени да следват плановете и политиките и поради това действат като държавен орган, а тъй като правителството упражнява значим контрол върху тях, те в действителност упражняват държавна власт.
(73)
С оглед на липсата на съдействие от ПКНР, обхватът на субектите, считани за „публични организации“ не е определен изцяло. При всяко положение ДП, в което правителството има мажоритарен дял, или е най-големият акционер, е „публична организация”. Субекти, в които правителството няма дял, са частни субекти. Въпреки горепосоченото, няма нужда да поставяме ясна разделителна линия между публичните и частните организации, тъй като от съображения 85-98 по-долу се вижда, че държавата възлага и нарежда на всички частни субекти в стоманодобивния сектор и съответно те действат по същия начин като публичните организации.
б) Полза (публични организации)
(74)
За целите на оценката дали е налице полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, е необходимо да се сравнят цените на горещо валцуваната и студено валцуваната стомана, платени от засегнатите производители износители, със съответната референтна стойност. Докладът на АО потвърди, че в случаите когато пазарът на страната на доставка е нарушен от намесата на държавата, се разрешава използването на външни референтни стойности. Следва да се отбележи също така, че „когато преобладаващият доставчик е правителството, има вероятност цените за частните субекти да бъдат изкривени, но все пак е необходим анализ на всеки отделен случай“ (26). АО също така заявява следното: „… ние не твърдим, че съществува праг, над който самият факт, че правителството е преобладаващ доставчик на пазара, е достатъчен за установяване на ценово нарушение, но е очевидно, че колкото е по-голяма ролята на правителството на пазара, толкова по-вероятно е това да доведе до нарушение на цените за частните субекти“ (27). В допълнение АО заяви: „когато правителството е „значителен“ доставчик, ще са необходими доказателства за фактори, различни от пазарния дял на правителството, тъй като ролята на правителството като значителен доставчик не може сама по себе си да докаже нарушение на цените за частните субекти“. Поради това първият въпрос, на който следва да се отговори, е дали държавният дял в производството на ГВС и СВС в Китай е преобладаващ или само значителен.
(75)
Комисията поиска от ПКНР информация за пазара на ГВС и СВС във връзка със съотношението на произведена стомана съответно от ДП и от частни предприятия, но ПКНР не представи никаква полезна информация в това отношение (28).
(76)
Комисията използва друга налична информация (29) свързана с темата, на чиято основа беше установено, че най-малко 63 % от горещо валцуваната стомана е произведена от стоманодобивни ДП. Важно е да се отбележи, че делът на ДП - 63 % - беше изчислен след много консервативен анализ и представлява абсолютния минимум. Фактът, че голям брой предполагаемо частни доставчици, докладвани от износителите, изглеждат търговски дружества (които може да са закупили продукта от ДП), неоказването на съдействие от страна на ПКНР (вж. съображения 46-48 по-горе) и констатации на други разследващи органи (вж. бележка под линия № 32), налагат заключението, че реалният дял на ДП на пазара за горещо валцувана стомана е много по-голям. Също така засиленото участие на ПКНР в този сектор - пазара на ГВС (вж. съображения 85-94 по-долу) ограничава дейността на частните оператори.
(77)
Като се взе предвид горното, беше установено, че ДП имат преобладаващ дял на пазара на горещо валцувана стомана в Китай. Преобладаващият дял на ДП на пазара за ГВС е толкова съществен, че частните производители нямат друг избор, освен да изравнят цените си с тези на ДП, както е посочено по-долу.
(78)
По отношение на СВС посоченият дял на ДП в китайските производители износители (18 %) беше много по-нисък, отколкото при ГВС, но тези данни противоречаха на друга получена информация (вж. съображение 79 по-долу). Предвид неоказването на съдействие от страна на ПКНР, фактът, че много от предполагаемите частни доставчици, посочени от износителите, изглежда са търговски дружества (които може би са закупили продукта от ДП), и ограниченията върху търговските дейности на частните оператори, наложени от засиленото участие на ПНКР в този сектор (вж. съображения 85-94 по-долу), заключението е, отчасти въз основа на наличните факти (вж. съображение 79 по-долу) по смисъла на член 28 от основния регламент), че ДП заемат преобладаващ дял и на пазара за СВС в Китай.
(79)
Това заключение се потвърждава от Световната книга за капацитет в стоманодобива (World Steel Capacity Book), в която се оспорва делът от 18 %, съобщен от китайските износители, и се посочва, че повече от 70 % от общия производствен капацитет за ГВС в Китай е държавна собственост (30).
(80)
Комисията поиска от ПКНР информация за цените на ГВС и СВС на китайския пазар, предлагани от държавни и от частни дружества. В отговора си на въпросника ПКНР не предостави такава информация. Разследването на износителите на стоманени продукти с органично покритие установи, че платените цени от четиримата производители износители/групи износители по време на ПР за ГВС и СВС, предлагани от частни производители на същите, или от търговци, неизменно бяха много близки до цените, предлагани от ДП (31). По тази причина, в допълнение на преобладаващия дял на ДП в този сектор, наблюдаваните данни сочат, че цените на частните доставчици по същество следват цените, изплатени на ДП. Освен това договорът, представен от един включен в извадката производител износител, за доставка на ГВС от частен доставчик, дори съдържа условие цената да е обвързана с цената на доставка на ДП.
(81)
Въз основа на цялата информация по случая беше установено, че е налице изкривяване на цените на ГВС и СВС, продавани от ДП в Китай, в резултат на силния преобладаващ дял на ДП на китайския пазар на ГВС и СВС. Цените на ГВС и СВС, предлагани от частни доставчици, са изравнени с цените на ДП. С оглед на това се достигна до заключението, че в Китай няма надеждни пазарни цени за ГВС и СВС. Тъй като на пазара на ГВС и СВС в Китай не съществуват „преобладаващи пазарни условия“, се наложи Комисията да потърси алтернативна референтна стойност в съответствие с член 6, буква г) от основния регламент. Целият китайски пазар е нарушен, затова се счита за необосновано да се коригират съществено разходите и цените в Китай, а цените на вноса ще бъдат аналогично изкривени от преобладаващия дял на ДП. Поради това беше потърсена външна референтна стойност в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(82)
Най-подходящата референтна стойност изглежда може да бъде конструирана въз основа на световните пазарни цени на ГВС и СВС, редовно публикувани в различни специализирани издания за стомана, като например Steel Business Briefing, MEPS и CRU.
(83)
Сравнението на цените на ДП с външна референтна стойност (чието конструиране е обяснено в съображение 103 по-долу) показа, че тези цени са значително под референтните и съответно водят до полза за китайските производители износители на СОП по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент.
в) Специфичност
(84)
Тази програма за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, предвид че ГВС и СВС се използва само в ограничен брой сектори и предприятия в Китай.
г) Възлагане и нареждане на частни доставчици
(85)
Следващият въпрос, който трябва да бъде разгледан, е дали все пак на частните производители на ГВС и СВС, които не са публични организации, е възложено или наредено от ПКНР да доставят ГВС и СВС на производителите на стоманени продукти с органично покритие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(86)
В началото вече беше установено, че ПКНР има политика да доставя ГВС и СВС на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие, защото публичните организации, които са част от правителството, се занимават с такава доставка и заемат преобладаващ дял от пазара, което им дава възможност да предлагат цени под пазарните. Във всеки случай, независимо дали такива организации се характеризират като „публични“ или не, същото доказателство показва наличието на правителствена политика за силна намеса в този сектор. Сега трябва да се определи дали тази политика обхваща частните доставчици.
(87)
В редица държавни планове и документи за политиката съществуват данни, че производителите на стомана в Китай (както държавни, така и частни) са насърчавани и подпомагани от ПКНР. Някои части от тези документи внушават, че е налице пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, като в определени случаи тези „насоки“ водят до действия от страна на стоманодобивните предприятия, съответстващи на препоръките в плановете.
(88)
Например, в Постановление № 35 на КННР: Политики за развитието на металургичната промишленост стоманодобивните предприятия се насърчават да действат по определен начин (32), поставят се условия за инвестиране, като инвестициите подлежат на одобрение от властите (33), влияе се върху конкуренцията за ресурси (34) и дори се предвиждат санкции за предприятия, които не изпълняват тези разпоредби (35). Също така Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост се отразява върху бизнес решенията на стоманодобивните предприятия, което впоследствие влияе на структурата на разходите и на цените (36).
(89)
Освен това в приложение 24 към жалбата жалбоподателят е включил набор от откъси от политически документи на различни правителствени организации, които наблягат на подкрепата на ПКНР за стоманодобивната промишленост като цяло и конкретно за производителите на стоманени продукти с органично покритие (37).
(90)
В допълнение е налице публично достъпна информация, която показва, че частните дружества действат в съответствие с държавни планове и документите на политиката (38).
(91)
ПКНР предприе мерки за ограничаване на износа на ГВС и СВС като наложи ограничения на износа в рамките на сложна система за възстановяване на ДДС. По-конкретно ГВС и СВС подлежат на ДДС в размер на 17 %. Възстановяването на ДДС за продавани на вътрешния пазар стоманени продукти от СВС (която се произвежда от ГВС) възлиза на 13 %, но ако дружеството реши да изнася ГВС и СВС, ДДС не се възстановява. Тази система означава, че частните производители на ГВС и СВС не са в състояние да развиват дейност при нормална икономическа свобода и в резултат вътрешното предлагане на ГВС и СВС нараства, което неизбежно сваля цената на китайския пазар. Частните производители на ГВС и СВС (както и ДП) не са в състояние да действат независимо от политиката на ПКНР.
(92)
В по-горния раздел във връзка с ползата за публичните организации беше установено, че поради преобладаващия дял на стоманодобивните ДП на пазара на ГВС и СВС, частните производители на ГВС и СВС нямат друг избор, освен да изравнят своите цени с цените на ДП. С други думи, те не определят цените, а по-скоро ги възприемат. Това е поредният признак, че частните производители на ГВС и СВС не са в състояние да действат независимо от ПКНР и други публични организации.
(93)
Този факт се потвърждава от информацията, предоставена от китайските производители износители, отговорили на антисубсидийните въпросници, като от отговорите е видно, че цените на частните доставчици на ГВС и СВС са почти изравнени с тези на ДП. Освен това договорът, представен от един включен в извадката производител износител, за доставка на ГВС от частен доставчик, съдържа условие цената да е обвързана с цената на доставка на ДП.
(94)
С оглед на горната констатация, че цените на ДП са по-ниски от пазарните, става ясно, че цените на частните доставчици също са по-ниски от пазарните, тъй като са изравнени с тези на ДП.
д) Финансово участие
(95)
Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент, финансово участие е налице, когато правителството: „възлага или нарежда на частен орган да изпълнява една или повече от функциите, изброени в подточки i), ii) и iii), които обикновено се упражняват от правителството, като практиката в действителност не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата;“ Апелативният орган на СТО тълкува „нареждане” като отнасящо се до случаи, когато правителството упражнява власт, в това число и известна принуда, над частна организация, а „възлагане“ като отнасящо се до случаи, в които правителството възлага отговорност на частна организация (39). В допълнение, специалната група на СТО „САЩ - ограничения на износа“ (40) проведе тристепенен тест за наличие на възлагане и нареждане, което предполага наличие на а) действие на правителството, което е б) насочено към определен субект, и в) чиято цел е конкретна задача или задължение (41).
(96)
На това основание обхващането на частните доставчици на ГВС и СВС от политиката на ПКНР представлява правителствено „възлагане” и „нареждане” на частни доставчици по следните причини:
„Действие“ на правителството.
-
„Политиката“ на ПКНР (вж. съображение 86 по-горе) представлява „действие“ или „действия“. Политиката се провежда от публичните организации (ДП), които имат преобладаващ дял от пазара и продават на цени под пазарните, както и от ПКНР, посредством планове и манипулиране на ограниченията на износа. Общият ефект е, че частните доставчици са де факто принудени да следват по-ниските от пазарните цени на публичните организации.
„Насочено към определен субект“:
-
Правителствената политика (най-вече плановете и ограниченията на износа) се прилага за всички производители на ГВС и СВС, както държавни, така и частни. В този смисъл политиката е „насочена“ към всички производители. В подкрепа на това е фактът, че цените, предлагани от ДП, и цените на частните доставчици са изравнени и че частните доставчици продават на цени, които са търговски нецелесъобразни.
„чиято цел е определена задача или задължение“:
-
Целта на правителствената политика, както се вижда от ценовите нива в Китай, е доставка на ГВС и СВС на цени, по-ниски от пазарните. Целите на ПКНР и ДП не оставят на частните доставчици друг избор, освен да следват практиките на публичните организации, което де факто им налага конкретна задача или задължение. Политиката на ПКНР, особено чрез плановете и манипулирането на ДДС, силно ограничава свободата на частните доставчици чрез налагането на въпросната задача или задължение.
(97)
Като се вземат предвид всички гореизброени фактори, може да се стигне до заключението, че ограничението на износа от страна на ПКНР, правителственото планиране и преобладаващият дял на ДП ограничава свободата на частните доставчици на ГВС и СВС и ги задължава да действат по нетърговски начин и да възприемат икономически нерационални цени (по-ниски от пазарните), което не биха направили в един свободен и открит пазар. Това потвърждава, че правителствената политика за доставка на ГВС и СВС (в това число и на сектора за стоманени продукти с органично покритие) обхваща и частните доставчици.
(98)
В допълнение, предвид гореизложения анализ, доказателствата по случая и друга публично достъпна информация доведоха Комисията до заключението, че на частните производители на ГВС и СВС в Китай бива възложено и наредено от ПКНР да доставят стоки по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки iii) и iv) от основния регламент и да действат аналогично на стоманодобивните ДП.
е) Полза (частни доставчици)
(99)
Комисията установи, че частните доставчици на ГВС и СВС действат след възлагане и нареждане от страна на ПКНР, а разследването показа, че цените на частните доставчици на ГВС и СВС са изравнени с цените на ДП (вж. горния раздел).
(100)
Като се вземе това предвид се стига до заключението, че констатациите относно ползата и специфичността на доставката на ГВС и СВС от ДП на цени, по-ниски от пазарните, се отнася също така до доставката на ГВС и СВС от частни доставчици.
ж) Констатации от разследването
(101)
Двама включени в извадката производители износители са реализирали полза от тази програма. Един производител износител (Panhua Steel Group) е реализирал полза от доставката на ГВС на занижени цени, а другият производител износител (Huadong Steel Group) е реализирал полза от доставката на СВС на занижени цени.
з) Изчисляване на размера на субсидията
(102)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателя. Тези ползи се изчисляват като сбор от разликите между действителните цени на закупуване и съответните референтни стойности на покупките на ГВС и СВС. Полученият размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащия производител износител през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(103)
Тъй като китайският пазар на ГВС и СВС е изкривен, световните пазарни цени на тези продукти бяха счетени за подходяща база за конструиране на референтни цени на ГВС и СВС. Въз основа на няколко издания в областта на стоманодобива (SBB и MEPS) бяха подбрани цени след данъчно облагане на вътрешния пазар в пет държави/региона (т.е. Европа, САЩ, Турция, Япония и Бразилия). За да получи представителна референтна стойност, Комисията избра най-големия пазар за всеки съответен географски регион: Европа (ЕС), Северна Америка (САЩ), Латинска Америка (Бразилия), Азия (Япония) и Близкия изток/Северна Африка (Турция). Средномесечните цени за ПР във всяка от петте държави/региона бяха аритметично усреднени така, че да се получат месечни референтни цени. В петте избрани държави/региона цените не бяха най-високите по време на ПР, всички са членове на СТО, принадлежат към десетте най-големи производители на стомана в света и се намират на различни континенти. Поради това референтните цени, установени по този начин, се считат за приемливи и подходящи.
(104)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за включените в извадката производители износители, възлиза на 23,02 % за Huadong Group и на 27,63 % за Panhua Group.
(105)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 25,37 %.
(106)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 32,44 %.
3.3.1.2. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
а) Въведение
(107)
Жалбоподателят твърди, че в Китай не е налице функциониращ пазар на земя и че платената от предприятията сума за ползване на земя е под обичайната пазарна цена. В своя отговор на антисубсидийния въпросник ПНКР заяви: „В съответствие със Закона за управлението на земята на КНР, земята в градските региони е собственост на държавата; земята в селските региони и предградията, освен ако не е предвидено друго от държавата, е колективна собственост на селяните“. ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и редовен конкурентен пазар на земя, на който правата за ползване на земя трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР заяви също така, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ. ПКНР не предостави данни по отношение на цените на правата за ползване на земя, минималните цени на земята, определени от правителството, които бяха упоменати в отговорите на антисубсидийния въпросник и по време на посещението за проверка.
(108)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърдението, че всички промишлени терени в Китай се прехвърлят чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. ПКНР не беше в състояние да предостави такива доказателства по време на посещението за проверка, но представи информация в това отношение след посещението. Тези доказателства обаче показаха, че от тринадесет сделки за права за ползване на земя, свързани с включените в извадката производители износители, само в шест случая се е провела процедура за търг с тайно или явно наддаване. Не беше предоставена информация относно участниците в процедурата за търг с тайно или явно наддаване, като всъщност във всички случаи окончателната цена, платена от предприятието, е била равностойна на произволно определената от местните власти цена.
(109)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никакви възможни референтни стойности. ПКНР посочи също така и предполагаемата нередност в жалбата, че от една страна жалбоподателят твърди, че не съществува пазар на земя в Китай и че следва да се използва външна референтна стойност, но същевременно твърди, че ДП получават земя от правителството при благоприятни условия в сравнение с частния сектор и предлага, в случай че се използва референтна стойност, тя да бъде равна на цените, плащани от „необлагодетелстваните“ китайски производства, но без да дава информация за тези цени. В този контекст следва да се отбележи, че жалбоподателят твърди, че пазарът на права за ползване на земя е изкривен по принцип и че както държавните, така и частните производители на СОП са получавали права за ползване на земя на занижени цени.
б) Правно основание
(110)
Предоставянето на право за ползване на земя в Китай e съгласно Закона за управлението на земята на Китайската народна република и Закона за собствеността на Китайската народна република.
в) Практическо приложение
(111)
В член 2 от Закона за управление на земята се предвижда, че всички терени са собственост на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на китайския народ. Земята не може да се продава, но правата за ползване на земя могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да я прехвърлят с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
г) Констатации от разследването
(112)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права за ползване на земя, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(113)
Както беше посочено по-горе ПКНР твърдеше, че правата за ползване на земя в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република (42).
(114)
По време на проверката на съдействащите производители износители обаче беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по този начин на практика. Например от шест сделки за закупуване на права за ползване на земя от Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (част от Panhua Group Co. Ltd) за четири не е имало тръжна процедура. Chongqing Wanda беше единственият участник, като окончателната цена по сделката, платена от предприятието, беше всъщност точно същата като първоначалната цена, произволно поставена от местната Служба за земята и ресурсите. Що се отнася до останалите две права за ползване на земя, беше проведена тръжна процедура, но не бяха представени доказателства за нея нито от дружеството, нито от ПКНР. Всъщност от представените от ПКНР документи след посещението за проверка е явно, че тези две права за ползване на земя са били закупени за цена, равна на цената, определена от местната Служба за земята и ресурсите. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (също част от Panhua Group Co. Ltd) е получило три права за ползване на земя чрез прехвърляне от частни дружества в замяна на дял в Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd е получило две от своите права за ползване на земя от местната Служба за земята и ресурсите в област Xiaoshan и едно от частното дружество. Не бяха представени доказателства за проведени търгове, тъй като според ПКНР преди 1 септември 2006 г. по сделките за закупуване на права за ползване на земя не е имало потвърждения на продажбата и всъщност ПКНР нито потвърди, нито отрече, че тези сделки са се осъществили с тръжни процедури.
(116)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в Китай е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени да се съобразяват с промишлената политика. Също така, поне в стоманодобивния сектор, достъпът до промишлени терени по закон е ограничен само до дружества, които спазват промишлените политики, определени от държавата (43).
(117)
Също така в независимата информация, подадена от жалбоподателя, се твърди, че земята в Китай се предоставя на цени, по-ниски от пазарните (44).
д) Заключение
(118)
С оглед на това предоставянето на права за ползване на земя от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 114-115 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в Китай и при използването на външни референтни стойности се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на съдействащите износители, са много под нормалната пазарна цена. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като достъпът до промишлени терени е ограничен по закон само до дружества, които спазват определените от държавата промишлени политики, определени от държавата, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни.
(119)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(120)
Поради заключението, че в Китай получаването на права за ползване на земя не се определя от пазара, явно в Китай не изобщо не съществуват частни референтни стойности. Ето защо не е възможно да се извърши корекция за разходите или цените в Китай. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в Китай и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на предоставените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван.
(121)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в Китай, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в източната част на Китай, в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(122)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, платени от всяко дружество за правата за ползване на земя, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(123)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата за ползване на земя. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси в Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението за текущите цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада „Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към ПР, като се използва нормалният срок на правото за ползване на земя за промишлени цели в Китай, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(124)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за съдействащите производители износители, възлиза на 0,34 % за Huadong Group и на 1,12 % за Panhua Group.
(125)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи предприятия е 0,73 %.
(126)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 1,36 %.
3.3.1.3. Програма за водоснабдяване на занижени цени
а) Въведение
(127)
В жалбата се твърди, че определянето на цените на водата в Китай се извършва изключително от държавните органи и че структурата за ценообразуване отговаря на промишлените макрополитики. Съобщава се също така, че цените на водата в различните местни зони са били различни, а също така се наблюдават разлики между цените на отделните дружества. В жалбата се твърди, че има вероятност производителите на СОП да са реализирали полза от закупуване на вода на занижени цени в съответствие с политиката за насърчаване на стоманодобивни предприятия с висока добавена стойност.
(128)
Водоснабдяването и пазарът му в Китай се администрира от КННР, Министерството на водните ресурси и Министерството на околната среда. Пазарът на водоснабдяването все още до голяма степен е доминиран от местни държавни предприятия, въпреки че навлизането на предприятия с чуждестранно участие в проекти за водоснабдяване на някои градове е нарушило монопола на държавните снабдители. ПКНР обаче не беше в състояние да предостави подробен списък на водоснабдителните дружества, техните зони на обслужване и снабдяваните количества (вж. съображение 129 по-долу), а ограничи отговора си до списък на водоснабдителните дружества в зоните, където са установени включените в извадката производители износители.
(129)
По отношение на ценообразуването КННР формулира основната политика за ценообразуване, а местните органи определят местните цени на водата след процедура за изслушване с цел устойчиво използване на водните ресурси. Цените отразяват разходите и в тях е калкулирана разумна печалба за местните водоснабдителни дружества. ПКНР представи съответните ценови листи, приложими за общините, където се намират включените в извадката производители износители на СОП. Беше пояснено, че цените в различните общини са еднакви за всички промишлени ползватели и не варират в зависимост от дружеството или ползвателите.
б) Констатации от разследването
(130)
Разследването потвърди, че КННР определя базисната цена на водата, а общинските административни власти определят цената за всяка община въз основа на няколко параметри (напр. разходи за дистрибуция, печалба и разумен излишък). Към цената на водата се добавя и такса „пречистване на отпадъчни води“, която също се определя на общинско равнище.
(131)
При все че базисната цена на водата, таксата за пречистване на отпадъчни води и други евентуални местни допълнителни такси са еднакви за всички ползватели, спадащи към едни и същи категории, беше установено че един от двамата включени в извадката износители, Zhejiang Huadong Group, не е платил таксата за пречистване на отпадъчни води.
(132)
Износителят твърди, че е платил тази такса като еднократна сума на Службата за опазване на околната среда. Счита се обаче, че това плащане не е направено на мястото на таксата за пречистване на отпадъчни води по следните три причини: 1) в официалния документ е записано „такса заустване на отпадъчни води“ а не „такса пречистване на отпадъчни води“; 2) плащането не е пропорционално на действителното потребление на вода; 3) общата платена сума е твърде малка в сравнение с действителната сума, която би била дължима, ако се включи и таксата за пречистване на отпадъчни води върху действителното потребление на вода.
в) Финансово участие
(133)
Zhejiang Huadong Group е получило финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка (iii) от основния регламент с това, че правителството е предоставило вода чрез местното водоснабдително дружество (т.е. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. В противен случай това може да се разглежда като пропуснати приходи от правителството, защото дадена публична организация не е събрала приходи, които обичайно са дължими, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) подточка ii).
г) Полза
(134)
Huadong Steel Group реализира полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило водоснабдяване на занижени цени. Установено е, че този износител не е платил пълната цена за водоснабдяване, която обичайно се прилага за категорията ползватели, към която той принадлежи, тъй като не е бил платен компонентът „такса за пречистване на отпадъчни води“.
д) Специфичност
(135)
Субсидията под формата на водоснабдяване, предоставена на един от съдействащите износители, е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, тъй като не всички предприятия са освободени от такса за пречистване на отпадъчни води. Въпреки липсата на законодателство, което ограничава тази субсидия до някои предприятия, тази субсидия всъщност е специфична поради възможността някои производители на разглеждания продукт да получават водоснабдяване на занижени цени, заедно с явното наличие на субективна преценка от страна на местните власти да освобождават от част от сумата, обичайно плащана за вода. Комисията не успя да събере допълнителни доказателства във връзка с основанието за освобождаване от тази такса, тъй като производителят износител не беше в състояние да представи такива.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(136)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Счита се, че тази полза възлиза на размера на таксата за пречистване на отпадъчни води, която не е платена за потреблението на вода през ПР. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(137)
Zhejiang Huadong Group реализирало полза от неплащане на таксата за пречистване на отпадъчни води. Установеният процент на субсидията е 0,01 %.
(138)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,01 %.
(139)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие производители се определя в размер на най-високия определен за тази схема процент за включените в извадката съдействащи дружества, т.е. възлиза на 0,01 %.
3.3.1.4. Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
а) Въведение
(140)
В жалбата се твърди, че ПКНР е осигурило електроснабдяване на занижени цени чрез преференциално третиране. По-специално в жалбата се посочва, че се определят различни цени на електроенергията в различните провинции и че преференциалните цени са използвани като средство на промишлената политика за насърчаване на стоманените продукти с висока добавена стойност и затрудняване на ползването на остарели производствени капацитети.
(141)
КННР отговаря за регулирането на пазара за електроенергия и определянето на цените в Китай. Съществуват двама държавни оператори на регионалните и трансрегионалните мрежи: State Grid Corporation of China и China Southern Power Grid Corporation. Електроснабдителите на общинско равнище са дъщерни дружества на тези оператори. В момента в Китай се въвежда механизъм за конкуренция в рамките на няколко пилотни проекта, но въздействието му на този етап е все още пренебрежимо малко.
(142)
Цените на електроенергията се определят от КННР въз основа на процедура, включваща разследване на разходите, експертна оценка, публични изслушвания и окончателно определяне и публикуване на цената. КННР публикува цените за всяка провинция в „известия“, а след това местните служби по цените публикуват съответното известие на местно равнище, което въвежда цени, решени на централно равнище от КННР. Окончателната цена отразява разходите за закупуване, разходите и загубите от пренасянето, както и допълнителните държавни такси. Цените се различават в отделните провинции в зависимост от местната ситуация и от целите на политиките в тях. Определят се за различни категории крайни потребители (напр. частни лица, промишлени ползватели). Допълнителна разлика в цената съществува за различните промишлени ползватели, с цел изпълнение на промишлените политики, която се определя от ПКНР и намира отражение в каталога, съдържащ се в Решение № 40 (2005 г) на КННР (вж. пояснението в съображение 182). Ползвателите, попадащи в категорията „насърчавани“ предприятия според каталога на КННР плащат базисна цена на електроенергията, докато ползвателите, попадащи в категорията „остарели” или „забранени” предприятия плащат допълнителна такса върху базисната цена. Ползватели, които не попадат в нито една категория според каталога, попадат в категория по подразбиране на „разрешени“ предприятия и също плащат базисната цена без допълнителни такси. Производителите на СОП обичайно попадат в категорията „насърчавани“ предприятия според Решение № 40 на КННР.
б) Неоказване на съдействие
(143)
Комисията поиска от ПКНР нормативната рамка за пазара и ценообразуването на електроенергията, както и информация за ролите, които изпълняват всички свързани органи или субекти. ПКНР не предостави пълен набор от съответните решения за ценообразуване, взети от КННР и местните служби по цените, не само по отношение на невключените в извадката производители износители, но и по отношение на включените в извадката такива. ПКНР не беше в състояние да опише точно ролята на КННР и местните служби по цените при ценообразуването. Комисията уведоми ПКНР за тези пропуски по отношение на включените в извадката производители износители в писмото си от 12 август 2012 г. След посещението за проверка беше установено също така, че ПКНР е посочила неточна цена на електроенергията за един от включените в извадката съдействащи износители.
в) Констатации от разследването
(144)
Разследването потвърди, че именно КННР определя цените на електроенергията за различните провинции. Беше потвърдено, че местните служби по цените са просто изпълнители на решенията, взети на централно ниво от КННР. Това беше потвърдено и от факта, че КННР публикува „известия“, в които определя действителните цени за всяка провинция, а впоследствие тези известия са официално преобразувани в местни известия, приемани от местните служби по цените и прилагани на местно равнище. Разследването също така установи, че различните цени на електроенергията за определени сектори и/или на провинциално и местно равнище са определени в съответствие с редица фактори, в това число най-вече изпълнението на целите на промишлената политика, поставени от органите на централното и местното управление в петилетните им планове и в секторните планове.
(145)
Разследването на съдействащите включени в извадката износители показа, че един от тях, а именно Chongqing Wanda Steel Strip (по-долу наричан „CWSS“) е реализирал полза от цена на електроенергията, по-ниска от обичайно плащаната от големи промишлени ползватели. Беше констатирано, че в конкретната област, където е установен този износител, съществува подкатегория от определени промишлени ползватели, включително производители на разглеждания продукт, които имат право на тази по-ниска цена.
г) Финансово участие
(146)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители (CWSS) е получил финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като държавата е доставила електроенергия чрез местното публично дружество за електроснабдяване. Това представлява участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура по смисъла на основния регламент.
д) Полза
(147)
CWSS реализира полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител има право на цена, по-ниска от тази, която обичайно се плаща от други големи промишлени ползватели.
е) Специфичност
(148)
Субсидията под формата на предоставяне на електроснабдяване на един от съдействащите износители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 основния регламент. По-ниската цена на електроенергията се определя в съответното известие на КННР и се съдържа в известието, публикувано от местната служба по цените, т.е. цената се нарежда от централната власт и се администрира на местно равнище. Тази по-ниска цена е ограничена до някои предприятия в някои специфични отрасли (предимно производители на феросплави в електропещи и производители на торове), които са включени в подкатегория „едри промишлени ползватели“. Поради това по-ниската цена е ограничена де юре само до дружества, попадащи в тези категории, по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент.
(149)
Субсидията също така е ограничена до определен регион, тъй като се предоставя единствено в ограничен определен географски район, където е установен производителят износител. Тази област е „насърчавана“ със закон, приет от орган на централното управление, а именно Циркуляр на Държавния съвет относно някои политики за развитието на големите западни региони на Китай (за повече подробности вж. съображение 233 по-долу). В този циркуляр изрично се посочва механизмът за ценообразуване на електропреноса и електроснабдяването като едно от средствата за постигане на развитие на определени сектори. Понеже цените на електроенергията за тази област се определят от централен орган, тази субсидия е също и специфична за географски район по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(150)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Ползата за производителите износители е изчислена чрез разликата между действителната платена цена на електроенергията на Kwh, и цената, която би трябвало да е платена на Kwh от големите промишлени ползватели, умножена по обема на електроенергията, потребявана по време на ПР. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(151)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители, който принадлежи към Panhua Group (т.е. CWSS) е реализирал полза от тази по-ниска цена на електроенергията. Установеният процент на субсидията за Panhua Group възлиза на 0,14 %.
(152)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,07 %.
(153)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,17 %.
3.3.1.5. Доставка на различни стоки на занижени цени
(154)
В жалбата става дума за редица други стоки, доставени от ПКНР на производители на СОП посредством ДП. По-специално в жалбата са изброени редица конкретни сделки свързани с доставка на няколко стоманени продукта, произведени от ДП, включително железноруден концентрат, пелети, агломерат, скрап, заготовки, сплави и много други. От жалбата е видно, че цените за доставка на тези стоки са определяни посредством различни елементи и/или референтни стойности и че в зависимост от различните стоки и дали сделката се отнася до свързани страни, са били определяни тавани на цените или корекции.
(155)
Отговорът на ПКНР беше, че по време на ПР не е имало такава програма за производители на стомана. Предвид липсата на допълнителна информация от ПКНР за тази програма, Комисията основа констатациите си на наличната по случая информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(156)
Доколкото цените на различните стоки, посочени по-горе, не отразяват правилно ценообразуване, тази програма подлежи на изравняване съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 6, буква г) от основния регламент. Сложността на различните сделки за доставка на тези стоки и на съответните им договори, които не бяха налични в документацията на процедурата, обаче не позволиха на Комисията да стигне до твърдо заключение относно тази програма. Поради това Комисията реши повече да не оценява програмата.
3.3.2. ПРЕФЕРЕНЦИАЛНИ ЗАЕМИ И ЛИХВИ ЗА СЕКТОРА НА СОП
а) Въведение
(157)
Жалбоподателят твърди, че производителите на СОП реализират полза от ниските (субсидирани) лихвени проценти от държавните търговски банки и правителствените банки, в съответствие с политиката на ПКНР да подпомага и развива разширяването на китайската стоманодобивна промишленост съгласно петилетните планове.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(158)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заеми за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; от банки, в които ПКНР не е акционер, и от банки, които са чуждестранна собственост. ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за стоманодобивната индустрия. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(159)
Комисията също така поиска информация за държавната собственост на банките и финансовите институции, но ПКНР не я предостави с аргумента, че не разполага с такава документация. Едва ли е вероятно ПКНР да не е запознато с активите, които притежава, но се отбелязва, че според публично достъпната информация (45) (46) ПКНР е мажоритарен акционер в много от големите банки със седалище в Китай и поради това, както в случая на ДП, производители на ГВС и ХВС, то има достъп до уставите на банките, където подробно е описана структурата на собствеността им. В този смисъл се отбелязва също, че съгласно член 61 от Закона за търговските банки [2003 г.] банките „подават счетоводните отчети, отчетите за приходи и разходи и други финансови отчети и статистически доклади и документи на банковия регулативен орган на Държавния съвет на Китайската народна република“.
(160)
Комисията поиска също информация (в рамките на специален въпросник - приложение А) относно структурата на правителствения контрол в засегнатите китайски банки и изпълнението на правителствените политики или обслужването на интереси във връзка със стоманодобивната промишленост (т.е. съвети на директорите и съвети на акционерите, протоколи от заседания на акционерите/директорите, политики за кредитиране и оценка на риска по отношение на заеми, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това в отговорите на въпросника ПКНР попълни само едно приложение А, което съдържа обща информация (предимно взета от уебсайтовете на банките). Повечето конкретна информация, изисквана в приложение А, не беше предоставена. На някои от въпросите ПКНР отговори, че не разполага с такава информация към настоящия момент, а на други въпроси даде информация само за определени банки (например бяха предоставени уставите само на осем банки). В писмото за искане на допълнителна информация Комисията повтори своето искане и прикани ПКНР да предостави всички данни, които първоначално са изисквани във въпросника. В отговора на писмото ПНКР предостави някои допълнителни данни. Отговорът обаче продължаваше да бъде непълен, като не бяха предоставени по-голямата част от поисканите данни (напр. процента на държавна собственост в държавните банки, уставите на някои банки, посочени във въпросника, пълни отговори на въпросите в приложение А).
(161)
Във въпросника и в писмото за искане на допълнителна информация и още веднъж по време на посещението за проверка на място Комисията поиска циркулярите на Китайската народна банка (КНБ) относно разширяването на лихвената политика на финансовите институции (YinFa [2003 г.] № 250 и YinFa [2004 г.] № 251). Комисията научи за съществуването на тези циркуляри в хода на предишно разследване. Вместо да предостави тези циркуляри обаче, ПКНР препрати Комисията към сайта на КНБ за информация във връзка с лихвената политика на финансовите институции. По време на проверката бяха представени два документа, но те бяха просто разпечатки от уебсайта. Отбелязва се, че на сайта на КНБ не можа да бъде открито пълното съдържание на тези циркуляри.
(162)
Комисията поиска също така циркулярът на КНБ относно измененията от 8 юни 2012 г. да бъде предоставен по време на проверката на място. ПКНР не предостави циркуляра, а обща информация, разпечатана от уебсайта на КНБ относно корекцията на референтните лихвени проценти.
(163)
Комисията също така поиска от ПКНР да уреди срещи с конкретни банки, за да потвърди информацията относно преференциалните заеми за производителите на СОП. ПКНР обаче не организира такива срещи и заяви, че не е в състояние да повлияе на държавните банки с оглед на организирането на такива срещи. Отбелязва се, че в писмото от 7 юни 2012 г., предхождащо проверката, Комисията е пояснила, че ще е готова да започне един ден по-рано, за да отдели повече време на проверката, ако ПКНР прецени, че банките могат да предоставят най-компетентни разяснения и пояснения във връзка с преференциалното кредитиране. Поради това Комисията поиска от ПНКР да потвърди присъствието на банките преди проверката, за да може проверяващият екип да извърши необходимата подготовка. В писмото си от 15 юни 2012 г. ПКНР заяви, че ще продължи да изисква от банките да съдействат, но не може да ги принуди да го направят. В крайна сметка едва на първия ден от проверката екипът на Комисията беше уведомен, че представител на Китайската строителна банка (China Construction Bank) е на разположение за въпроси и обяснения. Тъй като Комисията не беше уведомена за това (въпреки конкретното искане в писмото, предхождащо проверката), не беше възможно да се отправят конкретни въпроси за договори и условия за заеми, а само въпроси от общ характер. Не беше представена документация в подкрепа на изявленията на представителя на Китайската строителна банка с обяснението, че всички поискани от Комисията документи са поверителни и за вътрешна употреба.
(164)
ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент. Поради това неоказване на съдействие възникна необходимостта освен съответните документи на правителството, представени от други страни, да се използва и информация от вторични източници, в това число жалбата и публично достъпната информация, получена през интернет.
в) Констатации от разследването
(165)
Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с висока степен на държавна намеса, тъй като по-голямата част от по-големите банки са държавни. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерите/собствениците на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които разполагат с държавна власт или я упражняват (публични организации), Комисията също така потърси информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(166)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар; Съгласно изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на Китай (47), делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „Високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (48) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (49). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Селскостопанска банка, Национална банка на Китай, Китайска строителна банка, Банка на съобщенията и Промишлена и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (50).
(167)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с стоманодобивната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това, както е посочено в съображение 160 по-горе, ПКНР предостави много ограничена информация в това отношение. Следователно се наложи Комисията да използва наличната информация. Въз основа на наличните данни тя стигна до заключението, че посочените банки се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно китайския банков сектор, от прегледа на СТО за политиката на Китай (2010 г. и 2012 г.), Докладът на световната банка „Китай 2030 г.“, информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране; като е налице информация, че те може би възлизат едва на 1 % от китайския пазар (51). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (52).
(168)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация беше констатирано, че най-малко 14 от 17-те докладвани банки са държавни, включително основните търговски банки в Китай като Банка на Китай, Китайска строителна банка и Промишлена и търговска банка на Китай. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка със стоманодобивната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това заключението е, че банките се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. По тази причина държавните банки в Китай следва да бъдат считани за публични организации.
(169)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар, е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. В действителност разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в Китай. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г.“ („Циркуляр 251“). От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен процент на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, лихвените проценти не регистрират възходящо развитие. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображения 161 и 162 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от май 2011 г насам, когато Комисията е приключила своето антисубсидийно разследване за фина хартия с покритие (53), констатира се, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки.
ПНКР не предостави доказателства за промени в ситуацията, установена в разследването за фина хартия с покритие, поради което въз основа на наличните факти и другите посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е останала същата за целия ПР.
(170)
Комисията също така се зае да анализира дали ПКНР възлага и нарежда на частните търговски банки в Китай да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производители на стоманени продукти с органично покритие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(171)
От раздела по-горе относно държавната намеса в банковия сектор (съображения 165-169 е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие, тъй като публични организации (държавни търговски банки) (54) са заети с тази дейност и заемат преобладаваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти в размер, по-нисък от пазарния. Сега трябва да се определи дали тази политика обхваща частните доставчици.
(172)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавни търговски банки и за частни търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) „да определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки „да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(173)
Също в членове 24 и 25 от Постановление № 35- Политики за развитието на черната металургия се ограничава предоставянето на заеми само до дружества, които изпълняват политиките за национално развитие в областта на черната металургия и не се прави разграничение между държавни и частни търговски банки.
(174)
Освен това гореспоменатите циркуляри на КНБ (в съображения 161 и 162) също за задължителни и за частните търговски банки.
(175)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на производителите на стоманени продукти с органично покритие обхваща и частните банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлените политики“ (55).
(176)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който китайските банки оценяват кредитния риск на производителите на СОП, преди да вземат решение дали да им предоставят кредити или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в Китай, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на заявлението за кредит, описание на заявлението за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос. ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията за проверка на включените в извадката производители износители. И двете групи включени в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск, преди да предоставят заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че такъв анализ на риска се извършва. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения. Следва да се отбележи, че нито един от включените в извадката групи производители износители няма кредитен рейтинг.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше многократно изискана от заинтересованите страни и се счита за ключова, inter alia, поради i) констатацията от доклада на МВФ от 2006 г., в който се заключава, че либерализацията на банковия сектор в Китай е непълна и кредитният риск не е правилно отразен (56), ii) доклада на МВФ от 2009 г., в който беше подчертана липсата на либерализация на лихвените проценти в Китай (57), iii) доклада на МВФ от 2010 г. по държави, в който се твърди, че цената на капитала в Китай е относително ниска, понякога отпускането на кредити се определя от неценови механизми, а високият процент на икономии в дружествата е отчасти свързан с ниската стойност на различни ресурси (включително капитал и земя) (58), iv) икономическото проучване за Китай на ОИСР от 2010 г. (59) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор на Китай (60), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции остава преобладаващо държавна, което води до въпроса доколко решенията за отпускане на заеми от страна на банките се основават изцяло на търговски съображения, предвид че обичайната им функция изглежда е тази на правителствени агенции, свързани с държавата.
г) Финансово участие
(179)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които се считат за публични организации, защото разполагат с държавна власт и изпълняват правителствени функции. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 169, налице е ясна намеса от държавата (в лицето на КНБ) в начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заеми, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от Постановление № 35 на КНРР - Политики за развитието на черната металургия (61), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече е обяснено в съображение 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 159-164.
Поради това Комисията заключава, че по отношение на заемите, предоставяни от държавни търговски банки в Китай, е налице финансово участие в полза на производителите на стоманени продукти с органично покритие под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и в резултат това означава, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(180)
С оглед на анализа в съображения 170-175 по-горе беше установено, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на СОП и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
д) Полза
(181)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Тъй като беше установено, че заемите, отпускани от китайски институции, различни от държавните, не предоставят подходяща пазарна референтна стойност (на частните банки се възлага и нарежда от ПКНР), същата беше конструирана по метода, описан в съображения 191 и 192 по-долу.
е) Специфичност
(182)
Стоманодобивната промишленост принадлежи към категория „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за други публични органи и за икономическите оператори. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател показва по какъв начин ПКНР провежда дадена политика, за да насърчи и подкрепи групи предприятия или промишлени сектори, като например стоманодобива/производството на СОП, класифицирани в Азбучния указател като „Насърчавани“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, inter alia, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правно обвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на стоманени продукти с органично покритие.
(183)
В допълнение, Постановление № 35 - Политики за развитие на черната металургия, по-специално членове 24 и 25, ограничават предоставянето на заеми само до стоманодобивни предприятия, които изцяло изпълняват политиките за развитие на черната металургия.
(184)
Жалбоподателят също така представи доказателства, че някои други държавни планове и документи възлагат и нареждат финансово подпомагане на стоманодобивната промишленост като цяло, а също и в някои специфични географски райони на Китай (62) (63).
(185)
Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които изпълняват политиките за развитие на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(186)
Разследването показа, че двете групи включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през периода на разследването.
ж) Заключение
(187)
Поради това финансирането на сектора за стоманени продукти с органично покритие следва да се счита за субсидия.
(188)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
з) Изчисляване на размера на субсидията
(189)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент, ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(190)
Както е обяснено по-горе (съображения 165-178), тъй като заемите, предоставени от китайските банки, показват наличие на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразяват лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по метода, описан по-долу. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(191)
При конструирането на подходяща референтна стойност беше счетено за обосновано да бъдат приложени китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. В действителност, при положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно да не се приема едно към едно кредитоспособността на китайските износители, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(192)
По отношение на гореизложеното, както е обяснено в съображения 160, 163 и 164 както от ПКНР, така и от съдействащите производители износители беше поискано да предоставят информация за политиките за кредитиране на китайските банки и за начина на отпускане на заеми на производителите износители. Страните не предоставиха тази информация, въпреки че многократно бяха приканвани, и отказаха достъп до държавните банки. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“ (спекулативни): BB при Bloomberg, като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през ПР лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(193)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за включените в извадката производители износители, възлиза на 0,25 % за дружествата от групата Huadong Group и на 0,89 % за дружествата от групата Panhua Group.
(194)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,58 %.
(195)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,97 %.
3.3.3. КАПИТАЛОВИ ПРОГРАМИ
(196)
В жалбата бяха изложени редица предполагаеми програми за субсидиране във връзка с капитала на невключени в извадката производители износители и/или на такива, които не оказват съдействие на разследването. Комисията прикани ПКНР да предостави информация за тези програми в първоначалния и допълнителния въпросник и впоследствие му даде достатъчно възможности да отговори. ПКНР възприе становището, че ще отговаря единствено във връзка с предполагаемите програми за субсидиране на двамата включени в извадката производители износители и запази това становище по време на цялата процедура.
(197)
Значителната степен на неоказване на съдействие в настоящата процедура попречи на Комисията да събере информация и доказателства относно програмите, посочени в жалбата. Комисията установи, че включените в извадката производители износители не са се възползвали от тази програми. Поради това се наложи Комисията да установи наличието на програми за субсидиране и да определи остатъчно мито, въз основа на доказателствата по случая съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент, по отношение на всички останали програми, за които ПКНР не предостави информация, и които не са били достъпни за включените в извадката производители износители, нито са използвани от тях.
3.3.3.1. Замяна на дълг срещу капитал
а) Описание
(198)
В жалбата се посочват доказателства, че през 2000 г. редица производители на стомана са участвали в замени на дълг срещу капитал, като общият размер е възлизал на 62,5 млрд. RMB дълг. Твърди се, че размерът на задълженията на държавните стоманодобивни предприятия към държавните търговски банки (ДТБ) е отписан в замяна на капитал, с участието на четири китайски дружества за управление на активи (ДУА), което не е извършено при пазарни условия. В жалбата освен това се твърди, че ДУА са специално създадени с цел освобождаване от големи необслужвани заеми в ключови отрасли, в това число стоманодобива, и преструктуриране на задълженията на ДП inter alia чрез замени на дълг. Предвид факта, че ПКНР не предостави информация за тази програма, Комисията направи своите констатации въз основа на наличната информация по случая, в съответствие с член 28 от основния регламент (вж. съображения 33-35 по-горе). По същата причина член 28 от основния регламент се прилага и за програмите „Вливане на капитал“ и „Неизплатени дивиденти“, описани в съображения 204-215 по-долу.
б) Констатации от разследването
(199)
Констатациите във връзка с тази програма се основават на информацията, представена в жалбата. Замените на дълг срещу капитал представляват финансово участие под формата на вливане на капитал и/или заем по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, или под формата на пропуснати приходи в резултат на отписан или неизплатен дълг по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Това финансово участие е предоставено чрез публични организации, участващи в тези сделки, т.е. четирите ДУА и няколко ДТБ (вж. съображение 168 по-горе). При липсата на съдействие от ПКНР наличните доказателства показват, че ДУА са публични организации, тъй като са специално създадени от ПКНР с цел освобождаване от големите необслужвани заеми в ключови отрасли, в това число стоманодобива, и преструктуриране на задълженията на ДП. Поради това се счита, че те упражняват държавна власт.
(200)
Освен това жалбоподателят представи prima facie доказателства, че отписването на огромни по размер задължения не е осъществено при пазарни условия, тъй като ПКНР не е извършило обичайно извършваната от частните инвеститори оценка на приемливата норма на възвращаемост, която с течение на времето ще бъде генерирана от тази замени. Вместо това в жалбата се твърди, че ПКНР е осъществило замяна на задължения в голям размер за капитал, с цел намаляване на съотношението пасиви/активи в стоманодобивните предприятия и увеличаване на тяхната конкурентоспособност, без да вземе предвид търговските съображения, както би направил един частен инвеститор. След внимателен анализ на предоставената в жалбата информация и в отсъствието на друга информация по случая, Комисията стигна до заключението, че тези мерки водят до полза по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент.
(201)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като е ограничена само до определени предприятия, в които държавата участва, финансирането е предоставено въз основа на собствена преценка и не съществуват обективни критерии. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(202)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза е еднократна и се равнява на пълния размер на замяната на дълг срещу капитал, т.е. размера на опростения дълг. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се разпределя върху ПР въз основа на нормалния срок на амортизация на активите на получателите. Размерът се коригира чрез добавяне на лихвата за същия срок, за да бъде отразена стойността на ползата в течение на времето и да бъде установена цялата полза от тази схема за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към обема на производство на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(203)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,05 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.3.2. Вливане на капитал
а) Описание
(204)
В жалбата се твърди, че ПКНР през годините е предоставяло значителни парични средства на стоманодобивните предприятия посредством вливане на капитал. Съгласно жалбата ПКНР (чрез различни държавни предприятия) е придобило акции в дружества, в които вече е било мажоритарен акционер, без да придобива допълнителни акционерни права. Жалбата също така посочва конкретни сделки с участието на контролирани от държавата субекти, включително Китайската международна капиталова корпорация (CICC) и SASAC.
б) Констатации от разследването
(205)
Тъй като ПКНР не е предоставило информация относно тази програма (вж. съображения 196 и 197 по-горе), констатациите във връзка с нея се основават на информацията, съдържаща се в жалбата и подкрепена от достатъчно други източници. Вливането на капитал представлява директно прехвърляне на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Това финансово участие е предоставено от правителството посредством публични организации, страни по тези сделки, в това число CICC и SASAC. В жалбата се посочват конкретни доказателства за вливане на капитал в едно държавно стоманодобивно предприятие, в което CICC действа като основен гарант и управител на емитирането на акции. Според информацията в жалбата CICC е 51 % собственост на държавата и е контролирана от SASAC, която при документираните в жалбата конкретни сделки е действала като субекта на ПКНР, контролиращ държавното стоманодобивно предприятие (за анализ на функциите на SASAC вж. съображения 64-66 по-горе). Поради това тези сделки са извършени от ПКНР чрез публични организации по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и съответната юриспруденция на СТО.
(206)
Счита се, че това вливане на капитал води до полза за получателите по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент, тъй като не е в съответствие с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори. Несъответствието на вливането на капитал с практиката на частните инвеститори е доказано в подробности в жалбата. По отношение на конкретните сделки в жалбата се посочва първо, че държавното стоманодобивно предприятие е платило прекалено висока цена за своя дял емитирани акции, което не отговаря на справедливите пазарни условия, и второ, че е използвало набраните средства за закупуване на държавни активи и капиталови инвестиции на цени под пазарните. От жалбата също така е видно, че ПКНР е платило същата цена като другите инвеститори, въпреки че неговите акции са били с по-ниска стойност, тъй като са имали различни права и перспективи от акциите, продавани на другите акционери.
(207)
Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, тъй като са предоставени на ограничен брой определени предприятия, в които правителството има дял. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(208)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на вливането на капитал. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се разпределя върху ПР въз основа на нормалния срок на амортизация на активите на получателите. Размерът се коригира чрез добавяне на лихвата за същия период, за да бъде отразена стойността на ползата в течение на времето и да бъде установена цялата полза от тази схема за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към обема на производство на получателите по време на ПР като съответния знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(209)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,08 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.3.3. Неизплатени дивиденти
а) Описание
(210)
В молбата се твърди, че съобразно политиката на ПКНР държавните предприятия, включително производителите на стоманени продукти с органично покритие, не са длъжни да плащат дивиденти на правителството като техен собственик, дори когато имат печалба. В резултат на това в рамките на тази програма държавните стоманодобивни предприятия са в състояние да финансират значителни инвестиции чрез неразпределената печалба, която не е разпределена под формата на дивиденти.
б) Констатации от разследването
(211)
Тъй като ПКНР не е предоставило информация относно разпределението на дивиденти от държавните стоманодобивни предприятия (вж. съображения 196 и 197 по-горе), констатациите във връзка с тази програма се основават на информацията, съдържаща се в жалбата и подкрепена от достатъчно други източници. Неизплатените дивиденти трябва да бъдат считани за скрита форма на безвъзмездни помощи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент или за пропуснати приходи по член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПКНР не получава дивиденти, който обичайно се изплащат на частните инвеститори, собственици на акциите. Тази скрита форма на безвъзмездни помощи се предоставя от правителството чрез субекта, който пряко държи акциите на държавните стоманодобивни предприятия, който по същество е SASAC. Анализът на SASAC показва, че тази комисия изпълнява правителствени функции (за подробности вж. съображения 64-66 по-горе).
(212)
Счита се, че пълният размер на неизплатените дивиденти води до полза за получателите държавни стоманодобивни предприятия по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент, тъй като не е в съответствие с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, които изискват разпределение на дивиденти съобразно притежаваните от тях акции. За ДП с частично участие на частни инвеститори размерът на ползите се равнява на размера на неизплатените дивиденти, разпределени между тях на пропорционален принцип.
(213)
Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като са предоставени на ограничен брой определени предприятия, в които правителството има дял. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(214)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на неизплатените дивиденти. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на публично достъпната финансова информация за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията е разпределен върху целия оборот на получателите през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(215)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 1,36 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.4. ПРОГРАМИ ЗА ПОДОХОДНО ОБЛАГАНЕ И ДРУГИ ПРЕКИ ДАНЪЦИ
3.3.4.1. Данъчни политики за приспадане на разходите за научноизследователска и развойна дейност (НИРД)
(216)
Тази схема предоставя полза за дружества, които въвеждат нови технологии, нови продукти или нови техники за производството им. Допуснатите за участие дружества могат да намалят подоходния корпоративен данък с 50 % от действителните разходи за одобрените проекти.
(217)
Трябва да се отбележи, че в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация ПКНР се ограничи до схемите, използвани от включените в извадката дружества, но въпреки това то не предостави информация за тази схема, при все че едно включено в извадката дружество съобщи в отговора си на въпросника за реализирани ползи по тази схема. Когато по време на проверката на място необходимата информация беше поискана повторно, ПКНР даде частичен допълващ отговор относно тази програма. Въпреки предоставянето със закъснение на тази информация, екипът за проверката поиска разяснения по няколко въпроса (вж. съображение 219 по-долу), но те не бяха предоставени. В резултат на това се наложи Комисията да основе констатациите си на наличните факти.
а) Правно основание
(218)
Тази схема представлява преференциално данъчно облагане съгласно член 30, параграф 1 от Закона за корпоративното данъчно облагане на КНР (Постановление № 63 на Председателя на Китайската народна република, в сила от 1 януари 2008 г.), член 95 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР (Декрет №512 на Държавния съвет на КНР) и Наръчника за ключовите области (Съобщение № 6, 2007 г.). ПКНР не предостави Декрет № 512 и Съобщение № 6 в настоящата процедура.
б) Допустимост
(219)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази схема в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. В представения документ по време на проверката на място ПКНР твърди, че от облагаемия доход могат да бъдат приспадани само „разходи за НИРД, направени от предприятията за разработване на нови технологии, нови продукти и нови умения“. ПКНР обаче не обясни значението на термините „нови технологии“, „нов продукт“ и „нови умения“. Комисията се опита да уточни значението на тези термини по време на проверката на Zhejiang Huadong, но дружеството не беше в състояние да даде конкретно обяснение и отговори, че това са само общи термини.
(220)
В разследването за фина хартия с покритие се установи, че до участие в схемата се допускат само проектите за научни изследвания и развитие на дружествата от секторите за нови и високи технологии, получаващи подкрепа от държавата, както и проектите, посочени в Наръчника за ключовите области за високотехнологичните сектори, като проектите в рамките на настоящия Приоритет за развитие, приет от Комисията за национално развитие и реформи (64). Предвид факта, че в настоящата процедура не беше предоставена нова значима информация, която би оспорила това заключение, беше установено, че схемата не е общодостъпна, тъй като се допускат за участие само определени сектори/дружества/проекти.
в) Практическо приложение
(221)
Според отговора на ПКНР дружествата, които възнамеряват да кандидатстват за това данъчно облекчение, следва да подадат данъчната си декларация и „други необходими документи“ на данъчния орган, без да се посочва кои са тези други необходими документи. В разследването за фина хартия с покритие беше установено, че всяко дружество, което възнамерява да кандидатства за полза от тази схема трябва да подаде подробна информация за проектите за НИРД в местната Служба по наука и технология, а след разглеждането им данъчната служба издава известия за одобрение. След одобрението размерът на корпоративния подоходен данък се намалява с 50 % от действителните разходи за одобрените проекти (65).
г) Констатации от разследването
(222)
Тази схема беше използвана от един от съдействащите производители износители, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd по време на ПР. Поради неоказването на съдействие от ПКНР и поради закъснелите и непълни отговори относно тази схема, не беше възможно да се определи процедурата за кандидатстване и одобряване на дружествата, които реализират полза от схемата. Както беше посочено по-горе, Комисията трябваше отчасти да разчита на фактите, установени по време на разследването за фина хартия с покритие.
д) Заключение
(223)
С оглед на това схемата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за правителството, което води до полза за дружествата получатели.
(224)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация относно критериите за допустимост с оглед на получаването на ползи от тази схема и относно използването на субсидията, за да се установи до каква степен достъпът до субсидията е ограничен до определени предприятия и дали тя е специфична по смисъла на член 4 от основния регламент. ПКНР не предостави такава информация в отговорите на въпросника и на писмото с искане за допълнителна информация. Освен това, предоставената информация по време на посещението за проверка на място изглежда е непълна, предвид констатациите в разследването за фина хартия с покритие по отношение на същата схема, която е използвана от дружествата. С оглед на изискването на член 4, параграф 5 от основния регламент, съгласно което констатирането на специфичност „се обосновава ясно“ с помощта на преки доказателства, се наложи Комисията да основе констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Най-достоверните налични факти включваха и констатациите на разследването за фина хартия с покритие.
(225)
Схемата на субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например тези от сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до субсидията, както и доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент; Следва да се отбележи, че неоказването на съдействие от органите на ПКНР не позволява на Комисията да оцени наличието на такива обективни критерии.
(226)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(227)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на допълнителното 50-процентно намаляване на действителните разходи за научни изследвания и развитие при одобрените проекти. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(228)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители, а именно Huadong Group е реализирала полза от тази схема. Установеният процент на субсидията за Huadong Group възлиза на 0,19 %.
(229)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,09 %.
(230)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за включените в извадката съдействащи дружества, т.е. възлиза на 0,19 %.
3.3.4.2. Данъчни облекчения за централните и западните региони
(231)
Тази схема предоставя полза на дружества със седалище в централните и западните региони. Допуснатите за участие дружества подлежат на преференциален подоходен данък в размер на 15 % вместо нормалната данъчна ставка в размер на 25 %, приложима за Китай.
(232)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация за тази схема във въпросника, в писмото с искане на допълнителна информация и още веднъж по време на посещението за проверка на място. В отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация ПКНР не отговори на въпросите и заяви, че тази програма вече не е в сила, тъй като срокът ѝ е изтекъл на 31 декември 2010 г., както и че никакви включени в извадката дружества не са реализирали полза от тази схема през ПР. Това обаче противоречи на отговорите на един от производителите износители (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) и на доказателствата, събрани по време на посещението за проверка на място на това дружество.
а) Правно основание
(233)
Тази схема се предвижда като преференциално данъчно третиране с Известие за изгодни данъчни политики за развитие на Западния регион (издадено от Министерството на финансите, Обща данъчна служба и Обща митническа служба, в сила от 1 януари 2001 г.), актуализирано с Известие за допълнително прилагане на данъчни политики за стратегия на развитието на Западния регион (издадено от Министерството на финансите, Обща данъчна служба и Обща митническа служба, в сила от 1 януари 2011 г.), което удължава срока на валидност на програмата до 31 декември 2020 г.
б) Допустимост
(234)
Следва да се отбележи, че ПКНР не отговори на нито един от въпросите във връзка с тази схема във въпросника, в писмото с искане на допълнителна информация и по време на посещението за проверка на място. При все това според Известието за изгодни данъчни политики за развитие на Западния регион това преференциално данъчно облагане е достъпно за „насърчаваните“ предприятия в Западния регион („насърчавани“ се отнася до предприятия, чиято основна дейност съставлява 70 % от общите приходи, както е посочено в каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, насърчавани от държавата). По време на посещението за проверка на място на Chongqing Wanda дружеството потвърди, че основанието за преференциалната данъчна ставка е, че те принадлежат към „насърчаваната“ категория сектори в Западния и Централния регион.
в) Практическо приложение
(235)
Нито ПКНР, нито Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd предоставиха информация за дейността и управлението на тази програма. Според Циркуляра на Държавния съвет относно някои политики за развитието на големите западни региони на Китай е необходимо одобрение на народните правителства на ниво провинция за намаляване на нормалната данъчна ставка в размер на 25 % на преференциална данъчна ставка в размер на 15 %. В годишната данъчна декларация на дружеството приспаднатият (освободен) размер на подоходния данък е посочен в точка 28 - приспаднати данъци.
г) Констатации от разследването
(236)
Тази схема е използвана от един от съдействащите производители износители, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd по време на ПР. Поради неоказването на съдействие от ПКНР е трудно да се определи процедурата за кандидатстване и одобряване на дружествата, които реализират полза от схемата. Комисията трябваше да достигне до собствени заключения въз основа на представените документи, които съставляват правното основание на схемата, без да е в състояние да потърси обяснение от ПКНР.
д) Заключение
(237)
С оглед на това схемата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за правителството, което води до полза за дружествата получатели.
(238)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация относно критериите за допустимост с оглед на получаването на ползи от тази схема и относно използването на субсидията, за да се установи до каква степен достъпът до субсидията е ограничен до определени предприятия и дали тя е специфична по смисъла на член 4 от основния регламент. ПКНР не представи такава информация. С оглед на изискването на член 4, параграф 5 от основния регламент, съгласно което констатирането на специфичност „се обосновава ясно“ с помощта на преки доказателства, наложи се Комисията да основе констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
(239)
Схемата на субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент предвид на това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определени предприятия и промишлени сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например тези от сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие в определени региони на Китай. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до субсидията, както и доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент; Следва да се отбележи, че неоказването на съдействие от органите на ПКНР не позволява на Комисията да оцени наличието на такива обективни критерии.
(240)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(241)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциална ставка за данъчно облагане. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(242)
Установеният процент на субсидията за Panhua Group възлиза на 0,03 %.
(243)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,02 %.
(244)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,04 %.
3.3.5. ДРУГИ ПРОГРАМИ ЗА ПОДОХОДНО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ, ЗА КОИТО ПКНР ПРЕДОСТАВИ НЕДОСТАТЪЧНИ ОТГОВОРИ ИЛИ ИЗОБЩО НЕ ПРЕДОСТАВИ ОТГОВОРИ
(245)
В жалбата бяха изложени редица предполагаеми програми за субсидиране на невключени в извадката производители износители и/или неоказващи съдействие на разследването. Комисията прикани ПКНР да предостави информация за тези програми в първоначалния и в допълнителния въпросник и впоследствие му даде достатъчно възможности да отговори. ПКНР възприе становището, че ще отговаря единствено за предполагаемите програми за субсидиране на двамата включени в извадката производители износители и запази това становище по време на цялата процедура. За някои от тези програми обаче ПКНР предостави информация и доказателства, че те са преустановени и не са били в сила по време на ПР. Комисията взе предвид в констатациите си тези представени от ПКНР доказателства.
(246)
За всички други програми ПКНР не предостави нито информация, нито доказателства. Значителната степен на неоказване на съдействие в настоящата процедура попречи на Комисията да събере информация и доказателства за участието на производителите износители в програмите, посочени в жалбата. Комисията потвърди, че включените в извадката производители износители не са допуснати за участие или не са се възползвали от тези програми (основно поради факта, че те са частни дружества, или са извън обхвата на приложение на програмата, или сравнително малки по размер). Поради това се наложи Комисията да установи наличието на тази програма и да определи остатъчно мито въз основа на доказателствата по случая съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент, по отношение на всички останали програми, за които ПКНР не предостави информация, и които не са били достъпни за включените в извадката производители износители, нито са използвани от тях.
3.3.5.1. Данъчен кредит за закупуване на производствено оборудване, произведено в рамките на страната
а) Описание
(247)
Тази програма дава на дружествата право на данъчен кредит за закупуване на оборудване, произведено в рамките на страната, ако даден проект отговаря на промишлените политики на ПКНР. Към пределното увеличаване на данъчното задължение от предходна година може да се приложи данъчен кредит до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната.
б) Правно основание
(248)
Правното основание на тази програма са Временните мерки за данъчен кредит за предприятия с цел инвестиция в произведено в рамките на страната оборудване за проекти за технологично обновяване от 1 юли 1999 г. и Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване, № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация, в сила от 1 януари 2008 г.
в) Неоказване на съдействие
(249)
ПКНР отговори, че програмата е преустановена от януари 2008 г. съгласно гореспоменатото Известие № 52 и, доколкото му е известно, програмата не е заменена с друга. Комисията поиска от ПКНР да предостави допълнителна информация, а именно срок за поетапното премахване на ползите. ПКНР не предостави исканата информация и ограничи отговорите във връзка с действителните ползи, реализирани от всички производители на СОП, като просто се позова на отговорите на включените в извадката производители. Комисията вече обясни основанията да си да поиска от ПКНР информация за всички производители на СОП, а не само на включените в извадката (вж. съображения 34 и 35 по-горе). Освен това ПКНР също така не предостави информация по отношение на включените в извадката производители, а просто се позова на техните отговори. Комисията счита, че това не е достатъчно доказателство за преустановяването на програмата, без допълнителни доказателства за поетапното премахване на действителните ползи по програмата и потенциалните ѝ заместители. В рамките на тази програма данъчното облекчение (т.е. данъчният кредит), начислено през дадена година, може да се използва през различна данъчна година, което означава, че ползите се простират извън срока им на действие, дори ако междувременно програмата е преустановена. Оказва се, че други „преустановени“ данъчни програми са продължили да водят до ползи няколко години след датата на официалното им прекратяване. Възможно е също така ползи в необичайно голям размер да бъдат разпределени във времето. При липсата на предоставена от ПКНР информация в това отношение, Комисията основава констатациите си на информацията по случая (съдържаща се в жалбата), в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(250)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя предоставя полза на получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като данъчната икономия зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тъй като програмата не е разглеждана досега в антисубсидийни процедури от институциите на Съюза, а и при липса на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение, издадено от властите на САЩ. Когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия настоящ регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял с течение на времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, първоначалният процент на субсидията, установен във въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(252)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,38 %, което отговаря на процента за схемата съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (стр. 26) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (66).
3.3.5.2. Политики на преференциално данъчно облагане за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
а) Описание
(253)
Тази схема позволява на дружествата, кандидатствали успешно за Сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от Съюза в разследването за фина хартия с покритие, както и от властите на САЩ (67).
б) Правно основание
(254)
Правното основание на тази програма са член 28 Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР (№ 63, обнародван на 16 март 2007 г.) и Административните мерки за определяне на предприятия в областта на високите и новите технологии, както и Известие на Държавната данъчна администрация по въпроси относно корпоративното данъчно облагане на предприятия в областта на високите и новите технологии (Go Seil Ad [2008 г.] № 985).
в) Неоказване на съдействие
(255)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35). Поради това констатациите на Комисията относно тази програма се основават на наличната информация по случая (констатациите на разследването за фина хартия с покритие и жалбата по настоящия случай) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(256)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тай като тя e ограничена само до някои предприятия и отрасли, класифицирани като „насърчавани“, например тези, които упражняват дейност в стоманодобивния сектор. Освен това липсват обективни критерии, определени от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до схемата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(257)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от институции на Съюза в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма в Регламент за изпълнение (ЕС) № 452/2011 на Съвета от 6 май 2011 г. за налагане на окончателно антисубсидийно мито върху вноса на фина хартия с покритие с произход от Китайската народна република (68), надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(258)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,9 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите, установени за тази програма в посочения в предходното съображение регламент.
3.3.5.3. Данъчни облекчения за предприятия, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите („специални суровини“)
а) Описание
(259)
Тази данъчна програма позволява на дружества, които използват като основна суровина материал от Каталога на данъчни облекчения за предприятията, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите и които произвеждат посочените в същия каталог продукти по начин, отговарящ на съответните национални и промишлени стандарти, да включат реализираните така доходи в общия си доход при намалена ставка в размер на 90 %. Поради това 10 % от доходите се приспадат при изчисляване на подоходното облагане на дружествата. Това освобождаване се предоставя за срок от 5 години.
б) Правно основание
(260)
Правното основание на тази програма е следното: член 33 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 99 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията от Държавния съвет и Каталога на данъчни облекчения за предприятията, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите.
в) Неоказване на съдействие
(261)
ПКНР заяви, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(262)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Схемата води до полза за получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена само до някои предприятия, ползващи като основни суровини ресурсите, посочени в гореспоменатия Каталог на данъчните облекчения, за целите на производство на продукти, изброени в същия каталог.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(263)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот на получателите през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(264)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества е 0,01 %.
3.3.5.4. Данъчен кредит при закупуване на специално оборудване
а) Описание
(265)
Тази програма позволява на дружествата да приспаднат 10 % от разходите за закупуване на специално оборудване, предназначено за опазване на околната среда, икономия на електроенергия и вода и безопасност на производството, от корпоративното подоходно облагане в годината на покупката. Останалата част от 10 % от инвестицията може да се пренесе в следващите 5 години.
б) Правно основание
(266)
Правното основание на тази програма е следното: член 34 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 100 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията, приет от Държавния съвет.
в) Неоказване на съдействие
(267)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(268)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Схемата предоставя полза на получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии.
(269)
Що се отнася до специфичността на програмата, счита се, че информацията по случая не е достатъчна за допълнителни констатации и впоследствие за окончателна констатация относно специфичността на програмата. Поради това Комисията не беше в състояние повече да оценява програмата.
3.3.5.5. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
а) Описание
(270)
Тази програма позволява на дружества с със седалище в Североизточния регион (в това число провинции Liaoning, Jilin, и Heilongjiang, както и община Dalian) първо, да намалят срока на амортизация на дълготрайните материални активи с до 40 % за данъчни цели, като с това увеличават годишния размер на амортизационните отчисления от подоходния данък и второ, да съкратят срока на амортизация на нематериалните активи с до 40 % за данъчни цели, което увеличава годишното приспадане. Съгласно документ, публикуван от Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация, корпоративните данъкоплатци в някои конкретни сектори, включително металургичния сектор, могат също да реализират ползи от други данъчни облекчения за ДДС, данъка върху ресурсите и корпоративното подоходно облагане, а именно във връзка със закупуването на дълготрайни материални активи.
б) Правно основание
(271)
Правното основание на тази програма са Преференциалните политики относно корпоративното данъчно облагане за възстановяването на дружества от стария промишлен център в Североизточния регион (Caishui, № 153, 20 септември 2004 г.), Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно амортизацията на активи и мащаб на прилагането на политиката за амортизация в Североизточния стар промишлен център (Caishui, № 17, 2 февруари 2005 г.). ПКНР представи правното основание за преустановяване на тази програма на 1 януари 2008 г., а именно Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно някои преференциални политики по отношение на данъчното облагане на предприятията (№ 1 [2008 г.]).
в) Неоказване на съдействие
(272)
Освен че предостави гореспоменатото правно основание за преустановяването на програмата, ПКНР се позова на отговорите на включените в извадката производители за информация относно ползи, които може би са реализирани по тази програма. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35 по-горе). Освен това Комисията отбелязва, че тъй като тази програма предвижда субсидии, свързани със закупуването на дълготрайни материални активи, които могат да бъдат амортизирани в срок от няколко години, а ПКНР не е предоставило данни за поетапното премахване на ползите по програмата или за все още неамортизираните изцяло ползи, констатациите се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата и съответните констатации на САЩ) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(273)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Ползите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент се равняват на данъчните икономии, реализирани от допуснатите за участие дружества чрез приспадане на ускорената амортизация и разходите за амортизация, свързани със закупуването на дълготрайни материални активи. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия със седалище в дадена географска област, т.е. Североизточния регион.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(274)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на разликата между размера на данъка, който би бил платен през ПР при нормалния амортизационен план на разглежданите активи, и действително платената сума при ускорена амортизация. Тъй като програмата досега не е разглеждана в антисубсидийна процедура от институциите на Съюза и при липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходния характер на програмата (69)), издадено от властите на САЩ. Както се посочва в съображение 252 по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял с течение на времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията първоначалният процент на субсидията, установен във въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(275)
Процентът на субсидията за тази схема за всички неоказващи съдействие дружества през ПР възлиза на 0,08 %, което отговаря на процента за схемата „Освобождаване от подоходно данъчно облагане на инвеститори в определени географски райони в рамките на Liaoning“ съгласно Меморандум за решение на САЩ от 3 юни 2010 г. относно телени мрежи (стр. 25) (Федерален регистър, том 75, № 111, стр.32902/ 10 юни 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (70).
3.3.5.6. Освобождаване от подоходно данъчно облагане при инвестиции в технологично обновяване в рамките на страната
а) Правно основание
(276)
Правното основание на тази програма са Одит на управлението на подоходното данъчно облагане на предприятията във връзка с технологичното преобразуване на инвестиционни кредити за оборудване, произведено в рамките на страната, № 13 от 17 януари 2000 г. и Известие относно обнародването и разпространението на мерки за администриране на ключови национални проекти за технологично обновяване.
б) Констатации от разследването
(277)
ПКНР отговори, че тази програма е преустановена от 1 януари 2008 г. с Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация Тъй като тази програма предоставя повтарящи се данъчни облекчения, които са преустановени след 2008 г. и няма доказателства за все още използвани през ПР ползи, Комисията стигна до заключението, че тази програма не подлежи на изравняване.
3.3.5.7. Други местни данъчни отстъпки
а) Описание
(278)
В жалбата са изброени редица данъчни отстъпки, предоставяни в няколко провинции (в т.ч. Shandong, община Chongqing, Guangxi Region Zhuang, централните и западните региони) под формата на намалена корпоративна данъчна ставка в размер на 15 %, в сравнение с общоприложимата данъчна ставка в размер на 25 %.
б) Правно основание
(279)
В жалбата се посочва правното основание на данъчните отстъпки в Shandong, а именно Намалено подоходно данъчно облагане въз основа на географско местоположение (провинции Zheijang и Shandong): Закон за подоходното данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие и чуждестранни предприятия на КНР, член 7, приет на 9 април 1991 г., № 45.
в) Неоказване на съдействие
(280)
ПКНР заяви, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Освен аргументите относно задължението на ПКНР да предостави пълни отговори (вж. съображения 34-35 по-горе), Комисията отбелязва че най-малко една от по-ниските данъчни ставки, изброени в настоящия раздел, са предоставили полза на един от съдействащите износители (вж. по-горе съображение 231 и последващи). Поради това за оценката на тази програма Комисията използва наличните факти по случая (в този случай жалбата и съответните констатации на САЩ) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(281)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази повтаряща се полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент се равнява на размера на данъчните икономии, реализирани от по-ниската корпоративна данъчна ставка. Програмата е специфична, тъй като е ограничена до определени предприятия със седалище в определен географски район по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(282)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормалната данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Тъй като програмата досега не е разглеждана в антисубсидийна процедура от институциите на Съюза и при липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходния характер на програмата), издадено от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията първоначалният процент на субсидията, установен от въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(283)
Процентът на субсидията за тази схема, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,66 %, което отговаря на процента за схемата „Намалено подоходно данъчно облагане въз основа на географско местоположение“ съгласно Меморандум за решение на САЩ от 12 юни 2009 г. относно някои сенокосачки с ремарке и части за тях (стр. 11) (Федерален регистър, том 74, № 117, стр. 29180 / 19 юни 2009 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (71).
3.3.5.8. Освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на някои местни предприятия във връзка с дела им в други китайски предприятия
а) Описание
(284)
Тази програма се състои от преференциално данъчно третиране на местни китайски предприятия, които са акционери в други местни китайски предприятия, под формата на освобождаване от данъчно облагане върху доходите от някои дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местните предприятия-майки. По отношение на тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийната процедура за фина хартия с покритие (72) .
б) Правно основание
(285)
Правното основание са член 26 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 83 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, Декрет № 512 на Държавния съвет, обнародван на 6 декември 2007 г.
в) Неоказване на съдействие
(286)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията посочва своите аргументите в искането до ПКНР да предостави пълни отговори (съображения 34-35 по-горе). Поради това тя реши да основе констатациите си във връзка с тази програма на наличната информация по случая, съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите в решението относно фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(287)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази полза, по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, е равностойна на размера на данъчните икономии, реализирани от освобождаването от данък върху доходите от дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местни китайски предприятия. Програмата е де юре специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид на това, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до местни китайски предприятия, които получават доходи от дивиденти от други местни китайски предприятия, за разлика от тези, които инвестират в чуждестранни предприятия. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, предвид че тя е запазена изключително за значими сектори и проекти, насърчавани от държавата, като например стоманодобивната промишленост (вж. напр. съображение 182 по-горе), както и че липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(288)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия дължим данък с включен доход от дивиденти от други местни китайски предприятия, след приспадане на размера на действително платения данък след освобождаване от данъка върху доходите от дивиденти. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разглеждана от институции на ЕС в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата за фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(289)
Процентът на субсидиране, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,77 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на процедурата за фина хартия с покритие.
3.3.5.9. Програма за преференциално данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
(290)
Жалбата изброява следните преференциални данъчни схеми за облагане на доходите в полза на ПЧУ:
-
Освобождаване от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ
-
Освобождаване от местен данък върху доходите и програми за намалени данъчни ставки за производствените ПЧУ
-
Данъчен кредит за ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Данъчни субсидии за ПЧУ според географското разположение
(291)
ПКНР предостави съответното правно основание, за да докаже, че програмите, свързани с ПЧУ, са прекратени с приемането на 16 март 2007 г. на Закон за корпоративното подоходно облагане на Китайската народна република от 2008 г. по време на 5-та сесия на 10-тия Национален конгрес на Китайската народна република, а именно:
-
Известие на Държавния съвет за изпълнение на преходните преференциални политики по отношение на данъка за корпоративното подоходно облагане № 39 [2007 г.] на Държавния съвет;
-
Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация
(292)
Тези разпоредби показват, че данъчните облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ постепенно спират да се прилагат до края на 2011 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тези програми за преференциално данъчно облагане на доходите относно ПЧУ все още подлежат на изравняване, тъй като производителите на стоманени продукти с органично покритие все още реализират ползи поне за част от ПР до края на 2011 г. и не може да бъде изключено създаването на заместваща програма за ПЧУ, считано от 2012 г. Независимо от това Комисията реши да не продължава да ги оценява, като отчита необходимостта да се намали административната тежест за всички засегнати страни, както и наближаващото изтичане на периода на постепенна отмяна, и предвид липсата на индикации за създаването на вероятна заместваща програма.
3.3.6. ПРОГРАМИ ЗА КОСВЕНО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ И ЗА НАЛАГАНЕ НА ВНОСНИ МИТА
3.3.6.1. Налагане на вносни мита и освобождаване от ДДС за ПЧУ и някои местни предприятия, които използват вносно оборудване в насърчавани сектори
а) Описание
(293)
Тази програма предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. По отношение на тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийната процедура, свързана с фина хартия с покритие (73) .
б) Правно основание
(294)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната администрация относно данъчното облагане [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранни инвестиции или местни предприятия - 2008 г.
в) Неоказване на съдействие
(295)
ПКНР твърди, че нито едно от предприятията, включени в извадката, не се е възползвало от тази програма по време на ПР и посочи отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си във връзка с искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображения 34 и последващи по-горе) и следователно ще основе констатациите си относно тази програма на наличната информация съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите си по процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(296)
Програмата се определя като субсидия под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка (ii), като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други дължими такси в отсъствие на съответния сертификат от КНРР за насърчаван от държавата проект. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма за предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и получили сертификат за насърчавани от държавата проекти. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(297)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от Съюза в предишна процедура за изравнителни мита, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, извършена за тази програма по време на разследването, свързано с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(298)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,89 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на разследването, свързано с фина хартия с покритие.
3.3.6.2. Възстановяване на ДДС на ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
а) Описание
(299)
Тази програма предвижда ползи под формата на възстановяване на ДДС, заплатен при закупуването от предприятия с чуждестранно участие на произведено в страната оборудване. Оборудването трябва да не е включено в каталога на неподлежащите на освобождаване артикули и стойността на оборудването не бива да превишава прага на общите инвестиции, определен за дадено предприятие с чуждестранно участие, съгласно Пробните административни мерки във връзка със закупуването на произведено в страната оборудване. Към тази програма бяха приложени изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийна процедура за фина хартия с покритие (74), както и от властите на САЩ в процедура за изравнителни мита, свързана с промазана (хромова) хартия с произход от КНР (75).
б) Правно основание
(300)
Правните основания на тази програма са посочени в Циркуляр на Държавната данъчна администрация относно въвеждането на временни мерки на администрацията относно възстановяването на данъци върху произведено в страната оборудване, закупено от ПЧУ № 171, 199, 20.9.1999 г.; Известие на министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политика за възстановяване на данъците върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, № 176 [2008 г.], Министерство на финансите.
в) Неоказване на съдействие
(301)
ПКНР твърди, че тази програма е била прекратена с Известие № 176 [2008 г.], посочено по-горе с дата 1 януари 2009 г. Комисията поиска от ПКНР да предостави информация относно действителното прекратяване на ползите, предвидени за по-дълъг период от време, тъй като тази програма е свързана със закупуването на произведени в страната активи. ПКНР единствено посочи отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си относно искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображение 34 и последващи по-горе). Комисията също така отбелязва, че Известие № 176 предвижда преходен период за придобиването на допустими според изискванията дълготрайни активи и подаването на заявление за получаването на ползи до 30 юни 2009 г. Тъй като ПКНР не предостави никаква информация относно постепенното прекратяване на ползите и като се вземе предвид, че подобни ползи, след като са свързани с дълготрайните активи, могат да бъдат разпределени във времето и да продължат през ПР, Комисията основа констатациите си относно тази програма на наличната информация съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите си по процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(302)
Програмата се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за ПКНР, което води до полза за дружеството получател. Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид на това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определен вид дружества (а именно предприятията с чуждестранни инвестиции). Липсват индикации за неспецифичност съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, защото няма обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично. В допълнение програмата също е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като субсидията зависи от използването на стоки местно производство вместо вносни стоки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(303)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. Предоставените на получателите ползи се равняват на размера на възстановения ДДС върху закупеното произведено в страната оборудване. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от Съюза в предишна процедура за изравнителни мита, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(304)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,04 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
3.3.6.3. Приспадане на ДДС върху дълготрайни активи в Централен регион
а) Описание
(305)
Тази програма обхваща данъкоплатците, които дължат ДДС и чиято дейност е основно в областта на някои обхванати сектори, включително металургичния сектор. Програмата предвижда допустимите съгласно изискванията данъчно задължени лица по ДДС, разположени в 26 града в старите промишлени центрове на Централен регион, които инвестират в някои дълготрайни материални активи, да могат да приспадат размера на ДДС, платен върху тези активи от общия размер на дължимия от тях ДДС.
б) Правно основание
(306)
Правните основания на тази програма са Известие на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация, с което се издават Междинни мерки за разширяване на обхвата на приспадането на ДДС в Централен регион, № 75, 2007 г., както и Известие на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно няколко въпроса, свързани с националното прилагане на реформата в областта на ДДС, № 170 [2008 г.] на Министерство на финансите.
в) Неоказване на съдействие
(307)
ПКНР твърди, че тази програма е прекратена в Известие № 170 [2008 г.], считано от 1 януари 2009 г. и посочва отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си относно искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображение 34 и последващи по-горе). Комисията отбелязва, че в Известие № 170 действително се заявява, че ползите от приспадане на ДДС за предприятията, разположени в Централен регион, са прекратени в края на 2008 г. и могат да бъдат продължени само до януари 2009 г. Въпреки това подобни ползи, тъй като са свързани с дълготрайни материални активи, могат да бъдат разпределени във времето и да продължат през ПР; освен това известието също така изглежда съдържа друга преференциална система за ДДС за тези предприятия, разположени в Централен регион, приложима от януари 2009 г., която предвижда половината от приложимия ДДС. При липсата на разяснения от страна на ПКНР относно постепенното прекратяване на ползите по тази програма или относно подробна информация за заместваща програма, Комисията основава констатациите си по отношение на програмата на наличните доказателства съгласно член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(308)
Програмата се определя като субсидия под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii), като така се предоставят ползи на дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент в размер на икономиите от ДДС, генерирани при приспадането от стойността на закупените дълготрайни материални активи. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен от законодателството до определени предприятия, т.е. производства в обхванатите сектори. Програмата е специфична и по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена в някои определени райони, т.е. градове в старите промишлени центрове на Централен регион.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(309)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза е в размер на икономиите от ДДС, генерирани при приспадането от закупените дълготрайни материални активи. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като подобна програма за ДДС вече е разгледана в тази процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, посочена в съображения 297 и 298.
(310)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е 0,89 %.
3.3.6.4. Други данъчни привилегии, предвидени за провинция Ma'anshan
а) Констатации от разследването
(311)
В жалбата се посочват различни данъчни привилегии за периода 2008-2010 г., ползвани от производителите на стоманени продукти с органично покритие, разположени в провинциите Ma'anshan и Wuhan, включително освобождаване от данък за поддръжка на градска инфраструктура и данък сгради, както и от допълнителни такси за обучение. Комисията отправи искане до ПКНР да предостави информация относно тези данъчни облекчения. В отговора си ПКНР заяви, че поисканата информация не е свързана с разследването, защото нито един от включените в извадката производители износители не е разположен в провинция Ma'anshan. Комисията посочва, че е било отправено искане до ПКНР да предостави информация също така по отношение на твърденията за субсидиране, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе).
(312)
При липсата на информация, предоставена от ПКНР, Комисията заключава, че данъчните привилегии, предоставяни в провинции Ma'anshan и Wuhan следва да се считат за субсидии под формата на пропуснати от ПКНР приходи в съответствие с член 3, параграф 1), буква a), подточка (ii). Те предоставят на дружествата получатели ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, като предоставят данъчна икономия в размер на разликата между платения данък и обичайно дължимия данък, ако програмата не съществува. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена в някои определени райони или общини в провинция Ma'anshan.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(313)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот от износа на разглеждания продукт през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(314)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,08 %.
3.3.7. ПРОГРАМИ ЗА ОТПУСКАНЕ НА БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА
(315)
В жалбата се твърди, че считано от 2005 г. до неотдавна (включително през 2009 г.) дружествата производители на съответния продукт са получавали ползи по няколко програми и подпрограми за отпускане на безвъзмездни средства. Не може да бъде изключено, че плащания по тази програма или все още се извършват, или са извършвани еднократно във връзка с капиталови инвестиции, следователно ползите от тях продължават и след посочения 15-годишен срок на амортизация. До ПКНР беше отправено искане да предостави информация относно тези програми, но то не даде аргументиран отговор във връзка с която и да е от програмите. Следователно, при липсата на отговори от страна на ПКНР по всички тези въпроси, Комисията основава констатациите си на наличните доказателства в съответствие с член 28 от основния регламент
3.3.7.1. Програма „China World Top Brand“
а) Правно основание
(316)
Правните основания на тази програма, както са описани в жалбата, са следните:
-
Циркуляр за оценяването на продукти, които да бъдат признати за „China World Top Brand“, GZJH [2005 г.] № 95
-
Съобщение № 5, 2005 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти
-
Циркуляр относно прилагането на програмата China World Top Brands през 2006 г., ZJZH [2006 г.] № 11;
-
Съобщение № 6, 2006 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти;
-
Съобщение № 6, 2007 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти;
-
Циркуляр относно прилагането на програмата China World Top Brands през 2008 г., ZJZH [2008 г.] № 23;
-
Мерки за администриране на продукти от типа „Top-Brand“ от страна на ПКНР
б) Допустимост
(317)
Само производители, получили обозначението „China World Top Brand“, имат право на облекчения по тази програма. В жалбата се докладват някои стоманени продукти, произведени от стоманодобивни предприятия, предмет на това разследване, като получатели на обозначението.
в) Констатации от разследването
(318)
С оглед на липсата на съдействие от страна на ПКНР, констатациите се основават на наличната информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(319)
Тази програма предоставя финансово участие под формата на безвъзмездна помощ, заеми с лихва под пазарната и други стимули, които представляват директно прехвърляне на средства, което води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент.
(320)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, защото законодателството ограничава достъпа до нея до определен вид дружества, тоест предприятията, получили обозначението „China World Top Brand“ за продуктите си. Освен това, липсват обективни критерии, определени от предоставящия субсидията орган по отношение да допустимостта до схемата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(321)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, се използва първоначалният процент на субсидиране, установен във въпросното разследване, като размер на субсидията и в настоящия случай.
(322)
Процентът на субсидията, определен по този начин по отношение на схемата по време на периода на разследване за всички неоказващи съдействие дружества е 0,13 %, което е средната аритметична стойност за подобни програми, установени в Меморандум за решение на САЩ от 6 април 2009 г. относно лимонената киселина и цитратите (стр. 6) (Федерален регистър, том 74, № 69, стр. 16836 / 13 април 2009 г.), Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 29) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр. 28557, 21 май 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 май 2010 г. относно някои видове стоманени решетки (стр. 18) (Федерален регистър, том 75, № 109, стр. 32362 от 8 юни 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 март 2011 г. относно екструдирани алуминиеви изделия (стр. 19) (Федерален регистър, том 76, № 64, стр. 18521 от 4 април 2011 г.), както и Меморандум за решение на САЩ от 11 октомври 2011 г. относно многопластови подови настилки (стр. 17) (Федерален регистър, том 76, № 201, стр. 64313 от 18 октомври 2011 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (76).
3.3.7.2. Програма „Известни търговски марки“ и нейните подпрограми (в провинциите Chongqing, Hubei, Ma'anshan, Shandong, Wuhan)
а) Правно основание
(323)
Правните основания на тази програма, както са описани в жалбата по отношение на подпрограмата в провинция Shandong, са следните:
-
Известие относно отпечатването и разпространението на Политиките за насърчаване и разширяване на чуждестранния износ към провинция Shandong от 2003 г. LWJMJCZ, [2003 г.] № 180;
-
Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2004 г., LWJMJCZ, [2003 г.] № 1037;
-
Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2005 г.;
-
Известие относно отпечатването и разпространението на Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2006 г., LCQ, [2006 г.] № 5.
-
Бюджет на специален фонд за развитие на търговски марки за износ, Lucaiqizhi, 2008 г., № 75.
б) Допустимост
(324)
Тази програма предоставя облекчения за производителите на продукти, обозначени като „известни търговски марки“ и предвидени за износ. Жалбата посочва някои производители на разглежданите продукти, които са реализирали полза по тази програма най-малко до 2009 г.
в) Констатации от разследването
(325)
В жалбата се твърди, че тази програма е създадена, за да насърчава местните високотехнологични сектори и да стимулира износа на техните продукти на световните пазари. Основната рамка на тази програма е предвидена в централната програма, а в провинциите и на ниво местно управление се разработват индивидуални програми за техните продукти („известни търговски марки“) в съгласуваност с централната програма, за да насърчават износа на местни продукти. САЩ са оспорили тази програма за отпускане на безвъзмездни средства на ниво СТО (DS 387). Освен това властите на САЩ са приложили изравнителни мерки спрямо тази програма в няколко процедури, посочени в жалбата. По отношение на облекченията по тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Комисията в случая, свързан с фина хартия с покритие (77).
(326)
Програма „Известни търговски марки“ осигурява финансово участие под формата на субсидирана лихва по заеми, финансиране на научноизследователска и развойна дейност и награди за износ под формата на безвъзмездни средства в брой. Тези стимули представляват директно прехвърляне на средства, който води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент.
(327)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до онези предприятия, които имат разрешение за износ на продукти, обозначени като известни търговски марки („famous brands“). Освен това, с оглед на липсата на обективни критерии и условия за прилагането на програмата от предоставящия субсидията орган, се установява специфичност и съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Преференциалното третиране по тази програма е специфично по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като ползите от него зависят от реализирания износ на продукти, обозначени като известни търговски марки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(328)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения (основани на сходността по отношение естеството на програмата), издадени от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се отчита, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, се използва първоначалният процент на субсидиране, установен във въпросното разследване, като размер на субсидията и в настоящия случай.
(329)
Процентът на субсидията, определен по този начин по отношение на схемата по време на периода на разследване за всички неоказващи съдействие дружества е 0,13 %, което е средната аритметична стойност за подобни програми, установени в Меморандум за решение на САЩ от 6 април 2009 г. относно лимонената киселина и цитратите (стр. 6) (Федерален регистър, том 74, № 69, стр. 16836 / 13 април 2009 г.), Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 29) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр. 28557, 21 май 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 май 2010 г. относно някои видове стоманени решетки (стр. 18) (Федерален регистър, том 75, № 109, стр. 32362 от 8 юни 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 март 2011 г. относно екструдирани алуминиеви изделия (стр. 19) (Федерален регистър, том 76, № 64, стр. 18521 от 4 април 2011 г.), както и Меморандум за решение на САЩ от 11 октомври 2011 г. относно многопластови подови настилки (стр. 17) (Федерален регистър, том 76, № 201, стр. 64313 от 18 октомври 2011 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (78).
3.3.7.3. Държавен фонд „Проект за ключови технологии“
а) Неоказване на съдействие от страна на правителството на Китай
(330)
В отговора си на въпросника ПКНР единствено заяви, че тази програма е била прекратена през 2003 г. и че никой от включените в извадката износители не е реализирал ползи от нея. Тъй като ПКНР не подкрепи отговора си с никакви доказателства или допълнителни разяснения, Комисията анализира програмата на основата на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
б) Правно основание
(331)
Правните основания на тази програма, както са посочени в жалбата, са следните:
-
Държавни циркуляри: Guojingmao Touzi № 886 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 122 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 1038 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 822 от 2000 г. и
-
Мерки за администрирането на Специалния фонд за националния дълг във връзка с национални проекти за обновяване на ключови технологии
в) Допустимост
(332)
В съответствие с цитати от правните основания, включени в жалбата, предприятията, подкрепени по тази програма, „се подбират основно сред големите предприятия с мажоритарен дял на държавата, сред които 512 ключови, 120 групи от пилотни предприятия и водещи предприятия в промишлеността.“ Съществува също така географско предпочитание към предприятия, разположени в старите промишлени центрове в североизточните, централните и западните райони.
г) Констатации от разследването
(333)
С оглед на липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията разчита на елементите, включени в жалбата, и/или другите източници, посочени в нея (79).
(334)
В жалбата се посочва, че тази програма цели да предоставя финансова подкрепа на отговарящите на критериите за допустимост предприятия, за да насърчава: технологичното обновяване на ключовите технологии, предприятия и продукти; улесняване на технологичното обновяване; подобряване на структурата на продукта; подобряване на качеството; увеличаване на предлагането; увеличавана на местното търсене; непрекъснато и стабилно развитие на държавната икономика. Съгласно жалбата, фондът е оказал подкрепа на 47 предприятия от сектора на черната металургия под формата на инвестиции с общ размер 75 млрд. RMB. Властите на САЩ са приложили изравнителни мерки спрямо тази програма най-малко в две процедури.
(335)
Програмата се счита за субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на безвъзмездни средства за придобиването на дълготрайни материални активи в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, което води до ползи за получателите. Тъй като субсидията е свързана с дълготрайни активи и се разпределя във времето, въз основа на наличните факти се заключава, че тази полза продължава и през ПР.
(336)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, защото подкрепата е ограничена до някои големи предприятия с държавно участие и предприятия с мажоритарен дял на държавата сред 512 ключови предприятия и 120 групи от пилотни предприятия. Доколкото проектът акцентира върху предприятията, разположени в конкретно определени географски райони в старите промишлени центрове в североизточните, централните и западни региони, той е специфичен и по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(337)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ, а именно Меморандум за решение на САЩ от 10 септември 2010 г. относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана (стр. 19) (Федерален регистър, том 75, № 182, стр. 57444 / 21 септември 2010 г.).
(338)
Процентът на субсидията, определен във връзка с тази схема през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,01 %, процентът за сходна схема съгласно предвиденото в Решението на САЩ, посочено в предишното съображение.
3.3.7.4. Програми за субсидиране на съдебни разноски по антидъмпингови дела
а) Неоказване на съдействие от страна на ПКНР
(339)
В жалбата се посочват различните разследвания, проведени от властите на САЩ (80) и Комисията (процедура за фина хартия с покритие), които са установили, че програмите в някои провинции подлежат на изравнителни мерки, защото по тях 40 % от съдебните разноски, свързани с участието на предприятието в антидъмпинговата процедура, се възстановяват от местната финансова служба. Тъй като ПКНР не отговори на въпросите относно тази програма, като единствено заяви, че включените в извадката износители не са реализирали ползи по нея, Комисията основа констатациите си на наличните по случая доказателства, в съответствие с член 28 от основния регламент.
б) Правно основание
(340)
В съответствие с жалбата и Решението на Комисията относно фина хартия с покритие (съображение 193), правното основание на тази програма е следното:
-
Правилник за изпълнение на политиката за оказване на подкрепа на респондентите в антидъмпингови, антисубсидийни и защитни разследвания.
в) Допустимост
(341)
До участие в програмата се допускат дружества, свързани с антидъмпинговите разследвания и работещи в съответствие с инструкциите на Министерството на търговията и на властите на отделните провинции.
г) Констатации от разследването
(342)
Програмата се счита за субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на директно прехвърляне на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, за покриването на съдебни разноски, свързани с антидъмпинговите процедури, което води до ползи за получателите по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Тази субсидия е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия, които подлежат на чуждестранни антидъмпингови процедури. Програмата е специфична също така по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена до някои определени предприятия, установени в определени географски райони, управлявани от съответните власти на отделните провинции, където се изпълнява тя.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(343)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от ЕС в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(344)
Процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества, определен по този начин въз основа на констатациите от разследването, свързано с фина хартия с покритие (81), възлиза на 0,01 %.
3.3.8. ЗАКУПУВАНЕ НА СТОКИ ОТ ДЪРЖАВАТА НА ЗАВИШЕНИ ЦЕНИ
(345)
В жалбата се съдържат доказателства за закупуването от страна на ПКНР чрез ДП на стоманени продукти с органично покритие от предприятията производители. В жалбата се посочват закупените от ПКНР стоманени продукти, включително листове с цветно покритие, рулони от листове горещо валцувана стомана, листове от студено валцувана стомана, листова стомана със средна дебелина, поцинковани стоманени листове и много други. От жалбата е видно, че цените за закупуване на тези стоки от ДП са определяни посредством различни елементи и/или референтни стойности и че в зависимост от различните стоки и дали сделката се отнася до свързани страни, са били определяни тавани на цените или корекции.
(346)
ПКНР отговори, като се позова на общите си аргументи във връзка с ДП, а именно, че не е доказано, че ДП, които са закупили тези стоманени продукти, са публични организации по смисъла на Споразумението за СИМ, и че не е било възможно за ПКНР да събере конкретна информация за сделките по отношение на неизвестни за него субекти. ПКНР също така заяви, че в жалбата не се посочва закупуване на стоки, в което участват включените в извадката износители. Комисията се позовава на заключенията си относно идентифицирането на купувачите на стоманени продукти с органично покритие и други стоманени продукти като ДП (съображения 49-73) и на искането си, отправено до ПКНР да предостави информация относно износителите, които не са включени в извадката (виж съображения 34-35 по-горе). При липсата на допълнителна информация от страна на ПКНР във връзка с тази програма, Комисията основава констатациите си на наличната информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(347)
Доколкото цените са завишени в сравнение с пазарните, а производителите на стоманени продукти с органично покритие получават ползи от държавата с помощта на ДП като купувачи, тази програма подлежи на изравняване съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 6, буква г) от основния регламент. Също така трябва да се вземе предвид, че твърдението в жалбата, че няма надеждни цени на частни доставчици на пазара, поради преобладаващия дял на публичния сектор на пазара на стомана, е потвърдено от разследването, тъй като ДП преобладават на пазара на стомана в Китай, поне по отношение на горещо валцуваната и студено валцуваната стомана (виж съображения 76-79). Тази субсидия е специфична също така съгласно член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия с участие на държавата в стоманодобивния сектор. Сложността на тези сделки и на съответните им договори, заедно с липсата на необходимата информация в документацията на процедурата, не позволиха на Комисията да стигне до твърдо заключение относно тази програма. Поради това Комисията реши да не продължава да оценява програмата.
3.3.9. ДРУГИ РЕГИОНАЛНИ ПРОГРАМИ
а) Неоказване на съдействие от страна на ПКНР
(348)
Правителството на Китай заяви в отговора си, че нито един от включените в извадката производители не е разположен в районите на прилагане на регионалните програми, включени в настоящия раздел, следователно поисканата от Комисията информация няма връзка с разследването. Предвид значението на тази информация за разследването (виж съображения 34-35 по-горе) и при липсата на отговор от страна на ПКНР, Комисията основа решението си относно всички регионални програми в настоящия раздел на наличната по случая информация, в съответствие с член 28 от основния регламент.
3.3.9.1. Предоставени субсидии в районите Tianjin Binhai New Area и икономическа и технологична зона за развитие Tianjin
а) Правно основание
(349)
Правното основание за схемата за ускорена амортизация е Циркуляр на Министерството на финансите и държавната данъчна администрация относно свързаните преференциалните политики за облагане на доходите на предприятията с цел осигуряване на подкрепа на развитието и откриването на района Tianjin Binhai New Area.
б) Констатации от разследването
(350)
В жалбата се твърди, че целта на програмата е да насърчава изграждането на научнотехнологична инфраструктура в Tianjin Binhai New Area (TBNA) и икономическата и технологична зона за развитие Tianjin (TETDA), както и създаването на система за научно и технологично обновяване и предоставяне на услуги. В жалбата се заявява, че финансовите ползи по тази програма са били предоставени по линия на Фонда за наука и технологии и на Програмата за ускорена амортизация. Достъпът до тези ползи е ограничен до предприятията в юрисдикцията на Административния комитет на Tianjin Binhai New Area, включително производители износители на разглеждания продукт. В жалбата се посочва решението на властите на САЩ в процедурата за изравнителни мита относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана с произход от Китайската народна република, в което тази програма се определя като подлежаща на изравнителни мерки (82).
(351)
При липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията основава решението си относно тази програма, в съответствие с член 28 от основния регламент, на наличната информация, която се съдържа в жалбата и посоченото решение на властите на САЩ.
(352)
Програмата предлага еднократни ползи за получателя под формата на безвъзмездни средства от Фонда за наука и технологии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент (директно прехвърляне на средства) и под формата на пропуснати приходи съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент по отношение на Програмата за ускорена амортизация.
(353)
Субсидиите от Фонда за наука и технологии и по Програмата за ускорена амортизация са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като са ограничени до някои предприятия в определени географски райони (TBNA и/или TETDA)
в) Изчисляване на размера на субсидията
(354)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ, а именно Меморандум за решение на САЩ от 10 септември 2010 г. относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана (стр. 20-21) (Федерален регистър, том 75, № 182, стр. 57444 / 21 септември 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от програмите за данъчни преференции и безвъзмездна помощ методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (83).
(355)
Общият процент на субсидията, определен във връзка с тази схема през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,61 %, - стойност, която отговаря на натрупаното за съответните схеми съгласно предвиденото в решението, посочено в предишното съображение.
3.3.9.2. Програми за Североизточния регион
а) Правно основание
(356)
Правното основание е Циркулярът на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно издаването и разпространението на Правилника относно въпроси, свързани с разширяването на обхвата на приспадане на ДДС в североизточните райони от 14 септември 2004 г.
б) Констатации от разследването
(357)
Жалбоподателят потвърди, че ПКНР е приело Програма за възстановяване на Североизточния регион през 2003 г., за да съживи стария промишлен център Dalian City и трите североизточни провинции Liaoning, Jilin и Heilongjiang, които са традиционен център на китайската стоманодобивна промишленост. Според посоченото в жалбата, ПКНР е създало специална банка, Североизточна банка за възстановяване (СБВ) под контрола на Държавния съвет с правомощия да отпуска финансови средства за възстановяването на североизточния център на тежката промишленост.
(358)
В жалбата се посочват и субсидиите, предоставени по тази програма от Китайската банка за насърчаване на износа и вноса (“ExIm Bank”) чрез нейния клон в Dalian в общ размер от 5 млрд. RMB под формата на експортни кредити и други кредити при изгодни лихвени условия в размер на 150 млн. RMB икономии за местните предприятия от ноември 2003 г. насам. В жалбата също така се посочва, че са отпускани заеми и на некредитоспособни предприятия за повишаване на конкурентоспособността на недобре развиващи се ДП, които се ползват от несъразмерен достъп до финансови средства въпреки факта, че имат най-голям дял необслужвани кредити в страната.
(359)
При липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията основава решението си относно тази програма на информацията, която се съдържа в жалбата и Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 21-22) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.), надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(360)
Тази програма предоставя привилегии за дружествата получатели под формата на: i) безвъзмездни средства под формата на експортни лихвени субсидии; ii) възстановяване на ДДС върху закупените дълготрайни материални активи.
(361)
По отношение на i) експортни лихвени субсидии - предоставянето на лихвени субсидии представлява субсидия под формата на безвъзмездни средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Решението на САЩ посочва тази програма като „Фонд за развитие на външната търговия“ на мястото на „Програма за възстановяване на Североизточния регион“, както се упоменава в жалбата. Тази програма се управлява от местните власти в провинция Liaoning (а именно Службата за външна търговия и икономическо сътрудничество, както и финансовата администрация на провинция Liaoning). Допустимите проекти включват тези, изпълнявани от предприятия износители, inter alia, за да повишат конкурентоспособността на износа си и да проучат международните пазари. Тъй като отпускането на безвъзмездни средства зависи от реализирания износ, тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(362)
По отношение на възстановяването на ДДС върху закупените дълготрайни материални активи по точка ii) по-горе, те представляват субсидия под формата на пропуснати от държавата приходи в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази програма предвижда данъкоплатците от определени промишлени отрасли, които дължат ДДС, да могат да приспадат ДДС при закупуването на дълготрайни материални активи от ДДС при продажбата на готова продукция. Това приспадане на ДДС е ограничено до предприятия, разположени в Североизточния регион, и следователно е регионално специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент,.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(363)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(364)
Общият процент на субсидията, установен за Програмата за възстановяване на Североизточния регион през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,18 %, което отговаря на натрупаното във връзка с безвъзмездните средства и възстановения ДДС, получени по Програмата на Фонда за развитие на външната търговия, съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 21-22) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от подобни програми методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (84).
а) Правно основание
(365)
Правното основание е Временни административни мерки относно високотехнологични продукти и оборудване - финансова помощ в областта на производството и износа, приети на 16 декември 2004 г.
б) Констатации от разследването
(366)
В жалбата се твърди, че тази програма предоставя помощ на дружества с цел разширяване на износа на високотехнологични продукти и подпомага развитието на предприятия, разположени в провинция Liaoning. Тази програма се управлява от Службата за външна търговия и икономическо сътрудничество, финансовата администрация и Икономическата комисия на провинция Liaoning. Властите на САЩ определят тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в гореспоменатото решение относно тръбопроводите (виж съображение 359).
(367)
Тази програма води до ползи под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР, използвани за изплащането на лихви по банкови заеми по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Експортни кредити са краткосрочни заеми, които получават предприятията производители на високотехнологични продукти и производствено оборудване в провинцията, от банки и други финансови институции, поради недостига на необходимите средства за производство и дейност в периода между издаването на декларацията за износ и получаването на плащането. Допустимите предприятия трябва да разполагат с годишен износ на стойност над 1 млн. USD и да са изнасяли продукти, включени в Каталога на китайските високотехнологични продукти за износ или в категорията производствено оборудване. Тази програма е следователно специфична по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия, които отговарят на тези критерии. Тази програма също така зависи от реализирания износ в съответствие с член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. Програмата е и регионално специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като достъпът до нея е ограничен до предприятия, разположени в определени географски райони в североизточен Китай.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(368)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(369)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,43 %, което отговаря на процента за схемата за експортните лихвени субсидии съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от подобни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (85).
а) Констатации от разследването
(370)
В жалбата се посочва предишната програма за експортни лихвени субсидии, където допустимостта се определя единствено въз основа на отпуснати „експортни кредити“. Властите на САЩ определят и тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в решението относно тръбопроводите.
(371)
Правното основание е Временни административни мерки относно високотехнологични продукти и производствено оборудване - финансова помощ в областта на производството и износа, приети на 16 декември 2004 г.
(372)
Тази програма води до ползи под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Субсидията води до ползи съгласно член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, чиято стойност се равнява на разликата между платеното от получателите и това, която те биха платили за подобен търговски заем в отсъствието на програмата. Тези заеми се отпускат от правителството чрез стратегически банки и държавни търговски банки (виж анализа в съображения 157-180 по-горе). Тези експортни заеми са специфични по смисъла на член 4, параграф 4 от основния регламент, тъй като зависят от реализирания износ, както и по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като са ограничени до предприятия, разположени в определени географски райони в Китай.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(374)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 1,05 %, което отговаря на средната аритметична стойност на нивата на експортните кредити по схемата съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от подобни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (86).
а) Констатации от разследването
(375)
В жалбата се заявява, че програмата „Пет зони, един крайбрежен пояс“ е била въведена на 21 януари 2006 г. от правителството на провинция Liaoning. Правителството на провинция Liaoning предоставя субсидии за някои предприятия, разположени в района. Приоритет имат предприятията, установени в петте ключови зони като предприятия, които произвеждат стоки за износ. Преференциалното третиране включва определени ползи, сред които по-ниско облагане на доходите в размер на 15 % за предприятия, сертифицирани като високотехнологични; освобождаване от данъчно облагане на доходите на местни високотехнологични предприятия; приоритет за получаването на лихвени субсидии; привилегии, свързани с икономическото управление; и освобождаване от държавни такси. Съгласно жалбата Китайската банка за развитие, държавна стратегическа банка, предоставя преференциални заеми по тази програма.
(376)
Властите на САЩ определят тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в гореспоменатото решение относно тръбопроводите.
(377)
Правното основание на тази програма е „Становище на провинция Liaoning относно разширяване на отварянето на зоните“. Комитетът за развитие и реформа на провинция Liaoning, както и Финансовата служба на провинцията, заедно с промишления парк Huludao Beigang и Службата за промишленост и търговия определят освобождаването от такси, предвидено по тази програма.
(378)
Програмата осигурява финансови привилегии под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент и/или във връзка с пропуснати или несъбрани приходи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тези субсидии водят до ползи съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, които съответстват на размера на отпуснатите безвъзмездни средства и/или на освобождаването от данъци/такси. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до някои предприятия, разположени в дадената юрисдикция на властите на провинция Liaoning. Приоритет за получаването на тези субсидии се дава на предприятия, установени в петте ключови зони като предприятия, които произвеждат стоки за износ, следователно субсидиите също са специфични по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент доколкото зависят от осъществения износ.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(379)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(380)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,30 %, което отговаря на процента за тази схема съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (87).
3.3.9.3. Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Jiangsu
а) Правно основание
(381)
Правното основание на тази програма са Административните мерки по отношение на научнотехнологичната платформа за обществени услуги Jiangsu (Sukeji (2006 г.) № 102; Sucaijiao (2006 г.) № 22).
б) Констатации от разследването
(382)
В жалбата се посочва, че тази програма предоставя, inter alia, безвъзмездни средства на някои предприятия. ПКНР заявява в отговорите си на въпросника, че нито едно от включените в извадката дружества не е реализирало ползи по тази програма. Комисията се позовава на аргументите си, че ПКНР е трябвало да предостави пълни отговори и на въпросите, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе). Освен това Комисията отбелязва, че в жалбата се посочват като потенциални бенефициери както дружества, включени в извадката, така и други производители на стоманени продукти с органично покритие, които не са включени в извадката, но са разположени в район, където се прилага програмата. Следователно Комисията основава констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент, по-специално на информацията, която се съдържа в жалбата и констатациите на властите на САЩ, които са определили тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в решението относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон с произход от КНР (88).
(383)
Финансовите привилегии под формата на безвъзмездни средства осигуряват участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото изглежда, че няма обективни критерии или условия, които определят допустимостта за получаване на ползи по тази схема (както е предвидено в член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент) и заключението на основата на наличните факти е, че решенията на Департамента за наука и технологии на провинция Jiangsu не са обективни.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(384)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(385)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,01 %, което отговаря на процента за тази схема съгласно Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 35) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр.28557 / 21 май 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (89).
3.3.9.4. Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Hebei
а) Констатации от разследването
(386)
В жалбата се посочват двете субсидии под формата на безвъзмездни средства, осигурени през 2009 г. по Програмата за наука и технологии на провинция Hebei на един производител на стоманени продукти с органично покритие по тази програма на стойност 700 000 RMB и 2 080 000 RMB. В отговорите си на въпросника ПКНР заяви, че поисканата информация не е свързана с разследването, защото нито едно от включените в извадката дружества не е разположено в провинция Hebei. Комисията се позовава на аргументите си, че ПКНР е трябвало да предостави пълни отговори и на въпросите, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображения 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличните факти (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
(387)
Финансовите привилегии по тази програма под формата на безвъзмездни средства представляват субсидии, тъй като осигуряват финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Тези субсидии водят до ползи съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, които съответстват на размера на отпуснатите безвъзмездни средства. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставят само на предприятия, разположени в провинция Hebei.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(388)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот от износа на разглеждания продукт през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(389)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е пренебрежимо малък (по-малко от 0,01 %).
3.3.10. СУБСИДИИ НА AD HOC ПРИНЦИП
а) Констатации от разследването
(390)
В жалбата се изброяват определени субсидии на ad hoc принцип, за които се твърди, че са били отпуснати на някои производители на стоманени продукти с органично покритие, както ДП, така и частни дружества. Тези субсидии са били или под формата на безвъзмездни средства или, inter alia, на освобождаване от данъци или на данъчни облекчения с цел финансиране на конкретни проекти или активи. Субсидиите са били предоставени в контекста на общата стратегическа политика за обновяване на стоманодобивната промишленост.
(391)
Комисията отправи искане до ПКНР да предостави информация относно тези субсидии на ad hoc принцип. ПКНР отговори, че твърденията в жалбата се основават на цитати от годишните доклади и нито едно от тях не е свързано с включените в извадката дружества. Следователно ПКНР заключи, че не е необходимо да разглеждат свързаните със сделките твърдения относно дружествата и провинциите, които не са включени в извадката. Освен това ПКНР повтори един от основните си коментари, според който изброяването на някои сделки като „субсидии“ в годишния отчет на дадено дружество не може да бъде достатъчно доказателство за започване на разследване във връзка с тях, тъй като това „не представлява достатъчно prima facie доказателство в съответствие с член 11.2 от Споразумението за СИМ“.
(392)
Комисията се позовава на аргументите си, като обяснява защо от ПКНР е поискано да предостави информация също така по отношение на твърденията за субсидиране, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията относно тези субсидии на ad hoc принцип се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
(393)
Субсидиите на ad hoc принцип, изброени в жалбата, представляват субсидии под формата на директно прехвърляне на средства като безвъзмездна помощ или подобно прехвърляне на ресурси по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, или под формата на пропуснати приходи в резултат на различни видове освобождаване от данъчно облагане или намаляване на данъци и/или такси по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, които са обичайно дължими на централно равнище, на равнище провинция или на общинско равнище. Комисията отбелязва, че в годишните отчети на различните производители на стоманени продукти с органично покритие това финансово участие се определя като „субсидия“. На пръв поглед част от тези субсидии са специфични де юре или де факто по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, защото при липсата на съдействие от страна на ПКНР се счита, че субсидиите са отпуснати на ограничен брой стоманодобивни предприятия в насърчавания стоманодобивен сектор и/или защото правото на преценка на органите да отпускат субсидии е било упражнено по определен начин. Освен това изглежда, че някои от тези субсидии също са специфични съгласно член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като са ограничени до някои определени предприятия, установени в определени географски райони на територията на дадена провинция.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(394)
Комисията внимателно проучи наличната информация относно всяка от тези субсидии на ad hoc принцип за различните производители на стоманени продукти с органично покритие. Комисията констатира, че някои от тези субсидии не нарушават търговията и/или осигуряват сравнително малки по размер средства за производителите на стоманени продукти с органично покритие. В същото време има някои специфични субсидии, които се счита, че предоставят значителни средства на производителите на стоманени продукти с органично покритие. С оглед на това и наличната по случая информация Комисията счита, че е подходящо да се изчисли приложимото изравнително мито с позоваване на средната аритметична стойност на отпуснатите безвъзмездни средства и програмите за данъчни облекчения, подлежащи на изравнителни мерки в тази процедура, въпреки неоказването на съдействие от страна на ПКНР и съответните производители.
(395)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е 0,5 %.
3.4. КОМЕНТАРИ НА СТРАНИТЕ СЛЕД РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНИТЕ МЕРКИ
(396)
ПКНР, един включен в извадката производител износител (Zhejiang Huadong) и жалбоподателят представиха коментари относно разгласяването на окончателните мерки.
3.4.1. КОМЕНТАРИ НА ПКНР ОТНОСНО РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНИТЕ МЕРКИ
(397)
С оглед на многобройните и изключително подробни аргументи, представени от ПКНР, както и факта, че би било неосъществимо (също така поради присъствието на поверителна информация) да се включат всички те в този регламент, Комисията обясни двустранно и в писмен вид на ПКНР всички правни и фактически елементи, залегнали в отхвърлянето на тези твърдения.
3.4.1.1. Процедурни въпроси
(398)
В някои от аргументите си относно започването на разследването ПКНР посочва доклада на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана (90) като водещ в тълкуването на някои разпоредби на Споразумението за СИМ и основния регламент на ЕС. Например ПКНР споменава съмненията си относно неговото „изключване“ от страна на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана (91). От една страна, Комисията взе предвид констатациите на специалната група в тази насока и не изразява несъгласие с много от нейните заключения, но тези констатации не изменят съответното споразумение или правен език, по-специално членове 11.2 и 11.3 от Споразумението на СТО за субсидиите или член 9, параграфи 2 и 3 от основния Регламент относно изравнителните мита, които са приложими и правно задължителни за Комисията във всички нейни антисубсидийни процедури.
(399)
ПКНР твърди, че Комисията е в нарушение на член 11.2 от Споразумението за СИМ, защото е започнала това разследване на основата на жалба, в която не се съдържат доказателства за „съществуването, степента и въздействието на дадена/(всяка) предполагаема субсидия“ и следователно Комисията не е спазила задължението си по член 11.3 да разгледа точността и адекватността на доказателствата.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Позоваването на ПКНР на „съществуването, степента и въздействието“ на субсидията е цитат от член 11.1 от Споразумението за СИМ и описва целта на дадено разследване. Според Комисията това твърдение не е свързано с член 11.2 от Споразумението за СИМ, съгласно което се изисква жалбоподателят да предостави „достатъчни доказателства за съществуването на субсидия и, ако е възможно, нейния размер“ и да включи „наличната информация“, с която той разполага. Комисията анализира доказателствата, предоставени от жалбоподателя, които бяха съществени, както е видно от версията на разположение за преглед от заинтересованите по жалбата страни. Службите на Комисията предложиха започването на разследване едва след като надлежно бяха анализирани точността и адекватността на доказателствата, които те считат за prima facie достатъчни.
(400)
ПКНР предложи всеки елемент (финансовото участие, ползата и специфичността) на всяка схема за субсидиране да бъде определян поотделно. Комисията се съгласи с ПКНР, че твърденията във връзка със субсидиите трябва да бъдат разглеждани поотделно. Това не означава обаче, че всяко представено доказателство по отношение на всеки елемент на всяка програма за субсидиране трябва да бъде разглеждано поотделно. Например доказателства за специфичността на една програма могат да бъдат пряко свързани с определянето на специфичността по отношение на друга програма, inter alia, в зависимост от това какъв обем информация относно въпросните програми е обществено достъпен, както и от степента, в която програмите са тясно свързани и към тях се прилага същото законодателство.
(401)
ПКНР твърди, че са необходими доказателства (над прага „de minimis“) за размера на субсидията през ПР за всяка програма и че трябва да има достатъчни доказателства за настоящото финансиране на всяка субсидия, а не за „потенциалните“ или „вероятни“ ползи. По този въпрос Комисията не изразява съгласие с ПКНР, тъй като няма изискване в основния регламент или в Споразумението за СИМ да се предоставят доказателства за това, че субсидиите по дадена програма са над прага „de minimis“. Няма разногласие по въпроса, че от дадена субсидия трябва да са произтекли ползи през ПР, за да подлежи тя на изравнителни мерки, за което жалбоподателите трябва да предоставят съответните доказателства. В същото време в член 11.2 от Споразумението за СИМ се изискват „достатъчни доказателства“ за съществуването на субсидия на основата на „наличната информация“, с която разполага жалбоподателят. Тъй като голяма част от информацията относно ползите от субсидиите (например освобождаване от данъци, отпускане на безвъзмездни средства, доставка на стоки) не е обществено достъпна, често е невъзможно за жалбоподателите да установят със сигурност дали от субсидията са произтекли ползи за производителите на съответния продукт. В такива ситуации от жалбоподателя се изисква да предостави най-подходящите налични доказателства, че, например, производителите на съответния продукт отговарят на критериите за допустимост за субсидията и че програмата все още се прилага или продължава да води до ползи. Обемът на необходимите доказателства зависи от фактите по конкретния случай и от това доколко информацията е достъпна за жалбоподателя.
(402)
ПКНР твърди, че Известието за започване на антисубсидийна процедура (Известие за започване) е в нарушение на член 22.2, подточка iii) от Споразумението за СИМ, като според него повторението на имената на различните програми само по себе си не представлява „описание“ на същите. Комисията счита, че практиките на субсидиране, които са предмет на разследване, са достатъчно добре описани в Известието за започване, като са посочени съответните схеми и следователно известието не нарушава член 22.2, подточка iii) от Споразумението за СИМ.
(403)
ПКНР твърди, че Комисията погрешно е започнала антисубсидийни процедури относно определени програми за субсидиране, защото е разгледала жалбата по един „холистичен“ начин, или „в нейната цялост“, вместо да разгледа всяка програма поотделно; ПКНР също така заяви, че констатациите на други разследващи органи по отношение на различни програми не са сами по себе си достатъчно доказателство за започване на процедура. Както е обяснено по-горе (съображение 400), службите на Комисията са разгледали всяка програма поотделно. Степента, в която констатациите на други органи относно конкретна програма могат да представляват достатъчно доказателство за започване на процедура е индивидуална преценка и частично зависи от останалата налична информация, с която разполага жалбоподателят.
(404)
ПКНР (в цитат от документацията на САЩ по случая с текстурираната плоско валцувана електротехническа стомана (92)) се твърди, че статутът на „насърчавани“ производители на стоманени продукти с органично покритие, посочен в правителствените стратегически планове, може да е бил използван като общоприложим за доказване на специфичност. Това не отговаря на действителността. Законодателството, което определя производителите на стоманени продукти с органично покритие като „насърчавани“ (93) (и последствията от това) не представлява (както твърди ПКНР) „обща информация относно правителствената политика без пряка връзка с въпросната програма“. С оглед на факта, че подобно законодателство ограничава достъпа до програмите до определени предприятия (или им осигурява преференциално третиране), то очевидно има пряка връзка с въпросната програма.
(405)
ПКНР твърди, че трябва да има доказателства за текуща полза от дадена програма за субсидиране и че фактът, че такива програми са били подложени на изравнителни мерки в други случаи е недостатъчен, тъй като такива констатации са свързани с друг ПР. Няма разногласие по въпроса, че дадена субсидия трябва да е осигурила ползи през ПР, за да бъде подложена на изравнителни мерки и че жалбоподателите трябва да предоставят такива доказателства. Въпреки това, за целите на започването на процедура са необходими доказателства за използването на програмата през относително неотдавнашен период, които могат да бъдат изключително полезни, ако например няма обществено достъпна информация, че програмата е била прекратена или променена. Позоваването на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана с произход (94) от ПКНР (на точка 7.72 от доклада на групата) не води до ясни заключения, защото посочва ситуации, когато е „ясно“, че няма текущо субсидиране, което не съответства на описания тук случай.
(406)
ПКНР твърди, че, за да бъде започната процедура, трябва да има доказателства за това, че някои производители на съответния продукт действително са получили полза от програмата. Това твърдение беше отхвърлено. Няма изискване в основния регламент или в член 11.2 от Споразумението за СИМ, съгласно което са необходими „достатъчни доказателства за съществуването на субсидия…“, или съответно категорични доказателства за действителното ѝ усвояване от някои производители. Тъй като голяма част от информацията относно ползите от субсидиите (например освобождаване от данъци, отпускане на безвъзмездни средства, доставка на стоки) не е обществено достъпна, често е невъзможно за жалбоподателите да установят със сигурност дали от субсидията са произтекли ползи за производителите на съответния продукт. В такива ситуации от жалбоподателя се изисква да предостави най-подходящите налични доказателства, че, например, производителите на съответния продукт отговарят на критериите за допустимост за субсидията и че програмата все още се прилага или продължава да води до ползи. Обемът на необходимите доказателства зависи от фактите по конкретния случай и от това доколко информацията е достъпна за жалбоподателя. Налагането на подобно изискване на жалбоподателите би създало по-благоприятни условия за непрозрачните системи в сравнение с прозрачните, които отпускат същия вид субсидия.
(407)
ПКНР твърди, че Комисията не е предоставила „разумен срок“ на ПКНР да представи необходимата информация по член 12.7 от Споразумението за СИМ. ПКНР също така твърди, че Комисията не е предоставила „достатъчно възможности“ на ПКНР да представи в писмен вид съответните доказателства във връзка с разследването в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ. Тези аргументи трябва да бъдат отхвърлени, тъй като Комисията е дала разумен срок и достатъчно възможности на ПКНР да представи съответната информация в съответствие с въпросните разпоредби на СТО и на основния регламент. Комисията отбелязва, че изключително щедро е удължила сроковете за предоставяне на отговори на първоначалния въпросник, като срокът е бил увеличен от общо 37 дена до почти 2 месеца. Като се вземе предвид и процесът на искане за предоставяне на допълнителна информация, ПКНР е разполагало с над 3 месеца от началото на процедурата, за да представи поисканата информация. На ПКНР също така беше предоставена възможност да представи липсващата информация до посещението за проверка. Комисията също така отбелязва, че „разумен срок“ е понятие, което следва да се тълкува в процедурен контекст, в който съгласно основния антисубсидиен регламент Комисията трябва да приключи разследването в рамките на 13 месеца. Допълнителното удължаване на сроковете съгласно поисканото от ПКНР неизбежно би се отразило отрицателно на възможността на Комисията да работи бързо, за да спази съответните законоустановени срокове.
(408)
ПКНР също така посочи искането си за помощ от страна на Комисията в изготвянето на отговорите на въпросника, което е било отхвърлено според ПКНР. Това не отговаря на действителността, защото искането на ПКНР за помощ е били толкова общо и неясно (т.е. обхващало е всеки въпрос във въпросника и приложенията), че Комисията е била в състояние единствено да предложи помощ на ПКНР по отношение на конкретни проблеми, с които ПКНР се е сблъскало при изготвянето на отговорите, а не по отношение на отделните въпроси. ПКНР е взело решение да не продължава да се възползва от предложената помощ. Комисията също отбелязва, че в член 12.11 на Споразумението за СИМ се заявява, че поисканата помощ трябва да бъде „осъществима“, а случаят с общите и неясни искания, които представляват непосилна тежест за разследващия орган, не е такъв, особено когато въпросникът не се нуждае от обяснение. Комисията отбелязва, че ПКНР разполага с богат опит в антисубсидийните разследвания и използва услугите на външни юристи.
(409)
По отношение на програмите за субсидиране, посочени в жалбата, които не са били използвани от включените в извадката износители, ПКНР твърди, че няма да може да представи исканата информация за всички тези програми в срока, определен от Комисията, поради разпокъсаното състояние на стоманодобивната промишленост. ПКНР също така твърди, че едва на късен етап на процедурата е разбрало от Комисията какви са потенциалните последици от непредставянето на исканата информация относно тези програми, като се има предвид, че те се отнасят до дружествата, които не са включени в извадката. От самото начало Комисията е установила несъответствия в позицията на ПКНР, тъй като твърдението му, че не разполага с достатъчно време да предостави отговори в определения срок не съответства на съзнателното му решение да не предостави отговори във връзка с всички програми, които не са използвани от включените в извадката износители, защото се предполага, че не разбира целта на искането на Комисията и последиците от отказа да предостави исканата информация. Както се посочва по-горе (съображение 407), Комисията е удължила срока няколко пъти, за да може ПКНР да предостави исканата информация относно всички програми. Следователно общият срок (т.е. над 3 месеца, в това число процеса на искане на допълнителна информация) е бил повече от достатъчен за предоставянето на исканата информация. ПКНР също открито признава в коментарите си, че е заявило тази позиция, а именно, че не е трябвало да бъде поискано от него да предостави информация относно другите програми, което е видно и от факта, че то дори не е направило опит да предостави частични или непълни отговори, за да покаже желание за оказване на съдействие, а просто не е представило никаква информация в това отношение.
(410)
Комисията също така отхвърля аргумента на ПКНР, че не е разбрало потенциалните последици от непредставянето на поисканата информация относно програмите, неизползвани от включените в извадката дружества. В действителност Комисията е разяснила тези последици няколко пъти от началото на процедурата. По-специално последиците от неоказване на съдействие са ясно посочени с позоваване на съответните разпоредби на основния регламент в известието за започване на процедура и заглавната страница на въпросника. Комисията също така предостави подробни отговори относно целта на извадката и необходимостта ПКНР да предостави исканата информация, с оглед на високата степен на неоказване на съдействие и възможното разглеждане на исканията за индивидуално третиране в писма с дати 19 март, 11 април, 4 май (писмо с искане на допълнителна информация), 7 юни (писмо, предхождащо проверката) и 14 август 2012 г. Следователно ПКНР не може да не е било наясно или да не е разбрало последиците от липсата на съдействие от негова страна относно програмите, неизползвани от включените в извадката производители износители. От основно значение е, че ПКНР изглежда не е обърнало внимание на факта, че в качеството си на орган, който отпуска предполагаемите субсидии по съответните схеми, от него се очаква да съдейства и да предоставя информация по отношение на всички схеми на субсидиране, които се отнасят до продукта, предмет на разследването.
(411)
ПКНР също така представи аргументи по отношение на процеса на проверка и самото посещение за проверка. ПКНР отправи възражения във връзка с писмото на Комисията, предхождащо проверката, от което не могло да установи нивото на проверка на съответната информация и подаде оплакване срещу предполагаемия отказ от страна на Комисията да предостави по-конкретно описание на проверката. ПКНР добави, че най-малкото разполага с правото на определено „стесняване“ на обхвата на проверката (например чрез предварителен списък в писмен вид на всички въпроси, които служителите на Комисията ще зададат) (95), който според ПКНР не би могъл да бъде изчерпателен предвид кратката продължителност на посещението. По отношение на последния аргумент на ПКНР Комисията го отхвърля, тъй като няма правно основание нито в Споразумението за СИМ, нито в основния антисубсидиен регламент на ЕС, което да удовлетворява претенцията за право на това стесняване на обхвата на посещението. Не съществува и решение на СТО, което да намеква за съществуването на такова право.
По отношение на другите аргументи на ПКНР Комисията отбелязва, че е изпратила подробно писмо, предхождащо проверката на 7 юни 2012 г., в което ясно се посочва i) предложение за график, предварително неформално договорен с ПКНР, ii) цел на посещението за проверка, iii) обхват, съдържание и предмет на посещението, както и iv) възможното прибягване до наличните факти относно програмите, които не са използвани от включените в извадката производители (виж по-горе). С цел да се ограничи нуждата от присъствие на съответните служители на ПКНР, в него също така се посочва деня, в който всяка от програмите ще бъде разгледана. Комисията предложи дори повече в духа на тясното сътрудничество, за да удовлетвори исканията от страна на ПКНР за допълнителна информация относно посещенията за проверка, тъй като се срещна с представителите на ПКНР в много кратки срокове, за да предостави разяснения относно подробностите, свързани с тези посещения. След това Комисията предприе последващи действия като в писмен вид отговори на допълнителни искания за разяснения в електронни съобщения, обменени с ПКНР. Следователно Комисията е направила всичко възможно, за да осигури успешното посещение за проверка, но въпреки това ПКНР не е взело под внимание всички тези усилия.
3.4.1.2. Доставка на ГВС и СВС на занижени цени
(412)
ПКНР твърди, че Комисията е трябвало да посочи „праг“ за определянето на дадена публична организация като такава преди да поиска свързана със сделки информация в приложение B на въпросника, предназначен за ПКНР. Това твърдение се отхвърля, тъй като би било невъзможно да се раздели разследването на два етапа по този начин, при което Комисията ще трябва да отправи две отделни искания за информация и да извърши две посещения за проверка в Китай. Освен съображенията от гледна точка на ресурсите, това би направило практически невъзможно приключването на разследването в определените срокове. Във всеки случай общият обем от доказателства (включително информация, свързана със сделките, която се отнася до цени и количества) може да бъде от полза за определянето на публичната организация.
(413)
ПКНР твърди, че непредоставянето на отговори в приложение B относно ДП, които извършват доставки на ГВС и СВС за производителите на стоманени продукти с органично покритие, не би трябвало да води до прилагане на член 28 от основния регламент и съответно прилагането от страна на Комисията на наличните факти по този начин е в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ. ПКНР твърди още, че Комисията е поискала приложение B да бъде попълнено от много дружества, които не са свързани с разследването. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. Комисията е изготвила приложение B по начин, чрез който да провери дали твърденията в жалбата са достоверни и да направи това в съответствие с констатациите на Апелативния орган на СТО в доклад с номер DS379, където се дават някои насоки за определянето на публична организация. Твърдението на ПКНР, че се включват „не само ДП, до които се отнася приложение B“, не съответства на действителността. Първоначално Комисията действително поиска от всички производители на ГВС/СВС да попълнят приложение, но след като ПКНР отговори на въпросника и за да се улесни работата на ПКНР при попълването на приложение B, Комисията ограничи искането си само до засегнатите ДП (96). Въпреки положените от Комисията усилия и независимо от факта, че в жалбата става ясно, че ДП, които доставят ГВС/СВС на производителите износители на стоманени продукти с органично покритие, са свързани с разследването, ПКНР и засегнатите ДП не отговориха на въпросите в приложение B.
(414)
Като взе горепосоченото предвид, Комисията нямаше друг избор, освен да приложи член 28, параграф 1 от основния регламент, в пълно съответствие с член 12.7 от Споразумението за СИМ.
(415)
ПКНР твърди, че наличните факти, използвани от Комисията не подкрепят заключението, че цитираните насоки относно стоманодобивната промишленост са законово задължителни. Основният стратегически документ в областта на стоманодобивната промишленост, на основата на който Комисията направи своите констатации относно съществуването на дадена публична организация е Постановление № 35 на Комитета за национално развитие и реформи - Политики за развитие на черната металургия. Комисията зададе пряк въпрос относно правния статут на постановленията, издадени от Комитета за национално развитие и реформа, и беше потвърдено, че постановленията в китайското законодателство са правно обвързващи, тъй като попадат в една от четирите категории нормативни актове в Китай. Следователно това твърдение е в противоречие със съответната информация по случая.
(416)
ПКНР твърди, че нарушаването на пазара, установено от Комисията в стоманодобивния сектор няма отношение към определянето на производителите на ГВС/СВС като публични организации и това определяне е трябвало да бъде извършено по отношение на субектите, които доставят ГВС/СВС на двете включени в извадката групи производители износители, а не само по отношение на всички ДП, които произвеждат ГВС/СВС в Китай като цяло. Според ПКНР, ако Комисията не разполага с информация относно тези предприятия, тя не може да извърши съответното определяне; в противен случай това би бил недопустим неблагоприятен извод. Комисията отхвърля това твърдение. Съществуването на нарушение на пазара e свързан, макар и не определящ, фактор в този анализ. Констатацията за „публична организация“ на Комисията в контекста на тази процедура се отнася до всички производители на ГВС/СВС, които са частично или изцяло държавна собственост, защото тя е направена на основата на доказателства, свързани с широкообхватни фактори в областта на политиката и сектора, а не е определяне на конкретно дружество. ДП, които доставят ГВС/СВС на двата включени в извадката производители износители, очевидно попадат в обхвата на констатацията относно публичните организации, следователно не е било счетено за необходимо да се извърши конкретно определяне, ограничено само до тях. Във всеки случай ПКНР не предостави информация, която би могла да послужи за конкретно определяне на дружество в отговор на въпросника на Комисията.
Аргументът на ПКНР, че Комисията не може да извърши определяне при липсата на „действителни факти” относно конкретни ДП означава, че ПКНР в действителност би имало полза от неоказването на съдействие (тъй като е отказало да предостави „фактите“) и по този начин би получило „по-благоприятен“ резултат, отколкото чрез оказване на съдействие, което е обратното на неблагоприятен извод.
(417)
ПКНР възрази с твърдението, че е била уведомена от Комисията за анализите по това „възлагане и нареждане“ едва след етапа на окончателното разгласяване и следователно правата му на защита са били нарушени. Комисията обаче не би могла да предвиди заключението си на по-ранен етап от разследването. Тази констатация е резултат от цялата информация и данни, събрани през цялата процедура и беше разгласена веднага след окончателното определяне, т.е. едновременно с разгласяването на окончателните мерки. В жалбата се твърди, че са налице субсидии, свързани с доставката на стоки за ДП от държавата. Разследването показа, че политиката на правителството в тази област, която основно засяга ДП, се отнася и до частни субекти, което води до заключението за „възлагане и нареждане“ от страна на правителството.
(418)
ПКНР твърди, че фактите, разгледани от Комисията, по никакъв начин не обосновават заключението, че на всяка частна организация в стоманодобивния сектор е възложено и наредено да предоставя субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В анализите си относно нареждането и възлагането Комисията посочва определени планове и политики на правителството, и цитира раздели от тези документи, които показват пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, и подкрепя тази констатация с примери за действия от страна на тези частни оператори.
(419)
ПКНР твърди, че Комисията не е установила разликата между последиците от действията на правителството и намеренията за такива действия при анализа на възлагането и нареждането. Това твърдение също се отхвърля. Комисията е установила съществуването на правителствена политика за подкрепа на стоманодобивната промишленост, както и за доставки на ГВС/СВС чрез публични организации (ДП) на цени, по-ниски от пазарните. Освен това беше установено, че тази политика (чрез преобладаващия дял на ДП и липса на насърчаване на износа на ГВС/СВС) ефективно принуждава частните производители да правят доставки за местния сектор на производство на СОП на същите занижени цени, определени от ДП. Действително има доказателства, че цените, предлагани от частни доставчици, са явно свързани с цените на ДП. Комисията установи, че една от целите на политиката е да нарежда и възлага на частни субекти да следват същите практики като ДП. Това е класически случай на упражняване от страна на правителството на „контрол“ над частните доставчици самостоятелно и чрез ДП. Политиката съдържа всички необходими елементи за възлагане и нареждане, т.е. „действие на правителството“, „насочено към определен субект“, „чиято цел е конкретна задача или задължение“. Като илюстрация на намеренията на правителството, някои разпоредби на Постановление № 35 предвиждат санкции за дружества, които не действат в съответствие с описаните в нея политики. Това показва, че ПКНР възнамерява да заема водеща позиция в цялата стоманодобивна промишленост в определена посока и че ако има дружества, които не я следват, за тях ще има определени последствия.
(420)
ПКНР също твърди, че Комисията не е установила наличието на политика на ПКНР за доставки на ГВС и СВС за сектора за производство на СОП, съответно не е стигнала до подобно заключение. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се вижда в анализа в съображения 49-72 по-горе, тези ДП, които доставят ГВС/СВС на производителите на стоманени продукти с органично покритие са публични органи, представляващи ПКНР и е ясно, че доставят ГВС/СВС на производителите износители на СОП. Също така беше установено, че цените на тази ресурси не съответстват на пазарната им стойност. Следователно се стига до заключението, че чрез тези ДП ПКНР осъществява политиката си на осигуряване на евтини ГВС и СВС.
(421)
ПКНР твърди, че Комисията погрешно е заключила, че съществува пълен контрол от страна на правителството върху стоманодобивния сектор като цяло и че стоманодобивната промишленост спазва определени насоки, без да стигне до заключението, че доставките на стомана за сектора на производителите на СОП на цени под пазарните са целта на тази политика. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е обяснено в съображение 419 по-горе, Комисията констатира, че политиката на правителството обхваща намерението да нареди на частните доставчици да следват практиките на ДП за доставки на цени под пазарните.
(422)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала, че съществува конкретното намерение от страна на ПКНР да предостави действително финансово участие, за което става въпрос в случая с доставките на ГВС и СВС, както се предвижда в доклада на АО, САЩ - Разследване за налагане на изравнително мито върху DRAMS от Корея (97). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Въпросните действия на правителството се основават на правителствената политика, чиято цел е да нарежда на частните доставчици да следват примера на ДП за доставки на цени под пазарните. Това не е „следствие“ или „вторичен продукт“ от държавна намеса; Това е нейната цел. Ясно е, че в този случай частните доставчици на ГВС и СВС не упражняват „свободен избор“ на пазара, защото пазарните условия са нарушени от преобладаващия дял на ДП и износът на ГВС/СВС не се насърчава.
(423)
ПКНР твърди, че Комисията не е стигнала до констатации относно действителни частни субекти, които доставят ГВС/СВС на включените в извадката дружества. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както в случая с публичните организации, Комисията е извършила определяне на възлагането и нареждането за целия сектор, което се отнася до всички частни доставчици. Тъй като въпросната правителствена политика се прилага за всички подобни субекти, не е необходимо да се извършва определяне на конкретни дружества.
(424)
ПКНР твърди, че Комисията е отхвърлила доказателствата на ПКНР във връзка с дела на ДП в китайското производство на ГВС и СВС. Таблицата, предоставена от ПКНР в това отношение, не може да се счита за доказателство. ПКНР отказа да предостави данни за източниците си преди и след проверката на тази таблица, следователно тя не може да се счита за надеждна информация. По тази причина Комисията използва информация от Световната книга за капацитет в стоманодобива (World Steel Capacity Book), която е призната от световната стоманодобивна промишленост.
(425)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила защо световните пазарни цени на ГВС и СВС са най-подходящата референтна стойност и посочи решението на АО по случая US-Softwood Lumber IV, като поясни, че външната референтна стойност „трябва да има връзка или да се отнася, или да е свързано с преобладаващите пазарни условия в държавата на доставка и трябва да отразява цената, качеството, наличността, търгуемостта, транспорта и другите условия на закупуване или продажба“. ПКНР също така твърди, че „доминиращата позиция на държавата“ не може да води до отслабване на закона, защото ако това беше възможен вариант, нямаше да съществува изобщо външната референтна стойност. ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискванията на член 14 от Споразумението за СИМ. Комисията отхвърли това твърдение. Преобладаващите на пазара условия в Китай са нарушени, както констатира Комисията и както е обяснено в съображения 49-97 по-горе. Тъй като стомана се произвежда навсякъде чрез подобни процеси и се търгува в световен мащаб, най-разумното външна референтна стойност е цената на световния пазар, понеже ако Китай се намираше в нормална пазарна ситуация без нарушения, вероятно цените отново щяха да се изравнят със световните. ПКНР предостави много малко информация относно пазара на стомана в Китай, въпреки че до него беше отправено изрично искане за това от Комисията. Китай също така не предложи друга референтна стойност, освен вътрешното за страната ниво, което не беше подходящо поради установените нарушения на пазара.
ПКНР твърди, че Комисията не е основала констатацията си за специфичност по отношение на доставките на ГВС/СВС при занижени цени на друго, освен на повтарящото се твърдение на жалбоподателите, а това е недостатъчно, за да бъдат изпълнени изискванията на Споразумението за СИМ. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както ГВС, така и СВС се използват като суровина само от ограничен брой дружества, тъй като дружествата в много сектори не се нуждаят от тези продукти. ПКНР потвърди в отговора си на въпросника, че ГВС и СВС се използват само от ограничен брой сектори на промишлеността. ПКНР не оспори този факт в коментарите си относно окончателното разгласяване. Затова се потвърждава, че тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, който повтаря член 2.1., буква в) от Споразумението за СИМ.
3.4.1.3. Преференциални заеми и лихви в сектора за производство на СОП
(426)
ПКНР твърди, че от банките не се изисква да спазват насоките за сектора, не им се диктуват определени бизнес решения от правителството, а държавата не заема преобладаващ дял в банковия сектор. Това твърдение не може да бъде прието. В членове 24 и 25 на Постановление № 35 се ограничава отпускането на заеми само до дружества, които изпълняват политиките за национално развитие в областта на черната металургия, следователно твърдението на ПКНР, че от предприятията не се изисква да изпълняват политиките, е в противоречие с доказателствата. Очевидно е, че тези разпоредби ограничават видовете дружества, които банките имат право да финансират или не. В допълнение, твърдението, че държавата не заема преобладаващ дял в банковия сектор трябва да бъде отхвърлено. В това отношение се отбелязва, че ПКНР предоставя единствено много ограничена информация относно структурата на собствеността в банковия сектор, като твърди, че не разполага с такава информация, въпреки че съгласно член 24 от Закона за търговските банки, банките са задължени да съобщават подобна информация на китайската Комисия за регулиране на банковия сектор, държавна агенция, оправомощена от Държавния съвет. Другата информация по цитираните в този закон случаи води до заключението, че държавата действително заема преобладаващ дял в банковия сектор в Китай (виж съображения 166-169 по-горе).
Освен източниците, посочени в закона, в Доклад № 11/321 на МВФ за Китай от ноември 2011 г. се заявява, че държавата също участва пряко и непряко във финансовия сектор и препоръчва преориентирането по отношение на ролята и отговорностите на държавата във финансовия сектор с цел прекратяване на използването на банковата система за изпълнението на политическите цели на правителството и разрешаване решенията за отпускане на заеми да се определят от търговски цели (98) (99).
(427)
ПКНР твърди, че невъзможността му да спази изискванията на приложение A към въпросника на ПКНР не трябва да води до допустимо използване на наличните факти, защото Комисията не е трябвало да счита ПКНР за длъжно да предостави вътрешна, чувствителна информация по конкретни сделки, свързани с банки, много от които не са по никакъв начин собственост на държавата. Както се посочва в съображение 426 по-горе, ПКНР е имало достъп най-малко до част от исканата информация, но е отказало да отговори на въпросите в приложение A. В това отношение също се отбелязва, че тъй като ПКНР е отказало да предостави данни за собствеността, във връзка с много банки Комисията не е разполагала с информация кои от тях са държавни и кои не.
(428)
Във връзка с някои циркуляри на КНБ ПКНР твърди, че обществено достъпните резюмета на съдържанието на съответните циркуляри, заедно с показанията на служители на КНБ, са достатъчни да заместят действителните циркуляри на КНБ и не е необходимо да се прилагат налични факти поради невъзможността на ПКНР да предостави циркулярите. ПКНР твърди също, че Комисията е отхвърлила добросъвестно предоставената информация, т.е. показанията на служителя на КНБ, както и резюмето на въпросните циркуляри, и се позова на член 28 от основния регламент, съгласно който не се взема предвид само информация, която е невярна или подвеждаща. Освен това ПКНР твърди, че Комисията не е основала констатациите си на действителни налични факти или на предоставената информация, а по-скоро задължава ПКНР да докаже, че установеното в случая с фина хартия с покритие вече е невалидно. В този случай, според ПКНР, констатациите относно фината хартия с покритие дори не противоречат на информацията, предоставена от ПКНР, тъй като те се основават на информация, като цяло свързана с различен период от време.
Що се отнася до извадките, предоставени от КНБ и уебсайта, както и показанията на служителя на КНБ, те не могат да бъдат проверени без източниците им, т.е. самите циркуляри. Комисията не разбира защо от една страна ПКНР счита, че те са поверителна вътрешна документация, а от друга съдържанието им се предполага да е публикувано на сайта на КНБ. Констатациите относно фина хартия с покритие са пряко свързани с настоящия случай. Фактът, че тази информация се отнася за различен период от време не е от особено значение, тъй като фактите по случая (включително жалбата) показват, че въпросните практики не са се променили оттогава. По отношение на твърдението на ПКНР, че Комисията прехвърля тежестта на доказателствата, се отбелязва, че констатациите относно фина хартия с покритие са част от общите доказателства, взети предвид, като не е необходимо ПКНР да ги опровергава. Оказването на съдействие в подобни разследвания е двупосочен процес и всички страни могат да предоставят доказателства или аргументи, за да опровергаят други доказателства по случая.
(429)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала референтни стойности на ПКНР, които отразяват нетърговско нарушение (като така признава, че лихвените проценти на китайския пазар като цяло отговарят на адекватни цени), а фактът, че съществува само долен праг за лихвите върху търговските заеми е по-скоро във вреда, а не от полза за производителите износители, които използват такива заеми. Без наложения от КНБ долен праг тези лихви биха могли да бъдат значително по-ниски. Този аргумент е погрешен. Фактът, че ПКНР (КНБ) произволно определя референтната стойност на процентите показва нетърговско поведение на първо място. Това се потвърждава и от доклад на МВФ № 11/321 (100) за Китай от ноември 2011 г., който се отнася до законодателството, свързано с лихвите.
(430)
ПКНР твърди, че Комисията не е оценила кредитоспособността на действително разследваните страни, както е направила в случая с фина хартия с покритие. Следователно не беше оценена и кредитоспособността на включените в извадката производители износители, тъй като тя е със сигурност е повлияна от промишлените политики и от държавната подкрепа и намеса. Тъй като беше констатирано, че финансовата система в Китай е нарушена, това би било безсмислено действие. Не е извършена подобна оценка на кредитоспособността в случая с фина хартия с покритие.
(431)
ПКНР също така възрази срещу констатацията относно кредитния рейтинг BB (Bloomberg), защото според него той е „чисто наказателен“ и „във всеки случай аргументите на Комисията за този избор не са разгласени по начин, който може да бъде подложен на детайлно разглеждане.“ Според ПКНР, ако Комисията констатира, че китайската референтна стойност плюс рисковата премия BB представляват този лихвен процент, тогава тя трябва да обясни аргументите си на основата на конкретен производител и заем. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с производителите на стоманени продукти с органично покритие от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай е благоприятен за производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
3.4.1.4. Предоставяне на права за ползване на земя при занижени цени
(432)
ПКНР твърди, че Комисията е признала, че твърденията на ПКНР във връзка с предлагането на права за ползване на земя на конкурентна основа биха премахнали необходимостта от външна референтна стойност. ПКНР твърди също, че в цялото си обяснение относно аргументите за отхвърляне на твърденията на ПКНР Комисията се концентрира единствено върху доказателствата на ПКНР, а не върху действително наличните факти. ПКНР отправя искане до Комисията да разгласи действителните факти, въз основа на които е констатирала, че цените, определени от местните власти са произволни, т.е. че те не са свързани с търсенето и предлагането на промишлени терени.
Тълкуването на ПКНР на този въпрос не е правилно. Комисията не е констатирала, че правата за ползване на земя се предоставят на конкурентна основа. Комисията е констатирала, че само при 6 от 13 сделки за право на ползване на земя е била предвидена процедура за търг с тайно/явно наддаване. По отношение на тези 6 сделки предоставените доказателства показват, че тръжните процедури не са били проведени на конкурентен принцип, тъй като е имало само една оферта и цената е била определена от властите. Комисията не разбира исканията на ПКНР за разгласяване на използваните налични факти във връзка с липсата на пазар на земя, когато такива факти не са използвани за отхвърляне на твърденията на ПКНР по този въпрос, а анализът е бил направен на основата на информация, предоставена от ПКНР и производителите износители. Фактите, на които се основава констатацията - произволно определените цени - се посочва в съображения 114-116 по-горе, т.е. информация относно действителни сделки, предоставена от включените в извадката производители износители, Системата за оценяване на градски терени и Постановление № 35.
(433)
Според ПКНР Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, нито е обосновала ясно констатациите си относно специфичността въз основата на преки доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Освен това тя не е обосновала необходимостта да се аргументира размера на ползата с външна референтна стойност, нито е определила избраната референтна стойност по начин, съответстващ на член 14, буква г) от Споразумението за СИМ. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Констатациите за специфичност от страна на Комисията се основават на факта, че всички дружества, които не изпълняват промишлените политики, определени от държавата, се изключват от предоставянето на права за ползване на земя, цените често са произволно определени от властите, а държавните практики са неясни и непрозрачни. Необходимостта от външна референтна стойност беше обяснена и обоснована в съображения 109, 118, 120-121 по-горе. Тъй като беше констатирано, че пазарът на земя в Китай е нарушен, не беше възможно да се приложи вътрешна за страната референтна стойност, както предложи ПКНР. Комисията отхвърля твърдението, че референтната стойност е определена по начин, който противоречи на член 14, буква г) от Споразумението за СИМ. Референтната стойност за Тайван се счита за най-добрата алтернатива от Комисията и съответства на препоръките на АО от доклад DS 379.
(434)
ПКНР твърди, че е предложило референтната стойност да бъде вътрешна и да се основава на цените, които заплащат „ненасърчаваните“ отрасли на китайската промишленост; според ПКНР това се дължи именно на липсата на разграничаване на първо място, следователно размерът на субсидията трябва да е равен на нула. Комисията отхвърля това твърдение, а ПКНР във всеки случай не е предоставило никаква информация относно цените за правото на ползване на земя, които заплащат „ненасърчаваните“ отрасли, които теоретично биха могли да бъдат използвани за определяне на референтната стойност.
(435)
ПКНР твърди също, че жалбоподателят не е осигурил показатели или доказателства, че правата за ползване на земя се предоставят по-специално на група от предприятия и Съюза не е констатирал значимия факт, че предоставянето на права за ползване на земя е ясно ограничено до някои/насърчавани предприятия. Комисията е констатирала, че предоставянето на права за ползване на земя е ограничено до дружества, които изпълняват промишлените политики, определени от ПКНР в Постановление № 35 (съображение 116 по-горе).
(436)
ПКНР твърди, че Комисията не е извършила щателна проверка, за да установи референтна стойност, която е свързана със ситуацията в Китай, и че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която се приближава до пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на нарушение, или ако е направила това, то не го е заявила. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита данните от Тайван (101) за подходяща референтна стойност поради цялата информация по случая, т.е. i) равнището на икономическо развитие и икономическата структура в Тайван и съответните китайски провинции и градове (102), където оказалите съдействие производители износители са установени; ii) физическата близост на тези две китайски провинции с Тайван; iii) високата степен на развитие на инфраструктурата на Тайван и двете китайски провинции; iv) тесните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР; v) сходната гъстота на населението в засегнатите китайски провинции и Тайван; vi) сходството между вида на терените и сделките, използвани за конструиране на съответната референтна стойност в Тайван с тези в КНР и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики в Тайван и КНР. Освен това провинции Jiangsu и Zhejiang, заедно с град Chongqing, са считани за най-важните провинции от гледна точка на производствената промишленост в КНР. Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и китайските провинции, както и град Chongqing, не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван.
Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, двете провинции и град Chongqing имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван (103), т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата за ползване на земя, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства те биха били много сходни с тези в Тайван.
(437)
ПКНР твърди също, че в изчисленията си Комисията е използвала срок на амортизация от 50 години, докато не всички свързани със случая договори за право на използване на земя са сключени за период от 50 години. Това твърдение е неправилно. Всички договори за правото на ползване на земя, предоставянето на които подлежи на изравнителни мерки в настоящото разследване, са сключени за период от 50 години.
3.4.1.5. Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
(438)
ПКНР твърди, че заключението относно специфичността е „изцяло изкуствено достигнато“ въз основа на това, че икономическата дейност, при която се плаща редовната цена, обхваща по-голямата част от китайската икономика. ПКНР също оспори констатацията на Комисията относно „регионалната“ специфичност и по-специално заключението, че тази субсидия се отпуска само в географските райони, където е установен производителят износител. Според ПКНР санкцията се прилага общо за всички географски райони, където има производители износители и следователно няма регионална специфичност. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията отбеляза, че ПКНР изглежда основава коментарите си изключително и само на диференцираното ценообразуване за категориите „насърчавани“, „ограничавани“, „забранени“ и „разрешени“ предприятия, посочени в Решение № 40. Въпреки това Комисията основа констатациите си на специалната система за ценообразуване на електроенергията, която се прилага в община Chongqing, където един от включените в извадката съдействащи износители разполага с производствено предприятие. Този износител се ползва от по-ниска цена на електричеството, която се прилага само към подгрупа дружества в определени сектори (по-специално производители на електропещи за феросплави и производители на торове) в рамките на същата категория големи промишлени ползватели. Следователно Комисията заключи, че по-ниската цена на електроенергията, която се прилага само за тази ограничена подгрупа от дружества в тези специфични допустими сектори, е де юре специфична.
По отношение на „регионалната“ специфичност, в съображение 149 не се посочва система за санкции, както твърди ПКНР в коментарите си. Настоящото съображение пояснява, че тази благоприятна цена на електроенергията, която се прилага за ограничената подгрупа дружества, включително производителя на въпросния продукт, е част от определен географски район (т.е. община Chongqing), който е част от китайския Западен регион, насърчаван съгласно закона, цитиран в същото съображение и допълнително разяснен в съображение 233 по-горе. Както се посочва в съображение 149,този закон определя ценообразуването на електроенергията като един от инструментите, с които се постигат основните цели на политиката за насърчаване на развитието на този регион. Констатацията на Комисията, че тази субсидия също е регионално специфична, беше съответно потвърдена.
(439)
ПКНР оспори заключенията в съображение 146 по-горе, които се отнасят до специфичността на основата на диференцирано ценообразуване между категориите „насърчавани“, „ограничени“, „забранени“ и “разрешени“ предприятия. ПКНР отново обяснява, че разликата в цените на електроенергията, платени от специфично „ненасърчаваните“ проекти и всички останали, функционира като санкция или допълнителна такса, чрез която да бъдат ограничавани конкретни проекти, отколкото като „отстъпка“ за насърчаваните проекти. ПКНР заключава, че Комисията трябва да констатира какви цени биха били счетени за адекватни и в този случай Комисията предполага, че завишената цена би била определена за адекватна. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е обяснено подробно по-горе, констатацията на Комисията относно финансовото участие се отнася до по-ниската цена на електроенергията, на която има право това дружество като част от ограничената подгрупа от дружества в рамките на категорията големи промишлени ползватели. Аргументите на ПКНР следователно нямат отношение към констатациите от страна на Комисията.
3.4.1.6. Други програми за облагане на доходите и други данъци, които не се използват от включените в извадката производители, подлежащи на изравнителни мерки, с оглед на остатъчното мито
(440)
ПКНР твърди, че Комисията не прилага последователно съответните правила на СТО относно изготвянето на извадка, които се съдържат в Антидъмпинговото споразумение на СТО (т.е. членове 6.10, 9.2 и 9.3), защото целта на извадката е да се ограничи обхвата на разследването. Този аргумент е свързан с член 19.4 от Споразумението за СИМ, чрез който се ограничава размера на изравнителното мито спрямо размера на „констатираната“ субсидия. ПКНР заключава, че ако Комисията не е взела предвид обхвата на субсидиране в достатъчна степен въз основа на подбраната извадка, решението би било да бъдат включени още дружества в извадката. На първо място, Комисията отбелязва, че аналогията между изготвянето на извадката в антидъмпингови и антисубсидийни разследвания има някои ограничения, защото за разлика от антидъмпинговите разследвания, в антисубсидийните разследвания няма общо правило, че всеки износител получава отделно мито, а така наречените случаи на общо обмитяване са изрично разрешени. Освен това, за разлика от антидъмпинговите случаи, правителството е задължителен участник и респондент в процедура за изравнителни мита, при което правителството поначало е включено в обхвата на всяка извадка за целите на изготвянето на констатация относно изравнителните мита. С други думи, действията на правителството като орган, който отпуска предполагаемото субсидиране винаги попада в категорията на антисубсидийното разследване, независимо от използването на извадка от производители износители.
(441)
По отношение на ПКНР и коментара му, че прибягването до включване на още дружества в извадката, Комисията отбелязва, че в случая тя е направила именно това. След оттеглянето на съдействието на един от износителите, който първоначално се е съгласил да съдейства, Комисията реши да включи друг износител в извадката. Въпреки това скоро след като дружеството беше информирано за включването му в извадката, то уведоми Комисията, че вече не възнамерява да сътрудничи в разследването. Следователно Комисията беше принудена да ограничи извадката до двамата оставащи износители, първоначално включени в нея, които не са оттеглили сътрудничеството си, за да избегне допълнително забавяне, които би застрашило бързото приключване на разследването в рамките на предвидените по закон срокове. Комисията отбелязва, че този неуспешен опит, изложен на риск единствено от поведението на износителя, показва, че твърдението на ПКНР не е достоверно, тъй като не засяга проблема с дружества, които поначало отказват да участват в извадката или се оттеглят, ако бъдат избрани.
(442)
По отношение на използването на наличните факти ПКНР посочва член 12.7 от Споразумението за СИМ и се позова на юриспруденцията на СТО, според която наличните по случая факти могат единствено да бъдат използвани да заместят липсваща информация, а неоказването на съдействие не обосновава констатациите, които не са подкрепени с факти. Комисията не разбира логиката на това твърдение, като се вземе предвид, че в нейната констатация тя е използвала фактите по случая, съгласно предвиденото в разпоредбите на СТО и основния регламент и в пълно съответствие със съответната юриспруденция на СТО. Както ПКНР също признава, констатациите по процедурата относно фина хартия с покритие и в различните решения на Департамента на търговията в САЩ съставляват най-достоверните факти, налични за Комисията и са използвани именно, за да заменят липсваща информация поради неоказването на съдействие от ПКНР.
ПКНР също оспорва използването на тези факти, тъй като те не отразяват настоящото субсидиране и не са свързани по конкретен начин със съответните продукти. Комисията отбелязва в това отношение, че по-голямата част от тези програми за субсидиране се отнасят до еднократни субсидии (например безвъзмездни средства, данъчни преференции, свързани с инвестициите в активи), които обикновено се амортизират в продължение на няколко години и следователно ползите от тях продължават в бъдещето, съответно след ПР в този случай. Когато става въпрос за повтарящи се субсидии, няма доказателства, че тези програми са се променили от началото на въпросното разследване. Колкото до връзката между тези програми и разглеждания продукт, Комисията припомня, че всички тези програми обхващат стоманодобивния сектор (не са свързани с конкретен продукт) или се прилагат в регион, където са разположени заводите на износителите на стоманени продукти с органично покритие. В отсъствието на доказателства за противното по случая, Комисията реши, че е разумно да заключи, че ползите по тези програми все още представляват най-добрата алтернатива за сравнение с настоящото субсидиране за производители на разглеждания продукт. Подчертава се, че ПКНР разполага с големи възможности да предостави доказателства за противното относно всички тези програми, но умишлено е решило да не ги предостави, в резултат на което Комисията трябва да прибегне до използването на наличните по случая факти, както се предвижда от основния регламент и Споразумението за СИМ.
3.4.1.7. Капиталови програми
(443)
ПКНР твърди, че всички тези програми (неизплатени дивиденти, замени на дълг срещу капитал и вливания на капитал) не са създадени в съответствие с изискванията на членове 11.2 и 11.3 от Споразумението за СИМ.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както вече беше обяснено в раздела относно отговора на коментарите на ПКНР във връзка със започването на разследването (съображения 399-406 по-горе), службите на Комисията анализираха доказателствата, предоставени от жалбоподателя, които бяха съществени, както е видно от версията за справка на заинтересованите страни по жалбата. Службите на Комисията предложиха започването на разследване на конкретните схеми едва след като надлежно анализираха точността и адекватността на доказателствата, които те считат за prima facie достатъчни.
(444)
Предвид факта, че капиталовите програми на ПКНР са уникални по рода си субсидии на ad-hoc принцип, доколкото съществуват, поради приложението им само по отношение на конкретен получател, а не съгласно конкретно законодателство, и тъй като „Комисията е установила със сигурност, че дружествата, за които се прилага остатъчно мито, не само не са получили, но и не са могли да получат субсидии, с оглед на тяхното ad-hoc естество“, те не подлежат на изравняване. Освен това ПКНР твърди, че доколкото се извършват констатации въз основата на налични факти, тези факти трябва да са действителни. По тази причина прилагането на изравнителни мерки към субсидиите на ad hoc принцип, отпуснати на дружества, различни от тези, за които се твърди, че са ги получили, е нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ.
Отбелязва се, че ПКНР не е дало отговор на нито един от въпросите във въпросника или на писмото с искане за допълнителна информация относно тези схеми. Затова и изявлението на ПКНР, че „Комисията е установила със сигурност, че дружествата, за които се прилага остатъчно мито не само не са получили, но и не са могли да получат субсидии, с оглед на тяхното ad-hoc естество”, не отговаря на действителността. Напротив, жалбоподателят е изброил няколко дружества, които реализират ползи от тези капиталови схеми, без да твърди, че списъкът е изчерпателен. Тъй като ПКНР не е предоставило никаква информация относно естеството или критериите за допустимост по тези схеми, Комисията няма друга алтернатива, освен да използва наличните факти.
3.4.2. КОМЕНТАРИ НА ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
(445)
Zhejiang Huadong твърди, че е предоставило на Комисията цялото приложимо законодателство в областта на механизма за и определянето на размера на продажбите на права за ползване на земя в Китай и посочи Разпоредбите относно предоставянето на права за ползване на земя за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, за да покаже, че съществува добре функциониращ пазар на недвижимото имущество в Китай, където офертите и изплатените цени се съобщават публично. То твърди още, че пазарът на недвижима собственост, който съществува днес в Китай, както и наличната изчерпателна официална статистика относно цените на правата за ползване на земя представляват най-доброто доказателство за оценяване на ценообразуването на правата за ползване на земя в момента, когато даденият производител износител ги е закупил.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията обяснява констатациите си относно правата за ползване на земя на Zhejiang Huadong, посочени в съображение 115 по-горе. Тези констатации не бяха оспорени в коментарите му относно окончателното разгласяване. Наличните доказателства показват, че пазарът на земя в Китай е нарушен, тъй като разследваните тръжни процедури при проверка на място от Комисията са се оказали в нарушение на конкуренцията и цените са били произволно определени от властите. Фактите, на които се основава констатацията - произволно определените цени - се посочват в съображения 114-116 по-горе, т.е. информация относно действителни сделки, предоставена от включените в извадката производители износители, Системата за оценяване на градски терени и Постановление № 35.
(446)
Zhejiang Huadong твърди, че съгласно член 14, буква г) от Споразумението за СИМ адекватните на референтната стойност цени трябва да са свързани с преобладаващите на пазара условия на първо място в страната на предлагане, или при липсата на такива условия, всяка външна референтна стойност трябва да бъде съответно коригирана, за да се избегне прилагането на изравнителни мерки спрямо други подобни преференции. То твърди още, че въз основа на параграф 15, буква б) от Протокола за присъединяване на Китай към СТО, когато няма преобладаващи условия в Китай, които да послужат за подходяща референтна стойност, внасящият член на СТО трябва да коригира тези преобладаващи условия, когато това е възможно, преди да реши да използва преобладаващи извън Китай условия. Ако от една страна Комисията изразява съгласие с голяма част от правната теория зад това твърдение, тя също така заключава, че няма функциониращ пазар на земя в Китай и поради тази причина е била използвана външна референтна стойност за цените на земята. Необходимостта от външна референтна стойност беше обяснена и обоснована в съображения 109, 118, както и съображения 120-121 по-горе. Тъй като беше констатирано, че пазарът на земя в Китай е нарушен, не беше възможно да се приложи вътрешна за страната референтна стойност, както е предложило Zhejiang Huadong, и нямаше основа, на която да се коригира подобна стойност. В допълнение, от информацията, предоставена относно предложената от Zhejiang Huadong (Xiaoshan в провинция Zhejiang) референтна стойност е неясна и не може да бъде проверено дали информацията за цените е ограничена само до цените на правото на ползване на земя в предполагаемите „ненасърчавани” отрасли на промишлеността.
(447)
Zhejiang Huadong твърди, че изборът на Тайван като референтна стойност не е приемлив и обективен по следните причини: 1) Провинция Zhejiang не е развит регион с голям БВП, подобен на Тайван през периода, когато правата за ползване на земя са били закупени; 2) изборът на Комисията на действителни цени на земята в Тайван се основава на оферти за продажба на промишлени терени, а не на действителни цени на договор за аренда за промишлени цели, подобно на правата за ползване на земя, предоставени на Zhejiang Huadong.
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. По отношение на 1) както е посочено в съображение 436, Комисията е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност в съответствие с основния регламент и правилата на СТО. По отношение на 2) се отбелязва, че Комисията е използвала най-достоверната налична информация.
(448)
Zhejiang Huadong посочи аритметична грешка в изчисляването на размера на инфлацията, използван при коригирането на референтната стойност спрямо инфлацията. Комисията взе това твърдение предвид и коригира съответното изчисление.
(449)
Zhejiang Huadong твърди, че няма специфичност в придобиването му на права за ползване на земя, тъй като всички дружества в Китай се третират еднакво от закона. Zhejiang Huadong твърди също, че Комисията не е разгледала адекватно въпроса със специфичността и че няма аргумент в окончателното разгласяване относно причината, поради която платената от Zhejiang Huadong цена води до полза.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Основание за констатациите за специфичност от страна на Комисията е фактът, че всички дружества, които не изпълняват промишлените политики, определени от държавата, се изключват от предоставянето на права за ползване на земя, цените често са произволно определени от властите и държавните практики са неясни и непрозрачни. Комисията констатира, че предоставянето на права за ползване на земя е ограничено до дружества, които изпълняват промишлените политики, определени от ПКНР в Постановление № 35 на КНРР (съображение 116 по-горе).
3.4.2.2. Доставка на СВС на занижени цени
(450)
Zhejiang Huadong твърди, че в името на разумността и обективността, както и за постигане на последователност, при конструирането на референтната стойност Комисията е трябвало да извлече данни за цените на стоманата от един и същ източник (т.е. Бюлетина за бизнес в стоманодобивния сектор (SBB) за всички региони, включени в групата за референтни стойности. То твърди също, че Бюлетинът съдържа и различни пазари на СВС с цени, различни от тези, избрани от Комисията, и предложи да бъдат добавени Мексико и Аржентина, тъй като тези страни представляват нововъзникналия пазар на стомана на американския континент. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като при конструирането на референтната стойност Комисията е използвала данни за цените, които отразяват действителната ситуация на пазара във всяка страна или регион по възможно най-точен начин. Що се отнася до цените в Европа (по-голямата част от които са държави - членки на ЕС), Комисията счете, че разполага с по-подробна информация за ценообразуването от MEPS. Ако тя разполагаше с данни от MEPS за другите избрани страни, щеше да я използва. Що се отнася до включването на цените в Мексико и Аржентина, се отбелязва, че те са относително малки пазари в сравнение с Китай, както и с други страни/региони в групата от референтни стойности, използвана от Комисията.
Комисията преразгледа своето изчисление за процент на субсидията за тази схема след корекция в конструираната референтната стойност на цените на ГВС и СВС. Корекцията се отнасяше до цените на стоманата в Бразилия, използвани при конструирането на референтната стойност, която погрешно включваше данъци в изчисленията, разгласени на страните.
(451)
Zhejiang Huadong твърди също, че заключението на Комисията относно специфичността не е подкрепено с доказателства (няма положителни доказателства) и е необосновано, следователно предполагаемата субсидия чрез доставянето на СВС на занижени цени не подлежи на изравняване. Zhejiang Huadong заяви, че ползата, ако такава съществува, от доставянето на ГВС и СВС на занижени цени не се ограничава до някои предприятия или сектори, а се предоставя на всички потенциални купувачи и потребители от всички икономически сектори.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. ПКНР направи същия коментар и Комисията го разгледа в съображение 415 по-горе. „Потенциалните” купувачи са по дефиниция ограничени до някои предприятия.
3.4.3. КОМЕНТАР НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
3.4.3.1. Водоснабдяване и електроснабдяване на занижени цени
(452)
Жалбоподателят твърди, че поради нарушенията и влиянието на държавата на пазара на вода и електроенергия в Китай, Комисията е трябвало да използва външни референтни стойности и да изчисли ползите от тези схеми в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В този конкретен случай доказателствата по случая не дадоха възможност на Комисията да констатира, че пазарите на вода и електроенергия са нарушени до степен, в която използването на външна референтна стойност би било оправдано.
3.4.3.2. Програми за данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
(453)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да представи в количествено изражение размера на субсидията за двете програми за данъчно облагане на ПЧУ, тоест на данъчния кредит за закупуването на произведено в страната оборудване и освобождаването от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ, като се вземе предвид липсата на съдействие от страна на ПКНР и факта, че ПКНР е трябвало да предостави доказателства, че по тези програми няма ползи, получени от производителите на стоманени продукти с органично покритие през ПР.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както вече беше обяснено в съображение 282 по-горе, с цел да се намали административната тежест за всички засегнати страни и да се вземе предвид конкретната ситуация във връзка с наближаващото прекратяване на тези схеми, Комисията реши да не предприема изравнителни мерки спрямо тях.
3.5. РАЗМЕР НА ПОДЛЕЖАЩИТЕ НА ИЗРАВНЯВАНЕ СУБСИДИИ
(454)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
ОКОНЧАТЕЛЕН ПРОЦЕНТ НА СУБСИДИЯТА %
HUADONG GROUP
23,8
HUADONG GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
СЪДЕЙСТВАЩИ ДРУЖЕСТВА, КОИТО НЕ СА ВКЛЮЧЕНИ В ИЗВАДКАТА
26,8
ВСИЧКИ ДРУГИ ДРУЖЕСТВА
44,7
(455)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 26,8 %.
(456)
По отношение на всички други износители в Китайската народна република, Комисията първо установи степента на съдействие от тяхна страна. Сравнението между данните на Евростат за вноса и обема на износа на разглеждания продукт за Съюза, съобщен за периода на разследване от съдействащите дружества показва, че степента на съдействие на производителите износители в КНР е била ниска, а именно 58 %. Предвид ниската степен на съдействие, общият процент на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на общия процент на субсидията, установен за всички неоказващи съдействащи дружества за всички разследвани схеми, т.е. възлиза на 44,7 %.
4. ВРЕДА
4.1. ПРОИЗВОДСТВО И ПРОМИШЛЕНОСТ НА СЪЮЗА
(457)
За установяване на обема на общото производство на Съюза през разглеждания период беше използвана цялата налична информация относно производителите в Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите в Съюза преди започването на разследването и след това, както и проверените отговори на въпросника от включените в извадката производители от Съюза.
(458)
През ПР стоманени продукти с органично покритие са се произвеждали от 22-ма производители от Съюза. Въз основа на изложеното в горното съображение общото производство в Съюза през ПР се изчислява приблизително на 4 018 310 тона. Производителите в Съюза, които участват в общото производство в Съюза, съставляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-долу „промишлеността на Съюза“.
4.2. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЪОТВЕТНИЯ ПАЗАР НА СЪЮЗА
(459)
В хода на разследването беше установено, че значителна част от производството на включените в извадката производители в Съюза не е предназначено за свободния пазар, а за вътрешно потребление, т.е. то често е прехвърляно (без фактура) и/или е доставяно на трансферни цени в рамките на едно и също дружество или група от дружества за по-нататъшна обработка надолу по веригата.
(460)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е претърпяла вреда или не, и за да се определят потреблението и различните икономически показатели, свързани със състоянието на промишлеността на Съюза, бе разгледано дали и до каква степен последващата употреба на производството на промишлеността на Съюза на сходния продукт трябва да се вземе предвид в анализа.
(461)
С цел да се състави възможно най-пълна картина на състоянието на промишлеността на Съюза Комисията събра и анализира данните, свързани с целия сектор на производство на стоманени продукти с органично покритие, и след това определи дали производството е предназначено за вътрешно потребление, или за свободния пазар.
(462)
По отношение на обема на продажбите и продажните цени на пазара на Съюза и пазарния дял беше констатирано, че един смислен анализ и оценка на тези показатели трябва да се концентрира върху преобладаващата на свободния пазар ситуация.
(463)
Въпреки това другите икономически показатели могат да бъдат разгледани с позоваване на цялостната дейност, като се включат вътрешното потребление и продажбите. Производството, капацитетът, използването на капацитета, инвестициите, складовите наличности, заетостта, производителността, заплатите и способността за набиране на капитали зависят от цялостната дейност, независимо дали производството е за вътрешно потребление или продукцията се реализира на свободния пазар.
4.3. ПОТРЕБЛЕНИЕ В СЪЮЗА
(464)
Сходният продукт се продава от промишлеността на Съюза на несвързани клиенти и се продава/прехвърля на свързани дружества за по-нататъшна обработка надолу по веригата, т.е. в стоманопреработващи центрове.
(465)
При изчисляването на явното потребление на стоманени продукти с органично покритие в Съюза институциите добавиха общия им внос в Съюза по данни, докладвани от Евростат, както и обема на продажбите и вътрешното потребление на сходния продукт в Съюза, който се произвежда от промишлеността на Съюза, по посочените в жалбата данни, които бяха проверени в хода на посещенията за проверка при включените в извадката производители в Съюза.
(466)
Данните на Евростат за износа обаче се основават на пълните кодове по КН и е ясно, че за част от тези кодове се внася различен от разглеждания продукт.
(467)
Въз основа на това тенденциите в общото потребление в Съюза са, както следва:
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Потребление (в тонове)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Индекс (2008=100)
100
75
88
93
(468)
Общото потребление на пазара на Съюза се е свило със 7 % през разглеждания период. Между 2008 и 2009 г. е отбелязан спад с около 25 %, основно в резултат на отрицателните последици от икономическата криза в световен мащаб, по-специално в строителната промишленост. След това потреблението е започнало да се възстановява, като се е увеличило общо с 24 % от 2009 г. до ПР, но все още е било под първоначалното си равнище от 2008 г.
4.4. ВНОС ОТ СЪОТВЕТНАТА ДЪРЖАВА И ПАЗАРЕН ДЯЛ
(469)
Вносът в Съюза от КНР показва следното развитие през разглеждания период:
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на вноса от КНР (в тонове)
472 988
150 497
464 582
702 452
Индекс (2008=100)
100
32
98
149
Пазарен дял (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Индекс (2008=100)
100
43
112
160
Източник:
Евростат
(470)
Въпреки спада в потреблението, обемът на вноса от КНР е нараснал значително, с 49 % през разглеждания период. Поради отрицателните последици от икономическата криза обемът на вноса от КНР е отбелязал рязък спад през 2009 г. Вносът от КНР обаче е започнал да се възстановява изключително бързо, така че от 2009 г. до ПР увеличението е внушително - 367 %.
(471)
Освен това неговият пазарен дял е нараснал с 60 % през разглеждания период. Въпреки че от 2008 г. до 2009 г. е спаднал с повече от 50 %, вносът е отбелязал впечатляваща тенденция за нарастване от 2009 г. до ПР и се е увеличил с 275 %.
4.4.1. ЦЕНИ НА ВНОСА И ПОДБИВАНЕ НА ЦЕНИТЕ
Внос от КНР
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Средна цена в EUR/t
875
728
768
801
Индекс (2008=100)
100
83
88
91
Източник:
Евростат
(472)
През разглеждания период средната цена на вноса от КНР е спаднала с 9 %. Между 2008 г. и 2009 г. тя е намаляла значително със 17 %, след което е нараснала с пет процентни пункта между 2009 г. и 2010 г. и с още три процентни пункта през ПР.
(473)
Цените на вноса от КНР постоянно са били на нива под продажните цени на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период. Както се вижда в таблицата по-горе, докато през 2009 г. в разгара на икономическата криза дори рязкото намаляване на цените със 17 % не е успяло да спомогне за това пазарният дял на вноса от Китай да се запази на фона на внезапното свиване на потреблението и значително забавяне на пазара, то постоянното подбиване на цените през следващите години обяснява впечатляващото трайно нарастване на пазарния дял на вноса от КНР между 2009 г. и ПР.
(474)
С цел да се установи подбиване на цените през ПР бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, спрямо съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от китайските съдействащи производители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса.
(475)
Разходите, последващи вноса, посочени в горното съображение, са изчислени на основата на проверени данни от двама несвързани вносители на разглеждания продукт.
(476)
Сравнението на цените беше извършено за всеки отделен вид сделки на същото ниво на търговия, надлежно коригирано при необходимост, и след приспадането на всички отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза, генериран през ПР, показа, че среднопретегленият процент на подбиване възлиза на 20,2 % от страна на съдействащите китайски производители износители.
(477)
След разгласяването, един производител износител поиска допълнителна информация относно начина на изчисляване на подбиването на цените, когато няма пълно съвпадение между вида на продукта, изнасян от КНР и вида на продукта, предлаган на пазара на ЕС от промишлеността на Съюза. Беше поискана и информация относно това дали е извършена корекция въз основа на разликите във физическите характеристики, когато не е установено точно съвпадение.
(478)
Когато няма точно съвпадение между вид на изнасяния продукт и продукта, предлаган от промишлеността на Съюза, Комисията сравнява изнасяния продукт с най-близкия до него продукт, предлаган от промишлеността на Съюза. В случаите, когато единствената разлика е била дебелината на субстрата, сравнението е извършено спрямо най-близкия продукт.
(479)
Когато е съществувал повече от един най-близък вид продукт, Комисията е сравнявала изнасяния вид продукт с по-евтиния продукт, предлаган на пазара на Съюза, независимо от това дали този по-евтин продукт е с по-голяма или по-малка дебелина на субстрата. Следователно не е била необходима корекция за разликата във физическите характеристики.
5. ИКОНОМИЧЕСКО СЪСТОЯНИЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
5.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(480)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент институциите разгледаха всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(481)
Предоставените от жалбоподателя данни относно всички производители от Съюза на стоманени продукти с органично покритие, които бяха подложени на кръстосана проверка с други налични източници и проверени данни от включените в извадката производители от Съюза, бяха използвани за установяването на макроикономически показатели, като производство на промишлеността на Съюза, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, заетост и производителност.
(482)
Предоставените и потвърдени данни за шестимата включени в извадката производители от Съюза бяха използвани за установяване на микроикономически показатели, като продажни цени на единица продукция, производствени разходи на единица продукция, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитал, складови наличности и разходи за работна ръка.
5.2. ДАННИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА КАТО ЦЯЛО
5.2.1. ПРОИЗВОДСТВО, ПРОИЗВОДСТВЕН КАПАЦИТЕТ И ОПОЛЗОТВОРЯВАНЕ НА КАПАЦИТЕТА
(483)
За установяване на обема на общото производство на Съюза през разглеждания период беше използвана цялата налична информация относно промишлеността на Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите в Съюза преди започването на разследването и след това, както и проверените отговори на въпросника от включените в извадката производители от Съюза.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на производството (тонове)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Индекс (2008=100)
100
79
90
90
Производствен капацитет (тонове)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Индекс (2008=100)
100
102
102
99
Оползотворяване на капацитета %
74
57
65
68
Индекс (2008=100)
100
77
88
92
Източник:
жалба и отговори на въпросника
(484)
От таблицата по-горе е видно, че производството е намаляло с 10 % през разглеждания период. В съответствие със спада в търсенето производството е намаляло рязко през 2009 г., след което частично се е възстановило през 2010 г. Въпреки че потреблението е нараснало през ПР, обемът на производството се е запазил почти на същите нива като през 2010 г.
(485)
Производственият капацитет е останал устойчив фактор за целия разглеждан период. Използването на капацитета е следвало тенденциите в производството и е намаляло с 8 % през разглеждания период.
5.2.2. ОБЕМ НА ПРОДАЖБИТЕ, ПАЗАРЕН ДЯЛ И РЪСТ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на продажбите (тонове)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Индекс (2008=100)
100
77
90
88
Пазарен дял (в тонове)
56,8
58,8
58,1
53,9
Индекс (2008=100)
100
104
102
95
Източник:
жалба и отговори на въпросника
(486)
През 2009 г. обемът на продажбите на несвързани клиенти от страна на промишлеността на Съюза е спаднал рязко с 23 %. През 2010 г. обемът на продажбите се е увеличил с тринадесет процентни пункта, но след това е спаднал с два процентни пункта през ПР.
(487)
Пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял с 2,9 процентни пункта през разглеждания период. След първоначалното увеличаване на пазарния дял през 2009 г. промишлеността на Съюза е отбелязала намаляване на пазарния си дял през 2010 г. и ПР, като в резултат на това нейният пазарен дял е бил с 5 процентни пункта по-малък през ПР, отколкото през 2009 г. Това е станало на фона на увеличаване на потреблението с повече от 24 % от 2009 г. до края на ПР. По този начин тя не е била в състояние да се възползва от нарастващото потребление и да си възвърне обема на продажбите и част от пазарния дял, загубени преди това.
(488)
Докато потреблението в Съюза е намаляло със 7 % през разглеждания период, а обемът на продажбите на несвързани лица от страна на промишлеността на Съюза е спаднал с 12 %, пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял с 2,9 процентни пункта от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР.
5.2.3. ЗАЕТОСТ И ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ
2008
2009
2010
ПР
Заетост (като еквивалент на пълно работно време)
7 088
6 470
6 097
6 046
Индекс (2008=100)
100
91
86
85
Производителност (тона/еквивалент на пълно работно време)
627
543
655
665
Индекс (2008=100)
100
87
104
106
Източник:
жалба, отговори на въпросника, Eurofer
(489)
По отношение на заетостта в промишлеността на Съюза се наблюдава тенденция към все по-голям спад. Така например общият брой на наетите лица в промишлеността, измерен в еквивалент на пълно работно време (ЕПРВ), е намалял с 15 % през разглеждания период и е достигнал най-ниското си равнище през ПР. Производителността обаче се е увеличила с 6 % през разглеждания период, което показва, че промишлеността е правила опити за рационализиране на производствените разходи.
5.2.4. ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ И ПРОДАЖБИ ЗА ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ
2008
2009
2010
ПР
Вътрешно потребление и продажби за вътрешно потребление (в тонове)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Индекс (2008=100)
100
80
87
85
Пазарен дял (%)
22
24
22
20
Индекс (2008=100)
100
108
99
92
Източник:
жалба и проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(490)
Както бе посочено в съображение 459, в Съюза съществува значителен пазар на стоманени продукти с органично покритие, който включва използването им надолу по веригата от промишлеността на Съюза.
(491)
Бе установено, че вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление са били с цел по-нататъшното преработване от страна на самите дружества или свързани с тях дружества, чийто предмет на дейност обхваща главно стопанска дейност със строителни материали в качеството им на крайни ползватели на стоманени продукти с органично покритие.
(492)
Въз основа на набелязаното по-горе бе установено, че вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление на промишлеността в Съюза представляват 24 % от общия обем на производството през ПР. През разглеждания период вътрешното потребление и свързаните с него обеми на продажбите са намалели с 15 %, а пазарният им дял се е свил с 8 %.
(493)
В хода на разследването се установи, че не е налице съществена разлика между вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление по отношение на крайната употреба на продукта. Данни за вътрешно потребление представиха дружествата, при които производството надолу по веригата се извършва от същия правен субект, а продажбите за вътрешно потребление са продажби на свързани правни субекти, при които се издава фактура. Освен това методът на ценообразуване както при вътрешното потребление, така и при продажбите на свързани лица е сходен, т.е. включените в извадката предприятия са фактурирали както на свързаните дружества, така и на вътрешните звена надолу по производствената верига справедливата стойност (метода на надхвърлените разходи) на продукта.
(494)
Средната стойност на тон остана стабилна през разглеждания период и беше с 3 % по-ниска от продажната цена, която включените в извадката производители в Съюза са фактурирали на несвързани клиенти през ПР. Тази ценова разлика не се счита за значима и равнището на цената на продажбите за вътрешно потребление следва тенденцията в цената за несвързани клиенти.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Вътрешно потребление и продажби за вътрешно потребление (в EUR/t)
962
802
901
965
Индекс (2008=100)
100
83
94
100
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(495)
Като се има предвид, че по-голямата част от продажбите за вътрешно потребление и самото вътрешно потребление са били предназначени за стопанската дейност със строителни материали надолу по веригата от страна на производителите от Съюза, тези продажби и вътрешното потребление също са били непряко обект на конкуренция от страна на други участници на пазара, в това число субсидирания внос от КНР. Вътрешното търсене на производството надолу по веригата зависи от възможността продуктите надолу по веригата да се продават на свободния пазар, който не е засегнат от субсидиран внос на стоманени продукти с органично покритие. Поради това може да се направи заключението, че свитите обеми и пазарен дял през разглеждания период са се дължали на конкуренцията, оказвана със субсидирания внос от КНР.
5.3. ДАННИ, СВЪРЗАНИ С ВКЛЮЧЕНИТЕ В ИЗВАДКАТА ПРОИЗВОДИТЕЛИ ОТ СЪЮЗА
5.3.1. СРЕДНИ ЕДИНИЧНИ ПРОДАЖНИ ЦЕНИ В СЪЮЗА И ПРОИЗВОДСТВЕНИ РАЗХОДИ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Единична цена в Съюза за несвързани клиенти (EUR/t)
1 023
805
911
994
Индекс (2008=100)
100
79
89
97
Единична производствена цена (EUR/t)
925
884
893
978
Индекс (2008=100)
100
95
97
106
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(496)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза на несвързани клиенти в Съюза са намалели с 3 % през разглеждания период. Най-големият спад от 21 % настъпи през 2009 г. в съответствие със спада в потреблението. В периода от 2009 г. до ПР в съответствие с нарастването на потреблението и обема на продажбите цените са се възстановили с 23 %, но не са достигнали своето равнище от 2008 г.
(497)
Същевременно средните разходи за производство и продажба на сходния продукт са нараснали с 6 % през разглеждания период поради нарасналите разходи за суровини.
(498)
След спада в единичната цена за несвързани клиенти с 21 % през 2009 г., тази цена е започнала да се възстановява. В сравнение с 2009 г., през 2010 г. и по време на ПР промишлеността на Съюза е отбелязала повишаване на разходите и е повишила цените само в умерена степен, за да покрие тези разходи, което е било достатъчно само за запазването на рентабилността на същото ниско равнище през 2010 г. и ПР. Последицата от това е била допълнителна загуба на пазарен дял, тъй като цените на вноса от Китай постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза.
5.3.2. РЕНТАБИЛНОСТ, ПАРИЧЕН ПОТОК, ИНВЕСТИЦИИ, ВЪЗВРЪЩАЕМОСТ НА ИНВЕСТИЦИИТЕ И СПОСОБНОСТ ЗА ПРИВЛИЧАНЕ НА КАПИТАЛ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Доходност от продажбите в Съюза на несвързани купувачи (% от оборота на продажбите)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Индекс (2008=100)
100
- 138
41
39
Паричен поток (в EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Индекс (2008=100)
100
64
46
62
Инвестиции (в EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Индекс (2008=100)
100
8
22
27
Възвръщаемост на инвестициите
13,8
-13,9
5,9
6
Индекс (2008=100)
100
- 101
43
44
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(499)
Рентабилността на промишлеността на Съюза бе установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт на несвързани клиенти като процент от оборота от тези продажби. През 2009 г. рентабилността на промишлеността на Съюза драстично е спаднала, което е довело до загуба от 9,3 %. От 2010 г. нататък тя е започнала да се възстановява, но нарастващите производствени разходи са попречили да бъде достигнато считаното за здравословно и устойчиво равнище за промишлеността (6,7 %). В рамките на целия разглеждан период рентабилността е спаднала с 61 %.
(500)
Тенденцията по отношение на паричния поток до известна степен следва отрицателната тенденция по отношение на рентабилността. Най-ниското равнище е достигнато през 2010 г. Също така възвръщаемостта на инвестициите е намаляла с 56 %, от 13,8 % през 2008 г. на 6 % през ПР.
(501)
Измененията на рентабилността, паричния поток и възвръщаемостта от инвестициите през разглеждания период са ограничили способността на промишлеността на Съюза да инвестира в свои дейности и е спънало нейното развитие. В началото на разглеждания период промишлеността на Съюза е успяла да направи значителни инвестиции, но след това инвестициите рязко са намалели през 2009 г., а общо през разглеждания период са се понижили със 73 %.
(502)
Като се вземе предвид естеството на промишлеността на Съюза, която до известна степен се състои от големи мултинационални интегрирани стоманодобивни дружества, способността на тези дружества за набиране на капитал не е била засегната от слабите финансови резултати на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие.
5.3.3. СКЛАДОВИ НАЛИЧНОСТИ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Крайни складови наличности (тонове)
116 852
97 533
124 848
130 593
Индекс (2008=100)
100
83
107
112
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(503)
За включените в извадката шестима производители от Съюза складовите наличности представляват около 8 % от производствения обем през ПР. През разглеждания период равнището на крайните наличности е нараснало с 12 %. Следва да се отбележи обаче, че складовите наличности не са значим показател за промишлеността, тъй като производството се извършва главно по поръчка, при това складовите наличности са се увеличили главно през периода от 2009 г. до ПР, което съвпада с рязкото увеличаване на субсидирания внос от КНР.
5.3.4. ЗАЕТОСТ, ЗАПЛАТИ И ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ
Средни разходи за труд за наето лице (в EUR за включените в извадката производители от Съюза)
60 959
57 892
58 637
62 347
Индекс (2008=100)
100
95
96
102
(504)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители в Съюза са нараснали само с 2 %, което е по-малко от темпа на инфлация. Разследването показа, че включените в извадката производители са направили значителни съкращения, по-специално по отношение на общите и административните разходи, и следователно са положили усилия да бъдат по-ефективни.
5.3.5. ВЪЗДЕЙСТВИЕ ОТ ПРЕДИШЕН ДЪМПИНГ ИЛИ СУБСИДИРАНЕ
(505)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
5.4. ВЕЛИЧИНА НА РЕАЛНИЯ ПРОЦЕНТ НА СУБСИДИЯ
(506)
Всички установени и посочени по-горе проценти в раздела относно субсидиите значително надвишават нивото de minimis. Освен това, предвид обема и цените на субсидирания внос от КНР, въздействието на действителния процент на субсидия върху пазара на Съюза не може да се смята за пренебрежимо малко.
5.5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ЗА ВРЕДАТА
(507)
Разследването показа, че всички показатели за вреда (с изключение на производителността) са се влошили или не са се развили в съответствие с потреблението през разглеждания период.
(508)
През разглеждания период на фона на непрекъснато намаляващо потребление обемът на вноса от КНР е нараснал значително. Същевременно обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с общо 12 %, а нейният пазарен дял е намалял от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР. Макар потреблението да се е възстановило с 24 % от 2009 г. до ПР, след като в годината на икономическа криза търсенето е било засегнато, пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалявал. Промишлеността на Съюза не е успяла да си възвърне загубения пазарен дял поради значителното нарастване на субсидирания внос от КНР на пазара на Съюза. Субсидираният внос на ниски цени се е увеличавал през разглеждания период, като постоянно е подбивал цените на промишлеността на Съюза.
(509)
Освен това сериозно са били засегнати показателите за вреда, свързани с финансовите резултати на промишлеността на Съюза, като паричният поток и рентабилността. Това означава, че способността на промишлеността на Съюза да привлича капитал и да инвестира е била накърнена.
(510)
С оглед на гореизложеното бе направено заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 5 от основния регламент.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
6.1. ВЪВЕДЕНИЕ
(511)
В съответствие с член 8, параграф 5 и член 8, параграф 6 от основния регламент, бе проучено дали субсидираният внос с произход от КНР е причинил вреда на промишлеността на Съюза до степен, която позволява определянето ѝ като съществена. Освен това бяха разгледани и други известни фактори освен субсидирания внос, които е възможно по същото време да са нанесли вреда на промишлеността на Съюза, с цел да се гарантира, че всяка вреда, причинена от тях, не се приписва като дължаща се на субсидирания внос.
6.2. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА СУБСИДИРАНИЯ ВНОС
(512)
Разследването показа, че през разглеждания период потреблението в Съюза е намаляло със 7 %, докато обемът на субсидирания внос от КНР се е увеличил с около 49 %, а пазарният му дял също се е увеличил с 60 % от 9,1 % през 2008 г. на 14,6 % през ПР. Същевременно обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 12 % и техният пазарен дял е намалял с 2,9 % от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР.
(513)
Въпреки че вносът от КНР също е бил засегнат от икономическата криза и е намалял с 68 % от 2008 г. до 2009 г., той много бързо се е възстановил от 2009 г. до ПР, като към края на ПР е нараснал с 367 %, независимо че през този период потреблението в Съюза е нараснало само с 24 %. Посредством намаляването на единичната цена с 9 % в сравнение с 2008 г. и посредством подбиването на цените на промишлеността на Съюза с 20,2 % през ПР пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил от 2008 г. до ПР с 60 % и е достигнал 14,6 %.
(514)
В същото време от 2008 г. до ПР като цяло обемът на продажбите от страна на производителите в Съюза на несвързани лица е намалял с 12 %. В периода на възстановяването на пазара от 2009 г. до ПР промишлеността на Съюза е успяла да увеличи обема на продажбите си на несвързани лица само с 13 %, но е загубила пазарен дял от 8 %, като по този начин се е възползвала само в ограничена степен от нарасналото потребление. Възстановилото се потребление се е отразило най-благоприятно върху вноса от Китай, при това в значително по-голяма степен, отколкото върху останалите участници на пазара.
(515)
Средните цени на вноса от КНР са спаднали с 9 % през разглеждания период. Независимо от тенденцията за повишаване на цените след рязкото им спадане през 2009 г., от 2009 г. до ПР те постоянно са били под равнището на цените на промишлеността на Съюза. Единичната цена за несвързани клиенти в Съюза е намаляла само с 3 %, което показва известна устойчивост спрямо натиска върху цените, упражняван посредством вноса от Китай. Въпреки това обаче тези цени очевидно са били поддържани за сметка на по-ниски обеми на продажбите и по-ниската рентабилност на тези продажби, тъй като те са намалели с 61 % от 6,7 % през 2008 г. на 2,6 % през ПР.
(516)
На основание изложеното по-горе беше направено заключението, че рязкото нарастване на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно подбиват цените на промишлеността на Съюза, е изиграло решаваща роля за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, като това е попречило на промишлеността на Съюза да се възползва в пълна степен от възстановеното потребление в Съюза.
6.3. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ДРУГИ ФАКТОРИ
6.3.1. ВНОС ОТ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Държава
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Южна Корея
Обем (в тонове)
228 123
226 568
173 935
237 164
Индекс (2008=100)
100
99
76
104
Пазарен дял (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Индекс (2008=100)
100
133
87
112
Ср. цена
901
727
846
903
Индекс (2008=100)
100
81
94
100
Индия
Обем (в тонове)
159 999
149 138
155 384
141 391
Индекс (2008=100)
100
93
97
88
Пазарен дял (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Индекс (2008=100)
100
125
111
95
Ср. цена
932
667
773
824
Индекс (2008=100)
100
72
83
88
Други държави
Обем (в тонове)
249 151
158 461
124 319
167 007
Индекс (2008=100)
100
64
50
67
Пазарен дял (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Индекс (2008=100)
100
85
57
72
Средна цена
951
809
924
955
Индекс (2008=100)
100
85
97
100
Общо за всички трети държави, с изключение на КНР
Обем (в тонове)
637 274
534 167
453 637
545 562
Индекс (2008=100)
100
84
71
86
Пазарен дял (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Индекс (2008=100)
100
112
81
92
Средна цена
929
735
842
898
Индекс (2008=100)
100
79
91
97
Източник:
Евростат
(517)
Докато вносът от КНР е съставлявал 56 % от целия внос в Съюза през ПР, други важни източници на внос са били Република Индия (Индия) (11 %) и Южна Корея (19 %). За разлика от вноса от КНР, вносът от Индия като цяло е намалял с 12 % през разглеждания период, а пазарният му дял се е свил с 5 % въпреки рязкото спадане на средната му цена с 12 %. Вносът от Южна Корея е нараснал само с 4 %, като средната цена е продължила да бъде на същото равнище както през 2008 г. Пазарният дял на вноса от Индия е бил 2,9 % през ПР, а делът на вноса от Южна Корея е бил 4,9 %.
(518)
Другият внос, който съставлява 14 % от общия внос, е намалял с 33 %, а средната му цена е продължила да бъде на същото равнище както през 2008 г.
(519)
Независимо че средната цена на целия друг внос е била под ценовото равнище на промишлеността на Съюза, въздействието на този внос, ако изобщо е налице, може да бъде само незначително. На първо място, Комисията не е получила доказателства, че вносът от други източници е извършван при несправедливи търговски условия. На второ място, за разлика от вноса от Китай, като цяло ценовото равнище на вноса от други основни източници е било по-устойчиво през целия разглеждан период, като това показва, че промишлеността на Съюза може успешно да се конкурира в пазарните сегменти с този внос. На трето място, вносът от други държави в общи линии е намалял в хода на разглеждания период и все още остава на по-ниско равнище и като цяло, и за основните държави износители поотделно. Освен това намаляващият пазарен дял на другия внос потвърждава, че този внос не е могъл да причини вреда на промишлеността на Съюза.
6.3.2. ЕКСПОРТНИ ПОКАЗАТЕЛИ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Износ по данни на Евростат (в тонове)
669 790
612 204
580 477
605 760
Индекс (2008=100)
100
91
87
90
Средна цена (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Индекс (2008=100)
100
88
93
102
Износ на включените в извадката производители от Съюза
53 542
46 516
48 102
46 228
Индекс (2008=100)
100
87
90
86
Средни продажни цени (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Индекс (2008=100)
100
76
91
104
Източник:
Евростат и проверени отговори на въпросника
(520)
По данни на Евростат през разглеждания период общият износ на стоманени продукти с органично покритие от страна на промишлеността на Съюза за трети държави е намалял с 10 %. Средната цена обаче е била сравнително висока и се е повишила с 2 % през разглеждания период. Износът е представлявал 15 % от общото производство в Съюза и с това е спомогнал промишлеността на Съюза да реализира икономии от мащаба и да намали общите производствени разходи. Поради това може да се направи заключението, че не е възможно износната дейност на промишлеността на Съюза да е евентуална причина за съществената вреда.
(521)
Тази обща ситуация намира отражение при износа от включените в извадката производители в Съюза за несвързани клиенти в трети държави. През разглеждания период този износ е намалял с 14 %, но единичната износна цена постоянно е била по-висока (средно с 2 - 14 % в зависимост от годината) от цената в Съюза.
6.3.3. ВНОС ОТ КНР ОТ СТРАНА НА ЖАЛБОПОДАТЕЛИТЕ
(522)
В хода на разследването и след окончателното разгласяване бе изтъкнато, че жалбоподателите (посредством свързаните с тях дружества) сами са извършвали внос на разглеждания продукт от КНР, като се твърди, че този внос е съставлявал 20 - 40 % от общия внос от КНР. Не бяха представени обаче доказателства в подкрепа на това твърдение. В хода на разследването във връзка с тези твърдения посредством разглеждането на проверените данни от включените в извадката производители в Съюза беше установено, че през ПР тези производители са внесли само около 10 000 тона, което до голяма степен съответства на предоставените от жалбоподателя данни. Установено бе, че дружества, свързани с включените в извадката производители в Съюза, са внесли приблизително същия обем, което не е било разгласено в съответствие с член 29 от основния регламент. Заедно тези внесени количества представляват само 2 - 3 % от общия внос от КНР. Поради това не може да бъде направено заключението, че жалбоподателите са внасяли от КНР такива количества и по такъв начин, че да бъде поставено под въпрос собственото им положение на производители в Съюза по член 9, параграф 1, буква а) от основния регламент, или пък да причинят вреда на самите себе си. Поради това този аргумент се отхвърля.
6.3.4. ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ И ПРОДАЖБИ ЗА ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ
(523)
Някои от заинтересованите страни изтъкнаха, че понесената от промишлеността на Съюза вреда е причинена от участието ѝ в стопанската дейност надолу по веригата за производство на строителни материали (например плоскости тип „сандвич“, трапецовидни профили и т.н.), било то пряко или чрез свързани дружества в групите. По-специално беше посочено, че промишлеността на Съюза е предоставяла на свои предприятия надолу по веригата стоманени продукти с органично покритие на по-ниски цени, отколкото на несвързаните предприятия, като по този начин е „субсидирала“ своите предприятия в рамките на групата и им е предоставяла възможност да подбиват цените на конкурентите си в сегмента надолу по веригата.
(524)
Както бе посочено по-горе, средната стойност на вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление на тон е била само с 3 % по-ниска от продажната цена на несвързани клиенти през ПР. Разследването показа, че по всяка вероятност вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление сами са били косвено засегнати от нелоялната конкуренция посредством субсидирания внос. Ако, както се твърди, предприятията надолу по веригата са извлекли ползи, това е щяло да намери отражение в сравнението между цените за продажбите за вътрешно потребление и цените за несвързани клиенти. Поради това този аргумент се отхвърля.
(525)
След окончателното разгласяване CISA заяви отново, че промишлеността на Съюза предоставя на свои свързани предприятия надолу по веригата стоманени продукти с органично покритие на по-ниски цени, като по този начин подбива техните конкуренти надолу по веригата. Не бяха представени обаче доказателства, обосноваващи промяна в заключението на Комисията в съображение 524, т.е. че разликата в цената за свързаните и несвързаните продажби е малка (2 %) и че това не представлява случай на самопричинена вреда.
(526)
Също така CISA оспори данните относно производствените разходи за стоманени продукти с органично покритие и съответно цената на тези продукти за свързаните страни. С оглед на продажните цени за потопени в горещ разтвор галванизирани рулони, суровина за производството на стоманени продукти с органично покритие, CISA твърди, че производствените разходи за тях през ПР не могат да надвишат 900 EUR/тон.
(527)
Първо, не стана ясно до каква степен всички разходи, като например разходите ТОА и разходите за финансиране, са били включени в общите разходи, на които се позовава CISA. Второ, Комисията провери производствените разходи за стоманени продукти с органично покритие на всички включени в извадката производители от Съюза и се убеди, че пълните производствени разходи включват суровините, обработката, покритието, разходи ТОА, разходите за финансиране и т.н.
(528)
След това CISA заяви, че продажбата на стоманени продукти с органично покритие за свързаните страни се извършва на загуба и следователно причинява вреда на промишлеността на Съюза. Това твърдение се основава на сравнение между общите разходи за производство (978 EUR/тон) и средната цена на продажба за свързаните страни (965 EUR/тон).
(529)
Макар и наистина простото математическо сравнение да навежда на мисълта, че продажбите за свързаните страни се извършват на загуба, това би означавало, че промишлеността на Съюза прави същите разходи ТОА и други административни разходи за продажбите си за вътрешно потребление, както и за тези за несвързани клиенти. Както е посочено в съображение 493, продажбите за свързани лица са се извършвали въз основа на метода на надхвърлените разходи и следователно промишлеността на Съюза си е възстановявала разходите по тези продажби.
6.3.5. ИКОНОМИЧЕСКА КРИЗА
(530)
Икономическата криза и нейното въздействие върху строителната промишленост поне частично обяснява свиването на търсенето и натиска върху цените през разглеждания период. Както беше посочено по-горе, през 2009 г. потреблението се е свило с 25 %. От 2010 г. нататък обаче пазарът е започнал да се възстановява и от 2009 г. до края на ПР потреблението се е увеличило с 24 %.
(531)
При анализа на вредата и причинно-следствената връзка обаче беше направена разбивка на пазара за 2009 г. и за последващото възстановяване от 2009 г. до ПР. При анализа на вредата и причинно-следствената връзка беше ясно доказано, че вносът от КНР се е възползвал в пълна степен от възстановяващото се потребление и освен това постоянно е подбивал цените на промишлеността на Съюза - по тази причина, вместо всички участници на пазара да имат еднаква възможност за възстановяване след спада, те са били принудени непрекъснато да се борят за своето оцеляване.
(532)
След крайния срок за коментари по окончателното разгласяване една заинтересована страна обяви закриването на завод в Белгия, както и това, че поради форсмажорни обстоятелства обичайното производство и доставката от други мощности в Белгия срещат трудности. Според заинтересованата страна това показва липса на сигурност на доставките на стоманени продукти с органично покритие в Съюза и е основание да се разреши на вносителите и ползвателите свободно да избират произхода на своите СОП от Съюза и от Китай.
(533)
Тези аргументи се отхвърлят. Предвид на това, че използването на капацитета в Съюза е ниско, тук не става въпрос за проблем при доставките, тъй като промишлеността на Съюза разполага с достатъчен наличен капацитет. Във всеки случай закритите мощности в Белгия не са произвеждали стоманени продукти с органично покритие. Сигурността на доставките е, разбира се, от значение, но предложените в този случай мита нямат за цел да се преустановят доставките на СОП от Китай, а просто да се избегне тези доставки да бъдат предмет на дъмпингов внос на пазара на Съюза.
6.3.6. СТРУКТУРЕН СВРЪХКАПАЦИТЕТ
(534)
Някои от заинтересованите страни изтъкнаха, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза, която се състои от вертикално интегрирани стоманодобивни предприятия, е бил не вносът от КНР, а структурни проблеми на стоманодобивната промишленост в Съюза, като например нейния свръхкапацитет. Беше изтъкнато, че извършеното преди разглеждания период консолидиране на стоманодобивната промишленост е довело до свръхкапацитет, като евентуално претърпяната вреда е била последица от наличието на твърде голям брой производствени мощности.
(535)
Вярно е, че за производството на стоманени продукти с органично покритие е необходим значителен капитал, а постоянните разходи в тази промишленост са относително високи. Същевременно консолидирането на стоманодобивната промишленост, което се извърши преди началото на разглеждания период, не доведе до свръхкапацитет. След леко увеличаване на инсталираната мощност през 2009 г. производственият капацитет на промишлеността е спаднал през 2010 г. и отново през ПР. През ПР инсталираната мощност е била по-ниска от общото потребление на Съюза и ако търсенето през ПР се бе покачило до равнището си от 2008 г. и промишлеността на Съюза беше в състояние да се възползва от това растящо търсене, то използването на капацитета би било около 74 %.
(536)
Отрицателното влияние на свръхкапацитета може да бъде приписано само в малка степен на производителите на стоманени продукти с органично покритие в Съюза. На първо място, разследването показа, че промишлеността на Съюза очевидно е предприела мерки, за да поддържа ефективността си, тъй като производителността се е увеличила с 6 % в целия сектор. На второ място, непрекъснатите инвестиции в производствените линии и гъвкавостта при тяхното използване за производството на други продукти са спомогнали за реализирането на икономии от мащаба и намаляване на постоянните разходи. През разглеждания период във включените в извадката дружества използването на капацитета е намаляло с 18 %, а средните производствени разходи са се увеличили само с 6 %, като това увеличение включва и цените на суровините. Следователно не може да бъде направено заключението, че свръхкапацитетът може да наруши причинно-следствената връзка. Поради това този аргумент се отхвърля.
6.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНАТА ВРЪЗКА
(537)
Бе установено, че е налице съществено увеличение в обема и пазарния дял на субсидирания внос с произход от КНР през разглеждания период, по-специално от 2009 г. до ПР. Бе констатирано също така, че този внос постоянно е подбивал цените, фактурирани от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза, по-специално през ПР.
(538)
Този ръст на обема и пазарния дял на субсидирания внос на ниски цени от КНР е съвпаднал с отрицателните тенденции по отношение на икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Това състояние се е влошило през ПР, когато независимо от възстановяващото се потребление промишлеността на Съюза не е била в състояние да си възвърне загубения пазарен дял и рентабилност. Други финансови показатели, като възвръщаемостта на инвестициите, са останали на равнището си от 2010 г., а заетостта е достигнала най-ниското си равнище.
(539)
Разглеждането на другите известни фактори, които са могли да причинят вреда на промишлеността на Съюза, показа, че тези фактори не са от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(540)
Въз основа на горния анализ, надлежно разграничил и отделил последиците от всички известни фактори за състоянието на промишлеността на Съюза от вредното въздействие на субсидирания износ, се стигна до заключението, че субсидираният внос от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза по смисъла на член 8, параграф 6 от основния регламент.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
7.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(541)
В съответствие с член 31 от основния регламент институциите разгледаха дали, въпреки гореизложените констатации, има убедителни причини за заключението, че не е в интерес на Съюза да предприеме изравнителни мерки. Анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните намесени интереси, включително тези на промишлеността на Съюза, на вносителите и на ползвателите на разглеждания продукт.
7.2. ИНТЕРЕС НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
(542)
Промишлеността на Съюза като цяло е съставена от 22 известни производители, които представляват цялото производство на стоманени продукти с органично покритие в Съюза. Тези производители са установени в различни държави членки на Съюза и наемат пряко повече от 5 400 работници във връзка със сходния продукт.
(543)
Нито един от производителите не възрази срещу започването на разследването. Както се вижда от макроикономическите показатели по-горе, в цялата промишленост на Съюза е отбелязано влошаване на състоянието и отрицателно въздействие на субсидирания внос.
(544)
Промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причинена от субсидирания внос от КНР. Всички показатели за вреда показват негативна тенденция на развитие през разглеждания период. По-специално сериозно са били засегнати показателите за вреда, свързани с финансовите резултати на производителите в Съюза, като рентабилност, паричен поток и възвръщаемост на инвестициите. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза да се влоши допълнително.
(545)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови справедливите условия за търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да изравни цените на стоманените продукти с органично покритие, така че да отразяват разходите по различните компоненти и пазарните условия. Може да се очаква, че налагането на изравнителни мерки ще позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху нейната рентабилност и цялостното ѝ финансово състояние.
(546)
В случай че не бъдат наложени мерки, може да се очакват нови загуби на пазарен дял, а рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение не би могло да се задържи в средносрочен и дългосрочен план. Освен това е вероятно някои отделни производители да бъдат принудени да закрият производствените си мощности, тъй като са отчели загуби през разглеждания период. С оглед на претърпените загуби и високия дял на инвестиции в производството, извършени в началото на разглеждания период, може да се очаква, че повечето производители в Съюза няма да бъдат в състояние да възвърнат своите инвестиции, в случай че не бъдат наложени мерки.
(547)
Поради това бе направено заключението, че налагането на изравнителни мита ще бъде в интерес на промишлеността на Съюза.
7.3. ИНТЕРЕС НА ПОЛЗВАТЕЛИТЕ И ВНОСИТЕЛИТЕ
(548)
Както беше посочено в съображение 14, петима вносители заявиха интерес, но само двама от тях изпратиха отговори на въпросника. От приблизително 100 ползватели, изброени в жалбата, 19 се представиха и заявиха своя интерес от процедурата. Впоследствие десет дружества представиха отговори на въпросника.
(549)
Най-активните ползватели и вносители представиха съвместно писмени становища, а в хода на разследването бяха проведени няколко изслушвания. По-долу е направен анализ на основните им аргументи във връзка с налагането на мерките.
(550)
След окончателното разгласяване бяха получени коментари от страна на вносителите и други заинтересовани страни. Не бяха предоставени обаче нови елементи с изключение на онези, посочени по-долу.
7.3.1. КОНКУРЕНЦИЯ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА
(551)
Ползвателите и вносителите заявиха, че пазарът на стоманени продукти с органично покритие в Съюза не е достатъчно конкурентен и вносът от КНР е бил необходим, така че дружествата, които внасят и използват стоманени продукти с органично покритие, да разполагат с по-добри позиции при воденето на търговски преговори. Също така те изказаха предположението, че промишлеността на Съюза е участвала в олигополни договорености с цел контролиране на пазара. Производителите на Съюза се конкурират на едни и същи пазари и често продават на едни и същи клиенти или взаимно на своите дружества от строителната промишленост. Като се има предвид, че не бяха предоставени доказателства освен единични жалби за трудности при договарянето на цените, както и че наред с петте групи производители в Съюза, които поддържат жалбата, в Съюза извършват дейност още 11 производители на СОП, някои от които са много големи, а също и многообразието на източниците на внос, това твърдение бе отхвърлено.
7.3.2. НЕДОСТИГ НА ДОСТАВКИТЕ
(552)
Ползвателите и вносителите заявиха също, че налагането на мерки по отношение на вноса от Китай би довело до недостиг на стоманени продукти с органично покритие на пазара на Съюза. Като се има предвид описаното по-горе многообразие на източниците за доставка, както и свободният производствен капацитет на промишлеността на Съюза, не може да се счита за вероятно да настъпи такъв недостиг. Поради това този аргумент се отхвърля.
7.3.3. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ИНТЕРЕСА НА ПОЛЗВАТЕЛИТЕ И ВНОСИТЕЛИТЕ
(553)
Десетимата съдействащи ползватели са осъществили 7 % от общия внос от Китай през ПР. Разследването показа, че всички ползватели разполагат с различни източници за доставка. Покупките от КНР са представлявали средно около 15 % от общо направените покупки на стоманени продукти с органично покритие; освен това най-големите обеми са били с източник производителите в Съюза (73 %), а 12 % са били внесени от други трети държави. Тъй като разглежданият продукт е високо стандартизиран, значението на обвързаността на клиентите е по-скоро относително - когато става въпрос за качеството на продукта, както ползвателите, така и вносителите могат много лесно да сменят източника за доставки.
(554)
Разследването показа, че всички съдействащи ползватели с изключение на един са отчели рентабилност в сектора, в който се използва разглежданият продукт, като през ПР тяхната рентабилност е варирала между 1 % и 13 % в зависимост от дружеството. Рентабилността на тези предприятия не е зависела в значителна степен от вноса на разглеждания продукт от КНР.
(555)
Въз основа на предоставените от ползвателите отговори на въпросника беше оценено възможното въздействие на предлаганите мерки. Дори да се предположи, че ще настъпи малко вероятното най-неблагоприятно развитие за съдействащите ползватели, т.е. те да не могат да предадат повишението на цените и да бъдат задължени да внасят от КНР същите обеми, както през ПР, въздействието на равнището на митата върху техните производствени разходи би се изразило в повишение между 1 % и 5 %, а върху рентабилността - с намаляване с 1 - 2,8 процентни пункта за по-голямата част от вноса и с около 4 процентни пункта за вноса с налагането на остатъчно мито. По-вероятно обаче е въздействието да бъде в много по-малка степен от описаното. Вносът от КНР представлява по-скоро малка част от стопанската дейност на ползвателите и може да се очаква, че увеличението на цените вследствие на изравнителните мерки ще бъде сравнително лесно предадено. Освен това поради това, че много от производителите в Съюза разполагат със значителни алтернативни източници на внос, по отношение на които не се прилагат мерки, като например Индия и Южна Корея, очаква се, че цените на пазара след налагането на мерките ще отразят и тези фактори.
(556)
През ПР двамата съдействащи вносители са осъществили около 6 % от общия внос от КНР, като точният обем не е могъл да бъде разгласен в съответствие с член 29 от основния регламент. Подобно на ползвателите, вносителите също са продължавали да разполагат с различни източници за доставка наред с КНР. Освен това беше установено, че е възможно рентабилността на вносителите да бъде засегната в по-голяма степен от мерките, отколкото рентабилността на ползвателите, ако те продължават да внасят по същата схема, както през ПР. На практика обаче в качеството си на търговци вносителите имат склонност да проявяват дори по-голяма гъвкавост, отколкото ползвателите, и е много вероятно те първи да започнат да използват алтернативни източници за доставка.
(557)
Част от ползата, която извличат ползвателите и вносителите от вноса от Китай, всъщност произтича от практикуваната от китайските износители нелоялна ценова дискриминация и е възможна поради нея, а не поради естествено конкурентно предимство. Поради това възстановяването на равните възможности на пазара на Съюза посредством коригиране на произтичащото от субсидирания внос нарушаване на търговията всъщност ще предостави възможност на пазара на СОП отново да бъдат налице здравословни, основани на пазарната икономика динамични процеси и ценови тенденции, без същевременно да се поставят в неблагоприятно положение други участници (ползватели, производители и крайни потребители), които не могат да реализират непосредствена полза от субсидирания внос.
7.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ИНТЕРЕСА НА СЪЮЗА
(558)
С оглед на гореизложеното бе направено заключението, че въз основа на наличната информация във връзка с интереса на Съюза не съществуват убедителни доводи срещу налагането на мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. РАВНИЩЕ НА ОТСТРАНЯВАНЕ НА ВРЕДАТА
(559)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
(560)
За определянето на нивото на тези мерки бяха взети под внимание установеният процент на субсидията и размерът на митото, необходимо за отстраняване на вредата, претърпяна от промишлеността на Съюза.
(561)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. Счита се, че за основа на печалбата, която би могла да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос, следва да се приеме 2008 г., когато вносът от Китай е бил по-слабо разпространен на пазара на Съюза. Затова беше прието, че процент на печалбата в размер на 6,7 % от оборота би могъл да се счита за целесъобразен минимум, който промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при отсъствието на вредоносно субсидиране.
(562)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена чрез прибавяне на гореспоменатия процент на печалбата от 6,7 % към производствените разходи.
(563)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено въз основа на сравнение на среднопретеглената цена на вноса на съдействащите производители износители в КНР, надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, с невредоносната цена на промишлеността на Съюза в рамките на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса на сравнените видове.
(564)
След окончателното разгласяване заинтересованите страни оспориха използването на референцията 6,7 % като целева печалба на промишлеността на Съюза и избора на 2008 г. като представителна година за рентабилност. Твърдението обаче, че реализираната през 2008 г печалба от страна на промишлеността на Съюза е била повлияна от финансовата криза, което превръща 2008 г. в изключителна, изглежда сочи към аргумента, че реализираната през 2008 г. печалба е по-ниска от онази, която се очаква от промишлеността през нормална година. Този аргумент се отхвърля, тъй като няма предоставени доказателства относно това, каква би била печалбата на промишлеността на Съюза през 2008 г., ако не бе имало финансова криза.
(565)
Заинтересованите страни изтъкнаха също и факта, че обемът на вноса от Китай е достигнал най-ниското си равнище през 2009 г., а не през 2008 г. Предвид на това обаче, че промишлеността на Съюза не е реализирала печалби през 2009 г., е невъзможно данните от 2009 г. да бъдат определени за целева печалба на промишлеността на Съюза.
(566)
CISA изтъкна освен това, че печалбата от несвързани клиенти през 2008 г. не би могла да се използва за целева печалба, тъй като през тази година се наблюдават най-големите разлики в цените на продажбите на свързани и несвързани клиенти. Аргументът бе отхвърлен, тъй като разликата в цените не е релевантна при изчисляването на печалбата от продажбите на несвързани клиенти.
(567)
След това CISA предложи целевата печалба от продажбите на стоманени продукти с органично покритие на несвързани лица в Съюза да се основава на средната обща печалба на мултинационалното дружество ArcelorMittal за годините 2010 и 2011. Това предложение бе отхвърлено, тъй като не бе счетено за достоверен източник за печалбите по отношение на стоманените продукти с органично покритие в Съюза в отсъствие на дъмпингов внос, защото е очевидно, че печалбата, реализирана от цялата група ArcelorMittal на световно равнище, не е представителна за печалбата от продажбите на стоманени продукти с органично покритие в Съюза.
(568)
Една от заинтересованите страни оспори използваната от Комисията методология за изчисляване на маржа на подбиване. Това оспорване обаче бе основано на погрешното схващане, че Комисията е изчислила маржа на подбиване чрез изваждането на средната печалба на промишлеността на Съюза през ПР (2,6 %) от пазарната цена за достигане до прага на рентабилност (т.е. цена, която би довела до нулева печалба) и след това е добавила целевата печалба към въпросния праг на рентабилност.
(569)
Маржът на подбиване е изчислен от Комисията чрез добавяне на целевата печалба към производствените разходи за всеки вид продукт. Предложената от тази заинтересована страна методология е погрешна, тъй като средната печалба от 2,6 % не е била автоматично постигана при всяка продажба на всеки модел от всички дружества, чиито данни са били използвани.
(570)
Една от заинтересованите страни оспори също изчисленията на Комисията по отношение на вредата. Предвид на това, че въпросната страна не е имала пълен достъп до данните, използвани от Комисията за изчисляване на маржа на вредата, тя се е опитала да извърши тези изчисления от своя страна въз основа на разбирането си за разликата в пазарните цени на субстратите с алуминиево-цинково покритие и субстратите с цинково покритие, която според нея е възлязла на 50 USD за тон. Това „преизчисляване“ въз основа на непълни данни е довело до по-нисък марж на вредата, отколкото маржа, изчислен и разгласен от Комисията.
(571)
Техните аргументи бяха отхвърлени, тъй като заявената разлика в цените не бе потвърдена при анализа на цялостните данни от производителите износители и от промишлеността на Съюза. Следователно трябва да се подчертае, че използваните от заинтересованата страна данни са били непълни и поради това недостоверни при възпроизвеждането на изчисленията на Комисията по отношение на вредата.
8.2. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
(572)
С оглед на направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР на равнището на установения процент на субсидията или маржа на вредата, което от двете е по-ниско, в съответствие с правилото за по-ниското мито. В конкретния случай митническата ставка следва да бъде определена съответно на равнището на установения процент на субсидиите. Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията (%)
Марж на вредата (%)
Изравнително мито (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Други съдействащи дружества
26,8
43,0
26,8
Остатъчно мито
44,7
58,3
44,7
(573)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички останали дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от засегнатата държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително и от субектите, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и подлежат на обмитяване по ставката, приложима за „всички останали дружества“.
(574)
Всяко искане за прилагането на индивидуална ставка на изравнително мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство и продажби), следва да бъде отправено до Комисията (104), с цялата съответна информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, вътрешните продажби и износа, произтекли във връзка с тази промяна в наименованието или тази промяна в структурите за производство и продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, към които се прилагат индивидуални митнически ставки.
(575)
За да се обезпечи правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказващите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през ПР,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие, т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“, от вида, който се използва в строителството и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, както и с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече), класирани понастоящем в кодове по КН ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (кодове по ТАРИК 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 и 7226997091) с произход от Китайската народна република.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co,.Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Всички останали дружества
44,7
B999
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 215/2013
(2013. gada 11. marts),
ar ko nosaka kompensācijas maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 15. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. PROCEDŪRAS SĀKŠANA
(1)
Eiropas Komisija ("Komisija") 2012. gada 22. februārī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2) ("paziņojums par procedūras sākšanu"), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas ("ĶTR" jeb "attiecīgā valsts") izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu importu Savienībā.
(2)
Antisubsidēšanas procedūra tika sākta pēc EUROFER ("sūdzības iesniedzējs") 2012. gada 9. janvārī iesniegtas sūdzības to ražotāju vārdā, kuri šajā gadījumā ražo vairāk par 70 % no tādu konkrētu tērauda izstrādājumu kopējās produkcijas Savienībā, kas pārklāti ar organisku pārklājumu. Sūdzībā bija ietverti prima facie pierādījumi par minētā ražojuma subsidēšanu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, ko uzskatīja par pietiekamu, lai pamatotu procedūras sākšanu.
(3)
Pirms procedūras sākšanas un saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu Komisija paziņoja ĶTR valdībai ("ĶV"), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka subsidētais konkrētu ĶTR izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu imports rada būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. ĶV tika uzaicināta apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. ĶV pieņēma piedāvājumu apspriesties, un apspriedes notika. Apspriežu laikā neizdevās panākt abpusēju vienošanos par risinājumu. Tomēr tika pienācīgi ņemtas vērā ĶV iestāžu piezīmes attiecībā uz sūdzībā izteiktajiem apgalvojumiem par to, ka shēmas nav kompensējamas. Pēc apspriedēm no ĶV tika saņemta informācija.
1.2. ANTIDEMPINGA PROCEDŪRA
(4)
Eiropas Komisija 2011. gada 21. decembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), informēja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu ĶTR izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu importu Savienībā.
(5)
Komisija 2012. gada 20. septembrī ar Regulu (ES) Nr. 845/2012 (4) piemēroja pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu ĶTR izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu importam.
(6)
Kaitējuma analīze, kas veikta šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā un vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā, ir identiska, jo Savienības ražošanas nozares definīcija, nozari pārstāvošie Savienības ražotāji un izmeklēšanas periods abās izmeklēšanās ir vienādi. Tāpēc piezīmes par kaitējuma aspektiem, kas izteiktas kādā no minētajām procedūrām, tika ņemtas vērā abās procedūrās.
1.3. PROCEDŪRĀ IESAISTĪTĀS PERSONAS
(7)
Par procedūras sākšanu Komisija oficiāli paziņoja sūdzības iesniedzējiem, citiem zināmajiem Savienības ražotājiem, zināmajiem ražotājiem-eksportētājiem ĶTR, importētājiem, tirgotājiem, lietotājiem, piegādātājiem un attiecīgajām zināmajām apvienībām, kā arī ĶTR pārstāvjiem. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu.
(8)
Ņemot vērā ražotāju-eksportētāju, Savienības ražotāju un nesaistīto importētāju acīmredzami lielo skaitu, visi zināmie ražotāji-eksportētāji un nesaistītie importētāji tika aicināti pieteikties Komisijā un, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, sniegt pamatinformāciju par savu darbību, kas no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim veikta saistībā ar attiecīgo ražojumu. Minētā informācija tika pieprasīta saskaņā ar pamatregulas 27. pantu, lai Komisija varētu nolemt, vai ir jāveic atlase, un vajadzības gadījumā izveidotu izlasi. Notika arī apspriešanās ar ĶTR iestādēm.
(9)
Sākotnēji 19 ražotāji-eksportētāji/ražotāju-eksportētāju grupas no Ķīnas sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no ražotājiem-eksportētājiem, un saskaņā ar pamatregulas 27. pantu Komisija sākotnēji ierosināja izveidot izlasi no trim ražotājiem-eksportētājiem/ražotāju-eksportētāju grupām. Tomēr viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem atteicās sadarboties. Vēlāk to aizstāja ar ražotāju-eksportētāju, kas nodrošināja nākamo lielāko eksporta pārdevumu apjomu uz Savienību. Pēc paziņojuma arī šis ražotājs-eksportētājs atteicās sadarboties.
(10)
Lai turpmāk nekavētu izmeklēšanu, tika nolemts izlasē iekļaut tikai divas ražotāju-eksportētāju grupas ar vislielāko eksporta apjomu uz Savienību, t. i., Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd. un ar to saistītos uzņēmumus un Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd. un ar to saistītos uzņēmumus. Šo divu ražotāju-eksportētāju grupu izlase ir pamats subsidēšanas līmeņa noteikšanai šīm grupām un visiem ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, kā noteikts pamatregulas 15. panta 2. un 3. punktā.
(11)
Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu norādīja, ka tā ir provizoriski izveidojusi Savienības ražotāju izlasi. Minētajā izlasē bija iekļauti seši Savienības ražotāji, par kuriem Komisijai bija zināms, ka tie ražo līdzīgu ražojumu, un kuri bija atlasīti pēc tādiem kritērijiem kā pārdošana, produkcijas apjoms, lielums un ģeogrāfiskā atrašanās vieta Savienībā. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju saražotā produkcija veidoja 46 % no Savienības produkcijas un 38 % no Savienības pārdošanas apjoma. Turklāt ieinteresētās personas paziņojumā par procedūras sākšanu bija aicinātas darīt zināmu savu viedokli par provizorisko izlasi. Viens no Savienības ražotājiem paziņoja, ka nevēlas tikt iekļauts izlasē, un to izlasē aizstāja ar nākamo lielāko ražotāju.
(12)
Pieci nesaistīti importētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Tā kā to importētāju skaits, kuri sadarbojās, bija neliels, atlasi vairs neuzskatīja par nepieciešamu.
(13)
Komisija nosūtīja anketas ĶTR pārstāvjiem, abiem izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem ĶTR, 14 citiem ražotājiem-eksportētājiem ĶTR, kuri to pieprasīja, sešiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, pieciem importētājiem Savienībā, kuri sadarbojās, un zināmajiem lietotājiem.
(14)
Atbildes tika saņemtas no ĶTR pārstāvjiem, deviņiem ražotājiem-eksportētājiem un ar tiem saistītiem uzņēmumiem ĶTR, sešiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, diviem nesaistītiem importētājiem un desmit lietotājiem.
(15)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumus veica šādas valsts iestādes un uzņēmumu telpās:
a)
Ķīnas Tautas Republikas valdība:
-
Ķīnas Tirdzniecības ministrija (Pekina, Ķīna).
b)
Ražotāji Savienībā:
-
ArcelorMittal Belgium(Beļģija) un ar to saistītais pārdošanas uzņēmums ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA(Luksemburga);
-
ArcelorMittal Poland (Polija);
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG (Vācija);
-
voestalpine Stahl GmbH un voestalpine Stahl Service Center GmbH (Austrija);
-
Tata Steel Maubeuge SA (iepriekš zināms kā Myriad SA) (Francija);
-
Tata Steel UK Ltd.(Apvienotā Karaliste).
c)
Ražotāju-eksportētāju grupas (un saistītie uzņēmumi) ĶTR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd. un ar to saistītie uzņēmumi: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd., Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd., Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd. un Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd. un ar to saistītais uzņēmums Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd.
d)
Importētāji Savienībā:
-
ThyssenKrupp Mannex (Vācija);
-
Macrometal (Hamburga, Vācija).
(16)
Pēc tam visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata gatavojas ieteikt noteikt galīgos kompensācijas maksājumus konkrētu ĶTR izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu importam ("galīgie konstatējumi"). Tika noteikts termiņš, kurā visas personas varēja sniegt piezīmes par galīgajiem konstatējumiem.
(17)
Piezīmes, ko iesniedza ieinteresētās personas, tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
1.4. IZMEKLĒŠANAS PERIODS UN ATTIECĪGAIS PERIODS
(18)
Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz periodu no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim ("izmeklēšanas periods" jeb "IP"). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz periodu no 2008. gada 1. janvāra līdz IP beigām ("attiecīgais periods").
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS
(19)
Paziņojumā par procedūras sākšanu minētais ražojums, uz ko attiecas izmeklēšana, ir konkrēti ar organisku pārklājumu pārklāti tērauda izstrādājumi (OTI), t. i., neleģēta un leģēta tērauda (izņemot nerūsējošā tērauda) plakani velmējumi, kas ir krāsoti, lakoti vai pārklāti ar plastmasu vismaz no vienas puses, izņemot tā dēvētos daudzslāņu paneļus, ko izmanto būvniecībā un kas sastāv no divām ārējām metāla loksnēm ar izolācijas materiāla stabilizējošo vidējo slāni, kurš iestiprināts starp tām, un izņemot izstrādājumus ar cinka putekļu galīgo pārklājumu (krāsa ar augstu cinka koncentrāciju, kurā cinka ir ne mazāk kā 70 % no masas).
2.2. PIEPRASĪJUMI PAR IZSTRĀDĀJUMU IZSLĒGŠANU
(20)
Ķīnas Dzelzs un tērauda apvienība, divi importētāji un divi lietotāji ierosināja izslēgt piecus izstrādājumu veidus. Šie pieprasījumi tika saņemti un analizēti:
2.2.1. OTI AR METĀLISKU HROMA VAI ALVAS PĀRKLĀJUMU
(21)
Viens OTI lietotājs iesniedza prasību izslēgt no attiecīgā izstrādājumu klāsta OTI ar substrātu ar metālisku hroma vai alvas pārklājumu. Izmeklēšanā ir secināts, ka metāliskais hroma vai alvas pārklājums padara šā veida izstrādājumus fizikāli un tehniski atšķirīgus no OTI, uz ko attiecas izmeklēšana. Turklāt OTI ar substrātu ar metālisku hroma vai alvas pārklājumu izmanto gandrīz tikai pārtikas iepakojuma ražošanā un kabeļu rūpniecībā. Visbeidzot, Savienības ražošanas nozares pārstāvji paskaidroja, ka nav paredzējuši minēto ražojuma veidu iekļaut šajā izmeklēšanā. Šo iemeslu dēļ OTI ar substrātu ar metālisku hroma vai alvas pārklājumu nav iekļauts attiecīgajā izstrādājumu klāstā.
2.2.2. ORGANISKĀS UN NEORGANISKĀS KARSTI VELMĒTAS PLĀKSNES AR AIZSARGGRUNTĒJUMU
(22)
Šo pieprasījumu noraidīja, jo minētos izstrādājumus šajā izmeklēšanā neklasificē ar KN kodiem. Krāsojums vai pārklājums kalpo tikai aizsardzībai pret rūsu, tādēļ to klasificē ar KN kodu 7208 nevis ar KN kodu 7210. Organiskās un neorganiskās karsti velmētas plāksnes ar aizsarggruntējumu nav iekļautas izstrādājumu klāstā un attiecīgi nevar tikt svītrotas no tā.
2.2.3. OTI AR SUBSTRĀTA BIEZUMU NO 0,6 MM LĪDZ 2,0 MM
(23)
CISA un divi importētāji pieprasīja izslēgt OTI ar substrāta biezumu no 0,6 mm līdz 2,0 mm, kas veido 5-10 % importa no Ķīnas, apgalvojot, ka tiešā konkurence ir tikai starp Ķīnas eksportu un Savienības ražošanas nozares OTI produkciju ar substrāta biezumu no 0,25 mm līdz 0,6 mm.
(24)
Pieprasījumu noraidīja, jo abi Ķīnas eksportētāji un Savienības ražošanas nozare ražo un tirgo OTI ar substrāta biezumu no 0,6 mm līdz 2,0 mm, tādējādi šie ražojumi viennozīmīgi konkurē savā starpā. Pierādījumi, ka OTI ar substrāta biezumu no 0,6 mm līdz 2,0 mm nekonkurē ar OTI ar substrāta biezumu mazāk par 0,6 mm un ka tādējādi tas būtu atšķirīgs ražojuma veids, netika sniegti. OTI ar substrāta biezumu mazāk vai vairāk par 0,6 mm ir tās pašas fizikālās un tehniskās pamatīpašības un tas pats lietojuma pamatveids, tādējādi tie ir vienādi ražojumi.
2.2.4. OTI AR ALUMĪNIJA UN CINKA SAKAUSĒJUMA PĀRKLĀJUMA SUBSTRĀTU
(25)
Šie divi importētāji apgalvoja, ka tikai četriem Savienības ražotājiem ir licence ražot šo izstrādājuma veidu un ka tikai viens uzņēmums to faktiski ražoja. Turklāt tie apgalvoja, ka šis izstrādājums ražojuma īpašību ziņā atšķiras no OTI ar cinka pārklājumu.
(26)
Pieprasījums tika noraidīts, jo abi ražojuma veidi ir savstarpēji aizstājami un to lietojumi pārklājas; turklāt vismaz divi Savienības ražotāji, kas sadarbojās, izmeklēšanas periodā ražoja šo izstrādājuma veidu. Jānorāda, ka viens Ķīnas ražotājs-eksportētājs, kas sadarbojās, izmeklēšanas periodā eksportēja šo ražojuma veidu uz Savienību.
2.2.5. OTI AR CINKA SAKAUSĒJUMA PĀRKLĀJUMA SUBSTRĀTU
(27)
Šis pieprasījums tika noraidīts, jo pretēji viena lietotāja apgalvojumam vairāki Savienības ražotāji šo izstrādājumu ir ražojuši un pārdevuši nozīmīgos daudzumos, un tam ir tās pašas fizikālās un tehniskās pamatīpašības un tas pats lietojuma pamatveids kā citiem OTI veidiem.
2.3. PIEPRASĪJUMS PAR RAŽOJUMA IEKĻAUŠANU
(28)
Viena apvienība pieprasīja, lai OTI ar metālisku hroma vai alvas pārklājumu, ko klasificē saskaņā ar TARIC kodiem 7210122010 un 7210500010, iekļautu izstrādājumu klāstā. Šo pieprasījumu noraidīja, jo minētie kodi netika iekļauti sākotnējā sūdzībā, un ražojumiem, uz kuriem attiecas šie kodi, ir atšķirīgas fizikālās un tehniskās īpašības no ražojumiem, uz kuriem attiecas sūdzība.
2.4. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS
(29)
Tā kā tika apstiprināts izslēgšanas pieprasījums attiecībā uz OTI ar metālisku hroma vai alvas pārklājumu (skat. 21. apsvērumu), attiecīgo ražojumu klāstu groza, ievērojot šo izslēgšanu.
(30)
Tāpēc attiecīgais ražojums ir konkrēti ar organisku pārklājumu pārklāti tērauda izstrādājumi (turpmāk "OTI"), t. i., neleģēta un leģēta tērauda (izņemot nerūsējošā tērauda) plakani velmējumi, kuri ir krāsoti, lakoti vai pārklāti ar plastmasu vismaz no vienas puses, izņemot tā dēvētos daudzslāņu paneļus, ko izmanto būvniecībā un kas sastāv no divām ārējām metāla loksnēm ar izolācijas materiāla stabilizējošo vidējo slāni, kurš iestiprināts starp tām, un izņemot ražojumus ar cinka putekļu galīgo pārklājumu (krāsa ar augstu cinka koncentrāciju, kurā cinka ir ne mazāk kā 70 % no masas), kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 un kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā (turpmāk "attiecīgais ražojums").
2.5. LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
(31)
Izmeklēšanā ir pierādīts, ka OTI, ko ražo un Savienībā pārdod Savienības ražošanas nozare, OTI, ko ražo ĶTR un pārdod ĶTR vietējā tirgū, un OTI, ko no ĶTR importē Savienībā, piemīt vienas un tās pašas fizikālās un ķīmiskās pamatīpašības un tam ir viens un tas pats tiešā lietojuma pamatveids. Tāpēc šos ražojumus uzskata par līdzīgiem pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. IEVADPIEZĪMES
(32)
Gan ĶV, gan izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji-eksportētāji sniedza atbildes uz anketas jautājumiem un piekrita apmeklējumiem uz vietas, ko veic, lai pārbaudītu atbildes.
(33)
Izanalizējusi ĶV atbildes uz anketas jautājumiem, Komisija nosūtīja tai vēstuli par nepilnībām un divas pirmspārbaudes vēstules. Komisija atvēlēja ĶV pietiekamu laiku argumentu sagatavošanai un iesniegšanai, kad tas tika prasīts pamatoti. ĶV tika piešķirti ievērojami termiņu pagarinājumi, t. i., 20 dienu pagarinājums atbilžu sniegšanai uz anketas jautājumiem, un tādējādi galīgais termiņš atbilžu sniegšanai uz anketas jautājumiem bija 57 dienas un atbildes sniegšanai uz vēstuli par nepilnībām - 25 dienas.
(34)
Atbildēs uz anketas jautājumiem, vēstulēm par nepilnībām un dažādos citos argumentos ĶV sniedza atbildi tikai par shēmām, ko izmanto izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji, un apgalvoja, ka neesot pamata pieprasījumiem atbildēt uz jautājumiem par iespējamajām subsīdiju shēmām, kas pieejamas arī izlasē neiekļautiem ražotājiem vai ražotājiem, kas nav pieteikušies.
(35)
Komisija cieņpilni nepiekrita šai pieejai un paskaidroja ĶV, ka anketas mērķis, kas nosūtīta ĶV, ir nodrošināt Komisijai iespēju iegūt informāciju par tērauda, kas pārklāts ar organisku pārklājumu, rūpniecības nozares subsidēšanu Ķīnā un noskaidrot, ciktāl tiek subsidēts attiecīgā izstrādājuma imports Savienībā. Komisija informēja ĶV, ka ir vajadzīga plašāka informācija par subsidēšanas apjomu, lai novērstu sekas, ko rada jebkāda tādu eksportētāju nozīmīga nesadarbošanās, par kuriem tiek apgalvots, ka tie saņēma ieguvumu no konkrētām subsīdiju shēmām, ko neizmanto izlasē iekļautie uzņēmumi vai uzņēmumi, kuri sadarbojas, un lai atbildētu uz iespējamiem individuālas pārbaudes pieprasījumiem, ko iesniedz ražotāji-eksportētāji, kuri sadarbojas. Tomēr ĶV nemainīja savu nostāju un nesniedza informāciju par lielāko daļu no pārējām subsīdiju shēmām, kas norādītas sūdzībā, bet ko neizmanto izlasē iekļautie uzņēmumi.
(36)
Pirms pārbaudes apmeklējumiem uz vietas ĶV lūdza Komisiju rakstiski sniegt papildinformāciju un jo īpaši iesniegt visu to jautājumu sarakstu, kurus iecerēts uzdot pārbaudes apmeklējuma laikā, un to valdības iestāžu sarakstu, kas iecerējušas piedalīties apmeklējumā uz vietas. Tā kā tas netika izdarīts, tika apgalvots, ka ĶV "ir atstāta neziņā par to, kas bija jāsagatavo vai ko varētu gaidīt pārbaudes laikā" un ka pirmspārbaudes vēstulē "noteikti nav nekādas norādes par to, ko Komisija ir faktiski iecerējusi pārbaudīt [. .]".
(37)
Komisija nevarēja izpildīt ĶV lūgumu. Šajā saistībā jānorāda, ka Komisija ir izpildījusi visus pamatregulas 26. panta būtiskos nosacījumus. ĶV tika nosūtīta sīki izstrādāta pirmspārbaudes vēstule, kurā apstiprināta pārbaudes darba kārtība (dienas un katrā pārbaudes dienā apspriežamo shēmu grupas) un prasīta par attiecīgajām shēmām atbildīgo iestāžu un ĶV argumentu sagatavošanā iesaistīto amatpersonu klātbūtne. Pirms pārbaudes apmeklējuma uz vietas Komisija arī paskaidroja, ka tikai ĶV var norādīt iestādes, kas atbild par shēmām, uz kurām attiecas izmeklēšana, un amatpersonas, kas ir vispiemērotākās, lai piedalītos pārbaudē un atbildētu uz jautājumiem. Attiecībā uz konkrēto jautājumu sarakstu Komisija paskaidroja, ka ES tiesību akti (un arī PTO prasības) šādu sarakstu neparedz un ka šīs izmeklēšanas mērķis ir pārbaudīt ĶV atbildes uz anketas jautājumiem un attiecīgos papildargumentus, tāpēc pārbaude notiks atbilstoši šo dokumentu struktūrai. Komisija norādīja, ka tā arī centīsies iegūt un precizēt papildinformāciju, kas vajadzīga notiekošajai procedūrai, bet precīzi jautājumi šajā saistībā būs atkarīgi no ĶV atbildēm par tās sniegto atbilžu sākotnējo pārbaudi. Pirms pārbaudes apmeklējuma uz vietas ĶV tika arī paskaidrots, ka atteikšanās sniegt vajadzīgo informāciju vai palīdzēt izmeklēšanas iestādei pārbaudīt informāciju un datus, ko uzskata par vajadzīgiem procedūrai, var būtiski kaitēt izmeklēšanas procesam. ĶV tika arī atgādināts par pamatregulas 28. panta noteikumu sekām.
(38)
Veicot pārbaudes apmeklējumu uz vietas Ķīnas Tirdzniecības ministrijā Pekinā, Komisija atbilstoši pamatregulas 11. un 26. panta noteikumiem centās pārbaudīt sniegto informāciju, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kas tika izmantoti ĶV atbildes sagatavošanai. To darot, Komisija sākotnēji secināja, ka informācijas trūkums un pieejamie apliecinošie dokumenti neļauj pienācīgi pārbaudīt uz anketas jautājumiem sniegtās atbildes. Turklāt atsevišķa informācija vispār netika sniegta, lai gan tā tika īpaši prasīta, un uz dažiem jautājumiem vienkārši netika atbildēts. Attiecīgi ĶV tika informēta par nesadarbošanās sekām saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu.
(39)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija uzliek tai nepamatotu slogu un anketā un vēlāk nosūtītajā vēstulē par nepilnībām ir pieprasījusi nebūtisku un nevajadzīgu informāciju.
(40)
Jānorāda, ka Komisija prasīja tikai to informāciju par sūdzībā izteiktajiem apgalvojumiem, ko uzskata par nepieciešamu reprezentatīva konstatējuma izdarīšanai, un arī turpmāk izmeklēšanas procesā konsekventi prasīja tos pašus datus un informāciju un aicināja ĶV izskaidrot iesniegto informāciju un tās ietekmi uz shēmām, uz kurām attiecas izmeklēšana. Citiem vārdiem sakot, Komisija pieprasīja vien informāciju, kas bija vajadzīga, lai novērtētu subsidēšanas esamību un tās līmeni, kas nodrošināts attiecīgajam ražojumam saskaņā ar pārējām subsīdiju shēmām, par kurām apgalvots sūdzībā. Šāda veida informācija ļautu pienācīgi novērtēt subsidēšanas apmēru, kas nodrošināts atbilstoši pārējām izmeklēšanā ietvertajām subsīdiju shēmām, kas pieejamas ražotājiem-eksportētājiem, kas nesadarbojās. Tā kā ne ĶTR pārstāvji, ne ražotāju-eksportētāju pārstāvji, kas nesadarbojās, nesniedza informāciju, kas bija vajadzīga, lai noteiktu, vai pārējās subsīdiju shēmas bija pieejamas ražotājiem-eksportētājiem, kas nesadarbojās, Komisija, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem faktiem, secināja, ka pārējās iespējamās subsīdiju shēmas tik tiešām bija pieejamas citiem ražotājiem-eksportētājiem, kas nesadarbojās, un, izmantojot labākos pieejamos faktus, aprēķināja tādu ieguvumu summas, kas izriet no šīm shēmām.
3.2. INDIVIDUĀLA PĀRBAUDE
(41)
Individuālas pārbaudes pieprasījumus atbilstoši pamatregulas 27. panta 3. punktam iesniedza divi ražotāji-eksportētāji, kas sadarbojās, t. i., Union Steel China (Union Steel) un Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Nebija iespējams izpildīt abu uzņēmumu individuālas pārbaudes pieprasījumus, jo, ņemot vērā iespējamo subsīdiju shēmu lielo skaitu un to, ka antisubsidēšanas izmeklēšana ir laikietilpīgs process, tas būtu pārlieku apgrūtinoši un varētu traucēt izmeklēšanas savlaicīgu pabeigšanu.
(42)
Tomēr Union Steel jau bija individuāli pārbaudīts vienlaicīgi notiekošajā antidempinga izmeklēšanā, un attiecīgi šim uzņēmumam tika aprēķināts individuāls kaitējuma apmērs.
(43)
Tā kā ĶV sniedza atbildes tikai par shēmām, ko izmantoja izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji, kā paskaidrots iepriekš 34. apsvērumā, bija praktiski neiespējami analizēt dažas no subsīdiju shēmām, ko Union Steel, iespējams, izmantoja. Tādējādi, pamatojoties uz pieejamiem faktiem atbilstoši pamatregulas 28. pantam, uz šo uzņēmumu tika attiecināta vidējā subsīdijas likme, kas piemērojama citiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās.
3.3. KONKRĒTĀS SHĒMAS
(44)
Pamatojoties uz sūdzībā ietverto informāciju, Komisija pieprasīja informāciju par šādām shēmām, par kurām tika apgalvots, ka valsts iestāde ar tām piešķir subsīdijas.
I)
Valdības preču un pakalpojumu nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo (Less than Adequate Remuneration, LTAR)
-
Izejvielu nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo: karsti velmēts un auksti velmēts tērauds;
-
Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo;
-
Programmas ūdens piegādei par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo;
-
Programma elektroenerģijas piegādei par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo;
-
Programma, kas paredz nodrošināt elektroenerģiju un ūdeni par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo, Dzjansu provincē;
-
Dažādu izejvielu nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo;
II)
Preferenciāli aizdevumi un procentu likmes OTI rūpniecībai;
III)
Ar pašu kapitālu saistītas programmas
-
"Parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumi;
-
Pašu kapitāla ieguldījumi;
-
Nesamaksātas dividendes;
IV)
Ienākuma un citi tiešie nodokļi
-
Nodokļu politika pētniecības un izstrādes izdevumu atskaitīšanai;
-
Nodokļu atvieglojumi centrālajiem un rietumu reģioniem;
-
Ienākuma nodokļa atlaide vietēji izgatavota ražošanas aprīkojuma iegādei;
-
Preferenciāla nodokļu politika uzņēmumiem, kas ir atbalstāmi kā augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi;
-
Ienākuma nodokļa atvieglojumi uzņēmumiem, kas iesaistīti visaptverošā līdzekļu izmantošanā ("īpašas izejvielas");
-
Nodokļu atlaide attiecībā uz īpaša aprīkojuma iegādi;
-
Preferenciāla ienākuma nodokļa politika uzņēmumiem ziemeļaustrumu reģionā;
-
Atbrīvojums no ienākuma nodokļa ieguldījumiem vietējo tehnoloģiju atjaunošanā;
-
Dažādas vietējo nodokļu atlaides (Šaņdunas province, Čuncjinas pilsēta, Guansji Džuanu reģions, nodokļu privilēģijas centrālo un rietumu reģionu attīstībai);
-
Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem;
-
"Two free, three half" nodokļu atbrīvojumi produktīviem ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem (ĀIU);
-
Vietējās ienākuma nodokļa atbrīvojuma un samazināšanas programmas produktīviem ĀIU;
-
Ienākuma nodokļa atlaide ĀIU, kas iegādājas vietēji izgatavotu aprīkojumu;
-
Ienākuma nodokļa subsīdijas ĀIU, pamatojoties uz ģeogrāfisko atrašanās vietu;
V)
Netiešās nodokļu un importa tarifu programmas
-
Importa tarifu un PVN atbrīvojumi ĀIU un konkrētiem vietējiem uzņēmumiem, kas izmanto importētu aprīkojumu atbalstāmās rūpniecības nozarēs;
-
PVN atmaksa ĀIU, kas iegādājas vietēji izgatavotu aprīkojumu;
-
PVN atlaides pamatlīdzekļiem centrālajā reģionā;
-
Citas Maaņšaņas nodokļu privilēģijas;
VI)
Dotāciju programmas
-
Pasaulē vadošo Ķīnas zīmolu programma;
-
Slaveno zīmolu programma;
-
Valsts pamattehnoloģiju projektu fonds;
-
Antidempinga juridisko pakalpojumu maksas atlaižu programmas;
VII)
Preču iepirkums, ko veic valdība par atlīdzību, kura ir lielāka par pienācīgo;
VIII)
Citas reģionālas programmas
-
Subsīdijas, ko piešķir Tiaņdzjiņas Biņhai jaunajā teritorijā un Tiaņdzjiņas ekonomiskās un tehnoloģiskās attīstības teritorijā;
-
Ar ziemeļaustrumu reģionu saistītās programmas;
-
Subsīdijas atbilstoši Dzjansu provinces Zinātnes un tehnoloģijas programmai;
-
Subsīdijas atbilstoši Hebei provinces Zinātnes un tehnoloģijas programmai;
IX)
Ad hoc subsīdijas, kas minētas sūdzībā.
3.3.1. VALDĪBAS PREČU UN PAKALPOJUMU NODROŠINĀŠANA PAR ATLĪDZĪBU, KAS IR MAZĀKA PAR PIENĀCĪGO (LESS THAN ADEQUATE REMUNERATION, LTAR)
3.3.1.1. Karsti velmēta un auksti velmēta tērauda (KVT un AVT) nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(45)
Sūdzībā bija apgalvots, ka ĶV kontrolē konkrētas iepriekšējā posma nozares un produktus, lai nodrošinātu OTI ražotājiem izejvielas par izdevīgām cenām. Tādējādi OTI ražotāji saņem kompensējamas subsīdijas, iepērkot no valstij piederošiem uzņēmumiem (VPU) valsts ražojuma KVT un AVT par cenu, kas zemāka par tirgus cenu, tātad par tādu atlīdzību VPU, kas ir zemāka par pienācīgo.
(46)
Komisija no ĶV pieprasīja sīku informāciju par VPU, kas Ķīnas OTI ražotājiem-eksportētājiem piegādā KVT un AVT, lai pārbaudītu sūdzībā ietvertos apgalvojumus un noskaidrotu, vai minētie VPU ir valsts iestādes. Komisija sagatavoja ĶV anketas B papildinājumu, kas bija paredzēts VPU, un aicināja ĶV sniegt anketā prasīto informāciju. Vēstulē par nepilnībām Komisija atkārtoti prasīja, lai ĶV sniedz B papildinājumā prasīto informāciju, un aicināja ĶV saskaņot atbildes ar attiecīgajiem VPU.
(47)
Tomēr ĶV nesniedza atbildi ne uz vienu no B papildinājuma jautājumiem un arī nesniedza attiecīgo pamatanketā prasīto informāciju (piemēram, par Ķīnas valdības izmantošanas tiesībām uz VPU un kontroli pār tiem tērauda rūpniecībā un par tās iesaistīšanos Ķīnas tērauda rūpniecības reorganizēšanā). Tā vietā, lai sniegtu prasīto informāciju, ĶV atbildēs uz anketas jautājumiem norādīja, ka sūdzības iesniedzēji nav pierādījuši, ka KVT un AVT ražotāji ir valsts iestādes.
(48)
Tā kā ĶV nesadarbojās, Komisijai bija jāizmanto cita vislabākā pieejamā informācija. Komisija informēja ĶV par šādu rīcību. Novērtējot, vai VPU, kas Ķīnas OTI ražotājiem-eksportētājiem piegādā KVT un AVT, ir valsts iestādes, Komisija ņēma vērā ĶV sniegto ierobežoto informāciju, sūdzībā ietverto informāciju, publiski pieejamo informāciju par faktiem no citām līdzīgām procedūrām, ko veikušas citas izmeklēšanas iestādes, kā arī citu publiski pieejamo informāciju, un pamatoja savus konstatējumus ar visu lietas materiālos pieejamo informāciju.
a) VPU, kas OTI ražotājiem piegādā karsti velmētu un auksti velmētu tēraudu, ir valsts iestādes
(49)
Sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka VPU Ķīnā ir valsts iestādes pamatregulas 2. panta b) punkta nozīmē, kuras piegādā preces (KVT un AVT) OTI ražotājiem par cenām, kas zemākas par tirgus cenām, un tādējādi piešķir tiem ieguvumu.
(50)
PTO Apelācijas iestāde (AI) savā ziņojumā "Amerikas Savienotās Valstis - Galīgie antidempinga un kompensācijas maksājumi par atsevišķiem Ķīnas izcelsmes ražojumiem" (5) (AI ziņojums) valsts iestādi definēja kā struktūru, "kam ir, kas īsteno vai kam tiek piešķirtas valdības pilnvaras" (6). AI arī uzskatīja, ka valsts iestādēm ir raksturīga arī "valdības funkciju veikšana" (7), ko "attiecīgās dalībvalsts tiesiskajā kārtībā parasti uzskatītu par daļu no valdības prakses" (8).
(51)
Ņemot vērā PTO AI secinājumus, ir jāanalizē divi jautājumi, t. i., a) vai attiecīgie VPU veic funkcijas, ko parasti uzskata par daļu no Ķīnas valdības prakses, un b) ja jā, vai tie tādējādi īsteno valdības pilnvaras.
(52)
Attiecībā uz OTI ir daudz pierādījumu, ka valdība ir aktīvi iesaistījusies ekonomikas pārvaldībā. Ķīnas valdības galveno ietekmi ekonomikā garantē Ķīnas Tautas Republikas Konstitūcija. Konstitūcijas 7. pantā ir noteikts: "Valsts ekonomika ir sociālistiskās ekonomikas nozare, kas pieder visai tautai; tā ir tautsaimniecības virzītājspēks. Valsts nodrošina valsts ekonomikas konsolidāciju un izaugsmi." Līdzīgi Konstitūcijas 15. pantā ir noteikts: "Valsts veic ekonomikas plānošanu, pamatojoties uz sociālistiskām valsts īpašumtiesībām." Arī Ķīnas Komunistiskās partijas Konstitūcija nosaka valsts īpašumtiesību galveno lomu, piemēram, ĶKP Konstitūcijas preambulā ir noteikts: "Partijai ir jāuztur un jāuzlabo ekonomikas pamatsistēma, kurā galvenā loma ir valsts īpašumtiesībām [. .]." Arī dažādajos piecgadu plānos, ko pasludinājusi Valsts Attīstības un reformu komisija (NDRC) un pieņēmusi Ķīnas augstākā juridiskās varas iestāde, proti, Valsts padome, ir norādīts uz Ķīnas valdības īpaši spēcīgo ietekmi ekonomikā.
(53)
Attiecībā uz tērauda nozari lietas materiālos ietvertā informācija liecina, ka VPU, kas ražo KVT un AVT Ķīnā, bieži veic valdības funkcijas, kas cita starpā ir aprakstītas dzelzs un tērauda rūpniecības nozares plānos. Minētie plāni apliecina, ka ĶV ir izvēlējusies būt cieši iesaistīta Ķīnas tērauda rūpniecības pārvaldībā un attīstībā, un tāpēc var uzskatīt, ka to īstenošana, ko veic VPU, ir daļa no valdības prakses. Plānos ir noteikti mērķi visiem uzņēmumiem, kas darbojas dzelzs un tērauda rūpniecībā, un sniegti norādījumi visai šai nozarei sasniegt konkrētus rezultātus. Faktiski ĶV izmanto dzelzs un tērauda VPU kā valsts varas atzaru, lai sasniegtu plānos noteiktos mērķus.
(54)
NDRC Rīkojumā Nr. 35 "Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika" cita starpā ir izklāstīta politika dzelzs un tērauda kausēšanas uzņēmumu skaita samazināšanai un noteikti produkcijas mērķa apjomi 10 vadošajām tērauda ražošanas uzņēmumu grupām vietējā tirgū (3. pants), attiecībā uz ražošanas jaudu - aizliegts nodibināt jaunus ar dzelzs un tērauda ražošanu saistītus uzņēmumus (10. pants), paredzēti nosacījumi piekļuvei dzelzs un tērauda rūpniecības iekārtām un arī tehniskie un ekonomiskie indeksi, kas jāievēro tērauda un dzelzs ražošanas uzņēmumiem (12. pants), paredzēti noteikumi attiecībā uz izmaiņām tērauda ražošanas uzņēmumu organizatoriskajā struktūrā (20. pants), noteikta ieguldījumu pārvaldība (22. un 23. pants), paredzēti nosacījumi finanšu līdzekļu pieejamībai (25. un 26. pants) un valstij piešķirtas tiesības iejaukties izejvielu iepirkumā (30. pants).
(55)
Divpadsmitajā tērauda rūpniecības attīstības piecgadu plānā ir sniegts kopsavilkums par iepriekšējā plānā noteikto mērķu sasniegšanu, aplūkota attīstības stratēģija un noteikti mērķi visai tērauda rūpniecībai. Līdzīgi kā Rīkojumā Nr. 35 tajā ir noteikti ļoti konkrēti mērķi rūpniecisko kopu veidošanas līmenī (III(III)6. sadaļa), atbalstīti konkrēti projekti, noraidot citus (IV(IV) sadaļa), diskriminētas citas nozares par labu dzelzs un tērauda rūpniecībai dažādās provincēs (IV(V) sadaļa), paredzēts atbalsts lieliem tērauda ražošanas uzņēmumiem un piešķirta galvenā ietekme vislielākajiem valstij piederošiem Ķīnas tērauda ražotājiem, piemēram, Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel (9) u. c. Plānā ir arī paredzēts nostiprināt esošo tērauda rūpniecības uzņēmumu ražošanas regulējumu un pārvaldību (V(IV) sadaļa).
(56)
Arī Ķīnas Tautas Republikas Likums par valstij piederošiem uzņēmumu aktīviem nosaka VPU (vai valsts ieguldījumu uzņēmumiem (VIU), kā tie dēvēti minētajā likumā) pienākumu ievērot valsts rūpniecības politiku (10). Līdzīgi arī dokumentā Pagaidu pasākumi centrālo uzņēmumu ieguldījumu uzraudzībai un pārvaldībai VPU (VIU) noteikts pienākums ievērot valsts attīstības plānus un rūpniecības politiku (11). Saskaņā ar dokumentu Pasākumi centrālo uzņēmumu attīstības stratēģiju un plānu pārvaldībai visi VIU izstrādā attīstības un stratēģijas plānu, kas jāpārbauda un jāapstiprina Valsts padomes Valstij piederošo aktīvu uzraudzības un pārvaldības komisijai (SASAC). Veicot šādu pārbaudīšanu un pirms apstiprināšanas SASAC cita starpā jāizvērtē, vai konkrētais plāns atbilst valsts attīstības plānošanas un rūpniecības politikai un valstij piederošās ekonomikas plānojuma un struktūras stratēģiskajam pielāgojumam (12).
(57)
Konkrētie plānos aprakstīto pasākumu, piemēram, Capital Steel Corporation (13) pārvietošanas vai daudzo tērauda ražošanas uzņēmumu apvienošanas (14), īstenošanas piemēri liecina, ka plāni ne tikai ir indikatīvi dokumenti, ko izmanto kā pamatnostādnes, bet to rezultāts ir arī konkrētas valstij piederošu tērauda ražošanas uzņēmumu darbības, ko kontrolē valdība (kuru pārstāv NDRC un Valsts padome).
(58)
Visas konkrētās darbības, kas aprakstītas iepriekšējos apsvērumos, ir jāievēro un jāveic uzņēmumiem, uz kuriem attiecas plāni. Tiek secināts, ka ar šādu valdības tiešu iesaistīšanos tērauda ražošanas uzņēmumu komerciālajā darbībā valstij piederošie tērauda ražošanas uzņēmumi darbojas kā valdības atzars valdības funkciju veikšanā, tādējādi galu galā izpildot plānos noteiktos mērķus.
(59)
Pēc tam, kad ir konstatēts, ka VPU veic valdības funkcijas, vēl ir jāatbild uz jautājumu, vai tie šādu funkciju veikšanā arī īsteno valdības pilnvaras. Šajā saistībā galvenais jautājums ir par to, vai minētos uzņēmumus faktiski kontrolē valdība (15). Ja tā ir, tad, ņemot vērā visus attiecīgos pierādījumus, ir pamatoti secināt, ka VPU darbojas kā valdības atzars un efektīvi īsteno minētajos plānos izklāstīto politiku.
(60)
Iepriekš aprakstītā valdības kontrole norāda uz to, ka VPU ir, tie īsteno vai tiem tiek piešķirtas valdības pilnvaras. Kontroli cita starpā var īstenot ar valdības īpašumtiesību, administratīva regulējuma un SASAC, direktoru padomju iesaistīšanās starpniecību un valdības plānu starpniecību.
(61)
Kā jau minēts iepriekšējā sadaļā par nesadarbošanos (46.-48. apsvērums), ĶV nesniedza prasīto informāciju par to, kā ir strukturētas īpašumtiesības uz KVT un AVT ražotājiem Ķīnā. Atbildot uz anketas jautājumiem, ĶV iesniedza sarakstu ar 54 uzņēmumiem, kurā lielākais akcionārs ir ĶV, tomēr pārbaudes apmeklējuma laikā tā apgalvoja, ka saraksts nav pareizs un ietver arī privātuzņēmumus. ĶV neizlaboja sarakstu un arī nenorādīja, kuri uzņēmumi ir privātuzņēmumi un kuri pieder ĶV. Tā kā ĶV nesadarbojās, Komisijai bija jāizmanto citi lietā esoši pierādījumi un publiski pieejama informācija.
(62)
Sūdzības iesniedzējs nodrošināja pierādījumus, ka lielākie KVT un AVT ražotāji pieder valstij, un šajā saistībā sūdzības 10 pielikumā tas iekļāva sīki sagatavotu informāciju (16). Arī cita publiski pieejama informācija (17) apstiprina, ka ĶV pieder īpašumtiesību daļas daudzos KVT un AVT ražošanas uzņēmumos.
(63)
Ņemot vērā visu lietas materiālos ietverto informāciju, ir pamatoti secināt, ka ĶV pieder ievērojamas īpašumtiesību daļas daudzos Ķīnas KVT un AVT ražošanas uzņēmumos.
(64)
SASAC veic valsts kā ieguldītājas pienākumus un pārvalda tās uzraudzībā esošos valstij piederošos aktīvus. Jānorāda, ka, lai gan ĶV atbildēs uz anketas jautājumiem un vēlāk iesniegtajā informācijā apgalvoja, ka SASAC nav iesaistīta VPU komercdarbībā, un pamatoja šo apgalvojumu, atsaucoties uz 7. pantu dokumentā "Pagaidu pasākumi valstij piederošo uzņēmumu aktīvu uzraudzībai un pārvaldībai" (18), citi panti minētajā tiesību aktā un arī citi lietas materiālos pieejamie pierādījumi (19) liecina par pretējo.
(65)
Faktiski ĶV atbilde uz anketas jautājumiem par antisubsidēšanu liecina, ka SASAC, ko pilnvaro Valsts padome, ieceļ un atsauc uzraudzīto uzņēmumu galvenās izpildpersonas un novērtē viņu darbības rezultātus, izmantojot juridiskas procedūras. Tā ir arī atbildīga par uzraudzīto uzņēmumu mudināšanu īstenot pamatprincipus un politiku, kā arī par valstij piederošo uzņēmumu aktīvu galveno pārvaldību, un tā arī virza un uzrauga vietējo valstij piederošo aktīvu pārvaldības darbu saskaņā ar tiesību aktiem.
(66)
SASAC arī atbild par VPU vadītāju atalgošanu un viņu novērtēšanu; turklāt tā ieceļ VPU vadītājus (20) un lemj par atlīdzības piešķiršanu un sodu piemērošanu viņiem. Faktiski visi pierādījumi liecina, ka VPU vadītāju karjera ir atkarīga no SASAC. Šie apstākļi liecina, ka SASAC acīm redzami ir uzticētas valdības pilnvaras.
(67)
Arī VPU padomju sastāvs liecina par augstu ĶV kontroles līmeni pār VPU. Lietas materiālos pieejamie pierādījumi (21) liecina, ka daudzi no direktoru padomju un uzraudzības padomju locekļiem ieņem vai iepriekš ir ieņēmuši amatus valdībā un/vai partijās un ka viņu atlasi ir ļoti ietekmējušas valsts iestādes, piemēram, SASAC vai Ķīnas Komunistiskā partija (ĶKP).
(68)
ĶV politika, intereses un mērķi attiecībā uz tērauda rūpniecību ir noteikti dažādos valdības plānos centrālajā un arī apakšcentrālajā līmenī. VPU tiek aicināti ievērot minēto politiku (uzņēmumiem, kas to neievēro, pat piemēro sankcijas), un, spriežot pēc dažu Ķīnas lielāko tēraudu ražojošo VPU darbībām pēdējā laikā, ir skaidrs, ka šī politika tiek ievērota un ka tēraudu ražojošie VPU dara visu iespējamo, lai sasniegtu plānos noteiktos mērķus.
(69)
Saskaņā ar Divpadsmitās tērauda rūpniecības piecgadu programmas attīstības plānu tikai "tiem uzņēmumiem, kas ievēro valsts politiku attiecībā uz dzelzs un tērauda rūpniecību un standartus un nosacījumus dzelzs un tērauda rūpniecības ražošanai un darbībai, ir galvenā loma apvienošanā un reorganizācijā" (22).
(70)
Arī vairākos provinču un vietēja līmeņa plānos ir minēti konkrēti VPU un noteikti mērķi, kas tiem jāsasniedz. Sūdzības iesniedzējs iesniedza šādu plānu izrakstus (23). Visi šie plāni tika pieprasīti no ĶV anketā un vēstulē par nepilnībām, lai tos pārbaudītu un precizētu, tomēr ĶV nolēma tos neiesniegt. Tomēr jānorāda, ka ĶV procedūras laikā neapstrīdēja šo citātu pareizību. Turklāt provinču un vietējos plānos minētie uzņēmumi atzīst savu sadarbību ar iestādēm un apraksta, kā tie rīkojas vai ir iepriekš rīkojušies atbilstoši šiem plāniem (24).
(71)
Lai gan ĶV apgalvo, ka daži no minētajiem plāniem ir tikai orientējoši, nav saistoši un ir paredzēti tikai kā nostādnes, šo apgalvojumu neapstiprina citi lietas materiālos esošie pierādījumi. Gluži pretēji - daudzi tiesību akti un noteikumi, kas katrā ziņā ir juridiski saistoši (25), paredz, ka VPU ir obligāti jāievēro valsts attīstības plāni un rūpniecības politika.
(72)
ĶV formulē mērķus dzelzs un tērauda rūpniecībai, pieņemot piecgadu plānus un citus attiecīgus oficiālus dokumentus, un sasniedz šos mērķus, īstenojot minētajos plānos un dokumentos aprakstītās funkcijas un darbības. Tā kā minētos plānus un dokumentus izstrādā Ķīnas valdības departamenti, piemēram, Valsts padome vai NDRC, tajos minētās funkcijas un darbības ir uzskatāmas par valstiskām. Kā aprakstīts iepriekš, tēraudu ražojošo VPU pienākums ir ievērot šos plānus un politiku, līdz ar to tie darbojas kā valdības atzars, un, tā kā valdībai ir faktiska kontrole pār šiem uzņēmumiem, tie patiesībā īsteno valdības pilnvaras.
(73)
Tā kā ĶV nesadarbojās, to struktūru darbības joma, kuras uzskata par "valsts iestādēm", netika definēta pilnībā. Katrā ziņā ikviens VPU, kurā valdībai pieder akciju kontrolpakete vai lielākā akciju daļa, ir valsts iestāde. Struktūras, kurās valdībai nepieder akciju daļas, ir privātas iestādes. Tāpēc šajā gadījumā nav vajadzības noteikt skaidru atšķirību starp valsts un privātām iestādēm, jo 85.-98. apsvērumā ir pierādīts, ka visas privātās iestādes tērauda rūpniecībā pilnvaro un norīko valsts, un līdz ar to tās visos šajā lietā būtiskajos aspektos darbojas tāpat kā valsts iestādes.
b) Ieguvums (valsts iestādes)
(74)
Lai novērtētu, vai pastāv ieguvums atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam, ir nepieciešams KVT un AVT cenas, ko maksā attiecīgie ražotāji-eksportētāji, salīdzināt ar attiecīgo standartu. AI ziņojumā ir apstiprināts, ka tad, ja nodrošināšanas valsts tirgus darbību kropļo valdības ietekme, ir atļauts izmantot ārējus standartus. Tajā ir arī norādīts, ka "ja valdība ir dominējošais piegādātājs, ir iespējams, ka privātās cenas tiks izkropļotas, tomēr joprojām ir vajadzīga katra atsevišķa gadījuma analīze" (26). AI ir arī norādījusi: "[. .] mēs nesakām, ka pastāv slieksnis, kuru pārsniedzot fakts, ka valdība ir dominējošais piegādātājs tirgū, ir pietiekams iemesls, lai konstatētu cenu izkropļošanu, tomēr ir skaidrs, ka jo dominējošāka ir valdības loma tirgū, jo lielāka ir iespēja, ka tas izraisīs privāto cenu izkropļošanu" (27). Tāpat AI ir arī norādījusi: "ja valdība ir "ievērojams" piegādātājs, ir vajadzīgi pierādījumi arī par citiem faktoriem, kas nav valdības tirgus daļa, jo ar to vien, ka valdība ir ievērojams piegādātājs, nevar pierādīt privāto cenu izkropļošanu". Tāpēc pirmais jautājums, uz kuru jāatbild, ir par to, vai valdības daļa KVT un AVT ražošanā Ķīnā ir dominējoša vai tikai ievērojama.
(75)
Komisija pieprasīja no ĶV informāciju par KVT un AVT tirgu attiecībā uz VPU un privāto uzņēmumu produkcijas īpatsvaru kopējā KVT un AVT izlaidē, bet ĶV neiesniedza attiecīgo informāciju šajā saistībā (28).
(76)
Komisija izmantoja citu pieejamo informāciju (29) par šo jautājumu, un, pamatojoties uz to, tika secināts, ka vismaz 63 % KVT Ķīnā saražo VPU. Ir svarīgi norādīt, ka šis PVU saražotā KPT īpatsvars, proti, 63 %, tika noteikts, veicot ļoti pieticīgu analīzi, un ir absolūtais minimālais rādītājs. Tā kā daudzi no (kā tika apgalvots) privātajiem piegādātājiem, par kuriem ziņoja eksportētāji, šķiet, ir tirdzniecības uzņēmumi (kuri, iespējams, ir arī iepirkuši izstrādājumu no VPU), ĶV nesadarbošanās (skat. 46.-48. apsvērumu) un citu izmeklēšanas iestāžu konstatējumi (skat. 32. zemsvītras piezīmi) liek secināt, ka VPU faktiskā AVT tirgus daļa ir daudz lielāka. Arī ĶV aktīvā iejaukšanās šajā KVT nozares tirgū (skat. 85.-94. apsvērumu) ierobežo privāto uzņēmēju darbības iespējas.
(77)
Ņemot vērā iepriekšminēto, tika secināts, ka VPU dominē Ķīnas KVT tirgū. Šis VPU dominējošais stāvoklis KVT tirgū ir tik ievērojams, ka privātajiem ražotājiem nav citas izvēles kā vien pielāgot savas cenas VPU, kā izklāstīts turpmāk.
(78)
Attiecībā uz AVT paziņotais VPU īpatsvars attiecībā pret Ķīnas ražotājiem-eksportētājiem (18 %) bija daudz zemāks nekā KVT gadījumā, tomēr tas bija pretrunā citai informācijai (skat. 79. apsvērumu). Ņemot vērā to, ka ĶV nesadarbojās, un to, ka daudzi no (kā tika apgalvots) privātajiem piegādātājiem, par kuriem ziņoja eksportētāji, šķiet, ir tirdzniecības uzņēmumi (kuri, iespējams, ir arī iepirkuši izstrādājumu no VPU), kā arī privāto uzņēmēju komercdarbības ierobežojumus, ko rada ĶV aktīvā iejaukšanās šajā nozarē (skat. 85.-94. apsvērumu), tiek secināts (daļēji pamatojoties uz pieejamiem faktiem (skat. 79. apsvērumu) pamatregulas 28. panta nozīmē), ka VPU ir dominējošs stāvoklis arī Ķīnas AVT tirgū.
(79)
Šo secinājumu apstiprina arī Pasaules tērauda ražošanas jaudas reģistra dati, kuri neatbilst Ķīnas eksportētāju norādītajai 18 % tirgus daļai, bet kuri liecina, ka vairāk nekā 70 % no visas AVT ražošanas jaudas Ķīnā pieder valstij (30).
(80)
Komisija pieprasīja no ĶV informāciju par valstij un privātpersonām piederošu uzņēmumu saražotā un Ķīnas tirgū pārdotā KVT un AVT cenām. Atbildēs uz anketas jautājumiem ĶV nesniedza šādu informāciju. Veicot izmeklēšanu OTI eksporta uzņēmumos, tika konstatēts, ka cenas, ko IP laikā četri minētie ražotāji-eksportētāji/to grupas maksāja par KVT un AVT, kurš iegādāts no privātajiem KVT un AVT ražotājiem vai no tirgotājiem, pastāvīgi bija ļoti līdzīgas VPU cenām (31). Tādējādi novērotie dati apvienojumā ar VPU dominējošo stāvokli šajā nozarē liecina, ka privāto piegādātāju cena faktiski ir atkarīga no VPU cenām. Turklāt līgumā, ko iesniedza viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, par KVT nodrošināšanu, ko veic privātpersonai piederošs piegādātājs, pat ir nosacījums, ka cenai jābūt saistītai ar piegādātāja VPU cenu.
(81)
Pamatojoties uz visu lietas materiālos pieejamo informāciju, tiek konstatēts, ka VPU Ķīnā pārdotā KVT un AVT cenas izkropļo VPU stabilais dominējošais stāvoklis KVT un AVT tirgū Ķīnā. Privāto piegādātāju KVT un AVT cenas tiek pielāgotas VPU cenām. Ņemot to vērā, tiek secināts, ka Ķīnā nepastāv uzticamas KVT un AVT tirgus cenas. Tā kā nav arī "dominējošu tirgus noteikumu un nosacījumu" par KVT un AVT tirgu Ķīnā, Komisijai saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punktu bija jāmeklē alternatīvs standarts. Ņemot vērā, ka viss Ķīnas tirgus ir izkropļots, uzskata, ka nav lietderīgi jebkādā jēgpilnā veidā koriģēt izmaksas un cenas Ķīnā, jo izrādītos, ka VPU dominējošais stāvoklis līdzīgi ir izkropļojis arī importa cenas. Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu tika meklēts ārējais standarts.
(82)
Šķiet, ka visatbilstošākais būtu standarts, kas strukturēts, pamatojoties uz KVT un AVT tirgus cenām pasaulē, kuras regulāri publicē dažādos specializētos tērauda rūpniecības žurnālos, piemēram, "Steel Business Briefing", "MEPS" un "CRU".
(83)
Salīdzinot VPU cenas ar "ārpusvalsts" standartu (kas strukturēts, kā paskaidrots 103. apsvērumā), kļuva skaidrs, ka šīs cenas ir daudz zemākas par standarta cenām un attiecīgi rada ieguvumu Ķīnas OTI ražotājiem-eksportētājiem pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē.
c) Īpašas iezīmes
(84)
Šī subsīdiju programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka tikai ierobežots nozaru un uzņēmumu skaits Ķīnā savā ražošanas procesā izmanto KVT un AVT.
d) Uzticēšana privātajiem piegādātājiem un to norīkošana
(85)
Nākamais jautājums ir par to, vai ĶV uztic pienākumu privātajiem KVT un AVT ražotājiem un norīko privātos KVT un AVT ražotājus, kas nav valsts iestādes, nodrošināt OTI ražotājiem KVT un AVT pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē.
(86)
Vispirms jānorāda, ka ir jau konstatēts, ka ĶV ir izstrādājusi politiku OTI nozares nodrošināšanai ar KVT un AVT, jo valsts iestādes, kuras ir daļa no valdības, tiek iesaistītas šādā nodrošināšanā un ieņem dominējošu stāvokli tirgū, kas ļauj tām piedāvāt cenas, kuras ir zemākas par tirgus cenām. Katrā ziņā neatkarīgi no tā, vai šīs iestādes ir uzskatāmas par "valsts" iestādēm, minētie pierādījumi arī liecina par politiku, saskaņā ar kuru notiek aktīva valdības iejaukšanās šajā nozarē. Tagad ir jānoskaidro, vai šī politika attiecas arī uz privātiem piegādātājiem.
(87)
Vairākos valdības plānos un politikas dokumentos ir norādes, ka tērauda ražotājus (gan VPU, gan privātpersonām piederošos) Ķīnā iedrošina un atbalsta ĶV. Atsevišķās minēto dokumentu sadaļās ir minēts, ka pastāv tieša saikne starp valdību un privāto tērauda ražošanas uzņēmumu rīcību, un vairākos gadījumos var novērot, ka šādas "virzīšanas" rezultātā tērauda ražošanas uzņēmumi ir rīkojušies, kā ieteikts plānos.
(88)
Piemēram, NDRC Rīkojumā Nr. 35 "Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika" tērauda ražošanas uzņēmumi ir aicināti konkrēti rīkoties (32), un tas arī paredz ieguldīšanas nosacījumus un nosaka, ka ieguldījumi jāapstiprina iestādēm (33), kā arī ietekmē konkurenci attiecībā uz resursiem (34) un pat paredz sankcijas uzņēmumiem, kas šos nosacījumus neievēro (35). Arī Divpadsmitais piecgadu plāns tērauda rūpniecības attīstībai ietekmē tērauda ražošanas uzņēmumu darījumu lēmumus, kas pēc tam var ietekmēt izmaksu struktūru un cenas (36).
(89)
Papildus minētajam sūdzības iesniedzējs sūdzības 24. pielikumā iekļāva apkopojumu ar izrakstiem no dažādu valdības organizāciju dažādiem politikas dokumentiem, kuros uzsvērts ĶV atbalsts tērauda rūpniecībai kopumā vai konkrēti ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda rūpniecībai (37).
(90)
Turklāt ir publiski pieejama informācija, kas pierāda, ka privātpersonām piederoši uzņēmumi darbojas atbilstoši dažādiem valdības plāniem un politikas dokumentiem (38).
(91)
ĶV ir veikusi pasākumus, lai vājinātu KVT un AVT eksportu, ieviešot eksporta ierobežojumus ar sarežģītās PVN atmaksas sistēmas starpniecību. Konkrētāk - KVT un AVT tiek piemērota PVN maksājuma likme, kas ir 17 %. Atmaksājamā PVN likme vietēji pārdotam OTI, ko izgatavo no AVT (kuru izgatavo no KVT), ir 13 %, savukārt, ja uzņēmums izvēlas KVT vai AVT eksportēt, PVN neatmaksā vispār. Šī sistēma nozīmē, ka privātpersonām piederoši KVT un AVT ražotāji nevar savā darbībā īstenot parasto komerciālo brīvību, kā rezultātā palielinās KVT un AVT vietējais pieprasījums un nenovēršami pazeminās tā cena Ķīnas tirgū. Tādējādi privātpersonām piederoši KVT un AVT ražotāji (tāpat kā VPU) nevar rīkoties neatkarīgi no ĶV politikas.
(92)
Iepriekšējā sadaļā par ieguvuma piešķiršanu valsts iestādēm tika konstatēts, ka tēraudu ražojošo VPU dominējošā stāvokļa dēļ KVT un AVT tirgū privātiem KVT un AVT ražotājiem nav citas izvēles kā vien pielāgot savas cenas VPU cenām. Citiem vārdiem sakot, tie nevis nosaka cenas, bet drīzāk tās pārņem. Tas ir vēl viens apliecinājums, ka privāti KVT un AVT ražotāji nevar rīkoties neatkarīgi no ĶV un citu valsts iestāžu darbībām.
(93)
To pašu liecina arī informācija, ko sniedza Ķīnas ražotāji-eksportētāji, kuri sniedza atbildes uz anketas jautājumiem par antisubsidēšanu, un kas pierāda, ka privātu KVT un AVT piegādātāju cenas ir gandrīz tādas pašas kā VPU cenas. Turklāt līgumā, ko iesniedza viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, par KVT nodrošināšanu, ko veic privātpersonai piederošs piegādātājs, pat ir nosacījums, ka cenai jābūt saistītai ar piegādātāja VPU cenu.
(94)
Ņemot vērā iepriekš izdarīto konstatējumu, ka VPU cenas ir zemākas par tirgus cenu, ir skaidrs, ka arī privātpersonām piederošu piegādātāju cenas, kas ir pielāgotas VPU cenām, ir zemākas par tirgus cenu.
e) Finansiāls ieguldījums
(95)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta otro ievilkumu finansiāls ieguldījums ir tad, ja valdība "uztic privātai organizācijai vai norīko privātu organizāciju pildīt vienu vai vairākas funkcijas, kas minētas i), ii) un iii) punktā, kam parasti vajadzētu atrasties valdības kompetencē, un minētā darbība pēc būtības neatšķiras no darbības, ko parasti veic valdības". PTO Apelācijas iestāde "norīkošanu" ir interpretējusi kā situācijas, kurās valdība īsteno savas pilnvaras pār privātu iestādi, zināmā mērā arī piespiedu kārtā, un "uzticēšanu" kā situācijas, kurās valdība uztic atbildību privātai iestādei (39). Turklāt PTO ASV eksporta ierobežojumu padome (40) izstrādāja trīsvirzienu testu, lai konstatētu uzticēšanu un norīkošanu, kas pastāv, ja tiek īstenota a) valdības darbība, kura ir b) adresēta konkrētai personai un c) kuras mērķis ir konkrēts uzdevums vai pienākums (41).
(96)
Pamatojoties uz minēto, privātu piegādātāju iekļaušana ĶV KVT un AVT piegādes politikā ir uzskatāma par "uzticēšanu" privātajiem piegādātājiem un privātu piegādātāju "norīkošanu", ko veic ĶV, šādu iemeslu dēļ.
Valdības "darbība":
-
ĶV "politika" (skat. 86. apsvērumu) ir "darbība" vai "darbības". Politiku īsteno valsts iestādes (VPU), kas dominē tirgū un pārdod izstrādājumus par cenām, kuras ir zemākas par tirgus cenu, un ĶV, izstrādājot plānus un manipulējot ar eksporta ierobežojumiem. Vispārējā ietekme ir tāda, ka privātie piegādātāji faktiski ir spiesti pielāgot savas cenas valsts iestāžu cenām, kas ir zemākas par tirgus cenām.
"Adresēta konkrētai personai":
-
valdības politika (jo īpaši plāni un eksporta ierobežojumi) attiecas uz visiem KVT un AVT ražotājiem - gan valsts, gan privātiem. Šajā ziņā politika ir "adresēta" visiem ražotājiem. Par to liecina fakts, ka VPU un privāto ražotāju cenas ir līdzīgas un ka privātie piegādātāji pārdod izstrādājumus par cenām, kas ir komerciāli nepamatotas.
"Kuras mērķis ir konkrēts uzdevums vai pienākums":
-
kā var spriest pēc cenu līmeņa Ķīnā, valdības politikas mērķis ir nodrošināt KVT un AVT par cenām, kas zemākas par tirgus cenām. ĶV un VPU darbību dēļ privātajiem piegādātājiem nav citas izvēles kā vien pielāgoties valsts iestāžu praksei, un tas nozīmē, ka faktiski tiem tiek noteikts konkrēts uzdevums vai pienākums. ĶV politika, jo īpaši izmantojot plānus un manipulācijas ar PVN, ar šo uzdevumu vai pienākumu būtiski ierobežo privāto piegādātāju brīvību.
(97)
Ņemot vērā visus minētos faktorus, var secināt, ka ĶV eksporta ierobežojums, valdības plāni un VPU dominējošais stāvoklis ierobežo privāto KVT un AVT piegādātāju brīvību, uzliekot tiem pienākumu rīkoties nekomerciāli un noteikt ekonomiski neizdevīgas cenas (kas ir zemākas par tirgus cenām), ko tie nedarītu brīvā un atvērtā tirgū. Tas apstiprina, ka valdības politika attiecībā uz KVT un AVT piegādi (tostarp ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda rūpniecībai) attiecas uz privātajiem piegādātājiem.
(98)
Turklāt, ņemot vērā iepriekš izklāstīto analīzi, Komisija, pamatojoties uz lietas materiālos esošajiem pierādījumiem un citu publiski pieejamo informāciju, secināja, ka ĶV uztic privātajiem KVT un AVT ražotājiem Ķīnā un norīko minētos ražotājus nodrošināt preces atbilstoši pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) un iv) punktam un rīkoties tāpat kā tēraudu ražojošie VPU.
f) Ieguvums (privātie piegādātāji)
(99)
Komisija konstatēja, ka privātie KVT un AVT piegādātāji rīkojas tā, kā ĶV ir uzticējusi un norīkojusi, un izmeklēšanā tika pierādīts, ka privātpersonām piederošo KVT un AVT piegādātāju cenas tiek pielāgotas VPU cenām (skat. iepriekšējo sadaļu).
(100)
Ņemot to vērā, tiek secināts, ka konstatējumi par VPU ieguvumu un īpašas iezīmes no KVT un AVT nodrošināšanas par cenām, kas zemākas par tirgus cenām, attiecas arī uz KVT un AVT nodrošināšanu, ko veic privātpersonām piederoši piegādātāji.
g) Izmeklēšanas konstatējumi
(101)
Šī programma ir radījusi ieguvumu diviem izlasē iekļautiem ražotājiem-eksportētājiem. Vienam ražotājam-eksportētājam (Panhua Steel Group) ieguvumu radījusi KVT nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo, un otram ražotājam-eksportētājam (Huadong Steel Group) ieguvumu radīja AVT nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo.
h) Subsīdijas summas aprēķināšana
(102)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējam piešķirto ieguvumu IP laikā. Šādu ieguvumu aprēķina, summējot atšķirības starp faktiskajām KVT un AVT iepirkuma vērtībām un attiecīgajām standarta vērtībām. Rezultātā iegūtā summa tad tika sadalīta uz ražotāju-eksportētāju, kas sadarbojās, kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(103)
Tā kā Ķīnas KVT un AVT tirgus ir izkropļots, par atbilstošu pamatu KVT un AVT standarta cenu noteikšanai tika uzskatītas KVT un AVT cenas pasaules tirgū. Pamatojoties uz dažādiem tērauda rūpniecības tematiskajiem žurnāliem ("SBB" un "MEPS"), tika atlasītas vietējās cenas, atskaitot nodokļus, piecās valstīs/reģionos (t. i., Eiropā, ASV, Turcijā, Japānā un Brazīlijā). Lai aprēķinātu reprezentatīvu standartu, Komisija izvēlējās lielākos tirgus katrā ģeogrāfiskajā reģionā, proti, ES Eiropā, ASV Ziemeļamerikā, Brazīliju Latīņamerikā, Japānu Āzijā un Turciju Tuvajos Austrumos/Ziemeļāfrikā. Lai iegūtu mēneša standarta cenas, tika noteikta aritmētiskā vidējā vērtība vidējām mēneša cenām IP laikā katrā no piecām valstīm/reģioniem. Piecās atlasītajās valstīs/reģionos IP laikā nebija visaugstākās cenas, tās ir PTO locekles, tajās atrodas desmit pasaulē lielākie tērauda ražotāji, un tās atrodas dažādos kontinentos. Tāpēc šādi noteiktās standarta cenas uzskata par pamatotām un atbilstīgām.
(104)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem ir 23,02 % Huadong grupai un 27,63 % Panhua grupai.
(105)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 25,37 %.
(106)
Tā kā sadarbība bija vāja, noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, atbilst visaugstākajai subsīdijas likmei, kas attiecībā uz šo shēmu noteikta struktūrai, kura saistīta ar vienu no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, t. i., 32,44 %.
3.3.1.2. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
a) Ievads
(107)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus un ka summa, ko uzņēmumi maksā par zemes izmantošanu, ir zemāka par normālo tirgus likmi. Atbildot uz anketas jautājumiem par antisubsidēšanu, ĶV norādīja: "Saskaņā ar ĶTR Zemes pārvaldības likumu zeme pilsētu teritorijās pieder valstij, bet zeme lauku un piepilsētu teritorijās, ja vien valsts nav skaidri noteikusi citādi, ir kopīgs zemnieku īpašums". ĶV apgalvoja, ka Ķīnā ir standartizēts un pienācīgi konkurētspējīgs zemes tirgus un ka zemes izmantošanas tiesībām jābūt publiskā apgrozībā saskaņā ar zemes tirgū piemērojamiem tiesību aktiem. ĶV arī norādīja, ka rūpnieciskajai un komerciālajai zemei jābūt iegādātai apmaiņā pret kompensāciju par izmantošanu atvērtā tirgū cenu piedāvāšanas, izsoles un konkursa procedūrā. ĶV neiesniedza datus par faktiskajām zemes izmantošanas tiesību cenām un minimālajām valdības noteiktajām zemes cenām, kas bija minētas atbildē uz anketas jautājumiem par antisubsidēšanu un pārbaudes apmeklējuma laikā.
(108)
Pārbaudes laikā Komisija pieprasīja no ĶV pierādījumus, lai pamatotu tās apgalvojumu, ka visa rūpnieciskā zeme Ķīnā tiek piešķirta ar piedāvājuma, kotācijas vai izsoļu starpniecību. ĶV nevarēja iesniegt šādus pierādījumus pārbaudes apmeklējuma laikā, bet iesniedza dažus datus šajā saistībā pēc pārbaudes apmeklējuma. Tomēr visi šie pierādījumi liecina, ka no trīspadsmit zemes izmantošanas tiesību piešķiršanas darījumiem, kuros iesaistīti izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji, tikai seši notika ar piedāvājuma vai izsoļu starpniecību. Netika iesniegta informācija par izsoles/ cenu piedāvāšanas procesu dalībniekiem, ko prasīja Komisija, un faktiski visos gadījumos uzņēmuma samaksātā galīgā cena bija tāda pati kā pašvaldību patvaļīgi noteiktā cena.
(109)
Komisija, pieņemot, ka ĶTR nepastāv noteikta zemes tirgus cena, arī prasīja no ĶV tās viedokli par iespējamiem standartiem. Lai gan laikā, kad anketa tika nosūtīta ĶV, tas bija tikai pieņēmums, bet nekādā ziņā konstatējums vai secinājums, ĶV izteica viedokli, ka pieņēmums ir kļūdains, un nenorādīja iespējamos standartus. ĶV arī norādīja uz iespējamo nepilnību sūdzībā, proti, ka sūdzības iesniedzējs, no vienas puses, apgalvo, ka Ķīnā nepastāv zemes tirgus un tāpēc ir jāizmanto "ārpusvalsts standarts", bet, no otras puses, ka VPU saņem zemi no valdības ar labvēlīgiem nosacījumiem atšķirībā no privātās nozares, un ierosināja, ka gadījumā, ja tiek izmantots jebkāds cenu standarts, tām jābūt cenām, ko maksā "neatbalstāmās" Ķīnas nozares, bet neiesniedza informāciju par šīm cenām. Šajā saistībā jānorāda, ka sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka zemes izmantošanas tiesību tirgus Ķīnā ir izkropļots kopumā un ka gan valstij piederošie, gan privātie OTI ražotāji ir saņēmuši zemes izmantošanas tiesības par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo.
b) Juridiskais pamats
(110)
Zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu Ķīnā reglamentē Ķīnas Tautas Republikas Zemes pārvaldības likums un Ķīnas Tautas Republikas Nekustamā īpašuma tiesību likums.
c) Īstenošana praksē
(111)
Saskaņā ar Zemes pārvaldības likuma 2. pantu visa zeme pieder valstij, jo atbilstoši Ķīnas Konstitūcijai un piemērojamām tiesību normām zeme kopīgi pieder Ķīnas tautai. Zemi nedrīkst pārdot, bet var piešķirt zemes izmantošanas tiesības saskaņā ar likumu. Valsts iestādes tās var piešķirt ar publisku piedāvājumu, kotācijas vai izsoļu starpniecību.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(112)
Ražotāji-eksportētāji, kas sadarbojās, ir informējuši par to turējumā esošo zemi, kā arī par lielāko daļu no attiecīgajiem zemes izmantošanas tiesību līgumiem/apliecībām, bet ĶV sniedza tikai ļoti ierobežotu informāciju par zemes izmantošanas tiesību cenu noteikšanu.
(113)
Kā minēts iepriekš, ĶV apgalvoja, ka zemes izmantošanas tiesības Ķīnā piešķir ar piedāvājumu, izsoļu un konkursu starpniecību. Tas ir arī paredzēts Ķīnas Tautas Republikas Nekustamā īpašuma tiesību likuma (42) 137. pantā.
(114)
Tomēr, veicot pārbaudes pie ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, tika konstatēts, ka šī sistēma, ko aprakstījusi ĶV, praksē ne vienmēr darbojas šādi. Piemēram, no sešiem zemes izmantošanas tiesību iegādes darījumiem, ko veica Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (daļa no Panhua Group Co. Ltd.), četros, kā to apstiprināja uzņēmuma amatpersonas, cenu piedāvājumu procedūra nenotika. Chongqing Wanda bija vienīgais dalībnieks, un šī uzņēmuma samaksātā darījuma galīgā cena faktiski bija tieši tāda pati kā sākotnējā cena, ko patvaļīgi bija noteicis vietējais Zemes resursu birojs. Attiecībā uz pārējiem diviem zemes izmantošanas tiesību iegādes darījumiem notika cenu piedāvājumu procedūra, tomēr ne attiecīgais uzņēmums, ne ĶV nav iesnieguši pierādījumus par to. Faktiski pēc dokumentiem, ko iesniedza ĶV pēc pārbaudes apmeklējuma, var spriest, ka arī šajos abos darījumos zemes izmantošanas tiesības tika iegādātas par cenu, kas bija identiska vietējā Zemes resursu biroja noteiktajai. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (arī daļa no Panhua Group Co. Ltd.) veica trīs zemes izmantošanas tiesību iegūšanas darījumus, kuros tiesības tika pārņemtas no privātiem uzņēmumiem apmaiņā par akciju daļu uzņēmumā Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd. divos gadījumos savas zemes izmantošanas tiesības ieguva no vietējā Zemes resursu biroja Sjaošaņas apgabalā, un vienā - no privāta uzņēmuma. Pierādījumus par piedāvājumiem vai izsolēm nevarēja iesniegt, jo saskaņā ar ĶV sniegto informāciju attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām, kas iegādātas pirms 2006. gada 1. septembra, nav apstiprinājumu par zemes izmantošanas tiesību iegādes darījumiem, un faktiski ĶV nedz apstiprināja, nedz noliedza, ka šie darījumi notikuši piedāvājumu vai izsoles procedūrā.
(116)
Konstatējumi par procedūru apstiprina, ka situācija attiecībā uz zemes piešķiršanu un iegādi Ķīnā ir neskaidra un nepārredzama un ka iestādes bieži vien nosaka cenas patvaļīgi. Iestādes nosaka cenas atbilstoši Pilsētu zemes novērtēšanas sistēmai, kas paredz, ka iestādēm, nosakot rūpnieciskās zemes cenu, citu kritēriju starpā ir jāņem vērā arī rūpniecības politika. Arī vismaz tērauda rūpniecībā piekļuve rūpnieciskajai zemei ar likumu ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas ievēro valsts noteikto rūpniecības politiku (43).
(117)
Arī sūdzības iesniedzēja iesniegtā neatkarīgā informācija liecina, ka zeme Ķīnā tiek piešķirta par cenām, kas zemākas par parastajām tirgus likmēm (44).
e) Secinājums
(118)
Zemes izmantošanas tiesību piešķiršana, ko veic ĶV, būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē preču nodrošināšanas veidā, kas rada ieguvumu saņēmējuzņēmumiem. Kā paskaidrots 114. un 115. apsvērumā, Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus, un ārēja standarta izmantošana pierāda, ka summa, ko par zemes izmantošanas tiesībām maksā eksportētāji, kuri sadarbojās, ir daudz zemāka nekā parastā tirgus likme. Šī subsīdija ir īpaša saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktu, jo atbilstoši tiesību aktiem piekļuve rūpnieciskajai zemei ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas ievēro valsts noteikto rūpniecības politiku, tikai daži darījumi notikuši cenu piedāvāšanas procesā, cenas bieži vien neskaidri un nepārredzami noteica iestādes un valdības prakse attiecīgajā teritorijā.
(119)
Tādējādi šo subsīdiju uzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(120)
Tā kā tika secināts, ka situācija Ķīnā attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām nav orientēta uz tirgu, nav pieejami vispār nekādi privāti cenu standarti Ķīnā. Tāpēc nav praktiski iespējams veikt Ķīnas izmaksu vai cenu pielāgošanu. Šajos apstākļos tiek uzskatīts, ka Ķīnā nav tirgus, un saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu ir pamatota ārēja standarta izmantošana ieguvuma apjoma noteikšanai. Ņemot vērā, kas ĶV nesadarbojās un neiesniedza priekšlikumu par ārēju standartu, Komisijai bija jāizmanto pieejamie fakti, lai noteiktu atbilstošu ārējo standartu. Šajā saistībā uzskata, ka ir atbilstoši kā attiecīgu standartu izmantot informāciju no Taivānas atsevišķās muitas teritorijas.
(121)
Komisija uzskata, ka zemes cenas Taivānā visprecīzāk atspoguļo zemes cenas Ķīnas teritorijās, kurās izvietoti to ražotāju-eksportētāju uzņēmumi, kas sadarbojās. Lielākā daļa minēto ražotāju-eksportētāju darbojas Ķīnas austrumu daļā, attīstītās teritorijās ar augstu IKP, provincēs ar augstu iedzīvotāju blīvumu.
(122)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Saņēmējiem piešķirto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā starpību starp summu, ko katrs uzņēmums samaksājis par zemes izmantošanas tiesībām, un summu, kas parasti būtu bijusi jāmaksā, pamatojoties uz Taivānas standartu.
(123)
Veicot šo aprēķinu, Komisija izmantoja Taivānā noteikto vidējo zemes cenu par vienu kvadrātmetru, kas koriģēta, ņemot vērā valūtas vērtības samazināšanos un IKP attīstību kopš attiecīgo zemes izmantošanas tiesību līgumu noslēgšanas. Informācija par rūpnieciskās zemes cenām tika iegūta no Taivānas Ekonomikas ministrijas Rūpniecības biroja tīmekļa vietnes. Valūtas vērtības samazināšanos un IKP Taivānai aprēķināja, pamatojoties uz inflācijas rādītājiem un IKP uz vienu iedzīvotāju attīstību pašreizējās cenās USD Taivānai, ko SVF publicējis savā World Economic Outlook 2011. gada izdevumā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) tika pieskaitīta IP, izmantojot parasto rūpnieciskā lietojuma zemes tiesību izmantošanas termiņu Ķīnā (t. i., 50 gadi). Šī summa tad tika pieskaitīta ražotāju-eksportētāju, kas sadarbojās, kopējam tirdzniecības apgrozījumam IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(124)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, ir 0,34 % Huadong grupai un 1,12 % Panhua grupai.
(125)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 0,73 %.
(126)
Tā kā sadarbība bija vāja, noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, atbilst visaugstākajai subsīdijas likmei, kas attiecībā uz šo shēmu noteikta struktūrai, kura saistīta ar vienu no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, t. i., 1,36 %.
3.3.1.3. Programmas ūdens piegādei par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
a) Ievads
(127)
Sūdzībā bija apgalvots, ka ūdens cenas Ķīnā ekskluzīvi nosaka valsts iestādes un ka cenu struktūra tiek noteikta atbilstoši rūpniecības makropolitikai. Tiek arī ziņots, ka ūdens cenas atšķīrās dažādās vietējās teritorijās un ka arī likmes katram uzņēmumam tika noteiktas atšķirīgi. Sūdzībā bija apgalvots, ka ir iespējams, ka OTI ražotājiem ir nodrošināts ieguvums no ūdens cenām, kas ir mazākas par pienācīgo atlīdzību, saskaņā ar augstas pievienotās vērtības tērauda izstrādājumu veicināšanas politiku.
(128)
Ūdensapgādi un tirgu Ķīnā pārvalda NDRC, Ūdens resursu ministrija un Vides ministrija. Ūdensapgādes tirgū joprojām lielā mērā dominē vietējie valstij piederošie uzņēmumi, lai gan valsts piegādātāju monopolu ir sagrāvusi ārvalstu ieguldījumu uzņēmumu iesaistīšanās dažos atsevišķu pilsētu ūdensapgādes projektos. Tomēr ĶV nevarēja iesniegt sīki izstrādātu ūdens piegādātāju sarakstu, kurā būtu norādītas arī to apkalpotās teritorijas un piegādātie daudzumi (skat. 129. apsvērumu), bet atbildot uzrādīja tikai sarakstu ar ūdens piegādātājiem, kas apkalpo izlasē iekļauto ražotāju-eksportētāju teritorijas.
(129)
Attiecībā uz cenām jānorāda, ka NDRC izstrādā galveno cenu politiku, un pašvaldības vietējo ūdens cenu nosaka pēc uzklausīšanas procedūras, lai nodrošinātu ūdens resursu ilgtspējīgu izmantošanu. Cenas atspoguļo izmaksas kopā ar pamatotu peļņu, ko gūst vietējie ūdens piegādātāji. ĶV iesniedza attiecīgos cenrāžus, kas piemērojami pašvaldībās, kuru teritorijā atradās izlasē iekļautie OTI ražotāji. Tika precizēts, ka dažādās pašvaldību cenas uz visiem rūpnieciskajiem lietotājiem attiecas vienādi un neatšķiras atkarībā no uzņēmumiem vai lietotājiem.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(130)
Izmeklēšanā apstiprinājās, ka NDRC nosaka ūdens bāzes cenu un pašvaldību cenu pārvaldības iestādes nosaka cenu katrai pašvaldībai, pamatojoties uz vairākiem parametriem (piemēram, sadales izmaksas, peļņa un pamatots pārpalikums). Ūdens cenai ir pieskaitīta "notekūdeņu attīrīšanas" maksa, ko arī nosaka pašvaldību līmenī.
(131)
Lai gan ūdens bāzes cena, notekūdeņu attīrīšanas maksa un citi iespējamie vietējie uzcenojumi ir vienlīdz piemērojami visiem lietotājiem, kas ietverti vienās un tajās pašās kategorijās, tika konstatēts, ka viens no abiem izlasē iekļautajiem eksportētājiem, proti, Zhejiang Huadong grupa, nemaksāja notekūdeņu attīrīšanas maksu.
(132)
Attiecīgais eksportētājs apgalvoja, ka tas ir samaksājis šo maksu kā vienreizēju summu Vides aizsardzības dienestam. Tomēr netiek uzskatīts, ka šis maksājums tika veikts notekūdeņu attīrīšanas maksas vietā, jo 1) oficiālajā dokumentā ir minēta "notekūdeņu emisijas" maksa, nevis "notekūdeņu attīrīšanas" maksa; 2) maksājums nav proporcionāls faktiskajam ūdens patēriņam; 3) kopējā samaksātā summa ir diezgan maza salīdzinājumā ar faktisko summu, kas būtu bijusi maksājama, ja tiktu piemērota notekūdeņu attīrīšanas maksa par faktisko ūdens patēriņu.
c) Finansiāls ieguldījums
(133)
Zhejiang Huadong grupa saņēma finansiālu ieguldījumu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta nozīmē, jo valdība nodrošināja ūdeni ar vietējā valsts ūdensapgādes uzņēmuma (t. i., Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.) starpniecību. Tas ir finansiāls valsts ieguldījums pamatregulas nozīmē tādu preču nodrošināšanas veidā, kas nav daļa no vispārējās infrastruktūras. Alternatīvi to varētu uzskatīt par ieņēmumiem, no kuriem valdība atteikusies, jo valsts iestāde neguva ieņēmumus, ko tā citādi būtu guvusi, 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē.
d) Ieguvums
(134)
Huadong Steel grupa saņēma ieguvumu pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē, ciktāl valdība nodrošināja ūdeni par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo. Ir konstatēts, ka šis eksportētājs nav maksājis par ūdensapgādi pilnu cenu, kas parasti piemērojama tai lietotāju kategorijai, pie kuras tas pieder, jo ūdens cenas "notekūdeņu attīrīšanas maksas" komponents nav samaksāts.
e) Īpašas iezīmes
(135)
Subsīdija ūdens nodrošināšanas veidā vienam no eksportētājiem, kas sadarbojās, ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, jo ne visi uzņēmumi ir atbrīvoti no notekūdeņu attīrīšanas maksas. Neatkarīgi no tā, ka nav tiesību aktu, kas šo subsīdiju paredz tikai konkrētiem uzņēmumiem, iespēja konkrētam uzņēmumam, kas izgatavo attiecīgo ražojumu, saņemt ūdeni par atlīdzību, kas ir zemāka par pienācīgo, apvienojumā ar acīmredzamo pašvaldībām piešķirto rīcības brīvību nepiemērot daļu no cenas, ko parasti maksā par ūdeni, faktiski padara subsīdiju par īpašu. Tāpēc Komisija nevarēja savākt papildu pierādījumus par to, uz kāda pamata tika piešķirts atbrīvojums no šīs maksas, jo ražotājs-eksportētājs tos nevarēja iesniegt.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(136)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par šādu ieguvumu uzskata notekūdeņu attīrīšanas maksas summu, kas netika samaksāta par ūdens patēriņu IP laikā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) tika sadalīta uz ražotāju-eksportētāju, kas sadarbojās, kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(137)
Zhejiang Huadong grupai ir radīts ieguvums no notekūdeņu attīrīšanas maksas nemaksāšanas. Tai noteiktā subsīdijas likme ir 0,01 %.
(138)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 0,01 %.
(139)
Tā kā sadarbība bija vāja, subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir noteikta visaugstākās subsīdijas likmes līmenī, kurš noteikts attiecībā uz šo shēmu izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 0,01 %.
3.3.1.4. Programma elektroenerģijas piegādei par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
a) Ievads
(140)
Sūdzībā ir norādīts, ka ĶV, nosakot preferenciālas likmes, ir nodrošinājusi elektroenerģiju par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo. Sūdzībā jo īpaši ir apgalvots, ka elektroenerģijas maksa dažādās provincēs tika noteikta atšķirīgi un ka preferenciālās likmes tika izmantotas kā rūpniecības politikas instruments, lai dotu priekšroku tērauda ražojumiem ar augstu pievienoto vērtību, nevis novecojušai ražošanas jaudai.
(141)
Par elektroenerģijas tirgus regulēšanu un cenu noteikšanu Ķīnā atbild NDRC. Starpprovinču un provinču tīklus uztur divi valstij piederoši piegādātāji - Ķīnas Valsts elektrotīklu korporācija un Ķīnas Dienvidu elektrotīklu korporācija. Elektroenerģijas piegādātāji pašvaldību līmenī ir šo uzņēmumu meitasuzņēmumi. Pašlaik ar dažu izmēģinājuma projektu starpniecību Ķīnā tiek ieviests konkurences mehānisms, tomēr tā ietekme šajā procesa posmā joprojām ir neliela.
(142)
NDRC elektroenerģijas cenas nosaka, pamatojoties uz procedūru, kas ietver izmaksu izpēti, ekspertu novērtējumu, atklātu izskatīšanu un galīgās cenas noteikšanu un publicēšanu. NDRC publicē katrai provincei piemērojamās cenas paziņojumos, un tad vietējie cenu biroji publicē attiecīgu paziņojumu vietējā līmenī, tādējādi īstenojot centrālās NDRC noteiktās cenas. Galīgā cena atspoguļo iepirkuma izmaksas, pārvades izmaksas un zaudējumus un valdības uzcenojumus. Cenas katrai provincei atšķiras atkarībā no vietējās situācijas un politikas mērķiem, ko īsteno dažādajās provincēs. Tās nosaka atšķirīgām tiešo lietotāju kategorijām (piemēram, mājsaimniecību lietotāji, rūpnieciskie lietotāji). Papildu cenu atšķirības pastāv attiecībā uz dažādiem rūpnieciskajiem lietotājiem, lai īstenotu rūpniecības politiku, ko noteikusi ĶV un kas atspoguļota katalogā, kurš iekļauts NDRC Lēmumā Nr. 40 (2005. gads) (skat. papildu paskaidrojumu 182. apsvērumā). Lietotāji, kas saskaņā ar NDRC katalogu ietilpst "atbalstāmo" uzņēmumu kategorijā, maksā elektroenerģijas maksas bāzes likmi, savukārt lietotāji, kas ietilpst "novecojušo" vai "aizliegto" uzņēmumu kategorijā, maksā uzcenojumu papildus bāzes likmei. Lietotāji, kas nepieder ne pie vienas no katalogā uzskaitītajām kategorijām, ir iekļauti "atļauto" uzņēmumu noklusējuma kategorijā un arī maksā bāzes likmi bez uzcenojuma. OTI ražotāji parasti būtu iekļaujami "atbalstāmu" uzņēmumu kategorijā saskaņā ar NDRC Lēmumu Nr. 40.
b) Nesadarbošanās
(143)
Komisija pieprasīja no ĶV informāciju par elektroenerģijas tirgus tiesisko regulējumu un cenu noteikšanu, kā arī par visu attiecīgo iestāžu vai struktūru lomu. ĶV neiesniedza visus attiecīgos cenu noteikšanas lēmumus, ko izdevusi NDRC un vietējie cenu biroji, ne par ražotājiem-eksportētājiem, kas nav iekļauti izlasē, ne arī par izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem. ĶV arī nesniedza precīzu aprakstu par NDRC un vietējo cenu biroju lomu cenu noteikšanā. Komisija informēja ĶV par šīm nepilnībām attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem savā 2012. gada 12. augusta vēstulē. Pēc pārbaudes apmeklējumiem tika arī atklāts, ka ĶV ir norādījusi nepareizu elektroenerģijas maksu, kas piemērojama vienam no izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kas sadarbojās.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(144)
Izmeklēšanā apstiprinājās, ka tieši NDRC nosaka elektroenerģijas cenas, kas piemērojamas dažādajās provincēs. Tika gūti pierādījumi, ka vietējais cenu birojs darbojas tikai kā atzars NDRC centrālajā līmenī pieņemtā lēmuma izpildei. To apstiprina arī fakts, ka NDRC izdod paziņojumus, kuros tā nosaka faktiskās cenas katrai provincei, un tad šādi paziņojumi tiek oficiāli transponēti vietējos paziņojumos, ko pieņem vietējie cenu biroji un ko īsteno vietējā līmenī. Izmeklēšanā arī tika konstatēts, ka atšķirīgās elektroenerģijas cenas, kas piemērojamas konkrētām nozarēm un/vai provinču vai vietējā līmenī, nosaka atbilstoši konkrētiem faktoriem, tostarp jo īpaši to rūpniecības politikas mērķu īstenošanai, kurus noteikušas centrālās un pašvaldības iestādes savos piecgadu plānos un nozaru plānos.
(145)
Izmeklēšanā attiecībā uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika pierādīts, ka vienam no tiem, t. i., Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS), tika radīts ieguvums no elektroenerģijas cenas, kas zemāka par lieliem rūpnieciskiem lietotājiem vispārpiemērojamo cenu. Tika konstatēts, ka konkrētajā teritorijā, kurā atradās minētā eksportētāja uzņēmums, atsevišķu rūpniecisko lietotāju apakškategorijai, tostarp attiecīgā ražojuma ražotājiem, bija tiesības uz šo pazemināto cenu.
d) Finansiāls ieguldījums
(146)
Viens no izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kas sadarbojās (CWSS), saņēma finansiālu ieguldījumu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta nozīmē, jo valdība nodrošināja elektroenerģiju ar vietējā valsts elektroapgādes uzņēmuma starpniecību. Tas ir valsts ieguldījums pamatregulas nozīmē tādu preču nodrošināšanas veidā, kas nav daļa no vispārējās infrastruktūras.
e) Ieguvums
(147)
CWSS saņēma ieguvumu pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē, ciktāl valdība nodrošināja elektroenerģiju par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo. Ir konstatēts, ka šis eksportētājs bija tiesīgs uz zemāku cenu nekā tā, kas bija piemērojama citiem lieliem rūpnieciskiem lietotājiem.
f) Īpašas iezīmes
(148)
Subsīdija elektroenerģijas nodrošināšanas veidā vienam no eksportētājiem, kas sadarbojās, ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 4. panta 3. punkta nozīmē. Zemākā elektroenerģijas cena tiek noteikta attiecīgajā NDRC paziņojumā un iekļauta vietējā cenu biroja izdotajā paziņojumā, t. i., to apstiprina centrālā iestāde un pārvalda vietējā līmenī. Šādu zemāko cenu var izmantot tikai konkrēti uzņēmumi konkrētās norādītās nozarēs (galvenokārt ferosakausējumu ražotāji elektronisko krāšņu un mēslošanas līdzekļu ražošanas uzņēmumos), kas iekļauti lielu rūpniecisko lietotāju apakškategorijā. Tāpēc šī zemākā cena ir de jure paredzēta tikai tiem uzņēmumiem, kas iekļauti šajās kategorijās, pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
(149)
Arī subsīdija ir paredzēta tikai konkrētam reģionam, jo tā ir piemērojama tikai ierobežotā noteiktā ģeogrāfiskā reģionā, kurā atrodas attiecīgā ražotāja-eksportētāja uzņēmums. Šī teritorija tiek atbalstīta saskaņā ar centrālās valdības izdotu tiesību aktu, t. i., Valsts padomes Apkārtrakstu par vairākiem politikas virzieniem Ķīnas plašo rietumu reģionu attīstības īstenošanai (sīkāku informāciju skat. 233. apsvērumā). Minētajā apkārtrakstā elektroenerģijas pārvades un piegādes cenu mehānisms ir skaidri norādīts kā viens no instrumentiem konkrētu nozaru attīstīšanai. Tā kā minētajā teritorijā piemērojamās elektroenerģijas cenas nosaka centrālā iestāde, šī subsīdija ir arī reģionāla pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē.
g) Subsīdijas summas aprēķināšana
(150)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Ražotājiem-eksportētājiem piešķirtais ieguvums ir aprēķināts, ņemot vērā starpību starp faktisko samaksāto elektroenerģijas cenu par Kwh un cenu par Kwh, ko lieliem rūpnieciskiem lietotājiem būtu vajadzējis maksāt, un to reizinot ar IP laikā patērēto elektroenerģijas daudzumu. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.punktu šī summa (skaitītājs) tad tika sadalīta uz ražotāju-eksportētāju, kas sadarbojās, kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(151)
Ieguvumu no šīs zemākās elektroenerģijas cenas ir saņēmis viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās un kas pieder pie Panhua uzņēmumu grupas (t. i., CWSS). Panhua grupai noteiktā subsīdijas likme ir 0,14 %.
(152)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 0,07 %.
(153)
Tā kā sadarbība bija vāja, subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir noteikta visaugstākās subsīdijas likmes līmenī, kurš noteikts attiecībā uz šo shēmu struktūrai, kas saistīta ar vienu no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 0,17 %.
3.3.1.5. Dažādu preču nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(154)
Sūdzības iesniedzējs norādīja uz vairākām citām precēm, ko ĶV nodrošinājusi OTI ražotājiem ar savu VPU starpniecību. Sūdzības iesniedzējs jo īpaši uzskaitīja vairākus konkrētus darījumus saistībā ar vairāku VPU izgatavotu tērauda izstrādājumu, tostarp dzelzsrūdas koncentrāta, lodīšu, kausētas rūdas, metāllūžņu, stieņu, sakausējumu un daudzu citu, nodrošināšanu. Sūdzībā bija pierādīts, ka cena par šo preču nodrošināšanu tika noteikta, ņemot vērā dažādus aspektus un/vai standartus, un ka tika noteikti maksimālie cenu ierobežojumi vai veiktas cenu korekcijas atkarībā no dažādajām precēm un no tā, vai darījums attiecās uz saistītām pusēm.
(155)
ĶV atbildēja, ka IP laikā tā neīstenoja šo programmu attiecībā uz tērauda ražotājiem. Ņemot vērā, ka ĶV nesniedza vairāk informācijas par šo programmu, Komisijas konstatējumi tika pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(156)
Ciktāl dažādo iepriekš minēto preču cenas neatspoguļo pienācīgu atlīdzību, šī programma ir kompensējama saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punktu un 6. panta d) punktu. Tomēr, ņemot vērā to, cik sarežģīti bija dažādie šo preču nodrošināšanas darījumi un tiem pamatā esošie līgumi, kas nebija pieejami procedūras pierakstos, Komisija nevarēja izdarīt pārliecinošu secinājumu par šo programmu. Tāpēc Komisija ir nolēmusi neizvērtēt šo programmu sīkāk.
3.3.2. PREFERENCIĀLI AIZDEVUMI UN PROCENTU LIKMES OTI RŪPNIECĪBAI
a) Ievads
(157)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka OTI ražotājiem ieguvumu rada zemās (subsidētās) procentu likmes, ko piemēro valstij piederošu komercbanku un valdības banku aizdevumiem saskaņā ar ĶV politiku, kura paredz atbalstīt un attīstīt Ķīnas tērauda rūpniecības paplašināšanu atbilstoši piecgadu plāniem.
b) Nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana
(158)
Komisija pieprasīja no ĶV informāciju par to, cik lielu procentuālo daļu no aizdevumiem gan rūpniecībai kopumā, gan rūpniecības nozarēm, uz ko attiecas šī izmeklēšana, piešķīrušas bankas, kuru lielākais vai vienīgais akcionārs ir ĶV, bankas, kurās ĶV pieder akciju daļas, bet kurās tā nav lielākais akcionārs, bankas, kurās ĶV nepieder akciju daļas, un ārvalstu bankas. ĶV atbildēja, ka tā neglabā uzskaites datus par to aizdevumu summām un procentuālo daļu, kurus piešķir valstij piederošas bankas, ne arī uzskaites datus par aizdevumiem tērauda rūpniecībai. ĶV neieteica alternatīvus šādas informācijas avotus.
(159)
Komisija arī prasīja informāciju par valsts īpašumtiesībām uz minētajām bankām un finanšu iestādēm, bet ĶV nesniedza šādu informāciju, norādot, ka tā neglabā šādus uzskaites datus. Lai gan ir maz ticams, ka ĶV nepārzina sev piederošos aktīvus, jānorāda, ka saskaņā ar publiski pieejamo informāciju (45) (46) ĶV pieder akciju kontrolpakete daudzās no Ķīnā nodibinātajām lielākajām bankām, un tāpēc, kā tas ir attiecībā uz VPU, kas ražo KVT un AVT, tai ir pieejami banku statūti, kuros jābūt sīki aprakstītai informācijai par akciju turējumu. Šajā saistībā arī jānorāda, ka saskaņā ar Komercbanku likuma [2003. gads] 61. pantu bankas "paziņo bilances, peļņas pārskatus un citus finanšu pārskatus un statistikas ziņojumus un dokumentus Valsts padomes banku regulatoram un Ķīnas Tautas bankai".
(160)
Komisija (nosūtot īpašu anketu - A pielikums) arī pieprasīja informāciju par valdības īstenotās kontroles struktūru attiecīgajās Ķīnas bankās un par valdības politikas vai interešu īstenošanu attiecībā uz tērauda rūpniecību (t. i., direktoru padome un akcionāru padome, akcionāru/direktoru sanāksmju protokoli, akcionāru/direktoru valstspiederība, aizdevumu politika un riska novērtēšana attiecībā uz aizdevumiem, kas piešķirti ražotājiem-eksportētājiem, kuri sadarbojās). Tomēr, atbildot uz anketas jautājumiem, ĶV iesniedza tikai vienu pielikumu - A pielikumu -, kurā bija ietverta vispārīga informācija (galvenokārt apkopota no banku tīmekļa vietnēm). Lielākā daļa A pielikumā prasītās informācijas netika sniegta. Uz dažiem jautājumiem ĶV atbildēja, ka tai attiecīgajā brīdī nav šādas informācijas, bet uz citiem tā atbildēja, iesniedzot tikai informāciju par atlasītām bankām (piemēram, tika iesniegti tikai astoņu banku statūti). Vēstulē par nepilnībām Komisija atkārtoja savu prasību un aicināja ĶV sniegt visu anketā sākotnēji prasīto informāciju. Atbildot uz vēstuli par nepilnībām, ĶV iesniedza nedaudz papildu informācijas. Tomēr atbilde joprojām bija ļoti nepilnīga, un liela daļa prasītās informācijas (piemēram, valdības akciju turējuma procentuālā daļa valstij piederošās bankās, dažu anketā uzskaitīto banku statūti, pilnīgas atbildes uz jautājumiem A pielikumā) netika sniegta.
(161)
Anketā, vēstulē par nepilnībām un arī pārbaudes apmeklējumā uz vietas Komisija pieprasīja Ķīnas Tautas bankas (ĶTB) apkārtrakstus par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju politikas paplašināšanu (YinFa [2003. gads] Nr. 250 un YinFa [2004. gads] Nr. 251). Komisija par minētajiem apkārtrakstiem uzzināja iepriekšējās izmeklēšanas gaitā. Tomēr tā vietā, lai iesniegtu minētos apkārtrakstus, ĶV ieteica Komisijai aplūkot ĶTB tīmekļa vietni, lai uzzinātu informāciju par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju politiku. Pārbaudes laikā šajā saistībā tika iesniegti divi dokumenti, bet tie bija tikai izdrukas no tīmekļa vietnes. Jānorāda, ka ĶTB tīmekļa vietnē nav atrodams pilns minēto apkārtrakstu saturs.
(162)
Komisija uz vietas veiktas pārbaudes laikā arī pieprasīja iesniegt ĶTB apkārtrakstu par izmaiņām, kas veiktas 2012. gada 8. jūnijā. ĶV neiesniedza apkārtrakstu, bet sniedza tikai vispārīgu no ĶTB tīmekļa vietnes izdrukātu informāciju par standarta procentu likmju korekcijām.
(163)
Komisija arī prasīja ĶV noorganizēt tikšanās ar konkrētām bankām, lai pārbaudītu informāciju par preferenciāliem aizdevumiem OTI rūpniecībai. Tomēr ĶV šādas tikšanās nenoorganizēja un norādīja, ka tā nevar iejaukties valstij piederošo banku darbībā, lai noorganizētu šādas tikšanās. Jānorāda arī, ka 2012. gada 7. jūnija pirmspārbaudes vēstulē Komisija paskaidroja, ka tā būtu gatava sākt pārbaudi vienu dienu agrāk un faktiski atvēlēt vairāk laika pārbaudei gadījumā, ja ĶV uzskata, ka bankas ir piemērotākas, lai sniegtu precizējumus un paskaidrojumus par preferenciālajiem aizdevumiem. Tāpēc Komisija prasīja ĶV apstiprināt banku klātbūtni pirms pārbaudes, lai pārbaudes grupa varētu veikt vajadzīgos sagatavošanās darbus. 2012. gada 15. jūnija vēstulē ĶV norādīja, ka tā turpinās pieprasīt, lai bankas sadarbojas, bet nevar tās piespiest to darīt. Galu galā tikai pirmajā pārbaudes dienā Komisijas grupa tika informēta, ka tās rīcībā ir Ķīnas Būvniecības bankas pārstāvis, kurš atbildēs uz jautājumiem un sniegs skaidrojumus. Tā kā Komisija nebija par to informēta (lai gan tā to konkrēti prasīja pirmspārbaudes vēstulē), nebija iespējams apspriest konkrētus jautājumus par līgumiem un aizdevumu nosacījumiem, bet varēja tikai uzdot vispārīgus jautājumus. Katrā ziņā netika iesniegti nekādi dokumenti, kas apliecinātu Ķīnas Būvniecības bankas pārstāvja izteikumus, paskaidrojot, ka visa Komisijas prasītā dokumentācija ir konfidenciāla un iekšēja.
(164)
Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ĶV tika darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Tā kā ĶV nesadarbojās, papildus attiecīgiem ĶV dokumentiem, ko iesniedza citas personas, vajadzēja izmantot informāciju no sekundāriem avotiem, tostarp sūdzībā sniegto un internetā iegūto publiski pieejamo informāciju.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(165)
Izmeklēšanā ir konstatēts, ka Ķīnas finanšu tirgum ir raksturīga valsts iejaukšanās, jo vairums lielāko banku pieder valstij. Ķīnas iestādes ir sniegušas tikai ļoti ierobežotu informāciju par Ķīnas banku akciju/īpašumtiesību daļām. Tomēr, kā plašāk izklāstīts turpmāk, Komisija apkopoja pieejamo informāciju, lai izdarītu reprezentatīvu konstatējumu. Analizējot, vai bankas ir struktūras, kam ir uzticētas vai kas īsteno valdības pilnvaras (valsts iestādes), Komisija arī prasīja informāciju ne vien attiecībā uz bankām kā valsts īpašumu, bet arī par citām pazīmēm, piemēram, valsts pārstāvju klātbūtni direktoru padomē, valdības kontroli pār banku darbību, valdības politikas vai interešu īstenošanu un to, vai minētās struktūras tika izveidotas ar likumdošanas aktu.
(166)
No pieejamās informācijas tā secināja, ka valstij piederošajām bankām Ķīnā ir vislielākā tirgus daļa un dominējošs stāvoklis Ķīnas finanšu tirgū. Saskaņā ar Deutsche Bank 2006. gada Pētījumu par Ķīnas banku nozari (47) valstij piederošo banku daļa Ķīnas tirgū var būt vairāk nekā 2/3. Tajā pašā jautājumā PTO Ķīnas tirdzniecības politikas pārskatā ir norādīts, ka "vēl viena vērā ņemama Ķīnas finanšu nozares īpašība ir valsts īpašumtiesību augstais īpatsvars" (48) un ka "ir notikušas niecīgas izmaiņas Ķīnas banku nozares tirgus struktūrā, kurā dominē valstij piederošas bankas" (49). Ir pamatoti norādīt, ka piecas lielākās valstij piederošās komercbankas (Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka, Komunikāciju banka un Rūpniecības un tirdzniecības banka) pārstāv vairāk nekā pusi no Ķīnas banku nozares (50).
(167)
Komisija arī pieprasīja informāciju par valdības īstenotās kontroles struktūru attiecīgajās Ķīnas bankās un par valdības politikas vai interešu īstenošanu attiecībā uz tērauda rūpniecību (t. i., direktoru padome un akcionāru padome, akcionāru/direktoru sanāksmju protokoli, akcionāru/direktoru valstspiederība, aizdevumu politika un riska novērtēšana attiecībā uz aizdevumiem, kas piešķirti ražotājiem-eksportētājiem, kuri sadarbojās). Tomēr, kā norādīts 160. apsvērumā, ĶV par to iesniedza tikai ļoti ierobežotu informāciju. Tātad Komisijai bija jāizmanto pieejamā informācija. Pamatojoties uz pieejamiem datiem, Komisija secināja, ka valdība kontrolē minētās bankas un ka tās īsteno valdības pilnvaras tā, ka to darbības var tikt attiecinātas uz valsti. Attiecīgie dati, kas izmantoti, lai izdarītu minētos konstatējumus, ir atvasināti no ĶV sniegtās informācijas, Ķīnas banku gada pārskatiem, kurus iesniedza ĶV vai kuri bija publiski pieejami, no informācijas, kas izgūta no Deutsche Bank 2006. gada Pētījuma par Ķīnas banku nozari, PTO politikas pārskata par Ķīnu (2010. un 2012. gads), Pasaules Bankas ziņojuma "Ķīna 2030", kā arī no informācijas, ko sniedza ražotāji-eksportētāji, kuri sadarbojās, un sūdzībā ietvertās informācijas. Attiecībā uz ārvalstu bankām neatkarīgos avotos ir lēsts, ka tās pārstāv nelielu daļu no Ķīnas banku nozares un tāpēc tām ir nenozīmīga loma aizdevumu politikā; attiecīga informācija liecina, ka tas var būt pat tikai 1 % no Ķīnas tirgus (51). Arī attiecīgā publiski pieejamā informācija liecina, ka Ķīnas bankas, jo īpaši lielās komercbankas, joprojām paļaujas uz valstij piederošiem akcionāriem un valdību, lai papildinātu kapitālu gadījumos, kad tā nepietiek kredīta ekspansijas dēļ (52).
(168)
No bankām, kas piešķīra aizdevumus ražotājiem-eksportētājiem, kuri sadarbojās, lielākā daļa ir valstij piederošas bankas. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, patiešām tika konstatēts, ka vismaz 14 no 17 paziņotajām bankām, tostarp Ķīnas lielākās komercbankas, piemēram, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka un Ķīnas Rūpniecības un tirdzniecības banka, pieder valstij. Arī attiecībā uz pārējām valstij piederošajām bankām Komisija pieprasīja to pašu informāciju, kas minēta iepriekš - par valsts kontroli un valsts politikas vai interešu īstenošanu saistībā ar tērauda rūpniecību. Šāda sīka informācija netika sniegta. Tāpēc tiek secināts, ka valdība kontrolē minētās bankas un ka tās īsteno valdības pilnvaras tā, ka to darbības var tikt attiecinātas uz valsti. Tāpēc valstij piederošās komercbankas Ķīnā jāuzskata par valsts iestādēm.
(169)
Vēl viena pazīme, kas liecina par ĶV iesaistīšanos Ķīnas finanšu tirgū, ir ĶTB loma konkrētu ierobežojumu noteikšanā attiecībā uz procentu likmju noteikšanas veidu un svārstībām. Izmeklēšanā patiešām tika konstatēts, ka ĶTB ir izstrādājusi īpašus noteikumus, kas reglamentē procentu likmju svārstības Ķīnā. Saskaņā ar pieejamo informāciju šie noteikumi ir izklāstīti ĶTB Apkārtrakstā par jautājumiem saistībā ar noguldījumiem un aizdevumiem piemērojamo procentu likmju pielāgošanu - YinFa (2004. gads), Nr. 251 ("Apkārtraksts Nr. 251"). Finanšu iestādēm tiek prasīts noteikt aizdevumu likmes, kas atbilstu konkrētam ĶTB standarta aizdevumu procentu likmju diapazonam. Komercbanku aizdevumiem un komerciāli pārvaldītiem politikas banku aizdevumiem nepiemēro augstāko ierobežojumu diapazonu, bet piemēro vienīgi zemāko ierobežojumu diapazonu. Pilsētu kredītu kooperatīviem un lauku kredītu kooperatīviem piemēro gan augstāko, gan zemāko ierobežojumu diapazonu. Preferenciāliem aizdevumiem un aizdevumiem, par kuriem Valsts padome pieņēmusi īpašus noteikumus, nenotiek procentu likmju augšupējas svārstības. Komisija pieprasīja no ĶV precizējumus par Apkārtrakstā Nr. 251 lietoto definīciju un formulējumu un par iepriekšējiem tiesību aktiem (ĶTB Apkārtraksts par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju svārstību diapazona paplašināšanu - YinFa [2003. gads] Nr. 250). Tomēr, kā izklāstīts 161. un 162. apsvērumā, ĶV atteicās iesniegt minētos apkārtrakstus, tāpēc Komisija nevarēja pārbaudīt to saturu un prasīt paskaidrojumus. Tā kā ĶV šajā saistībā neiesniedza attiecīgu informāciju, kas liecinātu, ka situācija ir mainījusies kopš 2011. gada maija, kad Komisija pabeidza antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz krītotu papīru (53), tiek konstatēts, ka ĶTB ir iesaistīta procentu likmju noteikšanā, ko veic valstij piederošās komercbankas, un ietekmē šādu likmju noteikšanu.
ĶV neiesniedza pierādījumus, ka situācija, kas konstatēta izmeklēšanā par krītotu papīru, ir mainījusies, tāpēc, pamatojoties uz pieejamiem faktiem un citiem iepriekš minētajiem pierādījumiem, tika secināts, ka situācijai attiecībā uz procentu likmju noteikšanas metodēm jāpaliek tādai, kāda tā ir, visā IP laikā.
(170)
Komisija arī mēģināja analizēt, vai ĶV uztic privātpersonām piederošām komercbankām vai norīko šādas komercbankas Ķīnā piešķirt preferenciālus (subsidētus) aizdevumus ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda ražotājiem pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē.
(171)
No sadaļas, kas attiecas uz valsts iesaistīšanos banku nozarē (165.-169. apsvērums), ir skaidrs, ka ĶV ir izstrādājusi politiku, lai nodrošinātu preferenciālus aizdevumus ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda rūpniecībai, jo valsts iestādes (valstij piederošās komercbankas) (54) tiek iesaistītas šādā nodrošināšanā un ieņem dominējošu stāvokli tirgū, kas ļauj tām piedāvāt cenas, kuras ir zemākas par tirgus cenām. Tagad ir jānoskaidro, vai šī politika attiecas arī uz privātiem piegādātājiem.
(172)
Komercbanku likums [2003. gads] ir vienlīdz piemērojams gan valstij piederošām komercbankām, gan privātpersonām piederošām komercbankām. Piemēram, minētā likuma 38. pantā ir paredzēts pienākums visām komercbankām (t. i., arī privātpersonām piederošām komercbankām) "noteikt aizdevuma likmi saskaņā ar ĶTB noteiktās aizdevuma likmes augstāko un zemāko ierobežojumu", bet likuma 34. pantā komercbankām ir noteikts pienākums "veikt aizdevumu darījumus, ņemot vērā tautsaimniecības vajadzības un sociālo attīstību un atbilstoši valsts rūpniecības politikas garam."
(173)
Arī Rīkojuma Nr. 35 "Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika" 24. un 25. pantā, kuros noteikts, ka aizdevumus nodrošina tikai tiem uzņēmumiem, kas ievēro valsts dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politiku, valstij piederošās komercbankas nav nošķirtas no privātpersonām piederošajām komercbankām.
(174)
Turklāt iepriekšminētie ĶTB apkārtraksti (161. un 162. apsvērums) ir saistoši arī privātpersonām piederošajām komercbankām.
(175)
Minētie citāti no likumiem un noteikumiem, kas attiecas uz banku nozari, liecina, ka ĶV politika preferenciālu aizdevumu nodrošināšanai ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda ražotājiem attiecas arī uz privātpersonām piederošām komercbankām, un faktiski ĶV tās norīko "veikt aizdevumu darījumus, ņemot vērā tautsaimniecības vajadzības un sociālo attīstību un atbilstoši valsts rūpniecības politikas garam" (55).
(176)
Komisija pieprasīja no ĶV attiecīgu informāciju, lai novērtētu, kā bankas Ķīnā veic OTI ražošanas uzņēmumu kredītriska novērtējumu, pirms tās izlemj, vai tiem piešķirt aizdevumus un kādi būs piešķiramo aizdevumu nosacījumi. Anketas A pielikumā Komisija pieprasīja informāciju par to, kā bankas aizdevumu piešķiršanā ņem vērā risku, kā tiek novērtēta aizņēmēja kredītspēja, kādas ir riska prēmijas, ko banka nosaka dažādiem uzņēmumiem/nozarēm Ķīnā, kādus faktorus banka ņem vērā, novērtējot aizdevuma pieteikumu, kā arī aizdevuma pieteikumu un apstiprināšanas procesa aprakstu utt. Tomēr ne ĶV, ne konkrētās anketā norādītās bankas neiesniedza pierādījumus šajā saistībā. ĶV sniedza tikai vispārīgas atbildes, kas nebija pamatotas ar pierādījumiem, ka tiek faktiski veikts jebkāda veida kredītriska novērtējums.
(177)
Komisija arī pieprasīja līdzīgu informāciju no ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, un centās to pārbaudīt, kad tika veikti pārbaudes apmeklējumi uz vietas izlasē iekļauto ražotāju-eksportētāju telpās. Abas izlasē iekļauto ražotāju-eksportētāju grupas atbildēja, ka bankas pirms aizdevumu piešķiršanas pieprasa konkrētus dokumentus un veic dažāda veida kredītriska analīzi. Tomēr tās nevarēja šos apgalvojumus pamatot ar pierādījumiem. Veicot pārbaudi uz vietas, Komisija prasīja pierādījumus, ka bankas pieprasa šādus dokumentus vai ka uzņēmumi ir iesnieguši tām šādus dokumentus, vai jebkādu banku izdotu ziņojumu, kas pierādītu, ka šāda kredītriska analīze ir veikta. Tomēr izlasē iekļautās ražotāju-eksportētāju grupas nevarēja iesniegt ne šos, ne arī citus pierādījumus, lai pamatotu savus apgalvojumus. Jānorāda arī, ka nevienai no izlasē iekļautajām ražotāju-eksportētāju grupām vai individuāliem šo grupu uzņēmumiem nav piešķirts kredītreitings.
(178)
Informācija par kredītriska novērtējumu tika pieprasīta atkārtoti no ieinteresētajām personām, jo to uzskata par ļoti svarīgu, cita starpā ņemot vērā i) SVF 2006. gada ziņojumā iekļauto konstatējumu, ka banku liberalizācija Ķīnā ir nepilnīga un kredītrisks nav pienācīgi atspoguļots (56), ii) SVF 2009. gada ziņojumu, kurā ir uzsvērta procentu likmju liberalizācijas neesamība Ķīnā (57), iii) SVF 2010. gada ziņojumu par valsti, kurā norādīts, ka kapitāla izmaksas Ķīnā ir salīdzinoši zemas, ka kredītu piešķiršanu dažreiz nosaka, ņemot vērā apsvērumus, kas nav saistīti ar cenu, un ka lielie uzņēmumu ietaupījumi ir daļēji saistīti ar dažādu ražošanas faktoru (tostarp kapitāla un zemes) (58) zemajām izmaksām, un iv) ESAO 2010. gada Ķīnas ekonomikas pārskatu (59) un ESAO Ekonomikas departamenta Darba dokumentu Nr. 747 par reformām Ķīnas finanšu nozarē (60), kuros norādīts, ka finanšu iestādes joprojām lielākoties pieder valstij un ka tas rada bažas par to, ciktāl banku lēmumi par aizdevumiem ir pamatoti vienīgi ar komerciāliem apsvērumiem, jo banku tradicionālais uzdevums, šķiet, ir būt par valsts aģentūrām, kas saistītas ar valdību.
d) Finansiāls Ieguldījums
(179)
Ņemot vērā pierādījumu kopumu, tiek secināts, ka lielāko daļu aizdevumu abām izlasē iekļautajām ražotāju-eksportētāju grupām ir piešķīrušas valstij piederošas bankas, ko uzskata par valsts iestādēm, jo tām ir uzticētas valdības pilnvaras un tās īsteno valdības funkcijas. Ir arī papildu pierādījumi, ka šīs bankas faktiski īsteno valdības pilnvaras, jo, kā paskaidrots 169. apsvērumā, valsts (t. i., ĶTB) acīm redzami iejaucas komercbanku lēmumu pieņemšanā par procentu likmēm, ko piemēro Ķīnas uzņēmumiem piešķirtajiem aizdevumiem. Šajos apstākļos šo struktūru aizdevumu piešķiršanas prakse ir tieši saistāma ar valdību. Faktu, ka bankas īsteno valdības pilnvaras, apstiprina arī tas, kā notiek NDRC Rīkojuma Nr. 35 "Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika" (61), Lēmuma Nr. 40 un Komercbanku likuma 34. panta piemērošana attiecībā uz valdības rūpniecības politikas īstenošanu. Ir daudz ar objektīviem pētījumiem un ziņojumiem pamatotu detalizētu pierādījumu par to, ka joprojām notiek plaša apjoma valdības iejaukšanās Ķīnas finanšu sistēmā, kā jau paskaidrots 178. apsvērumā. Visbeidzot, ĶV nesniedza informāciju, kas būtu ļāvusi labāk izprast valstij piederošo banku attiecības ar valdību, kā paskaidrots 159.-164. apsvērumā.
Tādējādi attiecībā uz aizdevumiem, ko piešķir valstij piederošās komercbankas Ķīnā, Komisija secina, ka ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda ražotājiem tiek piešķirts finansiāls ieguldījums, kas izpaužas kā valdības naudas līdzekļu tieša nodošana pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Turklāt tie paši pierādījumi liecina, ka valdība uztic un norīko VPKB (kā arī uztic privātpersonām piederošām bankām un norīko tās) veikt konkrētus uzdevumus, un tāpēc tas nozīmē, ka pastāv finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē.
(180)
Ņemot vērā 170.-175. apsvērumā izklāstīto analīzi, tiek arī secināts, ka ĶV uztic privātpersonām piederošām bankām uzdevumu un norīko tās piešķirt aizdevumus OTI ražotājiem un ka pastāv finansiāls ieguldījums saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) un iv) punktu.
e) Ieguvums
(181)
Tiek piešķirts ieguvums pamatregulas 3. panta 2. punkta un 6. panta b) punkta nozīmē, ciktāl valdības aizdevumi tiek piešķirti ar labvēlīgākiem nosacījumiem nekā tie, ko saņēmējs varētu faktiski iegūt tirgū. Tā kā ir konstatēts, ka nevalstisko iestāžu aizdevumi Ķīnā nenodrošina atbilstošu tirgus standartu (privātpersonām piederošas bankas, kam ĶV uztic pienākumus un ko norīko veikt šos pienākumus), tas ir veidots, izmantojot 191. un 192. apsvērumā izklāstīto metodi.
f) Īpašas iezīmes
(182)
Tērauda rūpniecība pieder pie atbalstāmās kategorijas saskaņā ar Lēmumu Nr. 40. Lēmums Nr. 40 ir rīkojums, ko izdevusi Valsts padome - visaugstākā administratīvā iestāde ĶTR, un šajā ziņā minētais lēmums ir juridiski saistošs citām valsts iestādēm un uzņēmējiem. Tajā rūpniecības nozares ir klasificētas "atbalstāmos, ierobežojamos un likvidējamos projektos". Minētais tiesību akts ir rūpniecības politikas pamatnostādne, kas kopā ar Direktoriju katalogu pierāda, kā ĶV uztur politiku tādu uzņēmumu vai nozaru grupu veicināšanai un atbalstīšanai kā, piemēram, tērauda/OTI rūpniecība, kas Direktoriju katalogā klasificēta kā "atbalstāma rūpniecības nozare". Attiecībā uz to rūpniecības nozaru skaitu, kas klasificētas kā "atbalstāmas", jānorāda, ka tās pārstāv tikai nelielu Ķīnas ekonomikas daļu. Turklāt tikai konkrētām darbībām minētajās atbalstāmajās nozarēs ir piešķirts statuss "atbalstāmas". Lēmuma Nr. 40 17. pantā ir arī noteikts, ka "atbalstāmiem ieguldījumu projektiem" piešķir īpašas privilēģijas un stimulus un, cita starpā, finansiālu atbalstu. Savukārt attiecībā uz "ierobežojamiem un likvidējamiem projektiem" Lēmumā Nr. 40 valsts iestādes tiek pilnvarotas tieši iejaukties, lai regulētu tirgu. Faktiski 18. un 19. pants paredz, ka attiecīgā iestāde liedz finanšu iestādēm nodrošināt aizdevumus šādiem "ierobežojamiem un likvidējamiem projektiem". No iepriekšminētā ir saprotams, ka Lēmumā Nr. 40 ir paredzēti visām ekonomikas iestādēm saistoši noteikumi, kas pieņemti kā direktīvas par atbalstāmo rūpniecības nozaru, no kurām viena ir OTI rūpniecība, veicināšanu un atbalstīšanu.
(183)
Turklāt NDRC Rīkojumā Nr. 35 "Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika", jo īpaši tā 24. un 25. pantā, ir noteikts, ka aizdevumus nodrošina tikai tiem tērauda ražošanas uzņēmumiem, kas pilnībā ievēro dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politiku.
(184)
Sūdzības iesniedzējs arī iesniedza pierādījumus, ka dažos citos valdības plānos un dokumentos ir mudinājumi un norādījumi sniegt finansiālu atbalstu tērauda rūpniecībai kopumā un arī konkrētos Ķīnas ģeogrāfiskajos reģionos (62) (63).
(185)
Ņemot vērā visu iepriekšminēto, kļūst skaidrs, ka iestādes ļauj finanšu iestādēm nodrošināt preferenciālus aizdevumus tikai ierobežotam tādu rūpniecības nozaru/uzņēmumu skaitam, kas ievēro ĶV attīstības politiku. Pamatojoties uz lietas materiālos esošajiem pierādījumiem un tā kā ĶV nesadarbojās šajā jautājumā, tiek secināts, ka subsīdijas preferenciālu aizdevumu veidā nav vispārpieejamas un tāpēc ir īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē. Turklāt neviena no ieinteresētajām personām neiesniedza pierādījumus, ka subsīdijas ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam.
(186)
Izmeklēšanā tika pierādīts, ka izmeklēšanas periodā preferenciālie aizdevumi radīja ieguvumu abām izlasē iekļauto ražotāju-eksportētāju grupām.
g) Secinājums
(187)
Tādējādi ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda rūpniecības finansēšana būtu jāuzskata par subsīdiju.
(188)
Ņemot vērā finansiāla ieguldījuma esamību, ieguvumu ražotājiem-eksportētājiem un īpašās iezīmes, šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
h) Subsīdijas summas aprēķināšana
(189)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta b) punktu par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata atšķirību starp summu, ko uzņēmums, kas saņem valsts aizdevumu, maksā par šo valsts aizdevumu, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu tirgū saņemamu komerciālu aizņēmumu.
(190)
Kā paskaidrots iepriekš (165.-178. apsvērums), tā kā Ķīnas banku piešķirtie aizdevumi liecina par ievērojamu valdības iejaukšanos banku nozarē un neatspoguļo likmes, kādas tiktu konstatētas funkcionējošā tirgū, atbilstošs tirgus standarts veidots, izmantojot turpmāk izklāstīto metodi. Turklāt ĶV nesadarbošanās dēļ Komisija arī izmantoja pieejamos faktus, lai noteiktu atbilstošu standarta procentu likmi.
(191)
Veidojot atbilstošu standartu, uzskata par pamatotu piemērot Ķīnas procentu likmes, kas koriģētas, lai atspoguļotu parasto tirgus risku. Patiešām, situācijā, kad eksportētāju pašreizējais finansiālais stāvoklis noteikts izkropļotā tirgū un nav pieejamas uzticamas informācijas no Ķīnas bankām par riska novērtējumu un kredītreitingu noteikšanu, uzskata par nepieciešamu nevis izmantot Ķīnas eksportētāju kredītspējas nominālvērtību, bet piemērot uzcenojumu, lai atspoguļotu izkropļotā Ķīnas tirgus iespējamo ietekmi uz eksportētāju finanšu stāvokli.
(192)
Attiecībā uz minēto, kā paskaidrots 160., 163. un 164. apsvērumā, gan ĶV, gan ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, tika prasīts sniegt informāciju par Ķīnas banku aizdevumu politiku un to, kā šie aizdevumi tika saistīti ar ražotājiem-eksportētājiem. Attiecīgās personas neiesniedza šādu informāciju, lai gan tām tika vairākkārt prasīts to darīt, un atteica piekļuvi valstij piederošajām bankām. Attiecīgi, ņemot vērā šo nesadarbošanos un pieejamo faktu kopumu, kā arī saskaņā ar pamatregulas 28. panta 6. punktu, tiek atzīts par atbilstošu uzskatīt, ka visiem uzņēmumiem Ķīnā tiks piemērota tikai visaugstākā "ar ieguldījumiem nesaistītā" pakāpe ("BB" līmenis pēc Bloomberg), un atbilstošo prēmiju, ko paredzēts saņemt par vērstpapīriem, kurus emitējuši uzņēmumi ar šo reitingu, piemērot Ķīnas Tautas bankas standarta aizdevumu likmei. Ieguvums ražotājiem-eksportētājiem ir aprēķināts, ņemot vērā procentu likmes diferenciāli, kas izteikts procentos, un to reizinot ar neatmaksāto aizdevuma summu, t. i., procentiem, kas nav samaksāti IP laikā. Šī summa tad tika sadalīta uz to ražotāju-eksportētāju kopējo apgrozījumu, kuri sadarbojās.
(193)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem ir 0,25 % Huadong uzņēmumu grupai un 0,89 % Panhua uzņēmumu grupai.
(194)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 0,58 %.
(195)
Tā kā sadarbība bija vāja, noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, atbilst visaugstākajai subsīdijas likmei, kas attiecībā uz šo shēmu noteikta struktūrai, kura saistīta ar vienu no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, t. i., 0,97 %.
3.3.3. AR PAŠU KAPITĀLU SAISTĪTAS PROGRAMMAS
(196)
Sūdzībā bija sīki aprakstītas vairākas iespējamās ar pašu kapitālu saistītas programmas attiecībā uz ražotājiem-eksportētājiem, kas nebija iekļauti izlasē un/vai nesadarbojās izmeklēšanā. Komisija gan sākotnējās, gan papildu anketās prasīja, lai ĶV iesniedz informāciju par šīm programmām, un arī vēlāk atvēlēja ĶV plašas iespējas sniegt atbildes par šīm programmām. ĶV pauda uzskatu, ka tā sniegs atbildes tikai par iespējamām subsīdiju programmām, kas attiecas uz abiem izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, un pastāvēja uz šo uzskatu visā procedūras laikā.
(197)
Ievērojamais sadarbības trūkums šajā procedūrā liedza Komisijai iegūt informāciju un pierādījumus par šīm programmām, kas minētas sūdzībā. Komisija pārliecinājās, ka izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji neizmantoja šīs programmas. Tāpēc Komisijai bija jānoskaidro subsīdiju programmu esamība un atlikušais maksājums attiecībā uz visām pārējām programmām, par kurām ĶV nesniedza informāciju un kuras izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem nebija pieejamas vai kuras tie neizmantoja, pamatojoties uz lietas materiālos pieejamiem pierādījumiem saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumiem.
3.3.3.1. "Parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumi
a) Apraksts
(198)
Sūdzībā bija ietverti pierādījumi, ka vairāki tērauda ražotāji 2000. gadā bija iesaistīti "parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumos, kuros kopējā parādu summa bija 62,5 miljardi renminbi. Tiek apgalvots, ka valstij piederošo tērauda ražotāju nesamaksātais parāds valstij piederošajām komercbankām (VPKB) tika dzēsts apmaiņā pret pašu kapitālu, iesaistot četrus Ķīnas aktīvu pārvaldības uzņēmumus (APU), pamatojoties uz apsvērumiem, kas nebija tirgus apsvērumi. Sūdzībā bija arī apgalvots, ka APU tika izveidoti tieši tādēļ, lai izmantotu lielo ienākumus nenesošo aizdevumu apjomu galvenajās rūpniecības nozarēs, tostarp tērauda nozarē, un pārstrukturētu VPU parādus, tostarp ar "parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumu starpniecību. Ņemot vērā, ka ĶV nesniedza informāciju par šo programmu, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju saskaņā ar pamatregulas 28. pantu (skat. 33.-35. apsvērumu). Tā paša iemesla dēļ pamatregulas 28. pants tika piemērots attiecībā uz pašu kapitāla ieguldījumu un nesamaksāto dividenžu programmām, kas aprakstītas 204.-215. apsvērumā.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(199)
Konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju. "Parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumi ir finansiāls ieguldījums pašu kapitāla ieguldījumu un/vai aizdevumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē vai neiekasētu ieņēmumu veidā, kas izriet no dzēsta vai neatmaksāta parāda, pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Šo finansiālo ieguldījumu nodrošināja valdība ar šajos darījumos iesaistīto valsts iestāžu, t. i., četru APU un dažādu VPKB, starpniecību (skat. 168. apsvērumu). Tā kā ĶV nesadarbojās, lietas materiālos esošie pierādījumi liecina, ka APU ir valsts iestādes, jo ĶV tās izveidoja tieši tādēļ, lai izmantotu lielo ienākumus nenesošo aizdevumu apjomu galvenajās rūpniecības nozarēs, tostarp tērauda nozarē, un pārstrukturētu VPU parādus. Attiecīgi uzskata, ka tās īsteno valdības pilnvaras.
(200)
Turklāt sūdzības iesniedzējs ir iesniedzis prima facie pierādījumus, ka lielo parāda summu dzēšana nenotika, ievērojot parastus komerciālus apsvērumus, jo ĶV neveica novērtējumu, ko veiktu parasts privāts ieguldītājs attiecībā uz paredzamo peļņas normu, kuru šie "parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumi radītu laika gaitā. Sūdzībā bija apgalvots, ka tā vietā ĶV dzēsa lielas parādu summas apmaiņā pret pašu kapitālu, lai samazinātu tērauda ražotāju saistību un aktīvu attiecību un tādējādi palielinātu to konkurētspēju, nemaz nerunājot par komerciāliem apsvērumiem, ko ņemtu vērā privāts ieguldītājs. Tāpēc Komisija, rūpīgi izanalizējusi sūdzībā ietverto informāciju un ņemot vērā, ka lietas materiālos nav citas informācijas, secināja, ka pasākumi jāuzskata par tādiem, kas piešķir ieguvumu pamatregulas 6. panta a) punkta nozīmē.
(201)
Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta nozīmē, jo tā ir paredzēta tikai atlasītām struktūrām, kurās valsts ir akciju turētāja, un šāda finansējuma piešķiršana ir diskrecionāra, kā arī nepastāv objektīvi kritēriji. Tāpēc tiek secināts, ka šī programma ir kompensējama subsīdija attiecīgā ražojuma ražotājiem-eksportētājiem.
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(202)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienreizējs, un uzskata, ka tas atbilst pilnai parāda summai attiecībā uz "parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumiem, t. i., dzēstā parāda summai. Tā kā nebija citas ĶV sniegtas informācijas šā ieguvuma novērtēšanai, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šādi aprēķinātā subsīdijas summa tika sadalīta par IP, pamatojoties uz saņēmējuzņēmumu aktīvu parastā nolietojuma periodu. Summa ir koriģēta, pieskaitot minētajā periodā saņemtos procentus, lai atspoguļotu ieguvuma vērtību laika gaitā un tādējādi noteiktu, kāds ir bijis šīs shēmas pilns ieguvums saņēmējiem. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa tika sadalīta uz attiecīgā ražojuma ražošanas līmeni IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(203)
Tādējādi aprēķinātā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,05 %. Subsīdijas likmi izlasē iekļautajiem un citiem ražotājiem, kas sadarbojās, nebija nepieciešams aprēķināt 196. un 197. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ.
3.3.3.2. Pašu kapitāla ieguldījumi
a) Apraksts
(204)
Sūdzībā ir apgalvots, ka ĶV gadu gaitā tērauda ražotājiem ir piešķīrusi ievērojamas skaidras naudas summas ar pašu kapitāla ieguldījumu starpniecību. Tajā ir arī norādīts, ka ĶV (ar dažādu valstij piederošu struktūru starpniecību) iegādājās akcijas uzņēmumos, kuros tai jau piederēja akciju kontrolpakete, neiegūstot papildu akcionāra tiesības. Sūdzībā ir arī sīki aprakstīti darījumi, kuros bija iesaistītas valsts kontrolētas struktūras, tostarp China International Capital Corporation (CICC) un SASAC.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(205)
Tā kā ĶV nesniedza informāciju par šo programmu (skat. 196. un 197. apsvērumu), konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju, ko apliecina attiecīgi avoti. Pašu kapitāla ieguldījumi ir tieša naudas līdzekļu nodošana pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Šo finansiālo ieguldījumu valdība nodrošināja ar minētajos darījumos iesaistīto valsts iestāžu, tostarp CICC un SASAC, starpniecību. Sūdzībā ir ietverti konkrēti pierādījumi par pašu kapitāla ieguldījumiem saistībā ar tēraudu ražojošiem VPU, CICC darbojoties kā akciju emisijas galvenajam parakstītājam un pārvaldītājam. Saskaņā ar sūdzībā ietverto informāciju 51 % CICC akciju pieder valstij, un to pilnībā kontrolē SASAC, kas konkrētajos sūdzībā dokumentētajos darījumos darbojās arī kā ĶV struktūra, kura kontrolēja tēraudu ražojošos VPU (SASAC funkciju analīzi skat. 64.-66. apsvērumā). Tas nozīmē, ka ĶV šos darījumus veica ar valsts iestāžu starpniecību pamatregulas 2. panta b) punkta un attiecīgās PTO judikatūras nozīmē.
(206)
Uzskata, ka minētie pašu kapitāla ieguldījumi arī piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem pamatregulas 6. panta a) punkta nozīmē, jo tie nav saderīgi ar privāto ieguldītāju ierasto ieguldījumu praksi. Šo pašu kapitāla ieguldījumu neatbilstība privāto ieguldītāju praksei ir sīki pierādīta sūdzībā. Attiecībā uz šiem konkrētajiem darījumiem sūdzībā vispirms ir pierādīts, ka tēraudu ražojošais VPU maksāja pārmērīgi augstu cenu par savu daļu jauno akciju emisijā, kas ir pretrunā godīgiem tirgus nosacījumiem, un arī ka tas izmantoja piesaistītos līdzekļus, lai iegādātos valstij piederošos aktīvus un pašu kapitāla ieguldījumus par cenām, kas zemākas par tirgus cenām. Sūdzībā ir arī pierādīts, ka ĶV maksāja tādu pašu cenu kā citi ieguldītāji, lai gan tās akciju vērtība bija mazāka, jo to nodrošinātās tiesības un iespējas atšķīrās no tām, ko nodrošināja citiem akcionāriem pārdotās akcijas.
(207)
Šīs subsīdijas ir īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, jo tās tika piešķirtas ierobežotam tādu atlasītu struktūru skaitam, kurās valdībai piederēja akcijas. Tāpēc tiek secināts, ka šī programma ir kompensējama subsīdija attiecīgā ražojuma ražotājiem-eksportētājiem.
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(208)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar pašu kapitāla ieguldījumu summu. Tā kā nebija citas ĶV sniegtas informācijas šā ieguvuma novērtēšanai, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šādi aprēķinātā subsīdijas summa tika sadalīta par IP, pamatojoties uz saņēmējuzņēmumu aktīvu parastā nolietojuma periodu. Summa ir koriģēta, pieskaitot minētajā periodā saņemtos procentus, lai atspoguļotu ieguvuma vērtību laika gaitā un tādējādi noteiktu, kāds ir bijis šīs shēmas pilns ieguvums saņēmējiem. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu kā atbilstīgu saucēju sadalīja uz saņēmēju kopējo ražošanas līmeni IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(209)
Tādējādi aprēķinātā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,08 %. Subsīdijas likmi izlasē iekļautajiem un citiem ražotājiem, kas sadarbojās, nebija nepieciešams aprēķināt 196. un 197. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ.
3.3.3.3. Nesamaksātas dividendes
a) Apraksts
(210)
Sūdzībā bija apgalvots, ka saskaņā ar ĶV politiku valstij piederošiem uzņēmumiem, tostarp tērauda ražošanas uzņēmumiem, kas ražo OTI, nav jāmaksā dividendes valdībai kā to īpašniekam, pat ja tie gūst peļņu. Tādējādi tēraudu ražojošie VPU var finansēt apjomīgus ieguldījumus, izmantojot nesadalīto peļņu, kas nav sadalīta kā dividendes atbilstoši šai programmai.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(211)
Tā kā ĶV nesniedza informāciju par šo tēraudu ražojošo VPU dividenžu sadalījumu (skat. 196. un 197. apsvērumu), konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju, ko apliecina attiecīgi avoti. Nesamaksātās dividendes jāuzskata par slēptu dotāciju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē vai par neiekasētiem ieņēmumiem pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo ĶV neiekasē dividendes, ko parasti maksā privātiem ieguldītājiem par to akcijām. Šīs slēptās dotācijas valdība nodrošināja ar tādas struktūras starpniecību, kurai tieši pieder akcijas tēraudu ražojošos VPU, principā ar SASAC starpniecību. Analīzē attiecībā uz SASAC ir pierādīts, ka tā veic valdības funkcijas (sīkāku informāciju skat. 64.-66. apsvērumā).
(212)
Uzskata, ka pilna nesamaksāto dividenžu summa rada ieguvumu tēraudu ražojošiem VPU, kas to saņēma, pamatregulas 6. panta a) punkta nozīmē, jo tas nav saskaņā ar privāto ieguldītāju ierasto ieguldījumu praksi, kas nosaka, ka ir jāveic dividenžu sadale, kas parasti ir piesaistīta to akcijām. Attiecībā uz VPU, kas daļēji pieder privātiem ieguldītājiem, ieguvumu summa ir vienāda ar nesamaksāto dividenžu summu, kas proporcionāli sadalīta uz tiem.
(213)
Šīs subsīdijas ir īpašas atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punktam, jo tās tika piešķirtas ierobežotam tādu atlasītu struktūru skaitam, kurās valdībai piederēja akcijas. Tāpēc tiek secināts, ka šī programma ir kompensējama subsīdija attiecīgā ražojuma ražotājiem-eksportētājiem.
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(214)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar nesamaksāto dividenžu summu. Tā kā nebija citas ĶV sniegtas informācijas šā ieguvuma novērtēšanai, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar publiski pieejamo finanšu informāciju par saņēmējiem. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šādi aprēķinātu subsīdijas summu kā atbilstīgu saucēju sadalīja uz saņēmēju kopējo apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(215)
Tādējādi aprēķinātā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 1,36 %. Subsīdijas likmi izlasē iekļautajiem un citiem ražotājiem, kas sadarbojās, nebija nepieciešams aprēķināt 196. un 197. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ.
3.3.4. IENĀKUMA UN CITU TIEŠO NODOKĻU PROGRAMMAS
3.3.4.1. Nodokļu politika pētniecības un izstrādes izdevumu atskaitīšanai
(216)
Šī shēma nodrošina ieguvumu uzņēmumiem, kas savā ražošanā ievieš jaunas tehnoloģijas, jaunus produktus vai jaunas metodes. Atbilstīgie uzņēmumi apstiprinātos projektos var samazināt savu uzņēmumu ienākuma nodokli par 50 % no faktiskajām izmaksām.
(217)
Jānorāda, ka, lai gan ĶV savas atbildes uz anketas jautājumiem un vēstuli par nepilnībām sniedza tikai par shēmām, ko izmanto izlasē iekļautie uzņēmumi, tā nesniedza nekādu informāciju par šo shēmu, kaut arī faktiski viens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem atbildēs uz anketas jautājumiem ziņoja par ieguvumiem atbilstoši šai shēmai. Pēc tam, kad pārbaudē uz vietas tika atkārtoti pieprasīts sniegt vajadzīgo informāciju, ĶV sniedza daļēju papildinošu atbildi par šo programmu. Neraugoties uz to, ka šī informācija tika sniegta novēloti, pārbaudes grupa prasīja paskaidrojumus par vairākiem jautājumiem (skat. 219. apsvērumu), tomēr tie netika sniegti. Tāpēc Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar pieejamiem faktiem.
a) Juridiskais pamats
(218)
Šī shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms saskaņā ar ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 30. panta 1. punktu (Ķīnas Tautas Republikas prezidenta Rīkojums Nr. 63, kas ir spēkā no 2008. gada 1. janvāra), 95. pantu Noteikumos par ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanu (ĶTR Valsts padomes Dekrēts Nr. 512) un Pamatnostādnēm par galvenajām jomām (Paziņojums Nr. 6, 2007. gads). ĶV šajā procedūrā neiesniedza Dekrētu Nr. 512 un Paziņojumu Nr. 6.
b) Atbilstība
(219)
Kā norādīts iepriekš, ĶV atbildēs uz anketas jautājumiem un vēstuli par nepilnībām nesniedza attiecīgu informāciju par šo shēmu. Dokumentā, kas iesniegts uz vietas veiktās pārbaudes laikā, ĶV norādīja, ka ar nodokli apliekamajos ienākumos atskaitīšanas nolūkā var ierēķināt tikai "pētniecības un izstrādes izmaksas, kas rodas uzņēmumiem jaunas tehnoloģijas, jaunu produktu un jaunu prasmju attīstīšanā". Tomēr ĶV nepaskaidroja sīkāk, ko nozīmē "jauna tehnoloģija", "jauns produkts" un "jaunas prasmes". Komisija pārbaudes laikā Zhejiang Huadong uzņēmumā arī centās noskaidrot šo jēdzienu precīzo nozīmi, bet tas nevarēja sniegt konkrētu skaidrojumu un atbildēja, ka šie jēdzieni ir tikai vispārīgi.
(220)
Tomēr izmeklēšanā par krītoto papīru tika konstatēts, ka šai shēmai atbilst tikai to jauno un augsto tehnoloģiju nozaru uzņēmumu pētniecības un izstrādes projekti, kuri saņem primāro atbalstu no valsts, un projekti, kas uzskaitīti Pamatnostādnēs par augsto tehnoloģiju industrializācijas galvenajām jomām saskaņā ar NDRC noteikto pašreizējo attīstības prioritāti (64). Ņemot vērā, ka šajā procedūrā netika sniegta jauna būtiska informācija, kas atspēkotu šo secinājumu, tiek konstatēts, ka shēma nav vispārpieejama, jo tai atbilst tikai atlasītas rūpniecības nozares/uzņēmumi/projekti.
c) Īstenošana praksē
(221)
Saskaņā ar ĶV atbildi uzņēmumi, kas plāno pieteikties šim nodokļu atvieglojumam, iesniedz nodokļu iestādei savu ienākuma nodokļa deklarāciju un "citus attiecīgus dokumentus", taču nav norādīts, kas ir šie citi attiecīgie dokumenti. Izmeklēšanā par krītoto papīru tika konstatēts, ka ikvienam uzņēmumam, kas plāno pieteikties ieguvuma saņemšanai no šīs shēmas, ir jāiesniedz vietējam Zinātnes un tehnoloģijas birojam sīka informācija par pētniecības un izstrādes projektiem un ka tikai pēc pārbaudes nodokļu birojs izdod apstiprinājuma paziņojumu. Apstiprinātiem projektiem summu, kam piemēro uzņēmumu ienākuma nodokli, samazina par 50 % no faktiskajām izmaksām (65).
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(222)
Šo shēmu IP laikā izmantoja viens no ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, proti, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd. Tā kā ĶV nesadarbojās un tās atbilde par šo shēmu bija novēlota un nepilnīga, nebija iespējams noteikt pieteikumu iesniegšanas un apstiprināšanas procedūru, kas jāīsteno uzņēmumiem, kuri saņem ieguvumu no šīs shēmas. Kā norādīts iepriekš, Komisijai bija daļēji jāpaļaujas uz faktiem, kas konstatēti izmeklēšanā par krītoto papīru.
e) Secinājums
(223)
Šī shēma būtu jāuzskata par subsīdiju tādu ieņēmumu veidā, no kuriem valdība atteikusies, un tā piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem, pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē.
(224)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem ieguvumu saņemšanai no šīs shēmas un par subsīdijas izmantošanu, lai varētu noteikt, ciktāl piekļuve subsīdijai ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. Ne atbildēs uz anketas jautājumiem, ne atbildēs uz vēstuli par nepilnībām ĶV nesniedza šādu informāciju. Turklāt informācija, kas šajā saistībā sniegta pārbaudes apmeklējumā uz vietas, ir nepilnīga, ņemot vērā konstatējumus par to pašu shēmu, ko, kā tika konstatēts, izmanto uzņēmumi, uz kuriem attiecas izmeklēšana par krītoto papīru. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punktā noteikto prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu "skaidri pamatot" ar tiešiem pierādījumiem, savi konstatējumi bija jāpamato ar pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Starp pieejamiem faktiem bija izmeklēšanā par krītoto papīru izdarītie konstatējumi.
(225)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem un rūpniecības nozarēm, kas klasificētas kā atbalstāmas, piemēram, tām, kas ir daļa no OTI rūpniecības. Turklāt, šķiet, nav objektīvu kritēriju atbilstības ierobežošanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Jānorāda, ka ĶV iestāžu nesadarbošanās liedz Komisijai novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(226)
Tādējādi šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(227)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama atbilstoši parastajai nodokļa likmei un no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti, piemērojot papildu samazinājumu par 50 % no faktiskajiem apstiprināto projektu pētniecības un izstrādes izdevumiem. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) tika sadalīta uz ražotāju-eksportētāju, kas sadarbojās, kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(228)
Ieguvumu no šīs shēmas ir saņēmis viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, proti, Huadong uzņēmumu grupa. Huadong grupai noteiktā subsīdijas likme ir 0,19 %.
(229)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 0,09 %.
(230)
Tā kā sadarbība bija vāja, subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir noteikta visaugstākās subsīdijas likmes līmenī, kurš noteikts attiecībā uz šo shēmu izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 0,19 %.
3.3.4.2. Nodokļu atvieglojumi centrālajiem un rietumu reģioniem
(231)
Šī shēma nodrošina ieguvumu uzņēmumiem centrālajos un rietumu reģionos. Atbilstīgajiem uzņēmumiem piemēro preferenciālu ienākuma nodokļa likmi 15 % apmērā, nevis parasto Ķīnā piemērojamo ienākuma nodokļa likmi, kas ir 25 %.
(232)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par šo shēmu gan anketā, gan vēstulē par nepilnībām, gan arī uz vietas veiktās pārbaudes apmeklējuma laikā. ĶV neatbildēja ne uz vienu no jautājumiem, kas bija ietverti anketā un vēstulē par nepilnībām, un norādīja, ka šī programma vairs nav spēkā, jo tā beidzās 2010. gada 31. decembrī, un arī apgalvoja, ka IP laikā neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem nesaņēma ieguvumu atbilstoši šai shēmai. Tomēr šis apgalvojums ir pretrunā atbildēm, ko sniedza viens no ražotājiem-eksportētājiem (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.), un arī pierādījumiem, kas savākti, veicot pārbaudi uz vietas minētajā uzņēmumā.
a) Juridiskais pamats
(233)
Šī shēma ir paredzēta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši Paziņojumam par labvēlīgu nodokļu politiku rietumu reģiona attīstībai (izdevusi Finanšu ministrija, Vispārējais nodokļu birojs un Vispārējā muitas iestāde, spēkā no 2001. gada 1. janvāra), kas tika atjaunināts ar Paziņojumu par rietumu attīstības stratēģijas nodokļu politikas turpmāku īstenošanu (izdevusi Finanšu ministrija, Vispārējais nodokļu birojs un Vispārējā muitas iestāde, spēkā no 2011. gada 1. janvāra), kurš aptver šīs programmas spēkā esamības laikposmu līdz 2020. gada 31. decembrim.
b) Atbilstība
(234)
Jānorāda, ka ĶV ne savās atbildēs uz anketas jautājumiem un vēstuli par nepilnībām, ne uz vietas veiktās pārbaudes apmeklējuma laikā neatbildēja ne uz vienu no jautājumiem par šo shēmu. Tomēr, kā norādīts Paziņojumā par labvēlīgu nodokļu politiku rietumu reģiona attīstībai, šis preferenciālais nodokļu režīms ir pieejams atbalstāmiem uzņēmumiem rietumu reģionā ("atbalstāmie" attiecas uz uzņēmumiem ar plašu darbības vērienu, kas veido 70 % vai vairāk no kopējiem ieņēmumiem, kā aprakstīts Valsts atbalstāmo rūpniecības nozaru, produktu un tehnoloģiju katalogā). Kad tika veikta pārbaude uz vietas uzņēmumā Chongqing Wanda, tas apstiprināja, ka preferenciāla nodokļu likme tiek piemērota tāpēc, ka tas pieder pie atbalstāmo rūpniecības nozaru kategorijas rietumu un centrālajā reģionā.
c) Īstenošana praksē
(235)
Ne ĶV, ne Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. nesniedza informāciju par šīs programmas darbību un pārvaldību. Kā norādīts Valsts padomes Apkārtrakstā par vairākiem politikas virzieniem Ķīnas plašo rietumu reģionu attīstībai, lai parasto nodokļa likmi, kas ir 25 %, samazinātu līdz preferenciālai nodokļa likmei 15 % apmērā, ir vajadzīgs tautas valdību apstiprinājums provinces līmenī. Uzņēmuma gada ienākuma nodokļa deklarācijas veidlapā atskaitītā (dzēstā) ienākuma nodokļa summa ir ierakstīta 28. pozīcijā "Atskaitītais nodoklis".
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(236)
Šo shēmu IP laikā izmantoja viens no ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, proti, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Tā kā ĶV nesadarbojās, ir grūti izprast pieteikumu iesniegšanas un apstiprināšanas procedūru, kas jāīsteno uzņēmumiem, kuri saņem ieguvumu no šīs shēmas. Komisijai savi secinājumi bija jāizdara, pamatojoties uz iesniegtajiem dokumentiem, kas veido šīs shēmas juridisko pamatu, bez iespējas prasīt paskaidrojumus no ĶV.
e) Secinājums
(237)
Šī shēma būtu jāuzskata par subsīdiju tādu ieņēmumu veidā, no kuriem valdība atteikusies, un tā piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem, pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē.
(238)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem ieguvumu saņemšanai no šīs shēmas un par subsīdijas izmantošanu, lai varētu noteikt, ciktāl piekļuve subsīdijai ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punktā noteikto prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu "skaidri pamatot" ar tiešiem pierādījumiem, savi konstatējumi bija jāpamato ar pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(239)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 4. panta 3. punkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem un rūpniecības nozarēm, kas klasificētas kā atbalstāmas, piemēram, tām, kas ir daļa no OTI rūpniecības un kas izvietotas konkrētos Ķīnas reģionos. Turklāt, šķiet, nav objektīvu kritēriju atbilstības ierobežošanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Jānorāda, ka ĶV iestāžu nesadarbošanās liedz Komisijai novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(240)
Tādējādi šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(241)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata nodokļa summu, kura maksājama atbilstoši parastajai ienākuma nodokļa likmei un no kuras atskaitīta nodokļa summa, kas samaksāta atbilstoši preferenciālajai nodokļa likmei. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz ražotāju-eksportētāju, kas sadarbojās, kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(242)
Panhua grupai noteiktā subsīdijas likme ir 0,03 %.
(243)
Vidējā svērtā subsīdijas likme uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, ir 0,02 %.
(244)
Tā kā sadarbība bija vāja, subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir noteikta visaugstākās subsīdijas likmes līmenī, kurš noteikts attiecībā uz šo shēmu, kura noteikta sturktūrai, kas saistīta vienu no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 0,04 %.
3.3.5. CITAS IENĀKUMA NODOKĻA PROGRAMMAS, PAR KURĀM ĶV SNIEDZA NEPIETIEKAMAS ATBILDES VAI TĀS NESNIEDZA VISPĀR
(245)
Sūdzībā bija sīki aprakstītas vairākas iespējamās subsīdiju programmas attiecībā uz ražotājiem -eksportētājiem, kas nebija iekļauti izlasē un/vai nesadarbojās izmeklēšanā. Komisija gan sākotnējās, gan papildu anketās prasīja, lai ĶV iesniedz informāciju par šīm programmām, un arī vēlāk atvēlēja ĶV plašas iespējas sniegt atbildes par šīm programmām. ĶV pauda uzskatu, ka tā sniegs atbildes tikai par iespējamām subsīdiju programmām, kas attiecas uz abiem izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, un pastāvēja uz šo uzskatu visā procedūras laikā. Tomēr ĶV par dažām no šīm programmām iesniedza informāciju un pierādījumus, kas liecina, ka tās ir izbeigtas un IP laikā nebija spēkā. Komisija šos ĶV iesniegtos pierādījumus ņēma vērā savos konstatējumos.
(246)
Par visām pārējām programmām ĶV neiesniedza nekādu informāciju vai pierādījumus. Ievērojamais sadarbības trūkums šajā procedūrā liedza Komisijai iegūt informāciju un pierādījumus par šīm programmām, ko ražotāji-eksportētāji bija iekļāvuši sūdzībā. Komisija pārliecinājās, ka izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji nebija tiesīgi pretendēt uz minētajām programmām vai tās neizmantoja (galvenokārt tāpēc, ka tie ir privātpersonām piederoši uzņēmumi vai atrodas ārpus programmas piemērošanas teritorijas, vai arī to salīdzinoši ierobežotā lieluma dēļ). Tāpēc Komisijai bija jānoskaidro šīs programmas esamība un atlikušais maksājums attiecībā uz visām pārējām programmām, par kurām ĶV nesniedza informāciju un kuras izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem nebija pieejamas vai kuras tie neizmantoja, pamatojoties uz lietas materiālos pieejamiem pierādījumiem saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumiem.
3.3.5.1. Ienākuma nodokļa atlaide vietēji izgatavota ražošanas aprīkojuma iegādei
a) Apraksts
(247)
Šī programma ļauj uzņēmumam pieprasīt nodokļa atlaidi vietēji izgatavota aprīkojuma iegādei, ja projekts atbilst ĶV rūpniecības politikai. Pakāpeniskajam to nodokļa saistību palielinājumam, kuras pārnestas no iepriekšējā gada, var tikt piemērota nodokļa atlaide līdz pat 40 % apmērā no vietēji izgatavotā aprīkojuma iegādes cenas.
b) Juridiskais pamats
(248)
Šīs programmas juridiskais pamats ir 1999. gada 1. jūlija dokuments Pagaidu pasākumi par uzņēmumu ienākuma nodokļa atlaidi ieguldījumiem vietēji izgatavota aprīkojuma iegādē tehnoloģijas atjaunošanas projektiem un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 52 [2008. gads], ar ko beidz īstenot Valsts nodokļu administrācijas Uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu un atbrīvojumu politiku attiecībā uz uzņēmumu ieguldījumiem vietēji izgatavota aprīkojuma iegādē, kas ir spēkā no 2008. gada 1. janvāra.
c) Nesadarbošanās
(249)
ĶV atbildēja, ka šī programma ir izbeigta kopš 2008. gada janvāra atbilstoši minētajam Paziņojumam Nr. 52 un, ciktāl tai zināms, nav aizstāta ar citu programmu. Komisija prasīja, lai ĶV iesniedz attiecīgu papildinformāciju, proti, sīkākus datus par grafiku ieguvumu piešķiršanas pakāpeniskai izbeigšanai. ĶV nesniedza šādu informāciju un, runājot par faktiskajiem ieguvumiem, ko uzkrājuši visi OTI ražotāji, vienkārši ieteica skatīt izlasē iekļauto ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem. Komisija jau ir izskaidrojusi iemeslus, kāpēc ĶV tika prasīts sniegt informāciju par visiem OTI ražotājiem, nevis tikai izlasē iekļautajiem (skat. 34. un 35. apsvērumu). Turklāt ĶV arī nesniedza informāciju par izlasē iekļautajiem ražotājiem, jo tā vienkārši ieteica skatīt to atbildes. Komisija uzskata, ka nepietiek ar to vien, ka ir iesniegti pierādījumi par programmas izbeigšanu, neiesniedzot papildu pierādījumus par programmas faktisko ieguvumu piešķiršanas pakāpenisku izbeigšanu un iespējamām aizstājējprogrammām. Attiecībā uz šo programmu nodokļa atvieglojumu (t. i., nodokļa atlaidi), kas uzkrāts konkrētā gadā, var faktiski izmantot citā taksācijas gadā, un tādējādi ieguvumi var tikt gūti arī pēc programmas spēkā esamības laikposma, pat ja tā pa to laiku ir izbeigta. Ir pierādījies, ka citas "izbeigtas" nodokļu programmas turpina radīt ieguvumus dažus gadus pēc to oficiālā izbeigšanas datuma. Tāpat ir arī iespējams, ka laika gaitā tiek piešķirtas neparasti lielas ieguvuma summas. Tā kā ĶV nesniedza informāciju šajā saistībā, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju (šajā gadījumā - sūdzību) saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(250)
Šī programma ir subsīdija, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu. Šī programma nodrošina saņēmējiem ieguvumu, kura apjoms ir vienāds ar nodokļa ietaupījumu, pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē. Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, jo nodokļa ietaupījums ir atkarīgs no vietēji izgatavotu, nevis importētu preču izmantošanas.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(251)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā Savienības iestādes šo programmu vēl nav pārbaudījušas antisubsidēšanas procedūrā un tā kā arī citos avotos nav pieejami precīzi skaitliski dati, kā visatbilstošākais informācijas avots, lai novērtētu ražotājiem-eksportētājiem piešķirto ieguvumu, tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums. Nosakot subsīdiju summas, pamatojoties uz citā izmeklēšanā izdarītiem konstatējumiem, visā šajā regulā cita starpā ņem vērā, vai attiecīgajā shēmā ir notikušas būtiskas izmaiņas un vai subsīdijas summa laika gaitā var būt mazinājusies. Jānorāda, ka parasti atkārtotu subsīdiju summa šādi nemazinās. Tā kā šādu izmaiņu un subsīdijas summas samazināšanās nav bijis, kā subsīdijas summa šajā gadījumā tiek izmantota attiecīgajā izmeklēšanā noteiktā sākotnējā likme.
(252)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme attiecībā uz šo shēmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,38 %, kas ir likme, kura šai shēmai noteikta ASV 2008. gada 17. novembra Lēmuma memorandā par apļveidā metinātiem oglekļa kvalitātes tērauda cauruļvadiem (26. lpp.) (Federālais reģistrs, 73. sējums, Nr. 227, 70961. lpp., 2008. gada 24. novembris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu nodokļu programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (66).
3.3.5.2. Preferenciāla nodokļu politika uzņēmumiem, kurus uzskata par augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem
a) Apraksts
(253)
Šī programma ļauj uzņēmumam, kas piesakās Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma apliecības saņemšanai, iegūt ienākuma nodokļa samazinājumu un maksāt 15 %, salīdzinot ar parasto likmi - 25 %. Gan Savienība izmeklēšanā, kas attiecas uz krītoto papīru, gan ASV iestādes šo programmu ir atzinušas par kompensējamu (67).
b) Juridiskais pamats
(254)
Šīs programmas juridiskais pamats ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā) 28. pants un Administratīvie pasākumi augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai, kā arī Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums par jautājumiem, kas saistīti ar uzņēmumu ienākuma nodokļa samaksu, kuru veic augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi (Guo Shui Han [2008. gads] Nr. 985).
c) Nesadarbošanās
(255)
ĶV atbildēja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā neizmantoja šo programmu, un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem saistībā ar prasību ĶV sniegt pilnas atbildes, kas neattiecas tikai uz izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem (34. un 35. apsvērums). Tāpēc Komisijas konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju (konstatējumiem izmeklēšanā par krītoto papīru un šīs lietas sūdzību) saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(256)
Šī programma ir subsīdija, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu. Saņēmējam piešķirtais ieguvums ir vienāds ar nodokļa ietaupījumu, kas gūts ar šīs programmas starpniecību, saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu. Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo tā paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem un rūpniecības nozarēm, kas klasificētas kā atbalstāmas, piemēram, tām, kas ir daļa no tērauda rūpniecības. Turklāt nav tiesību aktos vai piešķīrējas iestādes noteiktu objektīvu kritēriju attiecībā uz tiesībām saņemt ieguvumu no šīs shēmas, un šādas tiesības nav automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(257)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama atbilstoši parastajai nodokļa likmei un no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti atbilstoši samazinātajai preferenciālajai nodokļa likmei. Tā kā nav informācijas šī ieguvuma novērtēšanai un tā kā Savienības iestādes šo programmu jau ir pārbaudījušas vienā no iepriekšējām antisubsidēšanas procedūrām, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots novērtējums, kurš attiecībā uz šo programmu veikts Padomes 2011. gada 6. maija Īstenošanas regulā (ES) Nr. 452/2011, ar ko nosaka galīgo antisubsidēšanas nodokli Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam (68), vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā minēts iepriekš 252. apsvērumā.
(258)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,9 %, kas ir to likmju vidējā aritmētiskā vērtība, kuras šai programmai noteiktas iepriekšējā apsvērumā minētajā regulā.
3.3.5.3. Ienākuma nodokļa atvieglojumi uzņēmumiem, kas iesaistīti visaptverošā līdzekļu izmantošanā ("īpašas izejvielas")
a) Apraksts
(259)
Šī nodokļu programma ļauj uzņēmumiem, kas kādu no izejvielām, kuras uzskaitītas Katalogā par ienākuma nodokļa atvieglojumiem uzņēmumiem, kas iesaistīti visaptverošā līdzekļu izmantošanā, izmanto kā savu galveno izejvielu un kas izgatavo minētajā katalogā uzskaitītos izstrādājumus atbilstoši attiecīgajiem valsts un rūpniecības standartiem, iekļaut ieņēmumus, ko tie šādi gūst, kopējos ieņēmumos pēc samazinātas likmes, kas ir 90 %. Tādējādi, kad uzņēmumi aprēķina ienākuma nodokli, no tā var atskaitīt 10 % ieņēmumu. Šis atbrīvojums tiek piešķirts uz pieciem gadiem.
b) Juridiskais pamats
(260)
Šīs programmas juridiskais pamats ir ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 33. pants, 99. pants Noteikumos par ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanu, ko veic Valsts padome, un Katalogs par ienākuma nodokļa atvieglojumiem uzņēmumiem, kas iesaistīti visaptverošā līdzekļu izmantošanā.
c) Nesadarbošanās
(261)
ĶV norādīja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā neizmantoja šo programmu, un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem saistībā ar prasību ĶV sniegt pilnas atbildes, kas attiecas ne tikai uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem (34. un 35. apsvērums). Tāpēc Komisijas konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju (šajā gadījumā - sūdzību) saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(262)
Šī programma ir subsīdija, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā atbilstoši pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta noteikumiem. Shēma piešķir saņēmējam ieguvumu, kura apjoms ir vienāds ar nodokļa ietaupījumu, saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu. Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo tā paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas kā galvenās izejvielas izmanto resursus, kuri uzskatīti iepriekš minētajā Nodokļa atvieglojumu katalogā, lai izgatavotu katalogā uzskaitītos izstrādājumus.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(263)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama atbilstoši parastajai nodokļa likmei un no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti atbilstoši samazinātajai preferenciālajai nodokļa likmei. Tā kā nebija citas informācijas šā ieguvuma novērtēšanai, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdiju summu kā atbilstīgu saucēju sadalīja uz saņēmēju kopējo apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(264)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,01 %.
3.3.5.4. Nodokļu atlaide attiecībā uz īpaša aprīkojuma iegādi
a) Apraksts
(265)
Šī programma ļauj uzņēmumiem 10 % no tāda īpaša aprīkojuma iegādes izmaksām, ko izmanto vides aizsardzības, enerģijas un ūdens taupīšanas un ražošanas drošības mērķiem, kompensēt ar uzņēmumu ienākuma nodokli, kas maksājams iegādes gadā. Atlikušo 10 % daļu no ieguldītās summas var pārnest uz nākamajiem pieciem gadiem.
b) Juridiskais pamats
(266)
Šīs programmas juridiskais pamats ir ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 34. pants un 100. pants Noteikumos par ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanu, ko veic Valsts padome.
c) Nesadarbošanās
(267)
ĶV atbildēja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā neizmantoja šo programmu, un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem saistībā ar prasību ĶV sniegt pilnas atbildes, kas attiecas ne tikai uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem (34. un 35. apsvērums). Tāpēc Komisijas konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar pieejamo informāciju saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(268)
Šī programma piešķir subsīdiju, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā atbilstoši pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta noteikumiem. Shēma nodrošina saņēmējam ieguvumu, kura apjoms ir vienāds ar nodokļa ietaupījumu, saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu.
(269)
Attiecībā uz šīs programmas īpašām iezīmēm uzskata, ka lietas materiālos nav pietiekamas informācijas, lai Komisija varētu izdarīt papildu konstatējumus un vēlāk nonākt pie galīga secinājuma par programmas īpašajām iezīmēm. Tāpēc Komisija nevarēja novērtēt šo programmu sīkāk.
3.3.5.5. Preferenciāla ienākuma nodokļa politika uzņēmumiem ziemeļaustrumu reģionā
a) Apraksts
(270)
Šī programma ļauj uzņēmumiem, kas atrodas ziemeļaustrumu reģionā (tostarp Liaoninas, Dzjiliņas un Heilundzjanas provincēs un Daliaņas pašvaldībā), pirmkārt, saīsināt pamatlīdzekļu nolietojuma periodu par līdz pat 40 % nodokļu nolūkos, tādējādi palielinot gada nolietojuma summu, kas atskaitāma no ienākuma nodokļa, un, otrkārt, saīsināt nemateriālo aktīvu nolietojuma periodu par līdz pat 40 % nodokļu nolūkos, tādējādi iegūstot lielāku gada atskaitījumu. Saskaņā ar Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas izdotu dokumentu uzņēmumu nodokļa maksātāji konkrētās norādītās nozarēs, tostarp metalurģijas nozarē, var arī izmantot ieguvumus no citām PVN, resursu nodokļa un uzņēmumu ienākuma nodokļa priekšrocībām, t. i., saistībā ar pamatlīdzekļu iegādi.
b) Juridiskais pamats
(271)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Preferenciālā politika attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli uzņēmumu vecās rūpnieciskās bāzes atjaunošanai ziemeļaustrumos (Caishui, Nr. 153, 2004. gada 20. septembris) un Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums par līdzekļu nolietojumu un amortizācijas politikas īstenošanas vērienu ziemeļaustrumu vecajā rūpnieciskajā bāzē (Caishui, Nr. 17, 2005. gada 2. februāris). ĶV iesniedza juridisko pamatu, kas apliecināja šīs programmas izbeigšanu 2008. gada 1. janvārī, proti, Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojumu par vairākiem preferenciālās politikas virzieniem attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli (Nr. 1 [2008. gads]).
c) Nesadarbošanās
(272)
Papildus minētajam juridiskajam pamatam, ko ĶV iesniedza, lai apliecinātu programmas izbeigšanu, un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem saistībā ar prasību ĶV sniegt pilnas atbildes, kas attiecas ne tikai uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem (iepriekš 34. un 35. apsvērums). Turklāt Komisija norāda, ka, tā kā šī programma paredz subsīdijas, kas ir saistītas ar tādu pamatlīdzekļu iegādi, kuri var tikt amortizēti vairāku gadu laikā, un tā kā ĶV nav iesniegusi informāciju par programmas piešķirto ieguvumu pakāpenisku izbeigšanu vai par atlikušajiem ieguvumiem, kas vēl nav pilnībā amortizēti, Komisija ir nolēmusi savus konstatējumus par šo programmu pamatot ar lietas materiālos pieejamo informāciju (šajā gadījumā - sūdzību un attiecīgajiem ASV konstatējumiem) saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(273)
Šī programma piešķir subsīdiju ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Ieguvums atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam ir nodokļa ietaupījumi, kas radīti atbilstīgajiem uzņēmumiem, atskaitot paātrinātā nolietojuma un amortizācijas izdevumus, kas saistīti ar pamatlīdzekļu iegādi. Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tā paredzēta tikai uzņēmumiem, kas atrodas noteiktā ģeogrāfiskā reģionā, t. i., ziemeļaustrumu reģionā.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(274)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata starpību starp nodokļa summu, kas būtu bijusi samaksāta IP laikā atbilstoši attiecīgo līdzekļu parastā nolietojuma grafikam, un summu, kas faktiski samaksāta atbilstoši paātrinātam nolietojumam. Tā kā Savienības iestādes šo programmu vēl nav pārbaudījušas antisubsidēšanas procedūrā un tā kā arī citos avotos nav pieejami precīzi skaitliski dati, kā visatbilstošākais informācijas avots, lai novērtētu ražotājiem-eksportētājiem piešķirto ieguvumu, tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību (69)). Kā minēts iepriekš 252. pasvērumā, nosakot subsīdiju summas, pamatojoties uz citā izmeklēšanā izdarītiem konstatējumiem, visā šajā regulā cita starpā ņem vērā, vai attiecīgajā shēmā ir notikušas būtiskas izmaiņas un vai subsīdijas summa laika gaitā var būt mazinājusies. Jānorāda, ka parasti atkārtotu subsīdiju summa šādi nemazinās. Tā kā šādu izmaiņu un subsīdijas summas samazināšanās nav bijis, kā subsīdijas summa šajā gadījumā tiek izmantota attiecīgajā izmeklēšanā noteiktā sākotnējā likme.
(275)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme attiecībā uz šo shēmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,08 %, kas ir likme, kura noteikta shēmai "Atbrīvojums no ienākuma nodokļa ieguldītājiem konkrētos ģeogrāfiskos reģionos Liaoninas provincē" ASV 2010. gada 3. jūnija Lēmuma memorandā par stiepļu segumiem (25. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 111, 32902. lpp., 2010. gada 10. jūnijs). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu nodokļu programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (70).
3.3.5.6. Atbrīvojums no ienākuma nodokļa ieguldījumiem vietējā tehnoloģijas renovācijā
a) Juridiskais pamats
(276)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Valsts nodokļu administrācijas pieņemtais 2000. gada 17. janvāra dokuments Nr. 13 "Vietējā aprīkojuma iegādes ieguldījumu kredītu pārvaldības tehnoloģiskā pārveidošana uzņēmumu ienākuma nodokļa revīzijas kontekstā" un Paziņojums par valsts galveno tehnoloģijas atjaunošanas projektu pārvaldības pasākumu izsludināšanu un izplatīšanu.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(277)
ĶV atbildēja, ka šī programma ir izbeigta kopš 2008. gada 1. janvāra ar Valsts nodokļu administrācijas Paziņojumu Nr. 52 [2008. gads], ar ko beidz īstenot Valsts nodokļu administrācijas Uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu un atbrīvojumu politiku attiecībā uz uzņēmumu ieguldījumiem vietēji izgatavota aprīkojuma iegādē. Tā kā šī programma paredz regulārus nodokļa atvieglojumus, kas izbeigti kopš 2008. gada, un nav pierādījumu par atlikušiem atvieglojumiem, kas IP laikā vēl tika amortizēti, Komisija secina, ka šī programma nav kompensējama.
3.3.5.7. Dažādas vietējo nodokļu atlaides
a) Apraksts
(278)
Sūdzībā ir uzskaitītas vairākas nodokļu atlaides, kas pieejamas vairākās provincēs (t. i., Šaņdunā, Čuncjinas pašvaldībā, Guansji Džuanu reģionā, centrālajos un rietumu reģionos) un izpaužas kā līdz 15 % samazināta uzņēmumu ienākuma nodokļa likme salīdzinājumā ar vispārpiemērojamo 25 % likmi.
b) Juridiskais pamats
(279)
Sūdzībā ir norādīts Šaņdunas piemērojamās nodokļa atlaides juridiskais pamats, proti, "Samazināti ienākuma nodokļi, pamatojoties uz ģeogrāfisko atrašanās vietu (Džedzjanas un Šaņdunas provinces)": ĶTR Likums par ienākuma nodokli uzņēmumiem ar ārvalstu ieguldījumiem un ārvalstu uzņēmumiem, 7. pants, pieņemts 1991. gada 9. aprīlī, Nr. 45.
c) Nesadarbošanās
(280)
ĶV tikai norādīja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā neizmantoja šo programmu, un saistībā ar informāciju par ieguvumiem, ko tie var būt saņēmuši, tā atsaucās uz izlasē iekļauto uzņēmumu atbildēm. Papildus argumentiem par ĶV pienākumu sniegt pilnas atbildes (skat. 34. un 35. apsvērumu) Komisija arī norāda, ka vismaz viena no zemākajām nodokļa likmēm, kas uzskaitītas šajā sadaļā, radīja ieguvumu vienam no eksportētājiem, kas sadarbojās (skat. 231. un nākamos apsvērumus). Tāpēc Komisija šīs programmas novērtēšanai izmanto lietas materiālos pieejamo informāciju (šajā gadījumā - sūdzību un attiecīgos ASV konstatējumus) saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(281)
Šī programma piešķir subsīdiju ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Šis regulārais ieguvums ir vienāds ar summu, ko veido zemākās uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes radītie nodokļa ietaupījumi, saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu. Programma ir īpaša, jo tā paredzēta tikai uzņēmumiem, kas atrodas noteiktā ģeogrāfiskā reģionā pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(282)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama atbilstoši parastajai nodokļa likmei un no kuras atskaitīta summa, kas samaksāta atbilstoši preferenciālajai nodokļa likmei. Tā kā Savienības iestādes šo programmu vēl nav pārbaudījušas antisubsidēšanas procedūrā un tā kā arī citos avotos nav pieejami precīzi skaitliski dati, kā visatbilstošākais informācijas avots, lai novērtētu ražotājiem-eksportētājiem piešķirto ieguvumu, tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību). Kā minēts iepriekš, nosakot subsīdiju summas, pamatojoties uz citā izmeklēšanā izdarītiem konstatējumiem, visā šajā regulā cita starpā ņem vērā, vai attiecīgajā shēmā ir notikušas būtiskas izmaiņas un vai subsīdijas summa laika gaitā var būt mazinājusies. Jānorāda, ka parasti atkārtotu subsīdiju summa šādi nemazinās. Tā kā šādu izmaiņu un subsīdijas summas samazināšanās nav bijis, kā subsīdijas summa šajā gadījumā tiek izmantota attiecīgajā izmeklēšanā noteiktā sākotnējā likme.
(283)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme attiecībā uz šo shēmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,66 %, kas ir likme, kura noteikta shēmai "Samazināti ienākuma nodokļi, pamatojoties uz ģeogrāfisko atrašanās vietu" ASV 2009. gada 12. jūnija Lēmuma memorandā par konkrētām velkamām zāliena kopšanas ierīcēm un atsevišķām to detaļām (11. lpp.) (Federālais reģistrs, 74. sējums, Nr. 117, 29180. lpp., 2009. gada 19. jūnijs). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu nodokļu programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (71).
3.3.5.8. Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem
a) Apraksts
(284)
Šī programma paredz preferenciālu nodokļu režīmu Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kas ir akcionāri citos Ķīnas rezidentuzņēmumos, tāda nodokļa atbrīvojuma veidā, ko piešķir rezidējošiem mātesuzņēmumiem par ieņēmumiem no konkrētām dividendēm, piemaksām un citiem pašu kapitāla ieguldījumiem. Antisubsidēšanas procedūrā attiecībā uz krītoto papīru Savienība šo programmu atzina par kompensējamu (72).
b) Juridiskais pamats
(285)
Juridiskais pamats ir ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 26. pants, 83. pants Noteikumos par ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanu un Valsts padomes Dekrēts Nr. 512, kas izsludināts 2007. gada 6. decembrī.
c) Nesadarbošanās
(286)
ĶV atbildēja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā neizmantoja šo programmu, un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz saviem argumentiem par prasību ĶV sniegt pilnas atbildes (34. un 35. apsvērums). Tāpēc tā ir nolēmusi saskaņā ar pamatregulas 28. pantu savus konstatējumus par šo programmu pamatot ar lietas materiālos pieejamo informāciju, proti, konstatējumiem, kas ietverti lēmumā par krītoto papīru.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(287)
Šī programma piešķir subsīdiju neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Šis ieguvums ir vienāds ar summu, ko veido nodokļa ietaupījumi, kurus radījusi nodokļa atbrīvojuma piešķiršana Ķīnas rezidentuzņēmumiem par dividendēm, piemaksām un citiem pašu kapitāla ieguldījumiem saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu. Šī programma ir de jure īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai programmai ir paredzēta tikai Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kas saņem dividendes no citiem rezidentuzņēmumiem, pretstatā uzņēmumiem, kas iegulda nerezidējošos uzņēmumos. Šī programma ir īpaša arī atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam, jo tā ir rezervēta vienīgi svarīgām rūpniecības nozarēm un projektiem, ko atbalsta valsts, piemēram, tērauda rūpniecībai (skat., piemēram, 182. apsvērumu), un arī tāpēc, ka nav objektīvu kritēriju, lai ierobežotu tiesības pretendēt uz šo programmu, un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz to ir automātiskas.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(288)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata maksājamo kopējā nodokļa summu, kurā iekļauti ieņēmumi par dividendēm no citiem Ķīnas rezidentuzņēmumiem un no kuras atskaitītas summas, kas faktiski samaksātas, piemērojot dividenžu nodokļa atbrīvojumu. Tā kā nav informācijas šī ieguvuma novērtēšanai un tā kā Savienības iestādes šo programmu jau ir pārbaudījušas vienā no iepriekšējām antisubsidēšanas procedūrām, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots novērtējums, kas attiecībā uz šo programmu veikts procedūrā par krītoto papīru, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā minēts iepriekš 252. apsvērumā.
(289)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,77 %, kas ir to likmju vidējā aritmētiskā vērtība, kuras šai programmai noteiktas procedūrā par krītoto papīru.
3.3.5.9. Preferenciāla nodokļu programma ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem (ĀIU)
(290)
Sūdzībā ir uzskaitītas šādas preferenciālas ienākuma nodokļa shēmas par labu ĀIU:
-
"Two free, three half" nodokļu atbrīvojumi produktīviem ĀIU;
-
Vietējās ienākuma nodokļa atbrīvojuma un samazināšanas programmas produktīviem ĀIU;
-
Ienākuma nodokļa atlaide ĀIU, kas iegādājas vietēji izgatavotu aprīkojumu;
-
Ienākuma nodokļa subsīdijas ĀIU, pamatojoties uz ģeogrāfisko atrašanās vietu.
(291)
ĶV iesniedza attiecīgo juridisko pamatu, lai pierādītu, ka programmas attiecībā uz ĀIU tika izbeigtas, 2007. gada 16. martā 10. Ķīnas Tautas Republikas Nacionālā tautas kongresa piektajā sesijā pieņemot 2008. gada Uzņēmumu ienākuma nodokļa likumu, un tajā ir šādi divi paziņojumi:
-
Valsts padomes Paziņojums Nr. 39 par pagaidu preferenciālās politikas īstenošanu attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli [2007. gads];
-
Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 52, ar ko beidz īstenot Valsts nodokļu administrācijas Uzņēmumu ienākuma nodokļa atskaitījumu un atbrīvojumu politiku attiecībā uz uzņēmumu ieguldījumiem vietēji izgatavota aprīkojuma iegādē [2008. gads].
(292)
Minētie noteikumi apliecina, ka ienākuma nodokļa atvieglojumi ĀIU tika pakāpeniski izbeigti līdz 2011. gada beigām. ĶV ir arī norādījusi, ka nepastāv ĀIU paredzēta aizstājējprogramma un ka nodokļu režīms, kas piemērojams ĀIU, tagad ir tāds pats kā tas, kuru piemēro citiem uzņēmumu nodokļa maksātājiem. Komisija norāda, ka minētās preferenciālās ienākuma nodokļa programmas attiecībā uz ĀIU joprojām ir kompensējamas, jo iespējams, ka OTI ražotāji joprojām izmanto tās radītos ieguvumus, vismaz daļu IP laika līdz 2011. gada beigām, un nevar izslēgt, ka kopš 2012. gada pastāv aizstājējprogramma, kas paredzēta ĀIU. Tomēr Komisija ir nolēmusi nenovērtēt tās sīkāk, ņemot vērā vajadzību samazināt administratīvo slogu visām iesaistītajām personām un arī to, ka tuvojas pakāpeniskās izbeigšanas perioda beigas un ka nav liecību par iespējamu aizstājējprogrammu.
3.3.6. NETIEŠĀS NODOKĻU UN IMPORTA TARIFU PROGRAMMAS
3.3.6.1. Importa tarifu un PVN atbrīvojumi ĀIU un konkrētiem vietējiem uzņēmumiem, kas izmanto importētu aprīkojumu atbalstāmās rūpniecības nozarēs
a) Apraksts
(293)
Šī programma paredz atbrīvojumu no PVN un importa tarifiem par labu ĀIU vai vietējiem uzņēmumiem tāda kapitāla aprīkojuma importam, ko tie izmanto savā ražošanas procesā. Lai varētu saņemt šādu atbrīvojumu, aprīkojums nedrīkst būt iekļauts neatbilstīgā aprīkojuma sarakstā un uzņēmumam, kas šo atbrīvojumu pieprasa, ir jāsaņem valsts atbalstāmo projektu sertifikāts, ko izsniedz Ķīnas iestādes vai NDRC saskaņā ar attiecīgajiem ieguldījumu, nodokļu un muitas tiesību aktiem. Antisubsidēšanas procedūrā attiecībā uz krītoto papīru Savienība šo programmu atzina par kompensējamu (73).
b) Juridiskais pamats
(294)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Valsts padomes Apkārtraksts par importētam aprīkojumam piemērojamās nodokļu politikas pielāgošanu, Guo Fa Nr. 37/1997, Finanšu ministrijas, Vispārējās muitas administrācijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums [2008. gads] Nr. 43, NDRC2006. gada 22. februāra Paziņojums Nr. 316 2006, par attiecīgajiem jautājumiem saistībā ar to, kā rīkoties ar apstiprinājuma vēstuli par vietējiem vai ārvalstu finansētiem projektiem, kurus atbalsta valsts, un Katalogs par importa precēm, kas nav atbrīvojamas no nodokļa un ir paredzētas vai nu ĀIU, vai vietējiem uzņēmumiem - 2008. gads.
c) Nesadarbošanās
(295)
ĶV apgalvoja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā nesaņēma ieguvumu no šīs programmas, un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz saviem argumentiem par tās prasību ĶV sniegt pilnas atbildes (34. un nākamie apsvērumi), un tāpēc tās konstatējumi par šo programmu būs pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju, proti, tās konstatējumiem procedūrā par krītoto papīru, saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(296)
Šo programmu uzskata par subsīdiju ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo ĀIU un citi atbilstīgie vietējie uzņēmumi ir atbrīvoti no PVN un/vai tarifu maksājumiem, kas citos gadījumos būtu jāveic, ja tie nebūtu saņēmuši attiecīgo NDRC izsniegto valsts atbalstāma projekta sertifikātu. Tāpēc tā piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē. Programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai programmai ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas iegulda konkrētu kategoriju uzņēmumos, kuri plaši definēti likumā, un ir saņēmuši valsts atbalstāmo projektu sertifikātu. Turklāt nav objektīvu kritēriju, lai ierobežotu tiesības uz šo programmu, un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz to ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(297)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar importētam aprīkojumam piemērojamā PVN un nodokļu atbrīvojuma summu. Tā kā nav informācijas šī ieguvuma novērtēšanai un tā kā Savienība šo programmu jau ir pārbaudījusi vienā no iepriekšējām kompensācijas maksājuma procedūrām, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots novērtējums, kas attiecībā uz šo programmu veikts izmeklēšanā par krītoto papīru, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā minēts iepriekš 252. apsvērumā
(298)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,89 %, kas ir to likmju vidējā aritmētiskā vērtība, kuras šai programmai noteiktas izmeklēšanā par krītoto papīru.
3.3.6.2. PVN atmaksa ĀIU, kas iegādājas vietēji izgatavotu aprīkojumu
a) Apraksts
(299)
Šī programma nodrošina ieguvumu PVN atmaksas veidā ĀIU par vietēji izgatavota aprīkojuma iegādi. Aprīkojums nedrīkst būt iekļauts Katalogā par precēm, kas nav atbrīvojamas no nodokļa, un aprīkojuma vērtība nedrīkst pārsniegt kopējo ieguldījumu ierobežojumu, ko piemēro ĀIU, saskaņā ar izmēģinājuma administratīvajiem pasākumiem attiecībā uz vietēji izgatavota aprīkojuma iegādi. Šo programmu par kompensējamu Savienība atzina antisubsidēšanas procedūrā, kas attiecās uz krītoto papīru (74), un ASV iestādes - kompensācijas maksājuma procedūrā, kas attiecās uz mehānisko celulozi nesaturošu krītoto papīru no ĶTR (75).
b) Juridiskais pamats
(300)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Valsts nodokļu administrācijas 1999. gada 20. septembra Apkārtraksts Nr. 171, 199 par pagaidu pasākumu īstenošanu, lai pārvaldītu nodokļa atmaksāšanu par vietēji izgatavota aprīkojuma iegādi, ko veic ĀIU, un Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 176 [2008. gads], ar ko beidz īstenot Finanšu ministrijas politiku nodokļa atmaksai ārvalstu finansētiem uzņēmumiem par vietēji izgatavota aprīkojuma iegādi.
c) Nesadarbošanās
(301)
ĶV apgalvoja, ka šī programma tika izbeigta 2009. gada 1. janvārī ar iepriekš minēto Paziņojumu Nr. 176 [2008. gads]. Komisija pieprasīja, lai ĶV sniedz informāciju par to ieguvumu faktisko izbeigšanu, kuri būtu bijuši jāpiešķir ilgākā laikposmā, jo šī programma ir saistīta ar vietēji izgatavotu aktīvu iegādi. Saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, ĶV tikai atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz saviem argumentiem par prasību ĶV sniegt pilnas atbildes (34. un nākamie apsvērumi). Komisija arī norāda, ka Paziņojums Nr. 176 paredz pārejas periodu līdz 2009. gada 30. jūnijam atbilstīgo pamatlīdzekļu iegādei un pieteikuma iesniegšanai, lai saņemtu ieguvumus. Tā kā ĶV nesniedza informāciju par ieguvumu piešķiršanas pakāpenisku izbeigšanu un tā kā šādi ieguvumi, kas ir saistīti ar pamatlīdzekļiem, var būt piešķirti laika gaitā un turpināties pat IP laikā, Komisija saskaņā ar pamatregulas 28. pantu savus konstatējumus par šo programmu pamato ar pieejamo informāciju, proti, konstatējumiem procedūrā par krītoto papīru.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(302)
Šo programmu uzskata par subsīdiju ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, un tādējādi tā piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē. Programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai programmai ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem (ĀIU) par tāda aprīkojuma iegādi, uz kuru neattiecas Katalogs par aprīkojumu, kas nav atbrīvojams no nodokļa. Nav pazīmju, kas liecinātu, ka tā nav īpaša saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu, jo nav objektīvu kritēriju, lai ierobežotu tiesības uz šo programmu, un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz to ir automātiskas. Turklāt programma ir īpaša arī pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, jo subsīdija ir atkarīga no vietēju, nevis importētu preču izmantošanas.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(303)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar PVN summu, kas atmaksāta par vietēji izgatavota aprīkojuma iegādi. Tā kā nav informācijas šī ieguvuma novērtēšanai un tā kā Savienība šo programmu jau ir pārbaudījusi vienā no iepriekšējām kompensācijas maksājuma procedūrām, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots novērtējums, kas attiecībā uz šo programmu veikts procedūrā par krītoto papīru, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā minēts iepriekš 252. apsvērumā.
(304)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,04 %, kas ir to likmju vidējā aritmētiskā vērtība, kuras šai programmai noteiktas procedūrā par krītoto papīru.
3.3.6.3. PVN atlaides pamatlīdzekļiem centrālajā reģionā
a) Apraksts
(305)
Šī programma attiecas uz PVN nodokļa maksātājiem, kas aktīvi darbojas galvenokārt konkrētās uzskaitītās rūpniecības nozarēs, tostarp metalurģijas rūpniecībā. Programma paredz, ka atbilstīgie PVN maksātāji, kas atrodas centrālā reģiona veco rūpniecisko bāzu 26 pilsētās un iegulda konkrētos pamatlīdzekļos, var no savas kopējās maksājamās PVN summas atskaitīt par pamatlīdzekļiem samaksāto PVN summu.
b) Juridiskais pamats
(306)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 75, ar ko pieņem pagaidu pasākumus pievienotās vērtības nodokļa kompensācijas apjoma palielināšanai centrālajā reģionā [2007. gads], un Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Paziņojums Nr. 170 par vairākiem jautājumiem saistībā ar valsts īstenoto Finanšu ministrijas pievienotās vērtības nodokļa reformu [2008. gads].
c) Nesadarbošanās
(307)
ĶV apgalvoja, ka šīs programma tika izbeigta 2009. gada 1. janvārī ar Paziņojumu Nr. 170 [2008. gads], un saistībā ar informāciju par jebkādiem ieguvumiem, kas var būt saņemti atbilstoši šai programmai, tā tikai atsaucās uz izlasē iekļauto ražotāju atbildēm. Komisija atsaucas uz saviem argumentiem par prasību ĶV sniegt pilnas atbildes (34. un nākamie apsvērumi). Komisija norāda, ka Paziņojumā Nr. 170 nav minēts, ka ar PVN saistītie ieguvumi uzņēmumiem, kas atrodas centrālajā reģionā, tiek izbeigti 2008. gada beigās un ka tos var pārcelt uz priekšu tikai līdz 2009. gada janvārim. Tomēr šādi ieguvumi, kas ir saistīti ar pamatlīdzekļiem, var būt piešķirti laika gaitā un turpināties pat IP laikā, turklāt minētajā paziņojumā ir ietverta arī cita preferenciāla PVN sistēma, ko no 2009. gada janvāra attiecina uz šiem uzņēmumiem, kuri atrodas centrālajā reģionā, un kas paredz maksāt tikai pusi no piemērojamām PVN likmēm. Tā kā ĶV neiesniedza precizējumus par atlikušo atbilstoši šai programmai piešķirto ieguvumu pakāpenisku izbeigšanu vai sīkāku informāciju par jebkādu aizstājējprogrammu, Komisijas konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamiem pierādījumiem atbilstoši pamatregulas 28. pantam.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(308)
Šo programmu uzskata par subsīdiju ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, un tādējādi tā piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē, kas ir vienāds ar PVN ietaupījuma summu, kura gūta, veicot atskaitījumu no pamatlīdzekļu iegādes cenas. Šī programma ir īpaša saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, jo atbilstoši tiesību aktiem piekļuve tai ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem, t. i., rūpniecības nozarēm, kas darbojas uzskaitītajās nozarēs. Šī programma ir īpaša arī atbilstoši pamatregulas 4. panta 3. punktam, jo tā ir paredzēta tikai noteiktiem reģioniem, t. i., centrālā reģiona veco rūpniecisko bāzu pilsētām.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(309)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Uzskata, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar PVN ietaupījuma summu, kas gūta, veicot atskaitījumu no pamatlīdzekļu iegādes. Tā kā nav informācijas šī ieguvuma novērtēšanai un tā kā līdzīga PVN programma jau tika pārbaudīta šajā procedūrā, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots novērtējums, kas veikts 297. un 298. apsvērumā.
(310)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,89 %.
3.3.6.4. Citas Maaņšaņas nodokļu privilēģijas
a) Izmeklēšanas konstatējumi
(311)
Sūdzībā ir uzskaitītas dažādas nodokļu privilēģijas, ko no 2008. līdz 2010. gadam izmantoja OTI ražotāji Maaņšaņā un Uhaņā, tostarp atbrīvojumi no pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa, kā arī papildu maksājumi par izglītības līdzekļiem. Komisija prasīja, lai ĶV sniedz informāciju par šiem nodokļa atbrīvojumiem. ĶV atbildēja, ka prasītā informācija nav būtiska izmeklēšanai, jo neviens no izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem neatrodas Maaņšaņā. Komisija atsaucas uz savu skaidrojumu, ka ĶV tika prasīts arī sniegt informāciju saistībā ar apgalvojumiem par subsīdiju, kuri attiecas uz izlasē neiekļautiem uzņēmumiem (34. un 35. apsvērums).
(312)
Tā kā ĶV informāciju nesniedza, Komisija secina, ka Maaņšaņā un Uhaņā pieejamās nodokļu privilēģijas ir jāuzskata par subsīdiju ĶV neiekasētu ieņēmumu veidā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu. Tās piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē, jo tās nodrošina nodokļa ietaupījumu, kas ir vienāds ar starpību starp samaksāto nodokli un nodokļa summu, kas parasti ir maksājama, ja nav šādas programmas. Programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tā ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas atrodas konkrētos ģeogrāfiskos reģionos vai Maaņšaņas pašvaldībās.
b) Subsīdijas summas aprēķināšana
(313)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā nebija citas informācijas šā ieguvuma novērtēšanai, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šādi aprēķinātu subsīdijas summu kā atbilstīgu saucēju sadalīja uz saņēmēju kopējo apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(314)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,08 %.
3.3.7. DOTĀCIJU PROGRAMMAS
(315)
Sūdzībā bija apgalvots, ka no 2005. gada līdz nesenam laikam (ieskaitot 2009. gadu) uzņēmumi, kas ražoja attiecīgo ražojumu, saņēma ieguvumus atbilstoši dotāciju programmām un apakšprogrammām. Nevar izslēgt, ka maksājumi atbilstoši šai programmai joprojām tiek veikti vai ir veikti vienreiz saistībā ar kapitāla ieguldījumiem, un tādējādi joprojām tiek piešķirti ieguvumi, kas nav pilnībā amortizēti izvēlētajā 15 gadu amortizācijas periodā. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par šīm programmām, bet tā nav sniegusi jēgpilnu atbildi ne par vienu no šīm programmām. Tā kā ĶV nesniedza atbildes par visiem šiem aspektiem, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar pieejamiem pierādījumiem atbilstoši pamatregulas 28. pantam.
3.3.7.1. Pasaulē vadošo Ķīnas zīmolu programma
a) Juridiskais pamats
(316)
Šīs programmas juridiskais pamats, kas norādīts sūdzībā, ir šāds:
-
Apkārtraksts Nr. 95 par to produktu novērtēšanu, kas atzīstami par pasaulē vadošiem Ķīnas zīmoliem, GZJH [2005];
-
Ķīnas Vadošo zīmolu stratēģijas veicināšanas komitejas 2005. gada Paziņojums Nr. 5, ar ko izsludina Ķīnas vadošo zīmolu produktu sarakstu;
-
Apkārtraksts Nr. 11 par pasaulē vadošo Ķīnas zīmolu piemērošanu 2006. gadā, ZJZH [2006. gads];
-
Ķīnas Vadošo zīmolu stratēģijas veicināšanas komitejas 2006. gada Paziņojums Nr. 6, ar ko izsludina Ķīnas vadošo zīmolu produktu sarakstu;
-
Ķīnas Vadošo zīmolu stratēģijas veicināšanas komitejas 2007. gada Paziņojums Nr. 6, ar ko izsludina Ķīnas vadošo zīmolu produktu sarakstu;
-
Apkārtraksts Nr. 23 par pasaulē vadošo Ķīnas zīmolu piemērošanu 2008. gadā, ZJZH [2008. gads];
-
ĶV pieņemtie pasākumi Ķīnas vadošo zīmolu produktu pārvaldībai.
b) Atbilstība
(317)
Tiesības saņemt ieguvumus atbilstoši šai programmai ir tikai ražotājiem, kam piešķirts apzīmējums "pasaulē vadošs Ķīnas zīmols". Sūdzībā ir norādīts, ka šis apzīmējums ir piešķirts vairākiem tērauda ražojumiem, ko izgatavojuši tērauda ražošanas uzņēmumi, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(318)
Tā kā ĶV nesadarbojās, konstatējumi ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(319)
Šī programma paredz finansiālus ieguldījumus dotāciju, aizdevumu, kuru procentu likme ir zemāka par tirgus likmi, un citu stimulu veidā, kas uzskatāmi par tiešu naudas līdzekļu nodošanu, kura piešķir ieguvumu saņēmējuzņēmumiem pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē.
(320)
Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo saskaņā ar tiesību aktiem tā ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem, tas ir, uzņēmumiem, kuru ražojumiem piešķirts apzīmējums "pasaulē vadošs Ķīnas zīmols". Turklāt nav piešķīrējas iestādes noteiktu objektīvu kritēriju attiecībā uz tiesībām saņemt ieguvumu no šīs shēmas, kuras nav automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
d) Subsīdijas summas aprēķināšana
(321)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantoti līdzīgi ASV iestāžu pieņemti lēmumi. Kā minēts iepriekš, nosakot subsīdiju summas, pamatojoties uz citā izmeklēšanā izdarītiem konstatējumiem, visā šajā regulā cita starpā ņem vērā, vai attiecīgajā shēmā ir notikušas būtiskas izmaiņas un vai subsīdijas summa laika gaitā var būt mazinājusies. Jānorāda, ka parasti atkārtotu subsīdiju summa šādi nemazinās. Tā kā šādu izmaiņu un subsīdijas summas samazināšanās nav bijis, kā subsīdijas summa šajā gadījumā tiek izmantota attiecīgajā izmeklēšanā noteiktā sākotnējā likme.
(322)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme attiecībā uz šo shēmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,13 %, kas ir vidējā aritmētiskā likme, kura līdzīgām programmām noteikta ASV 2009. gada 6. aprīļa Lēmuma memorandā par citronskābi un konkrētiem citrāta sāļiem (6. lpp.) (Federālais reģistrs, 74. sējums, Nr. 69, 16836. lpp., 2009. gada 13. aprīlis), ASV 2010. gada 14. maija Lēmuma memorandā par spriegbetona tērauda trosēm (29. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 98, 28557. lpp., 2010. gada 21. maijs), ASV 2010. gada 28. maija Lēmuma memorandā par konkrētiem tērauda režģiem (18. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 109, 32362. lpp., 2010. gada 8. jūnijs), ASV 2011. gada 28. marta Lēmuma memorandā par alumīnija ekstrūzijām (19. lpp.) (Federālais reģistrs, 76. sējums, Nr. 64, 18521. lpp., 2011. gada 4. aprīlis) un ASV 2011. gada 11. oktobra Lēmuma memorandā par daudzslāņu koka grīdas segumiem (17. lpp.) (Federālais reģistrs, 76. sējums, Nr. 201, 64313. lpp., 2011. gada 18. oktobris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu dotāciju programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (76).
3.3.7.2. Slaveno zīmolu programma un apakšprogrammas (Čuncjinas slavenie zīmoli, Hubei provinces slavenie zīmoli, Maaņšaņas slavenie zīmoli, Šaņdunas provinces vadošie zīmoli, Uhaņas slavenie zīmoli)
a) Juridiskais pamats
(323)
Šīs programmas juridiskais pamats, kas norādīts sūdzībā attiecībā uz Šaņdunas apakšprogrammu, ir šāds:
-
Paziņojums Nr. 180 par 2003. gada politikas ārējās tirdzniecības uz Šaņdunu veicināšanai un paplašināšanai drukāšanu un izplatīšanu, LWJMJCZ [2003. gads];
-
2004. gada Politika Nr. 1037 ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības attīstības veicināšanai Šaņdunā, LWJMJCZ [2003. gads];
-
2005. gada Politika ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības attīstības veicināšanai Šaņdunā;
-
Paziņojums Nr. 5 par 2006. gada politikas ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības attīstības veicināšanai Šaņdunā drukāšanu un izplatīšanu, LCQ [2006. gads];
-
Speciālo balvu fonda budžets pašu eksportētu zīmolu attīstībai, Lucaiqizhi, 2008. gads, Nr. 75.
b) Atbilstība
(324)
Šī programma piešķir ieguvumus tādu izstrādājumu ražotājiem, kam piešķirts apzīmējums "slaveni zīmoli" un kas paredzēti eksporta tirgiem. Sūdzībā ir norādīti vairāki attiecīgā ražojuma ražotāji, kam piešķirts ieguvums no šīs programmas vismaz līdz 2009. gadam.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(325)
Sūdzībā ir apgalvots, ka šī programma bija paredzēta, lai veicinātu vietējās progresīvās rūpniecības nozares un to izstrādājumu eksportu uz pasaules tirgiem. Šīs programmas pamatsatvars ir noteikts galvenajā programmā, un provinču un vietējās pašvaldības izstrādā savas slaveno zīmolu programmas atbilstoši galvenajai programmai, lai veicinātu vietējo produktu eksportu. ASV šo dotāciju programmu ir apstrīdējušas PTO (DS 387). Turklāt ASV iestādes šo programmu ir atzinušas par kompensējamu vairākās procedūrās, kas minētas sūdzībā. Arī Komisija atbilstoši šai programmai piešķirtos ieguvumus ir atzinusi par kompensējamiem krītotā papīra lietā (77).
(326)
Slaveno zīmolu programma paredz finansiālus ieguldījumus subsidētu procentu likmju, pētniecības un izstrādes finansējuma un skaidras naudas eksporta dotāciju veidā. Šie stimuli ir tieša naudas līdzekļu nodošana, kas piešķir ieguvumu saņēmējiem, pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē.
(327)
Šī subsīdija ir īpaša saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, jo atbilstoši tiesību aktiem piekļuve tai ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas atzīti tādu produktu eksportēšanai, kuriem piešķirts apzīmējums "slaveni zīmoli". Turklāt, ņemot vērā to, ka acīmredzami nav piešķīrējas iestādes noteiktu objektīvu kritēriju un nosacījumu attiecībā uz šīs programmas piemērošanu, tiek konstatēts, ka subsīdija ir īpaša arī saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Arī atbilstoši šai programmai piešķirtais preferenciālais režīms ir īpašs saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktu, jo tā radītais ieguvums ir atkarīgs no attiecīgo "slaveno zīmolu" produktu eksporta rādītājiem.
d) Subsīdijas summas aprēķināšana
(328)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantoti līdzīgi ASV iestāžu pieņemti lēmumi (pamatojoties uz programmas līdzību). Kā minēts iepriekš, nosakot subsīdiju summas, pamatojoties uz citā izmeklēšanā izdarītiem konstatējumiem, visā šajā regulā cita starpā ņem vērā, vai attiecīgajā shēmā ir notikušas būtiskas izmaiņas un vai subsīdijas summa laika gaitā var būt mazinājusies. Jānorāda, ka parasti atkārtotu subsīdiju summa šādi nemazinās. Tā kā šādu izmaiņu un subsīdijas summas samazināšanās nav bijis, kā subsīdijas summa šajā gadījumā tiek izmantota attiecīgajā izmeklēšanā noteiktā sākotnējā likme.
(329)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme attiecībā uz šo shēmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,13 %, kas ir vidējā aritmētiskā likme, kura līdzīgām programmām noteikta ASV 2009. gada 6. aprīļa Lēmuma memorandā par citronskābi un konkrētiem citrāta sāļiem (6. lpp.) (Federālais reģistrs, 74. sējums, Nr. 69, 16836. lpp., 2009. gada 13. aprīlis), ASV 2010. gada 14. maija Lēmuma memorandā par spriegbetona tērauda trosēm (29. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 98, 28557. lpp., 2010. gada 21. maijs), ASV 2010. gada 28. maija Lēmuma memorandā par konkrētiem tērauda režģiem (18. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 109, 32362. lpp., 2010. gada 8. jūnijs), ASV 2011. gada 28. marta Lēmuma memorandā par alumīnija ekstrūzijām (19. lpp.) (Federālais reģistrs, 76. sējums, Nr. 64, 18521. lpp., 2011. gada 4. aprīlis) un ASV 2011. gada 11. oktobra Lēmuma memorandā par daudzslāņu koka grīdas segumiem (17. lpp.) (Federālais reģistrs, 76. sējums, Nr. 201, 64313. lpp., 2011. gada 18. oktobris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu dotāciju programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (78).
3.3.7.3. Valsts pamattehnoloģiju projektu fonds
a) Ķīnas valdības nesadarbošanās
(330)
Savās atbildēs uz anketas jautājumiem ĶV tikai norādīja, ka šī programma tika izbeigta 2003. gadā un nav radījusi ieguvumu nevienam no izlasē iekļautajiem eksportētājiem. Tā kā ĶV nav papildinājusi šo atbildi ar apliecinošiem pierādījumiem vai sīkākiem precizējumiem, Komisija šo programmu analizē, pamatojoties uz pieejamiem faktiem, atbilstoši pamatregulas 28. pantam.
b) Juridiskais pamats
(331)
Šīs programmas juridiskais pamats, kas norādīts sūdzībā, ir šāds:
-
valsts apkārtraksti - Guojingmao Touzi Nr. 886, 1999. gads, Guojingmao Touzi Nr. 122, 1999. gads, Guojingmao Touzi Nr. 1038, 1999. gads, Guojingmao Touzi Nr. 822, 2000. gads, un
-
pasākumi, lai pārvaldītu Valsts parāda īpašo fondu valsts pamattehnoloģiju atjaunošanas projektiem.
c) Atbilstība
(332)
Saskaņā ar sūdzībā ietvertajiem citātiem no galvenā juridiskā pamata uzņēmumus, ko atbalsta atbilstoši šai sistēmai, "atlasa galvenokārt no lieliem valsts turējumā esošiem uzņēmumiem no 512 galveno uzņēmumu, 120 izmēģinājuma uzņēmumu grupu un rūpniecības nozares vadošo uzņēmumu vidus." Arī no ģeogrāfiskā viedokļa priekšroka tiek dota uzņēmumiem, kas atrodas vecajās rūpnieciskajās bāzēs ziemeļaustrumu, centrālajos un rietumu reģionos.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(333)
Tā kā ĶV nesadarbojās, Komisija paļaujas uz sūdzībā ietvertajiem elementiem un/vai pārējiem sūdzībā minētajiem avotiem (79).
(334)
Sūdzībā ir norādīts, ka šīs programmas mērķis bija sniegt finansiālu atbalstu atbilstīgajiem uzņēmumiem, lai veicinātu tehnoloģiju atjaunošanu galvenajās nozarēs, uzņēmumos un produktu jomās, tehnoloģiju modernizēšanu, produktu struktūras uzlabošanu, kvalitātes uzlabošanu, piedāvājuma palielināšanu, vietējā pieprasījuma paplašināšanu, nepārtrauktu un veselīgu valsts ekonomikas attīstību. Kā norādīts sūdzībā, fonds ir atbalstījis 47 dzelzs un tērauda ražošanas uzņēmumus attiecībā uz ieguldījumiem par kopējo summu 75 miljardi renminbi. ASV iestādes šo programmu ir atzinušas par kompensējamu vismaz divās procedūrās.
(335)
Programma ir uzskatāma par subsīdiju, jo tā nodrošina finansiālus ieguldījumus pamatlīdzekļu iegādei paredzētu dotāciju veidā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktu un piešķir ieguvumu saņēmējiem. Tā kā šī subsīdija ir saistīta ar pamatlīdzekļiem un tiek piešķirta laika gaitā, pamatojoties uz pieejamiem faktiem, tiek secināts, ka radītais ieguvums turpinās arī IP laikā.
(336)
Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo atbalsts ir paredzēts tikai konkrētiem lieliem, valstij piederošiem un valsts turējumā esošiem uzņēmumiem no 512 galveno uzņēmumu un 120 izmēģinājuma uzņēmumu grupu vidus. Ciktāl projekts ir vērsts uz uzņēmumiem, kas atrodas īpaši noteiktos vecās rūpnieciskās bāzes ģeogrāfiskos reģionos ziemeļaustrumu, centrālajā un rietumu teritorijā, tas ir īpašs arī pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(337)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums, proti, ASV 2010. gada 10. septembra Lēmuma memorands par konkrētām oglekļa un leģētā tērauda bezšuvju standarta caurulēm, cauruļvadiem un spiedcaurulēm (19. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 182, 57444. lpp., 2010. gada 21. septembris).
(338)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme attiecībā uz šo shēmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,01 %, kas ir likme, kura līdzīgai shēmai noteikta iepriekšējā apsvērumā minētajā ASV lēmumā.
3.3.7.4. Antidempinga juridisko pakalpojumu maksas atlaižu programmas
a) ĶV nesadarbošanās
(339)
Sūdzībā bija ietvertas atsauces uz dažādām izmeklēšanām, kuras veikušas ASV iestādes (80) un Komisija (procedūrā par krītoto papīru) un kurās par kompensējamām tika atzītas vairākas provinču programmas, kas paredzēja, ka vietējais finanšu birojs atmaksā 40 % no juridisko pakalpojumu maksas par uzņēmuma piedalīšanos antidempinga procedūrā. Tā kā ĶV bija nolēmusi neatbildēt uz jautājumiem par šo programmu, vien norādot, ka programma nav piešķīrusi ieguvumu izlasē iekļautajiem eksportētājiem, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamiem pierādījumiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
b) Juridiskais pamats
(340)
Saskaņā ar sūdzību un Komisijas lēmumu procedūrā par krītoto papīru (193. apsvērums) šīs programmas juridiskais pamats ir šāds:
-
Noteikumi par antidempinga, antisubsidēšanas, aizsardzības izmeklēšanas respondentu atbalsta politikas īstenošanu.
c) Atbilstība
(341)
Šī programma ir pieejama uzņēmumiem, kas iesaistīti antidempinga izmeklēšanā un darbojas atbilstoši Tirdzniecības ministrijas un provinču iestāžu norādījumiem.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(342)
Programma ir uzskatāma par subsīdiju, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē juridisko pakalpojumu maksas segšanai antidempinga procedūrā un piešķir ieguvumu pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē. Šī subsīdija ir īpaša saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktu, jo piekļuve tai ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas ārvalstīs veikta antidempinga procedūra. Turklāt šī programma ir īpaša arī pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tā ir paredzēta tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas reģistrēti noteiktos ģeogrāfiskos reģionos, kurus pārvalda attiecīgās provinču iestādes, kas īsteno šo programmu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(343)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā nav informācijas šī ieguvuma novērtēšanai un tā kā Savienības iestādes šo programmu jau ir pārbaudījušas vienā no iepriekšējām antisubsidēšanas procedūrām, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots novērtējums, kas attiecībā uz šo programmu veikts procedūrā par krītoto papīru, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā minēts iepriekš 252. apsvērumā.
(344)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,01 %, pamatojoties uz konstatējumiem, kas izdarīti procedūrā par krītoto papīru (81).
3.3.8. PREČU IEPIRKUMS, KO VEIC VALDĪBA PAR ATLĪDZĪBU, KURA IR LIELĀKA PAR PIENĀCĪGO
(345)
Sūdzībā bija ietverti pierādījumi, ka ĶV ar VPU starpniecību iegādājās OTI ražotāju izgatavotus tērauda izstrādājumus. Sūdzībā bija norādīts uz ĶV veiktiem vairāku tērauda izstrādājumu, tostarp krāsotu slokšņu, karsti velmētu slokšņu ruļļu, auksti velmētu slokšņu, vidēji lielu plākšņu, cinkotu slokšņu, un daudzu citu izstrādājumu iepirkumiem. Sūdzībā bija pierādīts, ka cena par šo preču iegādi, ko veica VPU, tika noteikta, ņemot vērā dažādus aspektus un/vai standartus, un ka tika noteikti maksimālie cenu ierobežojumi vai veiktas cenu korekcijas atkarībā no dažādajām precēm un no tā, vai darījums attiecās uz saistītām pusēm.
(346)
ĶV atbildot atsaucās uz tās vispārējiem argumentiem par VPU, proti, ka nav pierādīts, ka VPU, kas iegādājās šos tērauda izstrādājumus, bija valsts iestādes PTO SKP nolīguma nozīmē un ka ĶV ir neiespējami apkopot konkrētu darījumu datus attiecībā uz nezināmām struktūrām. ĶV arī norādīja, ka sūdzībā nav minēta preču iegāde, kurā būtu iesaistīti izlasē iekļautie eksportētāji. Komisija atsaucas uz saviem secinājumiem, ka OTI un citu tērauda izstrādājumu pircēji ir VPU (skat. 49.-73. apsvērumu), un uz prasību ĶV sniegt informāciju arī par izlasē neiekļautiem eksportētājiem (skat. 34. un 35. apsvērumu). Ņemot vērā, ka ĶV nesniedza vairāk informācijas par šo programmu, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamo informāciju saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(347)
Ciktāl cenas ir augstākas par tirgus cenām un valsts piešķir ieguvumu OTI ražotājiem ar savu pircēju, t. i., VPU, starpniecību, šī programma ir kompensējama saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punktu un 6. panta d) punktu. Ir arī jāuzskata, ka sūdzībā ietvertais apgalvojums, ka tirgū nav uzticamas privātās cenas, jo tērauda tirgū dominē valsts sektors, ir apstiprināts izmeklēšanā, jo VPU ir dominējošs stāvoklis tērauda tirgū Ķīnā, vismaz attiecībā uz karsti velmētu un auksti velmētu tēraudu (skat. 76.-79. apsvērumu). Šī subsīdija ir arī īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta nozīmē, jo tā ir paredzēta tikai atlasītām struktūrām, ar kuru starpniecību valsts darbojas tērauda nozarē. Tomēr, ņemot vērā šo darījumu un tiem pamatā esošo līgumu sarežģītību apvienojumā ar vajadzīgās informācijas neesamību lietas materiālos, Komisija nevarēja izdarīt pārliecinošu secinājumu par šo programmu. Tāpēc Komisija ir nolēmusi neizvērtēt šo programmu sīkāk.
3.3.9. CITAS REĢIONĀLAS PROGRAMMAS
a) ĶV nesadarbošanās
(348)
Ķīnas valdība atbildēja, ka, tā kā neviens no izlasē iekļautajiem ražotājiem neatrodas teritorijās, kurās piemēro šajā sadaļā paredzētās reģionālās programmas, Komisijas prasītā informācija nav būtiska izmeklēšanai. Ņemot vērā, ka šāda informācija ir būtiska izmeklēšanai (skat. 34. un 35. apsvērumu), un tā kā ĶV nesniedza atbildi, Komisija savu lēmumu par visām šajā sadaļā minētajām reģionālajām programmām pieņem, pamatojoties uz lietas materiālos pieejamiem faktiem, saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
3.3.9.1. Subsīdijas, ko piešķir Tiaņdzjiņas Biņhai jaunajā teritorijā un Tiaņdzjiņas ekonomiskās un tehnoloģiskās attīstības teritorijā
a) Juridiskais pamats
(349)
Paātrināta nolietojuma shēmas juridiskais pamats ir Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas Apkārtraksts par saistītajiem preferenciālās uzņēmumu ienākuma nodokļa politikas virzieniem Tiaņdzjiņas Biņhai jaunās teritorijas attīstības un atvērtības atbalstam.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(350)
Sūdzībā bija apgalvots, ka programmas mērķis ir veicināt zinātnes un tehnoloģijas infrastruktūras būvniecību Tiaņdzjiņas Biņhai jaunajā teritorijā (TBJT) un Tiaņdzjiņas ekonomiskās un tehnoloģiskās attīstības teritorijā (TETAT) un radīt zinātnes un tehnoloģijas atjaunošanas sistēmu un apkalpošanas iespējas. Kā norādīts sūdzībā, finansiālie ieguvumi šajā programmā tika piešķirti atbilstoši Zinātnes un tehnoloģijas fondam un Paātrināta nolietojuma programmai. Šie ieguvumi bija paredzēti tikai uzņēmumiem, kas nodibināti TBJT Administratīvās komitejas jurisdikcijā, tostarp uzņēmumiem, kas ražo/eksportē attiecīgo ražojumu. Sūdzībā bija minēts ASV iestāžu pieņemts lēmums kompensācijas procedūrā attiecībā uz konkrētām oglekļa un leģētā tērauda bezšuvju standarta caurulēm, cauruļvadiem un spiedcaurulēm no Ķīnas Tautas Republikas, kurā šī programma tika atzīta par kompensējamu (82).
(351)
Tā kā ĶV nesadarbojās, Komisijas lēmums par šo programmu tiek pieņemts, saskaņā ar pamatregulas 28. pantu pamatojoties uz pieejamo informāciju, kas ietverta sūdzībā un minētajā ASV iestāžu lēmumā.
(352)
Šī programma piešķir saņēmējuzņēmumiem vienreizēju ieguvumu dotāciju veidā atbilstoši Zinātnes un tehnoloģijas fondam pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē (tieša naudas līdzekļu nodošana) un - attiecībā uz Paātrināta nolietojuma programmu - neiekasētu ieņēmumu veidā atbilstoši pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktam.
(353)
Subsīdijas, ko piešķir atbilstoši Zinātnes un tehnoloģijas fondam un Paātrināta nolietojuma programmai, ir īpašas pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tās ir paredzētas tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas atrodas noteiktos ģeogrāfiskos reģionos (t. i., TBJT un/vai TETAT).
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(354)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums, proti, ASV 2010. gada 10. septembra Lēmuma memorands par konkrētām oglekļa un leģētā tērauda bezšuvju standarta caurulēm, cauruļvadiem un spiedcaurulēm (20. un 21. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 182, 57444. lpp., 2010. gada 21. septembris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu nodokļu un dotāciju programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (83).
(355)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,61 %, kas atbilst uzkrātajai likmei attiecībā uz konkrētajām shēmām, kā noteikts iepriekšējā apsvērumā minētajā lēmumā.
3.3.9.2. Ar ziemeļaustrumu reģionu saistītās programmas
a) Juridiskais pamats
(356)
Juridiskais pamats ir Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu administrācijas 2004. gada 14. septembra Apkārtraksts par to, kā tiek drukāti un izplatīti noteikumi, kas attiecas uz jautājumiem saistībā ar PVN atskaitījuma summas palielināšanu ziemeļaustrumu teritorijās.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(357)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ĶV izveidoja Ziemeļaustrumu atdzīvināšanas programmu 2003. gadā, lai atdzīvinātu Daliaņas pilsētas un trīs ziemeļaustrumu provinču, proti, Liaoninas, Dzjiliņas un Heilundzjanas, veco rūpniecisko bāzi, kas ir tradicionālais Ķīnas tērauda rūpniecības centrs. Saskaņā ar sūdzību ĶV ir izveidojusi īpašu banku - Ziemeļaustrumu atdzīvināšanas banku (Northeast Revitalisation Bank, NRB) -, kas ir Valsts padomes kontrolē un ir pilnvarota finansēt atbalstu ziemeļaustrumu vecajam smagās rūpniecības mezglam.
(358)
Sūdzībā bija norādītas arī subsīdijas, ko atbilstoši šai programmai piešķīra Ķīnas Eksporta un importa banka ("ExIm banka") ar savas Daliaņas filiāles starpniecību par kopējo summu 5 miljardi renminbi, kas izmaksāti eksporta kredītos un citos zemu izmaksu kredītos, vietējiem uzņēmumiem kopš 2003. gada novembra nodrošinot 150 miljonu renminbi ietaupījumus. Sūdzībā bija arī ziņots, ka aizdevumi tika piešķirti arī kredītnespējīgiem uzņēmumiem, lai palielinātu to nespēcīgo VPU konkurētspēju, kuriem ir neproporcionāla piekļuve finanšu līdzekļiem, kaut arī tiem ir piešķirts visvairāk ienākumus nenesošo aizdevumu valstī.
(359)
Tā kā ĶV nesadarbojās, Komisija lēmumu par šo programmu pieņem, pamatojoties uz informāciju, kas ietverta sūdzībā un ASV 2008. gada 17. novembra Lēmuma memorandā par apļveidā metinātiem oglekļa kvalitātes tērauda cauruļvadiem (cauruļvadiem) (21. un 22. lpp.) (Federālais reģistrs, 73. sējums, Nr. 227, 70961. lpp., 2008. gada 24. novembris), vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā minēts iepriekš 252. apsvērumā.
(360)
Šī programma rada priekšrocības saņēmējuzņēmumiem i) dotāciju kā eksporta procentu subsīdiju veidā; ii) pamatlīdzekļu iegādei piešķirtas PVN atmaksas veidā.
(361)
Attiecībā uz i) eksporta procentu subsīdijām jānorāda, ka procentu subsīdiju piešķiršana ir subsīdija dotācijas veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. ASV lēmumā šī programma ir nodēvēta kā "Ārvalstu tirdzniecības attīstības fonds", nevis kā "Ziemeļaustrumu atdzīvināšanas programma", kā tā minēta arī sūdzībā. Šo programmu pārvalda Liaoninas provinces iestādes (proti, Liaoninas provinces Ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības birojs un Liaoninas Finanšu departaments). Starp atbilstīgajiem projektiem ir projekti, ko īsteno eksporta uzņēmumi, lai cita starpā uzlabotu savas eksporta bāzes konkurētspēju un izpētītu starptautiskos tirgus. Tā kā šīs dotācijas ir atkarīgas no eksporta rādītājiem, šī programma ir īpaša saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktu.
(362)
Attiecībā uz ii) PVN atmaksu pamatlīdzekļu iegādei jānorāda, ka šāda atmaksa ir subsīdija valsts neiekasētu ieņēmumu veidā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu. Šī programma paredz, ka PVN maksātāji konkrētās rūpniecības nozarēs no PVN, kas piemērojams gatavo preču pārdošanai, var atskaitīt PVN, ko piemēro pamatlīdzekļu iegādei. Šis PVN atskaitījums ir paredzēts tikai uzņēmumiem, kas atrodas ziemeļaustrumu reģionā, un tāpēc tas ir reģionāls pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē.
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(363)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību).
(364)
Tādējādi noteiktā kopējā subsīdijas likme attiecībā uz Ziemeļaustrumu atdzīvināšanas programmu IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,18 %, kas atbilst likmei, kura uzkrāta attiecībā uz dotācijām un PVN atmaksājumiem, kas saņemti atbilstoši Ārējās tirdzniecības attīstības fonda programmai, kā noteikts ASV 2008. gada 17. novembra Lēmuma memorandā par apļveidā metinātiem oglekļa kvalitātes tērauda cauruļvadiem (cauruļvadiem) (21. un 22. lpp.) (Federālais reģistrs, 73. sējums, Nr. 227, 70961. lpp., 2008. gada 24. novembris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu dotāciju programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (84).
a) Juridiskais pamats
(365)
Juridiskais pamats ir dokuments Pagaidu administratīvie pasākumi attiecībā uz augsto tehnoloģiju produktu un aprīkojuma ražošanas produktu eksporta finanšu procentu palīdzību Liaoninas provincē, kas izstrādāts 2004. gada 16. decembrī.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(366)
Sūdzībā bija apgalvots, ka šī programma nodrošina palīdzību uzņēmumiem augsto tehnoloģiju produktu eksporta paplašināšanai un atbalstu to uzņēmumu attīstībai, kas atrodas Liaoninas provincē. Šo programmu pārvalda Liaoninas provinces Ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības birojs, Liaoninas Finanšu departaments un Liaoninas provinces Ekonomikas komisija. ASV iestādes šo programmu ir atzinušas par kompensējamu iepriekš minētajā lēmumā par cauruļvadiem (skat. 359. apsvērumu).
(367)
Šī programma piešķir ieguvumu, kas izpaužas kā tieša ĶV naudas līdzekļu nodošana, lai tos izmantotu bankas aizdevumu procentu nomaksai, pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Eksporta kredīti ir īstermiņa aizdevumi, ko uzņēmumi, kuri provincē ražo augsto tehnoloģiju produktus un aprīkojuma ražošanas produktus, saņem no bankām un finanšu iestādēm, kas nav bankas, jo nepietiek ražošanai un darbībai vajadzīgo līdzekļu starp produktu eksporta deklarēšanu un maksājuma saņemšanu. Atbilstīgo uzņēmumu gada eksporta vērtībai jābūt vismaz 1 miljonam dolāru, un tiem jābūt eksportējušiem produktus, kas iekļauti Ķīnas augsto tehnoloģiju produktu eksporta katalogā vai aprīkojuma ražošanas produktu kategorijā. Tāpēc šī programma ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punktam, jo tā ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas atbilst šiem kritērijiem. Šī programma ir arī atkarīga no eksporta rādītājiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktu. Šī programma ir arī reģionāla 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tā ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas atrodas noteiktā ģeogrāfiskā reģionā, proti, Ķīnas ziemeļaustrumos.
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(368)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību).
(369)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,43 %, kas ir likme, kura attiecībā uz eksporta procentu subsīdiju shēmu noteikta ASV 2008. gada 17. novembra Lēmuma memorandā par apļveidā metinātiem oglekļa kvalitātes tērauda cauruļvadiem (cauruļvadiem) (23. lpp.) (Federālais reģistrs, 73. sējums, Nr. 227, 70961. lpp., 2008. gada 24. novembris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu līdzīgu programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (85).
a) Izmeklēšanas konstatējumi
(370)
Sūdzībā ir norādīts uz iepriekšējo eksporta procentu subsīdiju programmu, uz ko var pretendēt tikai saistībā ar nenomaksātiem "eksporta kredītiem". ASV iestādes lēmumā par cauruļvadiem arī šo programmu ir atzinušas par kompensējamu.
(371)
Juridiskais pamats ir dokuments Pagaidu administratīvie pasākumi attiecībā uz augsto tehnoloģiju produktu un aprīkojuma ražošanas produktu eksporta finanšu procentu palīdzību Liaoninas provincē, kas izstrādāts 2004. gada 16. decembrī.
(372)
Šī programma nodrošina ieguvumu tiešas ĶV naudas līdzekļu nodošanas veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Šī subsīdija rada ieguvumu atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam un 6. panta b) punktam, kas ir vienāds ar starpību starp saņēmēju samaksāto summu un summu, ko tie būtu samaksājuši par līdzīgu komerciālo aizdevumu, ja nebūtu programmas. Šos aizdevumus piešķir valdība ar savu politikas banku un VPKB starpniecību (skat. analīzi 157.-180. apsvērumā). Šie eksporta kredīti ir īpaši atbilstoši pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktam, jo tie ir atkarīgi no eksporta rādītājiem, un arī 4. panta 3. punktam, jo tie ir paredzēti tikai uzņēmumiem, kas atrodas noteiktā Ķīnas ģeogrāfiskajā reģionā.
b) Subsīdijas summas aprēķināšana
(373)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību).
(374)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 1,05 %, kas atbilst to likmju vidējai aritmētiskai vērtībai, kuras attiecībā uz eksporta kredītu shēmu noteiktas ASV 2008. gada 17. novembra Lēmuma memorandā par apļveidā metinātiem oglekļa kvalitātes tērauda cauruļvadiem (cauruļvadiem) (23. lpp.) (Federālais reģistrs, 73. sējums, Nr. 227, 70961. lpp., 2008. gada 24. novembris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu līdzīgu programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (86).
a) Izmeklēšanas konstatējumi
(375)
Sūdzībā ir norādīts, ka Liaoninas provinces pašvaldība 2006. gada 21. janvārī ieviesa programmu "Five Points, One Line Coastal Belt". Liaoninas pašvaldība piešķir subsīdijas konkrētiem uzņēmumiem, kas atrodas šajā teritorijā. Galvenā prioritāte tiek piešķirta uzņēmumiem, kas izveidoti piecās pamatteritorijās, kuras noteiktas kā eksporta ražošanas bāzes. Preferenciālais režīms ietver vairākus ieguvumus, tostarp ienākuma nodokļa likmes samazinājumu līdz 15 % tiem uzņēmumiem, kas sertificēti kā "augsto tehnoloģiju" uzņēmumi, atbrīvojumu no ienākuma nodokļa augsto tehnoloģiju uzņēmumiem, kuros iegulda no vietējiem resursiem, priekšrocību saņemt procentu subsīdijas, ekonomikas pārvaldības privilēģijas un atbrīvojumus no valdības noteiktiem maksājumiem. Saskaņā ar sūdzību preferenciālus aizdevumus atbilstoši šai programmai ir piešķīrusi Ķīnas Attīstības banka (ĶAB) - valstij piederoša politikas banka.
(376)
ASV iestādes iepriekš minētajā lēmumā par cauruļvadiem šo programmu ir atzinušas par kompensējamu.
(377)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Liaoninas provinces atzinums par darbības paplašināšanas veicināšanu galvenajās piekrastes attīstības teritorijās. Liaoninas Attīstības un reformu komisija un Liaoninas Finanšu birojs pārvalda procentu subsīdijas, bet Huludao Beigang Rūpnieciskā parka, rūpniecības un tirdzniecības iestāde pārvalda atbilstoši šai programmai piešķirtos atbrīvojumus no maksājumiem.
(378)
Šī programma paredz finansiālas priekšrocības tiešas ĶV naudas līdzekļu nodošanas veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē un/vai ieņēmumu, no kuriem valdība atteikusies, vai valdības neiekasētu ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Šīs subsīdijas rada ieguvumu, kas ir vienāds ar dotācijas un/vai nodokļa/maksas atbrīvojuma summu, atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam. Šīs subsīdijas ir īpašas pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tās ir paredzētas tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas atrodas noteiktā jurisdikcijā, t. i., Liaoninas provinces iestādes jurisdikcijā. Galvenā prioritāte šo subsīdiju piešķiršanā tiek noteikta uzņēmumiem, kas izveidoti piecās pamatteritorijās, kuras noteiktas kā eksporta ražošanas bāzes, un tāpēc tās ir arī īpašas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktu, ciktāl tās ir atkarīgas no eksporta rādītājiem.
b) Subsīdijas summas aprēķināšana
(379)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību).
(380)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,30 %, kas atbilst likmei, kura attiecībā uz šo shēmu noteikta ASV 2008. gada 17. novembra Lēmuma memorandā par apļveidā metinātiem oglekļa kvalitātes tērauda cauruļvadiem (cauruļvadiem) (23. lpp.) (Federālais reģistrs, 73. sējums, Nr. 227, 70961. lpp., 2008. gada 24. novembris). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu dotāciju programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (87).
3.3.9.3. Subsīdijas atbilstoši Dzjansu provinces Zinātnes un tehnoloģijas programmai
a) Juridiskais pamats
(381)
Šīs programmas juridiskais pamats ir dokuments Administratīvie pasākumi attiecībā uz Dzjansu Zinātnes un tehnoloģijas sabiedrisko pakalpojumu platformu (Sukeji (2006. gads) Nr. 102; Sucaijiao (2006. gads) Nr. 22).
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(382)
Sūdzībā ir norādīts, ka šī programma cita starpā paredz dotācijas konkrētiem uzņēmumiem. Ķīnas valdība atbildēs uz anketas jautājumiem norādīja, ka ieguvumu atbilstoši šai shēmai nav saņēmis neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Komisija atsaucas uz saviem argumentiem, ka no ĶV tika gaidītas pilnīgas atbildes arī uz jautājumiem par izlasē neiekļautiem uzņēmumiem (34. un 35. apsvērums). Turklāt Komisija norāda, ka sūdzībā kā iespējamie finansējuma saņēmēji ir norādīti gan uzņēmumi, kas iekļauti izlasē, gan citi izlasē neiekļauti OTI ražotāji, kas atrodas attiecīgajā piemērošanas teritorijā. Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 28. pantu Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar lietas materiālos pieejamiem faktiem un jo īpaši sūdzībā ietverto informāciju un konstatējumiem, ko izdarījušas ASV iestādes, kuras lēmumā par spriegbetona tērauda trosēm no Ķīnas Tautas Republikas (88) šo programmu atzinušas par kompensējamu.
(383)
Finansiālās priekšrocības, kas piešķirtas dotāciju veidā, ir ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Šīs subsīdijas ir īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, jo, šķiet, nav objektīvu kritēriju vai nosacījumu, kas reglamentē tiesības saņemt ieguvumus no šīs shēmas (kā paredzēts pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā), un, pamatojoties uz pieejamiem faktiem, šķiet, ka Dzjansu Zinātnes un tehnoloģijas departaments savu rīcības brīvību īsteno neobjektīvi.
c) Subsīdijas summas aprēķināšana
(384)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā citos avotos nav pieejami precīzi skaitļi, kā visatbilstošākais informācijas avots ražotājiem-eksportētājiem piešķirtā ieguvuma novērtēšanai tika izmantots līdzīgs ASV iestāžu pieņemts lēmums (pamatojoties uz programmas līdzību).
(385)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme IP laikā visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,01 %, kas atbilst likmei, kura attiecībā uz šo shēmu noteikta ASV 2010. gada 14. maija Lēmuma memorandā par spriegbetona tērauda trosēm (35. lpp.) (Federālais reģistrs, 75. sējums, Nr. 98, 28557. lpp., 2010. gada 21. maijs). Attiecībā uz ASV iestāžu veikto izmeklēšanu jānorāda, ka metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu dotāciju programmu radītā ieguvuma summu, būtībā ir tāda pati kā Savienības izmantotā (89).
3.3.9.4. Subsīdijas atbilstoši Hebei provinces Zinātnes un tehnoloģijas programmai
a) Izmeklēšanas konstatējumi
(386)
Sūdzībā ir norādīts uz divām dotācijām, kas 2009. gadā atbilstoši Hebei provinces Zinātnes un tehnoloģijas programmai piešķirtas OTI ražotājam par summu attiecīgi RMB 700 000 un RMB 2 080 000. Ķīnas valdība atbildēs uz anketas jautājumiem norādīja, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem nav nodibināts Hebei un ka tāpēc prasītā informācija nav būtiska izmeklēšanai. Komisija atsaucas uz saviem argumentiem, ka ĶV bija jāsniedz pilnīgas atbildes arī uz jautājumiem par izlasē neiekļautiem uzņēmumiem (34. un 35. apsvērums). Tāpēc Komisijas konstatējumi par šo programmu ir pamatoti ar lietas materiālos (šajā gadījumā - sūdzībā) pieejamo informāciju saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(387)
Finansiālās priekšrocības, kas atbilstoši šai programmai piešķirtas dotāciju veidā, ir subsīdijas, jo tās nodrošina finansiālu ieguldījumu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Tās ir ieguvums, kas ir vienāds ar dotāciju summu, atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam. Šīs subsīdijas ir īpašas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 3.punktu, jo tās tiek piešķirtas tikai uzņēmumiem, kas atrodas Hebei provincē.
b) Subsīdijas summas aprēķināšana
(388)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Tā kā nebija citas informācijas šā ieguvuma novērtēšanai, Komisijas konstatējumi ir pamatoti ar sūdzībā ietverto informāciju. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šādi aprēķinātu subsīdijas summu kā atbilstīgu saucēju sadalīja uz saņēmēju kopējo apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(389)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir niecīga (0,01 %).
3.3.10. AD HOC SUBSĪDIJAS
a) Izmeklēšanas konstatējumi
(390)
Sūdzībā ir uzskaitītas vairākas ad hoc subsīdijas, kas, kā tiek apgalvots, ir piešķirtas konkrētiem OTI ražotājiem - gan VPU, gan privātiem uzņēmumiem. Šīs subsīdijas bija vai nu dotācijas, vai arī citi nodokļa atbrīvojumi vai samazinājumi, ko cita starpā piešķīra, lai finansētu konkrētus projektus vai aktīvus. Tā tika piešķirtas saistībā ar vispārējo stratēģisko tērauda rūpniecības modernizācijas politiku.
(391)
Komisija prasīja, lai ĶV sniedz informāciju par šīm ad hoc subsīdijām. ĶV atbildēja, ka sūdzībā ietvertie apgalvojumi ir pamatoti ar citātiem no gada pārskatiem un ka neviens no tiem neattiecas uz izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Tāpēc ĶV secināja, ka nav nepieciešams pievērsties ar konkrētiem darījumiem saistītiem apgalvojumiem attiecībā uz izlasē neiekļautiem uzņēmumiem un provincēm. Turklāt ĶV atkārtoja vienu no savām vispārīgajām piezīmēm, proti, ka tas vien, ka konkrēti darījumi uzņēmuma gada pārskatā ir klasificēti kā "subsīdijas", nav pietiekams pierādījums, lai sāktu to izmeklēšanu, jo "tie nav pietiekami prima facie pierādījumi saskaņā ar PTO SKP nolīguma 11. panta 2. punktu".
(392)
Komisija atsaucas uz saviem argumentiem, kuros paskaidrots, kāpēc ĶV bija pienākums arī sniegt informāciju saistībā ar apgalvojumiem par subsīdiju, kuri attiecas uz izlasē neiekļautiem uzņēmumiem (34. un 35. apsvērums). Komisijas konstatējumi par šīm ad hoc subsīdijām tika pamatoti ar lietas materiālos pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(393)
Sūdzībā uzskaitītās ad hoc subsīdijas ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā attiecībā uz dotācijām un līdzīgām resursu nodošanas darbībām un pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē tādu ieņēmumu veidā, no kuriem valdība atteikusies, attiecībā uz dažādajiem citos gadījumos maksājamu nodokļu un/vai maksājumu atbrīvojumiem vai samazinājumiem centrālā, provinču vai pašvaldību līmenī. Komisija norāda, ka dažādo OTI ražotāju gada pārskatos šie finansiālie ieguldījumi ir dēvēti par "subsīdijām". Ņemot to vērā, vairākas no šīm subsīdijām ir juridiski vai faktiski īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta nozīmē, jo, tā kā ĶV nesadarbojās, uzskata, ka tās ir piešķirtas ierobežotam tērauda ražošanas uzņēmumu skaitam atbalstāmajā tērauda rūpniecībā, un/vai arī ņemot vērā veidu, kā piešķīrējas iestādes ir īstenojušas rīcības brīvību to piešķiršanā. Turklāt dažas no šīm subsīdijām ir īpašas arī atbilstoši pamatregulas 4. panta 3. punktam, jo tās bija pieejamas tikai konkrētiem uzņēmumiem noteiktos ģeogrāfiskos reģionos konkrētas provinces teritorijā.
b) Subsīdijas summas aprēķināšana
(394)
Komisija ir rūpīgi izvērtējusi lietas materiālos pieejamo informāciju par katru no šīm ad hoc subsīdijām attiecībā uz dažādajiem OTI ražotājiem. Komisija konstatēja, ka dažas no šīm subsīdijām nav tirdzniecību kropļojošas un/vai nodrošina OTI ražotājiem salīdzinoši nelielas summas. Tomēr ir arī vairākas īpašas subsīdijas, kas nodrošina OTI ražotājiem ievērojamas subsīdiju summas. Ņemot vērā iepriekšminēto un lietas materiālos pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka ir atbilstīgi piemērojamo kompensācijas maksājumu aprēķināt, pamatojoties uz vienkāršu vidējo vērtību, ko iegūst no dotācijām un nodokļu programmām, kuras šajā procedūrā atzītas par kompensējamām, kaut arī ĶV un attiecīgie OTI ražotāji nesadarbojās.
(395)
Tādējādi noteiktā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir 0,5 %.
3.4. PUŠU PIEZĪMES PĒC GALĪGO KONSTATĒJUMU IZPAUŠANAS
(396)
ĶV, viens izlasē iekļautais ražotājs-eksportētājs (Zhejiang Huadong) un sūdzības iesniedzējs sniedza piezīmes par galīgajiem konstatējumiem.
3.4.1. ĶV PIEZĪMES PAR GALĪGAJIEM KONSTATĒJUMIEM
(397)
Ņemot vērā daudzos un ļoti sīki izklāstītos argumentus, ko iesniegusi ĶV, un apstākli, ka ietvert visus šos argumentus (arī tādēļ, ka informācija daļēji ir konfidenciāla) ir praktiski neiespējami, Komisija divpusējā sarakstē ar ĶV tai skaidroja visus juridiskos un faktiskos aspektus, kas ir pamatā šo apgalvojumu noraidīšanai.
3.4.1.1. Procedūras jautājumi
(398)
Vairākos argumentos par izmeklēšanas sākšanu ĶV acīmredzot uzskatīja, ka GOES darba grupas ziņojums (90) ir būtisks, interpretējot dažus SKP nolīguma un ES pamatregulas noteikumus. Piemēram, ĶV apgalvo, ka bažas tiek "novērstas"GOES darba grupā (91). Lai gan Komisija ņēma vērā darba grupas konstatējumus un neiebilst pret vairākiem tās izdarītajiem secinājumiem, šie konstatējumi negroza attiecīgo nolīgumu formulējumu, sevišķi PTO Subsīdiju nolīguma 11. panta 2. un 3. punktu vai kompensācijas maksājuma pamatregulas 9. panta 2. un 3. punktu, kas ir piemērojami un saistoši Komisijai visās AS procedūrās.
(399)
ĶV apgalvoja, ka Komisija ir pārkāpusi SKP nolīguma (SKPN) 11. panta 2. punktu, jo tā sākusi šo izmeklēšanu, pamatojoties uz sūdzību, kurā nebija ietverti pierādījumi par "ikvienas/visu iespējamās(-o) subsīdijas(-u) esamību, pakāpi un ietekmi" un tādējādi Komisija ir pārkāpusi savas saistības, kas izriet no 11. panta 3. punkta, proti, izvērtēt pierādījumu precizitāti un atbilstību.
Šis apgalvojums ir noraidāms. ĶV atsauce uz subsīdijas "esamību, pakāpi un ietekmi" ir citāts no SKPN 11. panta 1. punkta un raksturo izmeklēšanas mērķi. Komisija uzskata, ka tas nav saistīts ar SKPN 11. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru sūdzības iesniedzējam jāsniedz "pietiekami pierādījumi par subsīdijas esamību un, ja iespējams, tās summu", un sūdzībā jāiekļauj "šāda sūdzības iesniedzējam pamatoti pieejama informācija". Komisija ir analizējusi sūdzības iesniedzēja iesniegtos pierādījumus, kas bija būtiski, kā tas skaidri redzams ieinteresētajām personām pieejamajos sūdzības dokumentos. Komisijas dienesti ierosināja sākt izmeklēšanu vien pēc tam, kad tika pienācīgi analizēta tādu pierādījumu precizitāte un atbilstība, ko tie uzskata par pietiekamiem prima facie pierādījumiem.
(400)
ĶV ierosināja atsevišķi noteikt katras subsīdiju shēmas katru elementu (finansiālais ieguldījums, ieguvums un īpašās iezīmes). Komisija piekrīt ĶV, ka apgalvojumi par subsīdiju jāpārbauda atsevišķi. Tomēr sniegtie pierādījumi attiecībā uz katras subsīdijas programmas katru elementu nav pārbaudāmi izolēti. Piemēram, pierādījumi par vienas programmas īpašajām iezīmēm var būt ļoti svarīgi saistībā ar citas programmas īpašo iezīmju noteikšanu, cita starpā atkarībā no tā, cik daudz informācijas par attiecīgajām programmām ir pieejams publiski, kā arī par to, cik cieši programmas saistītas ar tiem pašiem tiesību aktiem un ir atkarīgas no tiem.
(401)
ĶV apgalvoja, ka ir jābūt pierādījumiem par subsīdijas summu, kas IP laikā katrai programmai pārsniegusi de minimis un pietiekamiem pierādījumiem par faktisko pašreizējo subsidēšanu katrai subsīdijai (nevis "potenciālo" vai "iespējamo" ieguvumu). Šajā punktā Komisija nepiekrīt ĶV, jo pamatregulā vai PTO SKP nolīgumā nav paredzēta prasība apliecināt, ka subsīdijas konkrētai programmai ir būtiskākas par de minimis. Netiek apstrīdēts tas, ka subsīdijai IP jārada ieguvums, lai to varētu kompensēt, un ka sūdzības iesniedzējiem jācenšas sniegt šādus pierādījumus. Tomēr saskaņā ar SKPN 11. panta 2. punktu ir jāsniedz "pietiekami pierādījumi" par subsidēšanu, pamatojoties uz sūdzības iesniedzējam "pamatoti pieejamu" informāciju. Tā kā liela daļa informācijas par subsīdijas ieguvumu (piemēram, nodokļu atbrīvojumi, dotācijas, preču nodrošināšana) nav pieejama publiski, sūdzības iesniedzēji bieži vien nespēj ar pārliecību noteikt, ka subsīdija radījusi ieguvumu attiecīgā ražojuma ražotājiem. Šādās situācijās sūdzības iesniedzējam jāsniedz labākie pieejamie pierādījumi, ar ko apliecina, ka, piemēram, attiecīgā ražojuma ražotāji ir tiesīgi saņemt subsīdiju un ka programma joprojām ir spēkā vai nodrošina ieguvumu. Prasītais pierādījumu līmenis būs atkarīgs no attiecīgās lietas faktiem un no tā, cik daudz informācijas ir pamatoti pieejams sūdzības iesniedzējam.
(402)
ĶV apgalvoja, ka ar paziņojumu par procedūras sākšanu ir pārkāpts SKPN 22. panta 2. punkta iii) apakšpunkts, argumentējot, ka vienkārša dažādu programmu nosaukumu atkārtošana nav to "apraksts". Komisija uzskata, ka subsidēšanas prakse, par kuru veicama izmeklēšana, paziņojumā par procedūras sākšanu tikusi pienācīgi aprakstīta, norādot attiecīgās shēmas, tādējādi SKPN 22. panta 2. punkta iii) apakšpunkts nav pārkāpts.
(403)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nepamatoti sāka procedūras par vairākām subsīdiju programmām, jo tā aplūkojusi sūdzību "holistiski" jeb "kopumā", nevis katru programmu atsevišķi; ĶV valdība arī apgalvoja, ka citu izmeklēšanas iestāžu konstatējumi par vairākām programmām kā tādi nav pietiekami pierādījumi procedūras sākšanai. Kā skaidrots iepriekš (skat. 400. apsvērumu), Komisijas dienesti ir pārbaudījuši katru programmu. Tas, cik lielā mērā citu iestāžu konstatējumi par konkrētu programmu ir pietiekami pierādījumi procedūras sākšanai, ir atkarīgs no katras lietas atsevišķi un arī no tā, kāda cita veida infromācija ir pamatoti pieejama sūdzības iesniedzējam.
(404)
ĶV (citējot ASV apsvērumus GOES lietā (92)) apgalvoja, ka OTI ražotāju "atbalstāmais" statuss valdības plānošanas dokumentos varēja tikt izmantots "vispārīgi", lai parādītu īpašās iezīmes. Tas neatbilst realitātei. Tiesību akti, ar kuriem OTI ražotājus klasificē kā "atbalstāmus" (93) (un no tā izrietošās sekas) nav (kā norāda ĶV) "vispārīga informācija par valdības politiku, kura nav saistīta ar attiecīgo programmu". Tā kā attiecīgie tiesību akti skaidri ierobežo konkrētu uzņēmumu piekļuvi (vai sniedz preferenciālu ieguvumu), tiem acīmredzami ir ļoti tieša saikne ar attiecīgo programmu.
(405)
ĶV apgalvoja, ka ir jābūt pierādījumiem par pašreizējo ieguvumu no subsīdijas programmas, un apstāklis, ka programmas ir kompensētas citās lietās, ir nepietiekams pamatojums, jo šādi konstatējumi attiecas uz citu IP. Netiek apstrīdēts tas, ka subsīdijai IP jārada ieguvums, lai to varētu kompensēt, un ka sūdzības iesniedzējiem jācenšas sniegt šādus pierādījumus. Tomēr procedūras sākšanas nolūkos pierādījumi par programmas izmantošanu pietiekami nesenā perioda var būt ļoti būtiski, piemēram, ja nav publiski pieejamas informācijas, ka programma ir pārtraukta vai grozīta. ĶV atsauce uz GOES darba grupu (94) (uz darba grupas ziņojuma 7.72. punktu) ir neskaidra, jo tas attiecas uz situācijām, kad ir "skaidrs", ka patlaban subsidēšana nenotiek, bet konkrētajā gadījumā tā nav.
(406)
ĶV apgalvoja, ka, lai sāktu procedūru, ir jābūt pierādījumiem, ka dažiem attiecīgā ražojuma ražotājiem faktiski ir piešķirts ieguvums no programmas. Šo apgalvojumu nevarēja pieņemt. Ne pamatregulā, ne SKPN 11. panta 2. punktā nav paredzēta prasība, saskaņā ar kuru jāsniedz "pietiekami pierādījumi par subsīdijas esamību [. .]" vai skaidri pierādījumi par to, ka daži ražotāji faktiski izmanto programmu. Tā kā liela daļa informācijas par subsīdijas ieguvumu (piemēram, nodokļu atbrīvojumi, dotācijas, preču nodrošināšana) nav pieejama publiski, sūdzības iesniedzēji bieži vien nespēj ar pārliecību noteikt, ka subsīdija radījusi ieguvumu attiecīgā ražojuma ražotājiem. Šādās situācijās sūdzības iesniedzējam jāsniedz labākie pieejamie pierādījumi, ar ko apliecina, ka, piemēram, attiecīgā ražojuma ražotāji ir tiesīgi saņemt subsīdiju un ka programma joprojām ir spēkā vai nodrošina ieguvumu. Prasītais pierādījumu līmenis būs atkarīgs no attiecīgās lietas faktiem un no tā, cik daudz informācijas ir pamatoti pieejams sūdzības iesniedzējam. Ieviešot šādu prasību sūdzības iesniedzējiem, faktiski necaurskatāmām sistēmām tiktu radītas priekšrocības pār caurskatāmākām sistēmām, ar kurām piešķir tāda paša veida subsīdiju.
(407)
ĶV apgalvoja, ka Komisija neatvēlēja ĶV "saprātīgu termiņu", lai iesniegtu saskaņā ar SKP nolīguma 12. panta 7. punktu vajadzīgo informāciju. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija nav devusi ĶV "visas iespējas" rakstiski iesniegt visus attiecīgos pierādījumus saistībā ar izmeklēšanu saskaņā ar SKP nolīguma 12. pantu. Šie argumenti ir noraidāmi, jo Komisija atvēlēja ĶV saprātīgu termiņu un visas iespējas iesniegt attiecīgo informāciju saskaņā ar PTO un pamatregulas noteikumiem. Komisija norāda, ka tā piešķīra īpaši labvēlīgus pagarinājumus atbilžu sniegšanas termiņam uz sākotnējo anketu, pagarinot kopējo atbilžu sniegšanas termiņu no 37 dienām līdz gandrīz diviem mēnešiem. Ņemot vērā nepilnību procesu, ĶV, lai sniegtu pieprasīto informāciju, bija vairāk nekā trīs mēneši no procedūras sākšanas. ĶV arī tika piedāvāta iespēja sniegt trūkstošo informāciju līdz pārbaudes apmeklējuma laikam. Komisija arī norāda, ka "saprātīgs termiņš" jāaplūko procedūras kontekstā, jo Komisijai saskaņā ar antisubsidēšanas regulu ir uzdots pabeigt izmeklēšanu 13 mēnešu termiņā. Atvēlot arvien garākus termiņus, kā to pieprasīja ĶV, neizbēgami tiktu ietekmēta Komisijas iespēja rīkoties nekavējoties, lai ievērotu attiecīgos termiņus, kas paredzēti tiesību aktos.
(408)
ĶV atsaucās arī uz savu palīdzības pieprasījumu Komisijai, sagatavojot atbildes uz anketas jautājumiem, ko saskaņā ar ĶV viedokli Komisija liedza. Tas neatbilst realitātei, jo ĶV palīdzības pieprasījums bija tik plašs un visaptverošs (proti, tas aptvēra katru anketas un papildinājumu jautājumu), ka Komisija spēja piedāvāt ĶV palīdzību vien saistībā ar konkrētām problēmām, ar kurām ĶV saskārās, sniedzot atbildes, nevis ar katru atsevišķu jautājumu. ĶV nolēma nepieņemt šo palīdzības piedāvājumu. Komisija arī norāda, ka saskaņā ar SKPN 12. panta 11. punktu pieprasītajai palīdzībai jābūt "praktiski iespējamai", kas saistībā ar plašiem un visaptverošiem pieprasījumiem nav iespējams, ievērojot neiedomājami liela sloga uzlikšanu izmeklēšanas iestādei, īpaši ņemot vērā apstākli, ka anketa ir pašizskaidrojoša. Komisija norāda, ka ĶV ir liela pieredze ar antisubsidēšanas izmeklēšanām, un tā izmanto ārštata juristu pakalpojumus.
(409)
Attiecībā uz sūdzībā ietvertajām subsīdiju programmām, kuras izlasē iekļautie eksportētāji neizmantoja, ĶV apgalvoja, ka tā Komisijas atvēlētajā laikā nespēja sniegt pieprasīto informāciju par visām minētajām programmām, jo tērauda rūpniecība ir sadrumstalota. ĶV arī apgalvoja, ka līdz pat procedūras beigu posmam no Komisijas sniegtās informācijas nebija saprotamas iespējamās sekas saistībā ar pieprasītās informācijas nesniegšanu par minētajām programmām, jo tās attiecās uz uzņēmumiem, kuri netika iekļauti izlasē. Sākumam Komisija norāda, ka ĶV pozīcija ir nekonsekventa, jo apgalvojums par to, ka tai nepietika laika sniegt atbildes atvēlētajā termiņā, šķiet, ir pretrunā tās apzinātai izvēlei nesniegt atbildes par visām programmām, kuras izlasē iekļautie eksportētāji neizmantoja, jo ĶV it kā nebija sapratusi Komisijas pieprasījuma mērķi un sekas, kas izriet no atteikuma sniegt pieprasīto informāciju. Jebkurā gadījumā, kā minēts iepriekš (skat. 407. apsvērumu), Komisija piešķīra ĶV vairākus termiņu pagarinājumus, lai tā varētu sniegt pieprasīto informāciju par visām programmām. Tādējādi kopumā atvēlētais laiks (proti, vairāk nekā trīs mēneši, ievērojot nepilnību procesu) bija vairāk nekā pietiekams, lai sniegtu pieprasīto informāciju. ĶV savās piezīmēs skaidri atzīst, ka tā ir ieņēmusi minēto pozīciju, saskaņā ar kuru tai nevajadzēja saņemt pieprasījumu sniegt informāciju par šīm pārējām programmām, un to apliecina apstāklis, ka tā pat nemēģināja iesniegt daļējas vai nepilnīgas atbildes, lai izrādītu vēlmi sadarboties izmeklēšanā, bet vienkārši šajā sakarā nesniedza informāciju nemaz.
(410)
Komisija arī nevar pieņemt ĶV argumentu, ka tā nebija sapratusi, kādas ir sekas informācijas nesniegšanai par programmām, kuras izlasē iekļautie eksportētāji neizmantoja. Patiesībā kopš procedūras sākuma Komisija vairākkārt skaidroja šīs sekas. Konkrētāk, nesadarbošanās sekas ir skaidri norādītas atsaucē uz pamatregulas attiecīgajiem noteikumiem paziņojumā par procedūras sākšanu un anketas sākumlapā. Komisija arī sniedza izvērstas atbildes par atlases mērķi un vajadzību ĶV sniegt pieprasīto informāciju, ievērojot lielu nesadarbošanās līmeni un individuālā režīma pieprasījumu iespējamās pārbaudes, 2012. gada 19. marta, 11. aprīļa, 4. maija (vēstule par nepilnībām), 7. jūnija (vēstule par pirmspārbaudes apmeklējumu) un 14. augusta vēstulē. Tādējādi nebija iespējams, ka ĶV nezināja vai pārprata nesadarbošanās sekas saistībā ar šīm programmām, ko neizmantoja izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji. Būtībā var spriest, ka ĶV ir ignorējusi to, ka tai kā iespējamo subsīdiju shēmu piešķīrējai bija jāsadarbojas un jāsniedz informācija par visām subsīdiju shēmām, kuras, iespējams, bija pieejamas saistībā ar izmeklējamo ražojumu.
(411)
ĶV arī minēja vairākus argumentus par pārbaudes procesu un pārbaudes apmeklējumu kā tādu. ĶV izteica iebildumus, ka no Komisijas pirmspārbaudes vēstules nevarēja izsecināt attiecīgās informācijas pārbaudes mērogu, un iesniedza sūdzību, apgalvojot, ka Komisija atteicās sniegt pārbaudes sīkāku izklāstu. Papildus ĶV apgalvoja, ka tai bija tiesības vismaz uz pārbaudes iespējamās darbības jomas "sašaurināšanu" (piemēram, iepriekš rakstiski iesniedzot visus jautājumus, ko Komisijas ierēdņi grasās uzdot) (95), bet šī pārbaude saskaņā ar ĶV viedokli nevarēja būt pilnīga, ņemot vērā īso apmeklējuma laiku. Komisija noraida pēdējo ĶV argumentu, jo ne PTO SKPN, ne ES antisubsidēšanas pamatregulā nav juridiskā pamata piešķirt tiesības, saskaņā ar kurām tiek sašaurināta apmeklējuma darbības joma. Neviena PTO nolēmumā nav norādīts, ka šādas tiesības varētu pastāvēt.
Attiecībā uz citiem ĶV argumentiem Komisija norāda, ka tā 2012. gada 7. jūnijā nosūtījusi sīku pirmspārbaudes vēstuli, skaidri izklāstot i) ierosināto grafiku, par ko iepriekš ar ĶV tika panākta neoficiāla vienošanās, ii) pārbaudes apmeklējuma mērķi, iii) apmeklējuma darbības jomu, saturu un priekšmetu un iv) iespējamo faktu izmantošanu, kas pieejami par programmām, kuras izlasē iekļautie eksportētāji neizmantoja. Lai ierobežotu attiecīgo ĶV ierēdņu klātbūtnes nepieciešamību, tajā arī norādīja, kurās dienās katra no programmām tiks izskatīta. Bez tam Komisija pilnvērtīgas sadarbības garā, lai apmierinātu ĶV sīkākas informācijas pieprasījumus par pārbaudes apmeklējumiem, izdarīja vairāk par minēto, ļoti īsā laikā pēc pieprasījuma tiekoties ar ĶV pārstāvjiem, lai sniegtu lūgtos skaidrojumus par pārbaudes apmeklējumu aspektiem. Pēc šā apmeklējuma Komisija sniedza rakstisku informāciju, vairākos e-pastos atbildot uz ĶV papildu skaidrojumu pieprasījumiem. Tādējādi Komisija darīja visu iespējamo, lai nodrošinātu, ka pārbaudes apmeklējums norit veiksmīgi, tomēr, šķiet, ĶV ir ignorējusi visus šos centienus.
3.4.1.2. Karsti velmēta un auksti velmēta tērauda (KVT un AVT) nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(412)
ĶV apgalvoja, ka Komisijai bija jāveic valsts iestādes esamības "robežvērtības" noteikšana, pirms tā ĶV anketas B papildinājumā pieprasījā informāciju par konkrētiem darījumiem. Šo apgalvojumu nevarēja pieņemt, jo tas būtu nepraktiski šādā veidā nošķirt izmeklēšanu divos posmos, jo Komisijai būtu jāiesniedz divi atsevišķi informācijas pieprasījumi un jāveic divi atsevišķi pārbaudes apmeklējumi Ķīnā. Papildus resursu slogam, praksē tas nozīmētu, ka pabeigt izmeklēšanu termiņos būtu gandrīz neiespējami. Jebkurā gadījumā visi pierādījumi (tostarp darījumu dati par cenām un daudzumiem) var būt saistīti ar valsts iestādes noteikšanu.
(413)
ĶV apgalvoja, ka saistībā ar atbilžu nesniegšanu uz B papildinājuma jautājumiem par VPU, kuri apgādā OTI ražotājus ar KVT un AVT, nedrīkst tikt piemērots pamatregulas 28. pants, un apstāklis, ka Komisija izmantoja pieejamos faktus, ir SKPN 12. panta 7. punkta pārkāpums. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija pieprasīja, lai B papildinājumu aizpildītu daudzi uzņēmumi, uz kuriem neattiecas izmeklēšana. Šis apgalvojums ir jānoraida. Komisija izstrādāja B papildinājumu tā, lai pārbaudītu sūdzībā ietvertos apgalvojumus, un tas tika īstenots saskaņā ar PTO Apelācijas institūcijas konstatējumiem lietā DS379, kurā paredzētas konkrētas pamatnostādnes valsts iestādes noteikšanai. ĶV apgalvojums, ka "B papildinājums attiecas ne tikai uz VPU", neatbilst realitātei. Sākotnēji Komisija tiešām lūdza visiem KVT/AVT ražotājiem aizpildīt B papildinājumu, tomēr, saņemot ĶV atbildes uz anketas jautājumiem, Komisija, lai ĶV atvieglotu darbu, atbildot uz B papildinājuma jautājumiem, savērsa pieprasījumu, attiecinot to tikai uz iesaistītajiem VPU (96). Neraugoties uz šiem Komisijas centieniem, ĶV un VPU neatbildēja uz B papildinājuma jautājumiem, lai gan bija skaidrs (sevišķi no sūdzības), ka uz VPU, kuri nodrošina KVT/AVT ražotājiem-eksportētājiem, šī izmeklēšana attiecas.
(414)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisijai nebija citas izvēles kā vien piemērot pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumus, un tie tika piemēroti pilnīgā saskaņā ar SKPN 12. panta 7. punktu.
(415)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas izmantotie pieejamie fakti neļauj izdarīt secinājumu, ka minētās tērauda rūpniecības "pamatnostādnes" ir juridiski saistošas. Galvenais tērauda rūpniecības plānošanas dokuments, pamatojoties uz kuru Komisija ir balstījusi savu atzinumu par valsts iestādes esamību, ir NDRC Rīkojums Nr. 35 "Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika". Komisija uzdeva konkrētu jautājumu par NDRC rīkojumu juridisko statusu, un ir apstiprināts, ka NDRC rīkojumiem Ķīnas tiesību aktos ir juridiski saistošu aktu statuss, jo tie ietilpst vienā no četrām Ķīnas tiesību aktu kategorijām. Tāpēc šis apgalvojums ir pretrunā attiecīgajai informācijai par šo lietu.
(416)
ĶV arī apgalvoja, ka tirgus izkropļojums, ko Komisija konstatējusi tērauda rūpniecībā, neattiecas uz KVT/AVT ražotāju valsts iestādes noteikšanu un ka valsts iestādes noteikšana bija jāveic konkrēti attiecībā uz struktūrām, kuras piegādā KVT/AVT divām izlasē iekļautajām ražotāju-eksportētāju grupām, nevis visiem VPU, kuri vispār ražo KVT/AVT Ķīnā. Kā norādījusi ĶV, ja Komisijai nav pieejama informācija par šīm struktūrām, tā nevar veikt noteikšanu; pretējā gadījumā tiktu izdarīts nepieļaujami nelabvēlīgs slēdziens. Komisija šim apgalvojumam nepiekrīt. Tirgus izkropļojuma esamība ir svarīgs, lai gan nenoteicošs, analīzes faktors. "Valsts iestādes" konstatējums, ko šīs procedūras kontekstā izdarīja Komisija, attiecas uz visiem KVT/AVT ražotājiem, kuri pilnībā vai daļēji pieder valstij, jo to izdarīja, pamatojoties uz pierādījumiem par plašiem politikas un nozares mēroga faktoriem, nevis uz konkrētu uzņēmumu noteikšanu. Uz valstij piederošām struktūrām, kuras piegādā KVT/AVT diviem izlasē iekļautajiem ražotājiem-eksportētājiem, skaidri attiecas valsts iestādes konstatējums, tādējādi netika uzskatīts par nepieciešamu veikt konkrētu noteikšanu, kas attiektos vienīgi uz tām. Jebkurā gadījumā, atbildot uz Komisijas anketas jautājumiem, ĶV nesniedza informāciju, kas varētu līdzēt konkrētu uzņēmumu noteikšanai.
ĶV arguments, ka Komisija nevar veikt noteikšanu, jo nav "reālo faktu" attiecībā uz konkrētiem attiecīgajiem VPU, nozīmētu, ka ĶV iegūtu no nesadarbošanās (jo tā atteicās sniegt "faktus") un tādējādi iegūtu "labvēlīgāku" rezultātu nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies, kas ir pretrunā nelabvēlīgajam slēdzienam.
(417)
ĶV iebilda, ka Komisija to informējusi par "pienākumu uzticēšanas un norīkošanas" analīzi vien galīgo konstatējumu izpaušanas posmā, un tādējādi tās tiesības uz aizstāvību ir pārkāptas. Tomēr Komisija agrākā izmeklēšanas posmā nevarēja zināt, ka tā nonāks pie šāda secinājuma. Šis konstatējums izriet no visas informācijas un datiem, kas savākti procedūrā, un tas tika izpausts, tiklīdz tika izdarīta galīgā noteikšana, tas ir, laikā, kad tika izpausti galīgie konstatējumi. Sūdzībā tika apgalvots, ka valsts subsīdijas bija saistītas ar VPU preču piegādi. Izmeklēšanā atklāja, ka attiecīgā vadības politika, kas sākotnēji attiecās uz VPU, tika piemērota arī attiecībā uz privātstruktūrām, no kā izrietēja secinājums par valdības īstenoto pienākumu uzticēšanu un norīkošanu.
(418)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas apspriestie fakti nekādā gadījumā nepamato secinājumu, ka valsts visām privātām iestādēm, kas darbojas tērauda rūpniecībā, uztic pienākumus vai norīko tās sniegt kompensējamas subsīdijas. Šis apgalvojums ir noraidāms. Analīzē attiecībā uz pienākumu uzticēšanu un norīkošanu Komisija atsaucās uz vairākiem valdības plāniem un politikas dokumentiem, citējot šo dokumentu sadaļas, kas liecina par tiešu saikni starp valdību un privāto tērauda ražošanas uzņēmumu rīcību, un pamatoja šo konstatējumu, sniedzot piemērus par šo privāto uzņēmēju darbībām.
(419)
ĶV apgalvoja, ka Komisija, veicot analīzi par pienākumu uzticēšanu un norīkošanu, nav nošķīrusi valdības rīcības sekas no valdības rīcības nodoma. Arī šis apgalvojums ir noraidīts. Komisija konstatēja valdības politikas esamību tērauda rūpniecības atbalstam un politiku, saskaņā ar kuru valsts iestādes (VPU) nodrošina KVT/AVT par cenām, kas zemākas par tirgus cenām. Papildus tika konstatēts, ka šīs politikas rezultātā (izmantojot VPU dominējošo stāvokli un KVT/AVT eksporta novēršanu) faktiski privātie ražotāji bija spiesti apgādāt OTI rūpniecību, nosakot tādas pašas cenas kā VPU, proti, zemākas par tirgus cenām. Vēl jo vairāk ir pierādījumi, ka privāto piegādātāju cenas ir nepārprotami saistītas ar VPU cenām. Tāpēc Komisija konstatēja, ka viens no politikas mērķiem bija norīkot privātās istādes un uzticēt tām pienākumus ievērot tādu pašu praksi kā VPU. Tas ir klasisks gadījums, kad pati valdība ar VPU starpniecību īsteno savas pilnvaras pār privātiem piegādātājiem. Šai politikai ir visi vajadzīgie elementi saistībā ar pienākumu uzticēšanu un norīkošanu, proti, "valdības rīcību", kas "vērsta uz konkrētu personu" un kuras "mērķis ir konkrēts uzdevums vai pienākums". Ilustrējot valdības nodomus, saskaņā ar konkrētiem Rīkojuma Nr. 35 noteikumiem uzņēmumi, kuri nerīkojas saskaņā ar attiecīgajā rīkojumā aprakstīto politiku, tiek sodīti. Tas liecina, ka ĶV ir nodoms vadīt visu tērauda rūpniecību konkrētā virzienā un ka gadījumā, ja ir uzņēmumi, kas neievēro šo nodomu, tiem jāsaskaras ar šādas rīcības sekām.
(420)
Saskaņā ar ĶV viedokli Komisija nav pierādījusi, ka ĶV ir izstrādājusi politiku OTI nozares nodrošināšanai ar KVT un AVT un ka Komisija nav izdarījusi secinājumu šajā sakarā. Šis apgalvojums ir noraidāms. Kā izklāstīts 49.-72. apsvēruma analīzē, VPU, kas Ķīnas OTI ražotājiem piegādā KVT/AVT, ir valsts iestādes un groži ir ĶV rokās, un ir skaidrs, ka tie nodrošina OTI ražotājus-eksportētājus ar KVT/AVT. Tika arī konstatēts, ka šo izejvielu cenas neatspoguļo tirgus vērtības. Tāpēc tiek secināts, ka ĶV, izmantojot šos VPU, īsteno politiku, saskaņā ar kuru tiek nodrošināts lēts KVT un AVT.
(421)
ĶV apgalvoja, ka Komisija ir kļūdaini secinājusi, ka pastāv visaptveroša valdības kontrole pār tērauda ražošanas nozari kopumā un ka uz tērauda rūpniecību attiecas konkrētas pamatnostādnes, tomēr tā nav secinājusi, ka OTI nozares nodrošināšana ar tēraudu par cenām, kas zemākas par tirgus cenām, ir šīs politikas mērķis. Šis apgalvojums ir noraidāms. Kā paskaidrots iepriekš 419. apsvērumā, Komisija konstatēja, ka valdības politika ir saistīta ar nodomu norīkot privātos piegādātājus ievērot cenas, kas zemākas par tirgus cenām, saskaņā ar VPU praksi.
(422)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nav izdarījusi konstatējumu par to, ka ir konkrēts ĶV nodoms sniegt faktisko finansiālo ieguldījumu šajā lietā, kas saistīta ar KVT un AVT nodrošināšanu, kā norādīts AI ziņojumā "ASV - Izmeklēšana par kompensācijas maksājumu saistībā ar Korejas izcelsmes DRAMS" (97). Šis apgalvojums ir noraidāms. Attiecīgā valdības rīcība balstās uz valdības politiku, kas paredzēta privāto piegādātāju norīkošanai ievērot VPU praksi nodrošināt cenas, kas zemākas par tirgus cenām. Tas nav valdības iejaukšanās "sekas" vai "blakusprodukts"; tas ir valdības mērķis. Ir skaidrs, ka šajā gadījumā privātie KVT/AVT piegādātāji neīsteno "brīvo izvēli" tirgū, jo tirgus darbība ir izkropļota ar VPU dominējošo stāvokli un KVT/AVT eksporta novēršanu.
(423)
ĶV apgalvo, ka Komisija nav izdarījusi konstatējumus par faktiskajām privātajām iestādēm, kas nodrošinājušas KVT/AVT izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Šis apgalvojums ir noraidāms. Attiecībā uz valsts iestādēm Komisija veica nozares mēroga uzticēšanas un norīkošanas noteikšanu, kas attiecas uz visiem privātajiem piegādātājiem. Tā kā attiecīgo vadības politiku piemēro visām šādām struktūrām, nav vajadzības veikt konkrētu uzņēmumu noteikšanu.
(424)
ĶV apgalvoja, ka Komisija noraidīja ĶV pierādījumus par Ķīnas KVT un AVT produkcijas daļu, ko nodrošina VPU. ĶV sniegto tabulu šajā ziņā nevar uzskatīt par pierādījumiem. ĶV atteicās sniegt empīriskos datus par šo tabulu pirms pārbaudes un tās laikā, un tādējādi to nevar uzskatīt par ticamu informāciju. Šajā nolūkā Komisija izmantoja Pasaules tērauda ražošanas jaudas reģistra informāciju, kas ir vispārpieņemts standarts pasaules tērauda rūpniecībā.
(425)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi paskaidrojumus, kādēļ KVT un AVT pasaules tirgus cenas ir vispiemērotākais standarts, un atsaucās uz AI nolēmumu lietā "ASV - Skuju koku koksne IV", ka ārpusvalsts standartam "jāattiecas, jāatsaucas vai jābūt saistītam ar valdošajiem tirgus apstākļiem nodrošināšanas valstī un jāatspoguļo cena, kvalitāte, pieejamība, tirgojamība, transportēšana un citi pirkšanas vai pārdošanas nosacījumi". ĶV arī apgalvoja, ka "valdības dominējošais stāvoklis" nevar mīkstināt šo judikatūru, jo gadījumā, ja tā būtu, ārpusvalsts standarts nebūtu pieejams vispār. ĶV apgalvoja, ka Komisija nav izpildījusi SKPN 14. panta prasības. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam. Kā skaidrots iepriekš 49.-97. apsvērumā, Komisija ir konstatējusi dominējošu tirgus nosacījumu izkropļojumu Ķīnā. Tā kā tēraudu līdzīgos ražošanas procesos ražo un tirgo visā pasaulē, vispamatotākais ārējais standarts ir pasaules cenas, jo gadījumā, ja Ķīnā būtu normāla tirgus situācija bez izkropļojumiem, visticamāk cenas tiktu pielāgotas pasaules cenām. ĶV sniedza ļoti maz informācijas par Ķīnas tērauda tirgu, lai gan Komisija to konkrēti pieprasīja. Ķīna arī nepiedāvāja citu standartu, izņemot valsts iekšējo standartu, kas nebija piemērots konstatēto tirgus izkropļojumu dēļ.
ĶV apgalvoja, ka Komisija pamatojusi īpašo iezīmju konstatējumu attiecībā uz KVT/AVT nodrošināšanu par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo, vien ar sūdzības iesniedzēju tautoloģisku izteikumu sūdzībā, un ar to nepietiek, lai tiktu ievērotas SKPN prasības. Šis apgalvojums ir noraidāms. KVT un AVT izmanto kā izejvielas ierobežots uzņēmumu skaits, jo uzņēmumi daudzās nozarēs neizmanto šos izstrādājumus. ĶV savā atbildē uz anketas jautājumiem apstiprināja, ka tikai ierobežots nozaru skaits izmanto KVT un AVT. ĶV neapstrīdēja šo faktu piezīmēs par galīgajiem konstatējumiem. Tādējādi tiek apstiprināts, ka šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē (sal. SKPN 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts).
3.4.1.3. Preferenciāli aizdevumi un procentu likmes OTI rūpniecībai
(426)
ĶV apgalvoja, ka bankām nav jāievēro rūpniecības pamatnostādnes, valdība tām nediktē atsevišķus darījumu lēmumus un valdībai nav dominējošs stāvoklis banku nozarē. Šāds apgalvojums nav pieņemams. Saskaņā ar Rīkojuma Nr. 35 24. un 25. pantu aizdevumus nodrošina tikai tiem uzņēmumiem, kas ievēro valsts dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politiku, tādējādi ĶV apgalvojums, ka bankām nav jāievēro rūpniecības politika, ir pretrunā šiem pierādījumiem. Šie noteikumi nepārprotami ierobežo to, kurus uzņēmumus var/nevar finansēt bankas. Arī apgalvojums, ka valdība nedominē banku nozarē ir noraidāms. Šajā ziņā jānorāda, ka ĶV sniedza ļoti ierobežotu informāciju par īpašumtiesību struktūru banku nozarē, apgalvojot, ka tās rīcībā nav šādas informācijas, lai gan saskaņā ar Komercbanku likuma 24. pantu visām bankām jāiesniedz šāda infromācija Ķīnas Banku regulatora komisijai (valsts aģentūra, ko pilnvarojusi Valsts padome). Pārējā informācija par dokumentiem, kas minēti šajā regulā, ļauj secināt, ka banku nozari Ķīnā patiešām dominē Ķīnas valdība (skat. iepriekš 166.-169. apsvērumu).
Papildus šajā regulā minētajiem avotiem, SVF valsts ziņojumā par Ķīnu Nr. 11/321 (2011. gada novembris) norādīts, ka valsts arī tieši un netieši iesaistīta finanšu nozarē, un ieteikts pārorientēt valdības lomu un pienākumus finanšu nozarē no banku sistēmas izmantošanas plašu valdības politikas mērķu sasniegšanai, ļaujot balstīt lēmumus par finansējuma piešķiršanu uz komerciāliem mērķiem (98) (99).
(427)
ĶV apgalvoja, ka, lai arī ĶV adresētas anketas A papildinājuma prasības netika ievērotas, tam nevajadzēja būt par iemeslu pieejamo faktu izmantošanai, jo Komisijai nevajadzēja uzdot ĶV sniegt iekšējus, jutīgus, konkrētu darījumu datus attiecībā uz bankām, daudzas no kurām nekādā veidā nebija valsts īpašumā. Kā paskaidrots 426. apsvērumā, lai arī ĶV ir piekļuve vismaz daļai pieprasītās informācijas, tā atteicās sniegt jebkādas atbildes uz A papildinājuma jautājumiem. Šajā sakarā tiek atzīmēts, ka, ņemot vērā faktu, ka ĶV atteicās sniegt Komisijai jebkādus datus par īpašumtiesībām, daudzu banku gadījumā Komisijai nebija informācijas par to, vai tās pieder valstij.
(428)
Attiecībā uz atsevišķiem ĶTB apkārtrakstiem ĶV apgalvo, ka attiecīgo apkārtrakstu publiski pieejami satura kopsavilkumi un ĶTB darbinieku liecības ir pietiekams informācijas avots, lai aizstātu ĶTB faktiskos apkārtrakstus, un nav jāizmanto pieejamie fakti, ņemot vērā apstākli, ka ĶV tos nesniedza. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija, atsaucoties uz pamatregulas 28. pantu, saskaņā ar kuru var neņemt vērā tikai to informāciju, kas ir nepatiesa vai maldinoša, ir noraidījusi godprātīgi sniegto informāciju, t.i., ĶTB ierēdņa liecības un attiecīgo apkārtrakstu rezumējumu. Turklāt ĶV apgalvoja, ka Komisija nav pamatojusi konstatējumus ar pieejamajiem reālajiem faktiem vai sniegto informāciju, bet drīzāk uzlika pienākumu ĶV pierādīt, ka situācija, kas izmeklēta lietā par krītoto papīru, vairs nav aktuāla. Šajā gadījumā, kā norādījusi ĶV, konstatējumi lietā par krītoto papīru nav pat pretrunā ĶV sniegtajai informācijai, jo tās pamatā bija informācija, kas attiecās uz citu laika posmu.
Attiecībā uz ĶTB sniegtajiem izrakstiem, tīmekļa vietni un ĶTB darbinieka liecībām jānorāda, ka tos nevarēja pārbaudīt, neizmantojot avotdokumentus, t. i., konkrētos apkārtrakstus. Komisija neizprot, kāpēc, no vienas puses, ĶV uzskata šos dokumentus par konfidenciāliem, bet, no otras puses, kopsavilkuma saturs esot publicēts ĶTB tīmekļa vietnē. Konstatējumi lietā par krītoto papīru ir cieši saistīti ar šo lietu. Tam, ka informācija attiecas uz atšķirīgu laika posmu, ir ierobežota nozīme, jo fakti lietas materiālos (ieskaitot sūdzību) liecina par to, ka attiecīgā prakse kopš tā brīža nav mainījusies. Attiecībā uz ĶV apgalvojumu, ka Komisija noveļ pierādīšanas slogu, jāatzīmē, ka konstatējumi lietā par krītoto papīru ir daļa no pierādījumu kopuma, ko ņem vērā, tomēr ĶV nav pienākuma tos "atspēkot". Sadarbība šādās izmeklēšanās ir divvirzienu process, un visas iesaistītās personas var sniegt pierādījumus vai argumentus, lai atspēkotu citus lietas materiālu pierādījumus.
(429)
Saskaņā ar ĶV viedokli Komisija nav konstatējusi to, ka ĶV standarta likmes atspoguļo nekomerciālu izkropļojumu (tādējādi pieņemot, ka procentu likmes Ķīnas tirgū kopumā nodrošina pienācīgu atlīdzību), un tas, ka pastāv mazākais procentu likmju līmenis par komerciāliem aizdevumiem kaitē nevis rada priekšrocības ražotājiem-eksportētājiem, kuri izmanto šādus aizdevumus. Ja ĶTB nebūtu noteikusi robežvērtības, šīs likmes varēja būt ievērojami zemākas. Šis arguments ir nevietā. Tas, ka ĶV (ĶTB) nosaka standarta likmes, pirmkārt, norāda uz nekomerciālu uzvedību. To apstiprina arī SVF 2011. gada novembra valsts ziņojumā Nr. 11/321 par Ķīnu (100), kurā norādīts uz procentu likmju noteikšanu.
(430)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nav novērtējusi izmeklēšanā iesaistīto ieinteresēto personu faktisko kredītspēju, kā tas izdarīts lietā par krītoto papīru. Atbildot uz šo apgalvojumu, izlasē iekļauto ražotāju-eksportētāju kredītspēja netika novērtēta, jo to jebkurā gadījumā ietekmē rūpniecības politika, valsts atbalsts un iejaukšanās. Tā kā tika konstatēts, ka finanšu sistēma Ķīnā ir izkropļota, tas būtu bezjēdzīgi. Lietā par krītoto papīru šāds kredītspējas novērtējums netika veikts.
(431)
ĶV arī iebilst pret noteikto BB kredītreitingu, jo tas esot "pilnīgi represīvs" un "jebkurā gadījumā Komisijas pamatojums šai izvēlei netika atklāts tādā veidā, lai to varētu pārbaudīt". Saskaņā ar ĶV viedokli, ja Komisija uzskata, ka Ķīnas standarts plus BB riska prēmija būtu attiecīgā likme, tai jāsniedz pamatojums šajā sakarā, balstoties uz konkrētiem ražotājiem un aizdevumiem. Šis apgalvojums ir noraidāms. Ņemot vērā izkropļojumus un to, ka bankas, kas piešķīra aizdevumus, nav veikušas OTI ražotāju kredītspējas vai riska pienācīgu novērtējumu, Komisija nevarēja izmantot atsevišķu ražotāju-eksportētāju nominālvērtības kredītreitingus (ja tādi vispār bija). Šajā gadījumā BB kredītreitings nav nelabvēlīgs ražotājiem-eksportētājiem, jo tas ir labākais tirgus reitings, kas nav investīciju reitings.
3.4.1.4. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(432)
Saskaņā ar ĶV viedokli Komisija esot atzinusi, ka, pamatojoties uz ĶV apgalvojumiem, saskaņā ar kuriem zemes izmantošanas tiesības tiek piešķirtas konkurences apstākļos, nav nepieciešams noteikt ārējo standartu. ĶV arī apgalvoja, ka visos paskaidrojumos par to, kāpēc ĶV apgalvojumi tika noraidīti, Komisija koncentrējās tikai uz ĶV pierādījumiem, nevis reāli pieejamajiem faktiem. ĶV lūdz Komisiju atklāt faktisko pamatojumu, saskaņā ar kuru tā izdarīja secinājumu, ka vietējo iestāžu cenas tika noteiktas patvaļīgi, t. i., tās neattiecās vai nebija saistītas ar rūpnieciskās zemes piedāvājumu un pieprasījumu.
ĶV izpratne par šo jautājumu nav pareiza. Komisija neuzskatīja, ka zemes izmantošanas tiesības tiek piešķirtas konkurences apstākļos. Komisija konstatēja, ka no 13 darījumiem ar zemes izmantošanas tiesībām, tikai sešos gadījumos esot bijis jānotiek vairāksolīšanai vai izsolei. Šajā sakarā attiecībā uz minētajiem sešiem gadījumiem sniegtie pierādījumi liecināja, ka konkursi nenotika konkurences apstākļos, jo tajos bija tikai viens piedāvājums/solījums, un cenu noteica iestādes. Komisija nesaprata ĶV pieprasījumus atklāt pieejamos faktus, ko izmantoja attiecībā uz zemes izmantošanas tiesību tirgus trūkumu noteikšanu, jo pieejamie fakti, lai noraidītu ĶV apgalvojumus šajā jautājumā, netika izmantoti, un analīzi šajā sakarā veica, pamatojoties uz ĶV un ražotāju-eksportētāju sniegto informāciju. Faktiskais pamatojums, ka cenas noteiktas patvaļīgi, ir izklāstīts iepriekš 114.-116. apsvērumā, proti, informācija par reālajiem darījumiem, ko iesniedza izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji, infromācija par Pilsētu zemes novērtēšanas sistēmu un Rīkojumu Nr. 35.
(433)
Kā norādīja ĶV, Komisija nav noteikusi īpašās iezīmes saskaņā ar SKPN 2. panta 1. un 2. punktu un nav skaidri pamatojusi īpašo iezīmju noteikšanu, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem, kā paredzēts SKPN 2. panta 4. punktā. Turklāt tā nav pamatojusi vajadzību balstīt atbalsta summu uz ārpusvalsts standartu un nav aprēķinājusi izvēlēto standartu saskaņā ar SKPN 14. panta d) apakšpunktu. Šie apgalvojumi bija jānoraida. Komisijas konstatējumu pamatā par īpašajām iezīmēm ir fakts, ka visi uzņēmumi, kuri neievēro valsts noteikto rūpniecības politiku, tiek izslēgti no zemes izmantošanas tiesību piešķiršanas procesa, cenas bieži vien patvaļīgi nosaka iestādes un valdības prakse nav skaidra vai caurskatāma. Ārpusvalsts standarta izmantošana ir paskaidrota un pamatota iepriekš 109., 118. un 120.-121. apsvērumā. Ņemot vērā to, ka zemes izmantošanas tiesību tirgus Ķīna ir izkropļots, valsts iekšējo standartu nevarēja izmantot, kā to ierosināja ĶV. Komisija nepiekrīt apgalvojumam, ka standartu neaprēķināja saskaņā ar SKPN 14. panta d) apakšpunktu. Taivānas standarts tika uzskatīts par labāko analogu, kas pieejams Komisijai, un tas ir saskaņā ar AI ieteikumiem (DS 379).
(434)
ĶV apgalvo, ka jebkurā gadījumā esot jāizmanto valsts iekšējais standarts, to balstot uz cenām, kuras maksā "neatbalstāmās" nozares Ķīnā. ĶV norādīja, ka tas esot jāizmanto jo īpaši tāpēc, ka, pirmkārt, atšķirību šajā sakarā nav, un ka subsīdijas summa būtu apaļa nulle. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam, un jebkurā gadījumā ĶV nav sniegusi informāciju par "neatbalstāmo" nozaru maksātajām zemes izmantošanas tiesību cenām, kuras teorētiski varētu tikt izmantotas standarta aprēķināšanai.
(435)
ĶV arī apgalvo, ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis norādes vai pierādījumus tam, ka zemes izmantošanas tiesības tika piešķirtas ierobežotam uzņēmumu lokam un ka Savienība nav izdarījusi pamatotu konstatējumu par to, ka zemes izmantošanas tiesību piešķiršanas procesā tiek prioritizēti konkrēti/atbalstāmi uzņēmumi. Komisija ir izdarījusi konstatējumu, ka zemes izmantošanas tiesības tiek piešķirtas uzņēmumiem, kuri ievēro ĶV noteikto rūpniecības politiku saskaņā ar NDRC Rīkojumu Nr. 35 (skat. 116. apsvērumu).
(436)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nav veikusi rūpīgu pārbaudi, lai noteiktu standartu, kas attiecas vai ir saistīts ar situāciju Ķīnā, un ka Komisija nav darījusi visu iespējamo, lai noteiktu standartu, kas aptuveni atbilst tirgus apstākļiem, kas pastāvētu, ja tirgus nebūtu izkropļots; attiecīgajā gadījuma tā nav sniegusi atbilstošus skaidrojumus. Šis apgalvojums ir noraidāms. Komisija patiešām detalizēti izvērtēja vairākus rādītājus un veica Taivānas un ĶTR salīdzinājumu gan valsts, gan Ķīnas attiecīgo provinču līmenī. Komisija uzskata Taivānu (101) par atbilstošu standartu, ņemot vērā visu lietas materiālos iekļauto informāciju, t. i., i) ekonomikas attīstības līmeni un ekonomikas struktūru Taivānā un attiecīgajās Ķīnas provincēs un pilsētā (102), kurās nodibināti to ražotāju-eksportētāju uzņēmumi, kas sadarbojās, ii) abu šo Ķīnas provinču ģeogrāfisko tuvumu Taivānai, iii) augsti attīstīto infrastruktūras līmeni, kāds ir Taivānā un šajās divās Ķīnas provincēs, iv) ciešas ekonomiskas saites un pārrobežu tirdzniecību starp Taivānu un ĶTR, v) līdzīgu iedzīvotāju blīvumu šajās Ķīnas provincēs un Taivānā, vi) zemes gabalu līdzību un to darījumu līdzību, kurus izmanto attiecīgā standarta aprēķināšanai Taivānā un ĶTR, un vii) Taivānai un ĶTR kopīgās demogrāfiskās, valodas un kultūras iezīmes. Turklāt Dzjansu un Džedzjanas provinci ar Čuncjinas pilsētu uzskata par provincēm, kurās ir lielākā rūpniecības koncentrācija ĶTR. Lai gan IKP uz vienu iedzīvotāju Taivānā un abās Ķīnas provincēs un Čuncjinas pilsētā nav vienāds, šo Ķīnas provinču un Čuncjinas pilsētas IKP pēdējos gados ir strauji audzis, t. i., tas sāk tuvoties Taivānas IKP.
Turklāt jaunākie dati liecina, ka gan ĶTR kopumā, gan abās minētājās provincēs un Čuncjinas pilsētā IKP pieauguma temps ir straujāks nekā Taivānā (103), t. i., tas sāk tuvoties Taivānas IKP. Tomēr ir svarīgi norādīt, ka konkrētais salīdzinājums starp tādas valsts IKP, kas nav tirgus ekonomika (ĶTR), un attīstītas tirgus ekonomikas (Taivānas) IKP nav izšķirošais faktors, jo ir normāli, ka ekonomika, kas nav tirgus ekonomika, IKP ziņā atpaliek no funkcionējošas tirgus ekonomikas. Turklāt rūpnieciskās zemes piedāvājumu un pieprasījumu var ietekmēt daudzi citi faktori, piemēram, plānošanas noteikumi, vides politika. Faktiski jautājums ir par to, kādi būtu "dominējošie tirgus apstākļi" attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām ĶTR, ja tajā būtu funkcionējoša tirgus ekonomika, un, ņemot vērā visus pierādījumus, tie būtu ļoti līdzīgi Taivānas tirgus apstākļiem.
(437)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija savā aprēķinā izmantoja 50 gadu nolietojuma termiņu, bet ne visi attiecīgie līgumi par zemes izmantošanas tiesībām tika noslēgti ar 50 gadu termiņu. Tā nav patiesība. Visi zemes izmantošanas tiesību līgumi, kas tiek kompensēti šajā izmeklēšanā, tika noslēgti ar 50 gadu termiņu.
3.4.1.5. Programma elektroenerģijas piegādei par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(438)
ĶV apgalvoja, ka secinājumi par īpašajām iezīmēm ir "pilnīgi mākslīgi", jo to ekonomikas nozaru diapazons, kas maksā tarifu bez papildu maksas, Ķīnas ekonomikā ir lielais vairums. ĶV arī apšaubīja Komisijas konstatējumu par "reģionālajām" īpašajām iezīmēm, konkrētāk, secinājumu, ka šī subsīdija ir pieejama tikai tajās ģeogrāfiskajās teritorijās, kurās ir ražotāja-eksportētāja ražotnes. Kā norādījusi ĶV, sankcijas piemēro visās ģeogrāfiskajās teritorijās, kurās atrodas visi ražotāji-eksportētāji, un tādējādi nav pamata noteikt īpašās iezīmēs saistībā ar reģionalitāti. Šis apgalvojums ir noraidāms. Komisija atzīmē, ka ĶV, šķiet, pamato savas piezīmes tikai ar diferencētu cenu noteikšanas sistēmu kategorijām "atbalstāmi", "ierobežoti", "aizliegti" un "atļauti" uzņēmumi saskaņā ar Lēmumu Nr. 40. Tomēr Komisija pamatoja savus konstatējumus par īpašo elektroenerģijas cenu noteikšanas sistēmu plašākā Čuncjinas administratīvajā apgabalā, kur vienam no izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kas sadarbojās, ir ražotne. Šis eksportētājs gūst labumu no zemākiem elektroenerģijas tarifiem, kas īpaši piemērojami vienīgi ierobežotam uzņēmumu lokam konkrētās nozarēs (proti, ferosakausējumu ražotāji elektronisko krāšņu un mēslošanas līdzekļu ražošanas uzņēmumos) tajā pašā lielo rūpniecisko lietotāju kategorijā. Tādēļ Komisija secinājusi, ka zemākus elektroenerģijas tarifus piemēro tikai šim ļoti ierobežotam uzņēmumu lokam, kas pieder pie šīm konkrētajām nozarēm, kas tiesīgas saņemt atbalstu un ir de jure īpašas.
Attiecībā uz "reģionālajām" īpašajām iezīmēm 149. apsvērums neattiecas uz sankciju sistēmu, kā to savās piezīmēs norāda ĶV. Šajā apsvērumā skaidro, ka preferenciāli elektroenerģijas tarifi, ko piemēro ierobežotam uzņēmumu lokam, ieskaitot attiecīgā ražojuma ražotājiem, ir ierobežoti noteiktā ģeogrāfiskajā teritorijā (t. i., plašākā Čuncjinas pašvaldībā), kas ietilpst Ķīnas plašajā rietumu reģionā, kurš saskaņā ar tajā pašā apsvērumā minētajiem tiesību aktiem un 233. apsvērumu ir atbalstāms reģions. Kā minēts 149. apsvērumā, šie tiesību akti attiecas uz elektroenerģijas cenu noteikšanu kā vienu no instrumentiem, lai sasniegtu galveno mērķi, proti, veicināt attīstību šajā reģionā. Komisijas konstatējums, ka šī subsīdija ir arī reģionāla, ir apstiprināts.
(439)
ĶV apstrīdēja iepriekš 146. apsvērumā izklāstītos secinājumus par īpašajām iezīmēm, pamatojoties uz diferencētu cenu noteikšanas sistēmu starp kategorijām "atbalstāmi", "ierobežoti", "aizliegti" un "atļauti" uzņēmumi. ĶV atkārtoti skaidro, ka elektroenerģijas cenas starpība starp īpaši neatbalstāmiem projektiem un pārējiem projektiem ir sankcija vai uzcenojums, lai novērstu konkrētu projektu īstenošanu nevis piešķirtu "atlaides" atbalstāmiem projektiem. ĶV secina, ka Komisijai jāizdara konstatējums, kāda atlīdzība tiktu uzskatīta par pienācīgu, un šajā gadījumā Komisija ir pieņēmusi, ka sankcijas cena būtu atbilstoša atlīdzība. Šis apgalvojums ir noraidāms. Kā sīki paskaidrots iepriekš, Komisijas konstatējums par finansiālo ieguldījumu attiecas uz zemākiem elektroenerģijas tarifiem, kurus piemēro šim uzņēmumam, jo tas ir ierobežotā uzņēmumu lokā lielo rūpniecisko lietotāju kategorijā. Tādējādi ĶV argumenti nav svarīgi saistībā ar Komisijas konstatējumiem.
3.4.1.6. Citas ienākuma un nodokļu programmas, ko izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji neizmantoja un kas tiek kompensētas "atlikušās likmes" nolūkos
(440)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nav konsekventi piemērojusi attiecīgos PTO noteikumus par atlasi, kas ietverti PTO antidempinga nolīgumā (t. i., 6. panta 10. punkts, 9. panta 2. un 3. punkts), jo atlases mērķis esot ierobežot izmeklēšanas jomu. Šis arguments bija saistīts ar PTO SKPN 19. panta 4. punktu, ar ko tiek ierobežota kompensācijas maksājuma summa ar subsīdijas summu, "kas tikusi konstatēta". ĶV secināja, ka gadījumā, ja Komisija neuzskatīja, ka subsidēšana tikusi pietiekami aptverta ar izvēlēto izlasi, risinājums būtu veidot izlasi no vairākiem uzņēmumiem. Pirmkārt, Komisija atzīmē, ka šai analoģijai starp atlasi antidempinga un antisubsīdiju izmeklēšanās ir noteikti ierobežojumi, jo atšķirībā no antidempinga izmeklēšanām kompensācijas maksājuma izmeklēšanās nav vispārēja noteikuma, ka katram eksportētājam nosaka individuālu maksājumu, un tā dēvētie "apkopotie" gadījumi ir viennozīmīgi atļauti. Turklāt atšķirībā no antidempinga lietām valdībai ir pienākums piedalīties un atbildēt kompensācijas maksājuma lietā, un valdība tādējādi ir nepārprotami iesaistīta visos "paraugos" kompensācijas maksājuma noteikšanas nolūkos. Citiem vārdiem sakot, valdība kā iespējamo subsīdiju piešķīrēja vienmēr tiek iesaistīta kompensācijas maksājuma izmeklēšanā, neatkarīgi no tā, kā tiek izmantota ražotāju-eksportētāju izlase.
(441)
Attiecībā uz ĶV piezīmi par to, ka jāveido "izlase no vairākiem uzņēmumiem", Komisija atzīmē, ka tieši tā tas noticis attiecīgajā lietā. Pēc tam, kad viens no eksportētājiem, kurš sākotnēji piekrita sadarboties, atteicās sadarboties, Komisija nolēma iekļaut izlasē citu eksportētāju. Tomēr drīz pēc tam, kad šo uzņēmumu informēja par iekļaušanu izlasē, tas paziņoja Komisijai, ka vairs negrasās sadarboties izmeklēšanā. Attiecīgi Komisija bija spiesta ierobežot izlasi, attiecinot to uz pārējiem diviem sākotnēji atlasītajiem eksportētājiem, kuri neatteicās sadarboties, lai izvairītos no jebkādas turpmākās kavēšanās, kas apdraudētu izmeklēšanas ātru pabeigšanu tiesību aktos noteiktajā termiņā. Komisija atzīmē, ka šo neveiksmīgo mēģinājumu iedragāja tikai un vienīgi eksportētāju uzvedība, un tas precīzi atspoguļo to, ka ĶV apgalvojums nav pamatots, jo tas nerisina problēmu saistībā ar uzņēmumiem, kuri, pirmkārt, nepiedalās atlasē, vai kuri atsakās no sadarbības, ja tiek izraudzīti atlasei.
(442)
Attiecībā uz pieejamo faktu izmantošanu, ĶV atsaucās uz SKPN 12. panta 7. punktu un citēja PTO judikatūru, saskaņā ar kuru lietas materiālos pieejamos faktus var izmantot tikai trūkstošas informācijas aizstāšanai un ka nesadarbošanās nepamato konstatējumus bez faktiskā pamatojuma. Komisija nesaprot šā apgalvojuma loģiku, ņemot vērā to, ka tā noteikšanā izmantoja lietas materiālos pieejamos faktus, kas ir atļauts saskaņā ar PTO noteikumiem un pamatregulu un ir pilnībā saskaņā ar attiecīgo PTO judikatūru. Kā atzinusi ĶV, konstatējumi lietā par krītoto papīru un vairākos ASV tirdzniecības ministrijas lēmumos ir labākie Komisijai pieejamie fakti, un tos izmanto tieši nolūkam aizstāt trūkstošo informāciju, kas nebija pieejama ĶV nesadarbošanās dēļ.
ĶV apstrīdēja šo faktu izmantošanu arī tāpēc, ka tie neatspoguļojot pašreizējo subsidēšanu un neesot arī tieši saistīti ar attiecīgo ražojumu. Komisija šajā sakarā atzīmē, ka attiecīgo subsīdiju programmu lielākā daļa attiecas uz vienreizējām subsīdijām (piemēram, dotācijas, nodokļu priekšrocības, kas saistītas ar ieguldījumiem aktīvos), kuras parasti tiek uzkrātas vairāku gadu gaitā, tādējādi to ieguvumi turpinās (šajā lietā arī pēc IP). Atkārtotu subsīdiju gadījumā nav pierādījumu, ka šīs programmas ir mainījušās kopš attiecīgās izmeklēšanas sākuma. Attiecībā uz saikni starp šīm programmām un attiecīgo ražojumu, Komisija atgādina, ka visas šīs programmas aptver tērauda rūpniecību (tās neattiecas uz konkrētiem ražojumiem) vai tiek īstenotas reģionā, kurā atrodas OTI eksportētāju ražotnes. Komisija ir nolēmusi, ka gadījumā, ja lietā nav pierādījumu par pretējo, ir pamatoti secināt, ka ieguvumi no šīm programmām joprojām visprecīzāk atspoguļo attiecīgā ražojuma ražotāju pašreizējo subsidēšanu. Jāuzsver, ka ĶV bija plašas iespējas sniegt pierādījumus par pretējo saistībā ar visām šīm programmām, bet tā apzināti nolēma tos nesniegt, līdz ar to Komisijai bija jāizmanto lietas materiālos pieejamie fakti, kā noteikts pamatregulā un PTO SKPN.
3.4.1.7. Ar pašu kapitālu saistītas programmas
(443)
ĶV apgalvoja, ka visas šīs programmas (neizmaksātas dividendes, "parāds pret pašu kapitālu" mijmaiņas darījumi un kapitāla ieguldījumi) netika sāktas saskaņā ar SKPN 11. panta 2. un 3. punkta prasībām.
Šis apgalvojums bija jānoraida. Kā jau paskaidrots iedaļā par atbildēm uz ĶV piezīmēm par procedūras sākšanu (skat. iepriekš 399.-406. apsvērumu), Komisijas dienesti ir analizējuši sūdzības iesniedzēja iesniegtos pierādījumus, kas bija būtiski, kā tas skaidri redzams ieinteresētajām personām pieejamajos sūdzības dokumentos. Komisijas dienesti ierosināja sākt izmeklēšanu par konkrētām shēmām vien pēc tam, kad tika pienācīgi analizēta tādu pierādījumu precizitāte un atbilstība, ko tie uzskata par pietiekamiem prima facie pierādījumiem.
(444)
Saskaņā ar ĶV viedokli ar pašu kapitālu saistītas programmas, ciktāl tās pastāv, ir vienreizējas ad hoc subsīdijas, kas tiek piemērotas vienam konkrētam saņēmējam, nevis iestrādātas konkrētos tiesību aktos, un tā kā "Komisijai nepārprotami ir pieejama infromācija, ka šie uzņēmumi, uz kuriem attiecas atlikušais maksājums, ne tikai nav saņēmuši, bet arī nav varējuši saņemt šīs subsīdijas to ad hoc īpašību dēļ", tās nevar būt kompensējamas. Turklāt ĶV apgalvoja, ka konstatējumiem, kuros izmantoti pieejamie fakti, jābūt balstītiem uz reālajiem faktiem. Šā iemesla dēļ kompensācijas noteikšana saistībā ar ad hoc subsīdijām uzņēmumiem, par kuriem nav apgalvots, ka tie tās saņēmuši, ir SKPN 12. panta 7. punkta pārkāpums.
Jānorāda, ka ĶV saistībā ar šīm shēmām nav atbildējusi nevienu jautājumu anketā vai vēstulē par nepilnībām. Tādējādi ĶV apgalvojums, ka "Komisijai nepārprotami ir pieejama infromācija, ka šie uzņēmumi, uz kuriem attiecas atlikušais maksājums, ne tikai nav saņēmuši, bet arī nav varējuši saņemt šīs subsīdijas to ad hoc īpašību dēļ", neatbilst realitātei. Gluži pretēji - sūdzības iesniedzējs uzskaitīja vairākus uzņēmumus, kuri gūst labumu no šīm shēmām, neapgalvojot, kas šis saraksts ir pilnīgs. Tā kā ĶV nesniedza informāciju par šo shēmu veidu un atbilstības kritērijiem, Komisijai nav citas iespējas, kā vien izmantot pieejamos faktus.
3.4.2. ZHEJIANG HUADONG PIEZĪMES
3.4.2.1. Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(445)
Zhejiang Huadong apgalvoja, ka uzņēmums iesniedza Komisijai visus attiecīgos tiesību aktus, kas reglamentē zemes izmantošanas tiesību mehānismus un vērtības noteikšanu Ķīnā, un atsaucās uz noteikumiem par valstij piederošas apbūves zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu ar konkursa uzaicinājumu, izsoļu un kotācijas starpniecību, lai pierādītu, ka Ķīnā ir labi funkcionējošs nekustamā īpašuma tirgus, kur cenu piedāvājumi un samaksātās cenas tiek nodotas atklātībai. Turklāt tas apgalvoja, ka šā brīža Ķīnas nekustamā īpašuma tirgus un oficiāli pieejamā statistika par zemes izmantošanas tiesību cenām ir labākie pierādījumi, lai veiktu zemes izmantošanas tiesību cenu novērtējumu par attiecīgo brīdi, kad šis ražotājs-eksportētājs tās iegādājās.
Šis apgalvojums ir noraidāms. Komisija skaidro konstatējumus attiecībā uz Zhejiang Huadong zemes izmantošanas tiesībām iepriekš 115. apsvērumā. Šie konstatējumi netika apšaubīti uzņēmuma piezīmēs pirms galīgo konstatējumu izpaušanas. Rīcībā esošie pierādījumi liecina, ka Ķīnas zemes izmantošanas tiesību tirgus ir izkropļots, jo konkursi, kurus Komisija pārbaudīja uz vietas, nenotika konkurences apstākļos un cenas patvaļīgi noteica iestādes. Faktiskais pamatojums, ka cenas noteiktas patvaļīgi, ir izklāstīts iepriekš 114.-116. apsvērumā, proti, informācija par reālajiem darījumiem, ko iesniedza izlasē iekļautie ražotāji-eksportētāji, infromācija par Pilsētu zemes novērtēšanas sistēmu un NDRC Rīkojumu Nr. 35.
(446)
Zhejiang Huadong apgalvoja, ka saskaņā ar PTO SKP nolīguma 14. panta d) apakšpunktu atbilstošām standarta cenām, pirmkārt, jāatsaucas vai jābūt saistītām ar valdošajiem tirgus apstākļiem nodrošināšanas valstī vai, ja šādi apstākļu nav, jebkāds ārpusvalsts standarts būtu attiecīgi jāpielāgo, lai izvairītos no salīdzinošo priekšrocību kompensēšanas. Tā arī apgalvoja, ka, pamatojoties uz Ķīnas PTO pievienošanās protokola 15. punkta b) apakšpunktu, ja dominējoši tirgus noteikumi un nosacījumi Ķīnā nav pieejami, ja iespējams, kā atbilstošus standartus importētājvalstij, kas ir PTO locekle, būtu jāpielāgo šādi dominējoši tirgus noteikumi un nosacījumi, pirms ņemt vērā dominējošus tirgus noteikumus un nosacījumus ārpus Ķīnas. Lai arī Komisija kopumā piekrīt juridiskai teorijai, kas ir pamatā šīm apgalvojumam, tā arī ir secinājusi, ka Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus, un šā iemesla dēļ tika izmantots ārējais standarts zemes cenām. Ārpusvalsts standarta izmantošana ir paskaidrota un pamatota iepriekš 109., 118. un 120.-121. apsvērumā. Tā kā tika konstatēts, ka zemes izmantošanas tiesību tirgus Ķīna ir izkropļots, nebija iespējams izmantot valsts iekšējo standartu, kā to ierosināja Zhejiang Huadong, tādējādi nav pamata, saskaņā ar kuru pielāgot šādu standartu. Turklāt, izmantojot informāciju, kas iesniegta saistībā ar standartu, ko ierosināja Zhejiang Huadong (Džedzjanas provinces Sjaošaņas apgabals), nav skaidrs un pārbaudāms, vai sniegtā infromācija par cenām attiecas tikai uz it kā "neatbalstāmo" nozaru zemes izmantošanas tiesību cenām.
(447)
Zhejiang Huadong apgalvoja, ka Taivānas izvēle standarta aprēķināšanai nav pamatota un objektīva šādu iemeslu dēļ: 1) Džedzjanas province laikā, kad tika iegādātas zemes izmantošanas tiesības, nebija attīstīts reģions ar augstu IKP; 2) Komisijas faktisko zemes cenu izvēle Taivānā tika balstīta uz rūpnieciskās zemes pārdošanas piedāvājumiem nevis faktiskajām cenām rūpnieciskās zemes izmantošanas nomas līgumos, kas ir salīdzināmi ar zemes izmantošanas tiesībām, kas piešķirtas Zhejiang Huadong.
Šis apgalvojums ir noraidāms. Attiecībā uz 1) apgalvojumu, kā minēts iepriekš 436. apsvērumā, Komisija detalizēti izvērtēja vairākus rādītājus un veica Taivānas un ĶTR salīdzinājumu gan valsts, gan Ķīnas attiecīgo provinču līmenī. Pēc šādas analīzes Komisija uzskata Taivānu par atbilstošu standartu, kas atbilst pamatregulai un PTO noteikumiem. Attiecībā uz 2) apgalvojumu, tiek atzīmēts, ka Komisija izmantoja labāko informāciju, kas tai bija pamatoti pieejama.
(448)
Zhejiang Huadong norādīja uz aritmētisko kļūdu inflācijas likmju aprēķinos, kuras izmanto standarta inflācijas koeficienta korekcijā. Komisija ņēma vērā šo apgalvojumu un pārskatīja attiecīgo aprēķinu.
(449)
Zhejiang Huadong apgalvoja, ka saistībā ar tā zemes izmantošanas tiesību iegādi īpašās iezīmes nav novērojamas, jo saskaņā ar tiesību aktiem attieksme pret visiem uzņēmumiem Ķīnā ir vienāda. Zhejiang Huadong arī apgalvoja, ka Komisija nav radusi atbilstošu risinājumu īpašo iezīmju jautājumam un ka galīgajos konstatējumos nav sniegts pamatojums, kādēļ Zhejiang Huadong samaksātā cena ir ieguvums.
Šis apgalvojums ir noraidāms. Komisijas konstatējumu pamatā par īpašajām iezīmēm ir fakts, ka visi uzņēmumi, kuri neievēro valsts noteikto rūpniecības politiku, tiek izslēgti no zemes izmantošanas tiesību piešķiršanas procesa, cenas bieži vien patvaļīgi nosaka iestādes un valdības prakse nav skaidra un caurskatāma. Komisija ir izdarījusi konstatējumu, ka zemes izmantošanas tiesības tiek piešķirtas uzņēmumiem, kuri ievēro ĶV noteikto rūpniecības politiku saskaņā ar NDRC Rīkojumu Nr. 35 (skat. 116. apsvērumu).
3.4.2.2. AVT nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(450)
Zhejiang Huadong apgalvoja, ka, lai nodrošinātu ticamību, objektivitāti un konsekvenci, Komisijai bija jāiegūst dati par tērauda cenām no tiem pašiem datu avotiem (tas ir, Steel Business Bulletin (SBB)) visiem reģioniem, kas ir ietverti standarta aprēķināšanas grozā. Zhejiang Huadong arī apgalvoja, ka SBB ir pieejama informācija par AVT cenām dažādos citos tirgos, kurus Komisija nav izvēlējusies, un ierosināja pievienot Meksiku un Argentīnu, jo šīs valstis reprezentē tērauda jaunietekmes tirgu Amerikas kontinentā. Šīs apgalvojums ir noraidāms, jo, aprēķinot standartu, Komisija izmantoja tādus datus par cenām, kas iespējami precīzi atspoguļo reālo tirgus situāciju katrā valstī vai reģionā. Attiecībā uz Eiropas cenām (galvenokārt Savienības dalībvalstīs) Komisija uzskatīja, ka tai bija pieejami detalizētāki MEPS dati par cenu noteikšanu. Ja Komisijai būtu pieejami MEPS dati par pārējām izvēlētajām valstīm, tā tos būtu izmantojusi. Attiecībā uz Meksikas un Argentīnas cenu iekļaušanu tiek atzīmēts, ka šie ir relatīvi mazi tirgi salīdzinājumā ar Ķīnu un pārējām valstīm/reģioniem standarta grozā, ko izmantoja Komisija.
Komisija pārskatīja subsīdijas starpības aprēķinus šai shēmai, ņemot vērā labojumu, kas veikts aprēķinātajām KVT un AVT standarta cenām. Labojums attiecās uz Brazīlijas tērauda cenām, ko izmantoja standarta aprēķinos; aprēķini, kas kļūdaini ietvēra nodokļus, tika izpausti ieinteresētajām personām.
(451)
Zhejiang Huadong arī apgalvoja, ka Komisijas secinājums par īpašajām iezīmēm nav pamatots (nav apliecinošu pierādījumu), tādējādi iespējamā subsīdija, nodrošinot AVT par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo, nav kompensējama. Zhejiang Huadong apgalvoja, ka ieguvums, ja tāds ir, no kā izriet KVT un AVT nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo, nav ierobežots tikai uz konkrētiem uzņēmumiem vai nozarēm, bet vispārīgi uz visiem potenciālajiem pircējiem un patērētājiem visās ekonomikas nozarēs.
Šis apgalvojums ir noraidāms. ĶV sniedza tādu pašu piezīmi, un Komisija to iztirzāja iepriekš 415. apsvērumā. "Potenciālie" pircēji jau pēc definīcijas ir ierobežots uzņēmumu loks.
3.4.3. SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJA PIEZĪMES
3.4.3.1. Ūdens un elektroenerģijas nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo
(452)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka, ņemot vērā izkropļojumus un valsts ietekmi Ķīnas ūdens un elektroenerģijas tirgos, Komisijai vajadzēja izmantot starptautiskos standartus un aprēķināt ieguvumu, kas izriet no šīm shēmām, saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) apakšpunkta ii) daļu.
Šis apgalvojums ir noraidāms. Šajā konkrētajā gadījumā lietas materiālos pieejamie pierādījumi nebija pietiekami, lai Komisija atzītu, ka ūdens un elektrības tirgi ir izkropļoti tiktāl, lai pamatotu ārpusvalsts standarta izmantošanu.
3.4.3.2. Konkrētas nodokļu programmas ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem (ĀIU)
(453)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijai vajadzēja skaitliski noteikt subsīdijas apmēru attiecībā uz divām nodokļu programmām saistībā ar ĀIU, tas ir, Ienākuma nodokļa atlaide ĀIU, kas iegādājas vietēji izgatavotu aprīkojumu, un "Two free, three half" nodokļu atbrīvojumi produktīviem ĀIU, ņemot vērā ĶV nesadarbošanos un faktu, ka ĶV vajadzēja sniegt pierādījumus, ka OTI ražotāji IP nav saņēmuši ieguvumus no šīm programmām.
Šis apgalvojums ir noraidāms. Kā jau skaidrots iepriekš 282. apsvērumā, lai mazinātu administratīvo slogu, kas gulstas uz visām ieinteresētajām personām, un ņemot vērā konkrēto situāciju saistībā ar šo shēmu drīzu izbeigšanu, Komisija ir nolēmusi tās nekompensēt.
3.5. KOMPENSĒJAMO SUBSĪDIJU SUMMA
(454)
Saskaņā ar pamatregulas noteikumiem kompensējamo subsīdiju summa, kas izteikta procentos, uzņēmumiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, ir noteikta turpmāk tabulā.
Ražotājs-eksportētājs
GALĪGĀ SUBSĪDIJAS NORMA (%)
HUADONG GRUPA
23,8
PANHUA GRUPA
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
IZLASĒ NEIEKĻAUTIE UZŅĒMUMI, KAS SADARBOJĀS
26,8
VISI PĀRĒJIE UZŅĒMUMI
44,7
(455)
Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu kopējo subsīdijas normu izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās, aprēķina, pamatojoties uz kopējo vidējo svērto subsīdijas normu, kas noteikta izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 26,8 %.
(456)
Attiecībā uz visiem pārējiem eksportētājiem Ķīnas Tautas Republikā Komisija vispirms noteica sadarbošanās līmeni. Salīdzinot Eurostat datus par importu ar datiem par attiecīgā ražojuma eksporta apjomu uz Savienību izmeklēšanas periodā, kurus iesniedza uzņēmumi, kas sadarbojās, ir secināms, ka Ķīnas Tautas Republikas ražotāju-eksportētāju sadarbošanās līmenis bija zems, proti 58 %. Tā kā sadarbība bija vāja, noteiktā kopējā subsīdijas likme visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, ir summa, ko veido visas subsīdiju likmes, kuras noteiktas visiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās, attiecībā uz visām shēmām, uz kurām attiecās izmeklēšana, t. i., 44,7 %.
4. KAITĒJUMS
4.1. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS APJOMS UN SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
(457)
Lai noteiktu Savienības kopējo ražošanas apjomu attiecīgajā periodā, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražotājiem, tostarp sūdzībā ietvertā informācija, dati, kas savākti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas, un pārbaudītās izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(458)
Izmeklēšanas periodā OTI Savienībā ražoja 22 ražotāji. Pamatojoties uz iepriekšējā apsvērumā minēto, tika aplēsts, ka Savienības kopējais ražošanas apjoms izmeklēšanas periodā bija apmēram 4 018 310 tonnas. Savienības ražotāji, kuru saražotā produkcija veido kopējo ražošanas apjomu Savienībā, veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 9. panta 1. punkta nozīmē un turpmāk tekstā tiks saukti par "Savienības ražošanas nozari".
4.2. ATTIECĪGĀ SAVIENĪBAS TIRGUS NOTEIKŠANA
(459)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka izlasē iekļauto Savienības ražotāju produkcijas būtiska daļa bija paredzēta izmantošanai savām vajadzībām, proti, bieži vien tā (bez rēķina) tika nodota un/vai piegādāta par transfertcenām vienā un tajā pašā uzņēmumā vai uzņēmumu grupā turpmākai pakārtotai apstrādei.
(460)
Lai noskaidrotu, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums, un lai noteiktu patēriņu un dažādus ekonomiskos rādītājus, kas attiecas uz Savienības ražošanas nozares stāvokli, tika pētīts, vai un ciktāl analīzē ir jāņem vērā Savienības ražošanas nozares saražotā līdzīgā ražojuma turpmākais lietojums.
(461)
Lai radītu pēc iespējas pilnīgāku priekšstatu par Savienības ražošanas nozares stāvokli, tika iegūti un analizēti dati par visām ar OTI saistītām darbībām, pēc tam nosakot, vai saražotā produkcija bija paredzēta iekšējai izmantošanai vai brīvajam tirgum.
(462)
Attiecībā uz pārdošanas apjomu un pārdošanas cenām Savienības tirgū un tirgus daļu tika konstatēts, ka ir vajadzīga jēgpilna šo rādītāju analīze un novērtēšana, kas jāvērš uz brīvajā tirgū dominējošo situāciju.
(463)
Tomēr pārējos ekonomiskos rādītājus varēja pamatoti izvērtēt, tikai ņemot vērā visas darbības kopumā, tāpēc tika iekļauta arī izmantošana un pārdošana savām vajadzībām. Ražošana, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, ieguldījumi, krājumi, nodarbinātība, ražīgums, algas un spēja piesaistīt kapitālu ir atkarīgi no visām darbībām kopumā neatkarīgi no tā, vai ražošana ir paredzēta savām vajadzībām vai pārdošanai brīvajā tirgū.
4.3. PATĒRIŅŠ SAVIENĪBĀ
(464)
Savienības ražošanas nozare pārdod līdzīgo ražojumu nesaistītiem pircējiem, kā arī pārdod/nodod saistītiem uzņēmumiem turpmākai pakārtotai apstrādei, piemēram, tērauda apstrādes centros.
(465)
Aprēķinot acīmredzamo OTI patēriņu Savienībā, iestādes skaitīja kopā Eurostat norādīto kopējo OTI importa apjomu Savienībā un Savienības ražošanas nozares saražotā līdzīgā ražojuma pārdošanas apjomu un savām vajadzībām izmantoto apjomu, kas bija norādīts sūdzībā un bija pārbaudīts izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārbaudes apmeklējuma laikā.
(466)
Tomēr Eurostat dati par importu ir pamatoti ar pilniem KN kodiem, un ir skaidrs, ka attiecībā uz daļu no šiem KN kodiem imports nav attiecīgā ražojuma imports.
(467)
Pamatojoties uz šo informāciju, kopējais patēriņš Savienībā attīstījās šādi.
2008
2009
2010
IP
Patēriņš (tonnas)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Indekss (2008. gads = 100)
100
75
88
93
(468)
Kopējais patēriņš Savienības tirgū attiecīgajā periodā samazinājās par 7 %. Pasaules ekonomikas krīzes negatīvās ietekmes rezultātā, jo īpaši būvniecības nozarē, no 2008. līdz 2009. gadam samazinājums bija apmēram 25 %. Pēc tam no 2009. gada līdz IP patēriņš sāka uzlaboties, kopumā palielinoties par 24 %, taču tas nesasniedza sākotnējo 2008. gada līmeni.
4.4. IMPORTS NO ATTIECĪGĀS VALSTS UN TIRGUS DAĻA
(469)
Attiecīgajā periodā imports no ĶTR uz Savienību attīstījās šādi.
2008
2009
2010
IP
Importa apjoms no ĶTR (tonnas)
472 988
150 497
464 582
702 452
Indekss (2008. gads = 100)
100
32
98
149
Tirgus daļa (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Indekss (2008. gads = 100)
100
43
112
160
Avots:
Eurostat.
(470)
Neatkarīgi no patēriņa samazinājuma importa apjoms no ĶTR attiecīgajā periodā būtiski palielinājās par 49 %. Ekonomikas krīzes negatīvās ietekmes dēļ importa apjoms no ĶTR 2009. gadā strauji samazinājās. Tomēr imports no ĶTR sāka atgūties ārkārtīgi strauji un no 2009. gada līdz IP sasniedza ievērojamu pieaugumu, proti, 367 %.
(471)
Līdzīgi šā importa tirgus daļa attiecīgajā periodā palielinājās par 60 %. Lai gan no 2008. līdz 2009. gadam tā samazinājās vairāk nekā uz pusi, no 2009. gada līdz IP tā atkal būtiski palielinājās - par 275 %.
4.4.1. IMPORTA CENAS UN TO SAMAZINĀJUMS
Imports no ĶTR
2008
2009
2010
IP
Vidējā cena (EUR par tonnu)
875
728
768
801
Indekss (2008. gads = 100)
100
83
88
91
Avots:
Eurostat.
(472)
Vidējā ĶTR izcelsmes importa cena attiecīgajā periodā samazinājās par 9 %. No 2008. gada līdz 2009. gadam tā ievērojami samazinājās par 17 %, savukārt no 2009. līdz 2010. gadam tā palielinājās par pieciem procentu punktiem un izmeklēšanas periodā - vēl par trijiem procentu punktiem.
(473)
ĶTR izcelsmes importa cenas visā attiecīgajā periodā bija pastāvīgi zemākas par Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām. Kā redzams tabulā iepriekš, 2009. gadā, kad ekonomikas krīze bija visdziļākā, pat cenas samazinājums par 17 % nepalīdzēja Ķīnas importam saglabāt tirgus daļu situācijā, kad pēkšņi samazinājās patēriņš un ievērojami palēninājās tirgus darbība, savukārt ar nepārtrauktu cenu samazināšanu turpmākajos gados ir izskaidrojams ievērojamais ĶTR importa tirgus daļas pieaugums laikā no 2009. gada līdz IP.
(474)
Lai noteiktu cenu samazinājumu IP laikā, izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas atbilstoši ražojuma veidiem nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, tās koriģējot ex-works līmenī, tika salīdzinātas ar Ķīnas ražotāju, kas sadarbojās, atbilstošajām importa vidējām svērtajām CIF cenām atbilstoši ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, veicot attiecīgas korekcijas saistībā ar pēcimportēšanas izmaksām.
(475)
Iepriekšējā apsvērumā minētās pēcimportēšanas izmaksas tika aprēķinātas, pamatojoties uz pārbaudītiem datiem, kas saņemti no diviem savstarpēji nesaistītiem attiecīgā ražojuma importētājiem.
(476)
Cenu salīdzinājums tika veikts darījumiem pa ražojuma veidiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Salīdzinājumu izsakot procentos no izlasē iekļauto Savienības ražotāju apgrozījuma IP laikā, iegūtā vidējā svērtā cenu starpība Ķīnas ražotājiem-eksportētājiem, kas sadarbojās, bija 20,2 %.
(477)
Pēc galīgo konstatējumu izpaušanas viens ražotājs-eksportētājs pieprasīja papildu informāciju par cenu samazinājuma aprēķinu gadījumos, kad starp ražojuma veidu, kas eksportēts no ĶTR, un ražojuma veidu, ko Savienības ražošanas nozare pārdeva Savienības tirgū, nebija precīzas atbilsmes. Tas arī pieprasīja informāciju par to, vai tika veikta korekcija, ņemot vērā fizikālās atšķirības, ja precīza atbilsme netika konstatēta.
(478)
Ja starp eksportēto ražojuma veidu un Savienības ražošanas nozares pārdoto ražojuma veidu netika konstatēta precīza atbilsme, Komisija salīdzināja eksportēto ražojuma veida ar ražojuma veidu, kas vistuvāk līdzinājās Savienības ražošanas nozares pārdotajam ražojuma veidam. Šajos gadījumos salīdzinājums tika veikts ar ļoti līdzīgu ražojuma veidu, un vienīgā atšķirība bija substrāta biezums.
(479)
Ja bija vairāk nekā viens ļoti līdzīgs ražojuma veids, Komisija salīdzināja eksportēto ražojuma veidu ar lētāku ražojuma veidu, kas pārdots Savienības tirgū, neatkarīgi no tā, vai šā lētākā ražojuma veida substrāts bija plānāks vai biezāks. Tādējādi korekcija, lai ņemtu vērā fizikālās atšķirības, nebija vajadzīga.
5. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES EKONOMISKAIS STĀVOKLIS
5.1. IEVADPIEZĪMES
(480)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu iestādes izvērtēja visus attiecīgos ekonomiskos faktorus un rādītājus, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli.
(481)
Lai noteiktu tādus makroekonomiskos rādītājus kā Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms, ražošanas jauda, tās izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, pieaugums, pārdošana savām vajadzībām, nodarbinātība un ražīgums, tika izmantoti dati, ko par visiem OTI ražotājiem Savienībā bija sniedzis sūdzības iesniedzējs un kas tika savstarpēji salīdzināti ar citiem pieejamiem avotiem, un pārbaudīti dati, ko bija snieguši izlasē iekļautie Savienības ražotāji.
(482)
Lai noteiktu tādus mikroekonomiskos rādītājus kā vienības pārdošanas cena, vienības ražošanas izmaksas, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākumi no ieguldījumiem, spēja piesaistīt kapitālu, krājumi un darbaspēka izmaksas, tika izmantoti sešu izlasē iekļauto Savienības ražotāju sniegtie un pārbaudītie dati.
5.2. DATI PAR SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARI KOPUMĀ
5.2.1. RAŽOŠANAS APJOMS, RAŽOŠANAS JAUDA UN JAUDAS IZMANTOJUMS
(483)
Lai noteiktu Savienības ražošanas kopējo apjomu attiecīgajā periodā, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, tostarp sūdzībā sniegtā informācija, dati, kas savākti no Savienības ražotājiem pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas, un pārbaudītās izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
2008
2009
2010
IP
Ražošanas apjoms (tonnas)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Indekss (2008. gads = 100)
100
79
90
90
Ražošanas jauda (tonnas)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Indekss (2008. gads = 100)
100
102
102
99
Jaudas izmantojums (%)
74
57
65
68
Indekss (2008. gads = 100)
100
77
88
92
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem.
(484)
Iepriekšējā tabula liecina, ka ražošanas apjoms attiecīgajā periodā samazinājās par 10 %. Līdz ar pieprasījuma samazināšanos 2009. gadā ražošana strauji samazinājās, taču 2010. gadā tā daļēji atguvās. Lai gan IP laikā patēriņš palielinājās, ražošanas apjoms kopumā saglabājās tādā pašā līmenī kā 2010. gadā.
(485)
Ražošanas jauda attiecīgā periodā saglabājās stabila. Jaudas izmantojums attīstījās līdzīgi kā ražošanas apjoms un attiecīgajā periodā samazinājās par 8 %.
5.2.2. PĀRDOŠANAS APJOMS, TIRGUS DAĻA UN PIEAUGUMS
2008
2009
2010
IP
Pārdošanas apjoms (tonnas)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Indekss (2008. gads = 100)
100
77
90
88
Tirgus daļa (tonnas)
56,8
58,8
58,1
53,9
Indekss (2008. gads = 100)
100
104
102
95
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem.
(486)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem 2009. gadā strauji samazinājās par 23 %. 2010. gadā tas palielinājās par trīspadsmit procentu punktiem, bet pēc tam IP laikā tas samazinājās par diviem procentu punktiem.
(487)
Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās par 2,9 procentu punktiem. Pēc tam, kad Savienības ražošanas nozares tirgus daļa 2009. gadā bija palielinājusies, 2010. gadā un IP tā atkal samazinājās un IP bija par 5 procentu punktiem mazāka nekā 2009. gadā. Turpretī patēriņš laikā no 2009. gada līdz IP beigām palielinājās par vairāk nekā 24 %. Tādējādi Savienības ražošanas nozare nespēja izmantot pieaugošo patēriņu un atgūt pārdošanas apjomus un daļu no iepriekš zaudētās tirgus daļas.
(488)
Savienības patēriņš attiecīgajā periodā samazinājās par 7 %, bet Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms nesaistītām personām samazinājās par 12 %, savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās par 2,9 procentu punktiem - no 56,8 % 2008. gadā līdz 53,9 % IP laikā.
5.2.3. NODARBINĀTĪBA UN RAŽĪGUMS
2008
2009
2010
IP
Nodarbinātība (pilnslodzes ekvivalents)
7 088
6 470
6 097
6 046
Indekss (2008. gads = 100)
100
91
86
85
Ražīgums (tonnas/ pilnslodzes ekvivalents)
627
543
655
665
Indekss (2008. gads = 100)
100
87
104
106
Avots:
sūdzība, atbildes uz anketas jautājumiem, Eurofer.
(489)
Nodarbinātība Savienības ražošanas nozarē pakāpeniski samazinājās. Tādējādi kopējais nodarbināto skaits, ko izsaka pilnslodzes ekvivalentos (FTE), nozarē attiecīgajā periodā samazinājās par 15 % un viszemāko līmeni sasniedza IP laikā. Tomēr ražīgums attiecīgajā periodā palielinājās par 6 %, kas liecina par to, ka nozare centās racionalizēt savas ražošanas izmaksas.
5.2.4. IZMANTOŠANA UN PĀRDOŠANA SAVĀM VAJADZĪBĀM
2008
2009
2010
IP
Izmantošana un pārdošana savām vajadzībām (tonnas)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Indekss (2008. gads = 100)
100
80
87
85
Tirgus daļa (%)
22
24
22
20
Indekss (2008. gads = 100)
100
108
99
92
Avots:
sūdzība un pārbaudītās izlasē iekļauto ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(490)
Kā norādīts 459. apsvērumā, Savienībā ir ievērojams OTI tirgus, kas veidojas no pakārtotas OTI izmantošanas Savienības ražošanas nozarē.
(491)
Tika konstatēts, ka izmantošana un pārdošana savām vajadzībām bija paredzēta turpmākai pārveidošanai, ko veic paši uzņēmumi vai ar tiem saistītie uzņēmumi, kuru darbība ir saistīta galvenokārt ar būvmateriāliem, t. i., kuri ir OTI tiešie lietotāji.
(492)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika konstatēts, ka apjoms, ko Savienības ražotāji bija izmantojuši un pārdevuši savām vajadzībām, bija 24 % no ražošanas kopapjoma IP laikā. Izmantošana savām vajadzībām un saistītie pārdošanas apjomi attiecīgajā periodā samazinājās par 15 %, bet to tirgus daļa - par 8 %.
(493)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka nav būtiskas atšķirības starp izmantošanu un pārdošanu savām vajadzībām no ražojuma galīgā izmantojuma viedokļa. Par izmantošanu savām vajadzībām ziņoja uzņēmumi, kuru pakārtotā ražošana notika vienā un tajā pašā juridiskajā adresē, savukārt pārdošana savām vajadzībām bija pārdošana citiem saistītiem juridiskiem uzņēmumiem, kam tika izrakstīts rēķins. Līdzīga bija arī cenu noteikšanas metode gan attiecībā uz izmantošanu savām vajadzībām, gan pārdošanu saistītām personām, t. i., ražojuma patiesā vērtība ("pieskaitītu izmaksu" metode) tika iekasēta gan no saistītiem uzņēmumiem, gan iekšējām pakārtotām izlasē iekļauto uzņēmumu ražošanas vienībām.
(494)
Vidējā vērtība par tonnu attiecīgajā periodā saglabājās stabila un bija par 3 % zemāka nekā pārdošanas cena izlasē iekļauto Savienības ražotāju nesaistītiem pircējiem IP laikā. Šo cenu atšķirību neuzskatīja par būtisku, un cena, ko piemēro pārdošanai savām vajadzībām, attīstītās tāpat kā nesaistītiem pircējiem noteiktā cena.
2008
2009
2010
IP
Izmantošana un pārdošana savām vajadzībām (EUR/tonna)
962
802
901
965
Indekss (2008. gads = 100)
100
83
94
100
Avots:
pārbaudītās izlasē iekļauto ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(495)
Tā kā lielākā daļa no izmantošanas un pārdošanas savām vajadzībām bija paredzēta Savienības ražotāju pakārtotajai būvmateriālu ražošanai, uz šo pārdošanu un izmantošanu netieši attiecās konkurence, ko radīja citi tirgus dalībnieki, tostarp subsidētais imports no ĶTR. Pakārtotās ražošanas iekšējais pieprasījums bija atkarīgs no iespējas pārdot pakārtotos izstrādājumus brīvajā tirgū, kuru neietekmēja subsidētais OTI imports. Tādējādi var secināt, ka apjomu un tirgus daļas samazinājumu attiecīgajā periodā izraisīja konkurence, ko bija radījis subsidētais imports cenām no ĶTR.
5.3. DATI PAR IZLASĒ IEKĻAUTAJIEM SAVIENĪBAS RAŽOTĀJIEM
5.3.1. VIENĪBAS VIDĒJĀS PĀRDOŠANAS CENAS SAVIENĪBĀ UN RAŽOŠANAS IZMAKSAS
2008
2009
2010
IP
Vienības cena nesaistītiem pircējiem Savienībā (EUR/tonna)
1 023
805
911
994
Indekss (2008. gads = 100)
100
79
89
97
Vienības ražošanas izmaksas (EUR/tonna)
925
884
893
978
Indekss (2008. gads = 100)
100
95
97
106
Avots:
pārbaudītās izlasē iekļauto ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(496)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā samazinājās par 3 %. Vislielākais samazinājums par 21 % notika 2009. gadā līdz ar patēriņa samazināšanos. Laikā no 2009. gada līdz IP līdz ar patēriņa un pārdošanas apjomu pieaugumu cenas palielinājās par 23 %, taču 2008. gada līmeni nesasniedza.
(497)
Tajā pašā laikā līdzīgā ražojuma ražošanas un pārdošanas vidējās izmaksas attiecīgajā periodā palielinājās par 6 %, jo bija palielinājušās izejvielu izmaksas.
(498)
Vienības cena nesaistītiem pircējiem 2009. gadā samazinājās par 21 %, taču pēc tam tā sāka palielināties. Salīdzinot ar 2009. gadu, 2010. gadā un IP laikā Savienības ražošanas nozarē bija vērojams izmaksu pieaugums, kura segšanai tā varēja nedaudz palielināt cenas - tikai tik daudz, lai 2010. gadā un IP laikā saglabātu rentabilitāti tikpat zemā līmenī. Tomēr tā rezultātā tika zaudēta vēl lielāka tirgus daļa, jo Savienības ražošanas nozares cenas pastāvīgi bija augstākas par Ķīnas izcelsmes importa cenām.
5.3.2. RENTABILITĀTE, NAUDAS PLŪSMA, IEGULDĪJUMI, IENĀKUMS NO IEGULDĪJUMIEM UN SPĒJA PIESAISTĪT KAPITĀLU
2008
2009
2010
IP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veikto pārdevumu rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Indekss (2008. gads = 100)
100
- 138
41
39
Naudas plūsma (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Indekss (2008. gads = 100)
100
64
46
62
Ieguldījumi (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Indekss (2008. gads = 100)
100
8
22
27
Ienākums no ieguldījumiem
13,8
-13,9
5,9
6
Indekss (2008. gads = 100)
100
- 101
43
44
Avots:
pārbaudītās izlasē iekļauto ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(499)
Savienības ražošanas nozares rentabilitāte tika noteikta, tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma. 2009. gadā Savienības ražošanas nozares rentabilitāte būtiski samazinājās, radot zaudējumus 9,3 % apmērā. No 2010. gada tā sāka palielināties, taču pieaugošās ražošanas izmaksas neļāva sasniegt līmeni, kas nozarē būtu uzskatāms par veselīgu un ilgtspējīgu (6,7 %). Rentabilitāte visā attiecīgajā periodā samazinājās par 61 %.
(500)
Naudas plūsma lielā mērā attīstījās tikpat negatīvi kā rentabilitāte. Viszemākais līmenis tika sasniegts 2010. gadā. Tāpat arī ienākumi no ieguldījumiem samazinājās par 56 % - no 13,8 % 2008. gadā līdz 6 % IP laikā.
(501)
Attiecīgajā periodā rentabilitātes, naudas plūsmas un ienākumu no ieguldījumiem attīstība ierobežoja Savienības ražošanas nozares spēju ieguldīt savā darbībā un apgrūtināja tās attīstību. Savienības ražošanas nozarei attiecīgā perioda sākumā izdevās veikt būtiskus ieguldījumus, tomēr pēc tam, 2009. gadā, ieguldījumi ievērojami samazinājās - kopumā attiecīgajā periodā par 73 %.
(502)
Ņemot vērā, ka Savienības ražošanas nozari zināmā mērā veido liela daļa starptautisku integrētu tērauda ražošanas uzņēmumu, šo uzņēmumu spēju piesaistīt kapitālu neietekmēja OTI nozares sliktie finanšu rādītāji.
5.3.3. KRĀJUMI
2008
2009
2010
IP
Perioda beigu krājumi (tonnas)
116 852
97 533
124 848
130 593
Indekss (2008. gads = 100)
100
83
107
112
Avots:
pārbaudītās izlasē iekļauto ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.
(503)
Sešu izlasē iekļauto Savienības ražotāju krājumi veidoja apmēram 8 % no ražošanas apjoma IP laikā. Perioda beigu krājumi attiecīgajā periodā palielinājās par 12 %. Lai gan krājumi nav būtisks nozares darbības rādītājs, jo ražošana notiek galvenokārt pēc pasūtījumiem, tomēr jānorāda, ka lielākais krājumu pieaugums bija vērojams no 2009. gada līdz IP un notika vienlaicīgi ar subsidētā importa no ĶTR straujo pieaugumu.
5.3.4. NODARBINĀTĪBA, ALGAS UN RAŽĪGUMS
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu nodarbināto (EUR, izlasē iekļautie Savienības ražotāji)
60,959
57,892
58,637
62,347
Indekss (2008. gads = 100)
100
95
96
102
(504)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās darbaspēka izmaksas attiecīgajā periodā pieauga tikai par 2 %, kas ir mazāk nekā inflācijas likme. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka izlasē iekļautie ražotāji veica pasākumus, lai būtiski samazinātu izmaksas, jo īpaši vispārējās un administratīvās izmaksas, un centās palielināt efektivitāti.
5.3.5. IEPRIEKŠĒJĀ DEMPINGA VAI SUBSIDĒŠANAS IETEKME
(505)
Tā kā šī ir pirmā antisubsidēšanas procedūra saistībā ar attiecīgo ražojumu, nav pieejamu datu, kas ļautu novērtēt iespējama iepriekšēja dempinga vai subsidēšanas ietekmi.
5.4. FAKTISKĀS SUBSĪDIJU NORMAS LIELUMS
(506)
Visas konstatētās un sadaļā par subsīdijām norādītās normas ievērojami pārsniedz de minimis līmeni. Ņemot vērā ĶTR izcelsmes subsidētā importa apjomu un cenas, faktiskās subsīdiju normas ietekmi uz Savienības tirgu nevar uzskatīt par nenozīmīgu.
5.5. SECINĀJUMS PAR KAITĒJUMU
(507)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visi kaitējuma rādītāji (izņemot ražīgumu) attiecīgajā periodā pasliktinājās vai arī neattīstījās atbilstoši patēriņam.
(508)
Attiecīgajā periodā, samazinoties patēriņam, ĶTR izcelsmes importa apjoms ievērojami palielinājās. Vienlaikus Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms kopumā samazinājās par 12 %, un tās tirgus daļa samazinājās no 56,8 % 2008. gadā līdz 53,9 % IP laikā. Lai gan pēc ekonomikas krīzes gada, kas bija ietekmējis pieprasījumu, patēriņš laikā no 2009. gada līdz IP pieauga par 24 %, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās. Savienības ražošanas nozare nespēja atgūt iepriekš zaudēto tirgus daļu, jo Savienības tirgū bija ievērojami palielinājies subsidētais imports no ĶTR. Subsidētajam importam par zemām cenām attiecīgajā periodā palielinoties, tā cenas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām.
(509)
Turklāt tika ievērojami ietekmēti kaitējuma rādītāji, kas saistīti ar Savienības ražošanas nozares finanšu rādītājiem, piemēram, naudas plūsma un rentabilitāte. Tas nozīmē, ka bija apdraudēta Savienības ražošanas nozares spēja piesaistīt kapitālu un veikt ieguldījumus.
(510)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tika secināts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 5. punkta nozīmē.
6. CĒLOŅSAKARĪBA
6.1. IEVADS
(511)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. un 6. punktu tika pārbaudīts, vai ĶTR izcelsmes subsidētais imports ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā mērā, lai šādu kaitējumu varētu uzskatīt par būtisku. Papildus subsidētajam importam tika izvērtēti arī citi faktori, kas var būt izraisījuši kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, lai nodrošinātu, ka kaitējums, ko izraisījuši šādi citi faktori, netiek saistīts ar subsidēto importu.
6.2. SUBSIDĒTĀ IMPORTA IETEKME
(512)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības patēriņš attiecīgajā periodā samazinājās par 7 %, savukārt ĶTR izcelsmes subsidētā importa apjoms palielinājās par aptuveni 49 %, un arī šā importa tirgus daļa palielinājās par 60 % - no 9,1 % 2008. gadā līdz 14,6 % IP laikā. Vienlaikus Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms nesaistītām personām bija samazinājies par 12 %, un to tirgus daļa sarukusi par 2,9 % - no 56,8 % 2008. gadā līdz 53,9 % IP laikā.
(513)
Importu no ĶTR bija ietekmējusi arī ekonomikas krīze, un no 2008. līdz 2009. gadam tas bija samazinājies par 68 %, tomēr no 2009. gada līdz IP tas atkal ļoti strauji palielinājās, IP beigās sasniedzot 367 % pieaugumu, lai gan patēriņš Savienībā šajā periodā bija palielinājies tikai par 24 %. Ķīnas izcelsmes importa vienības cena samazinājās par 9 % salīdzinājumā ar 2008. gadu, un IP laikā tā bija par 20,2 % zemāka nekā Savienības ražošanas nozares cena, tomēr no 2008. gada līdz IP šā importa tirgus daļa pieauga par 60 % un sasniedza 14,6 %.
(514)
Vienlaikus Savienības ražotāju pārdošanas apjomi nesaistītām personām no 2008. gada līdz IP kopumā samazinājās par 12 %. No 2009. gada līdz IP, kad notika tirgus atgūšanās, Savienības ražošanas nozarei izdevās palielināt pārdošanas apjomus nesaistītām personām tikai par 13 %, savukārt tās tirgus daļa samazinājās par 8 %, tādējādi ieguvums no patēriņa pieauguma bija neliels. No patēriņa pieauguma visvairāk ieguva tieši Ķīnas izcelsmes imports, ievērojami apsteidzot pārējos tirgus dalībniekus.
(515)
ĶTR izcelsmes importa vidējās cenas attiecīgajā periodā samazinājās par 9 %. Lai gan pēc straujā cenu samazinājuma 2009. gadā laikposmā no 2009. gada līdz IP tās atkal sāka palielināties, tās aizvien bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenu līmeni. Vienības cena nesaistītiem pircējiem Savienībā samazinājās tikai par 3 %, kas liecina par zināmu pretošanos cenu spiedienam, ko bija radījis Ķīnas izcelsmes imports. Tomēr šīs cenas acīmredzami tika saglabātas uz pārdošanas apjomu un rentabilitātes samazinājuma rēķina, jo rentabilitāte bija samazinājusies par 61 % - no 6,7 % 2008. gadā līdz 2,6 % IP laikā.
(516)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka straujajam ĶTR izcelsmes subsidētā importa pieaugumam ar cenām, kas bija pastāvīgi zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, bija izšķirošā nozīme būtiskā kaitējuma radīšanā Savienības ražošanas nozarei, kas traucēja tai pilnībā izmantot Savienības patēriņa pieauguma radītās priekšrocības.
6.3. CITU FAKTORU IETEKME
6.3.1. IMPORTS NO TREŠĀM VALSTĪM
Valsts
2008
2009
2010
IP
Dienvidkoreja
Apjoms (tonnas)
228 123
226 568
173 935
237 164
Indekss (2008. gads = 100)
100
99
76
104
Tirgus daļa (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Indekss (2008. gads = 100)
100
133
87
112
Vidējā cena
901
727
846
903
Indekss (2008. gads = 100)
100
81
94
100
Indija
Apjoms (tonnas)
159 999
149 138
155 384
141 391
Indekss (2008. gads = 100)
100
93
97
88
Tirgus daļa (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Indekss (2008. gads = 100)
100
125
111
95
Vidējā cena
932
667
773
824
Indekss (2008. gads = 100)
100
72
83
88
Citas valstis
Apjoms (tonnas)
249 151
158 461
124 319
167 007
Indekss (2008. gads = 100)
100
64
50
67
Tirgus daļa (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Indekss (2008. gads = 100)
100
85
57
72
Vidējā cena
951
809
924
955
Indekss (2008. gads = 100)
100
85
97
100
Visas trešās valstis kopā, izņemot ĶTR
Apjoms (tonnas)
637 274
534 167
453 637
545 562
Indekss (2008. gads = 100)
100
84
71
86
Tirgus daļa (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Indekss (2008. gads = 100)
100
112
81
92
Vidējā cena
929
735
842
898
Indekss (2008. gads = 100)
100
79
91
97
Avots:
Eurostat.
(517)
Importa apjoms no ĶTR izmeklēšanas periodā bija 56 % no visa importa kopapjoma Savienībā IP laikā, bet citi nozīmīgi importa avoti bija Indijas Republika (turpmāk "Indija") (11 %) un Dienvidkoreja (19 %). Atšķirībā no ĶTR izcelsmes importa Indijas izcelsmes importa vidējā cena ievērojami samazinājās par 12 %, un tā apjoms kopumā attiecīgajā periodā samazinājās par 12 % un zaudēja 5 % tirgus daļu. Imports no Dienvidkorejas palielinājās tikai par 4 %, bet vidējā cena saglabājās 2008. gada līmenī. Indijas izcelsmes importa tirgus daļa IP laikā bija 2,9 %, savukārt Dienvidkorejas izcelsmes importa tirgus daļa - 4,9 %.
(518)
No citām valstīm veiktais imports, kas bija 14 % no importa kopapjoma, samazinājās par 33 %, un tā vidējā cena saglabājās 2008. gada līmenī.
(519)
Lai gan visu citu valstu importa vidējā cena bija zemāka par Savienības ražošanas nozares cenu līmeni, šā importa ietekme, ja tāda bija, varētu būt diezgan nenozīmīga. Pirmkārt, Komisija nav saņēmusi pierādījumus, ka imports no citām valstīm būtu noticis negodīgā veidā. Otrkārt, atšķirībā no Ķīnas izcelsmes importa kopējais cenu līmenis importam no citām galvenajām valstīm bija stabilāks visā attiecīgajā periodā, kas liecina par to, ka Savienības ražošana nozare var sekmīgi konkurēt ar minēto importu attiecīgajos tirgus segmentos. Treškārt, citu valstu izcelsmes importa apjoms attiecīgajā periodā samazinājās un aizvien ir zemā līmenī, gan vērtējot visu importu kopā, gan galveno eksportētājvalstu importu atsevišķi. Turklāt citu valstu izcelsmes importa tirgus daļas samazināšanās apliecina, ka minētais imports nevarētu būt radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
6.3.2. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES EKSPORTA RĀDĪTĀJI
2008
2009
2010
IP
Eksports (tonnas) (Eurostat)
669 790
612 204
580 477
605 760
Indekss (2008. gads = 100)
100
91
87
90
Vidējā cena (EUR/tonna)
1 068
937
995
1 092
Indekss (2008. gads = 100)
100
88
93
102
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju veiktais eksports
53 542
46 516
48 102
46 228
Indekss (2008. gads = 100)
100
87
90
86
Vidējā pārdošanas cena (EUR/tonna)
1 086
826
984
1 132
Indekss (2008. gads = 100)
100
76
91
104
Avots:
Eurostat un pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
(520)
Saskaņā ar Eurostat datiem Savienības ražošanas nozares kopējais OTI eksports uz trešām valstīm attiecīgajā periodā bija samazinājies par 10 %. Tomēr vidējā cena attiecīgajā periodā bija salīdzinoši augsta un bija palielinājusies par 2 %. Eksports veidoja 15 % no Savienības ražošanas kopapjoma, tādējādi palīdzot Savienības ražošanas nozarei panākt apjomradītus ietaupījumus un samazināt ražošanas kopējās izmaksas. Tādējādi var secināt, ka Savienības ražošanas nozares eksporta darbība nevarētu būt bijusi būtiskā kaitējuma cēlonis.
(521)
Šo vispārējo situāciju atspoguļo izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksports nesaistītiem pircējiem trešās valstīs. Šis eksports attiecīgajā periodā samazinājās par 14 %, tomēr arī eksporta cena par vienu vienību nepārtraukti (atkarībā no gada vidēji par 2-14 %) ir bijusi augstāka nekā cena Savienībā.
6.3.3. SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJU IMPORTS NO ĶTR
(522)
Izmeklēšanā un pēc galīgo konstatējumu izpaušanas tika apgalvots, ka sūdzības iesniedzēji (ar savu saistīto uzņēmumu starpniecību) bija iesaistīti attiecīgā ražojuma importēšanā no ĶTR un ka minētais imports bijis 20-40 % no ĶTR izcelsmes importa kopapjoma. Tomēr netika iesniegti pierādījumi, kas apstiprinātu šo apgalvojumu. Pēc šo apgalvojumu pārbaudīšanas un izlasē iekļauto Savienības ražotāju sniegto pārbaudīto datu izvērtēšanas tika konstatēts, ka Savienības ražotāji IP laikā bija importējuši tikai apmēram 10 000 tonnu, kas kopumā atbilst sūdzībā ietvertajiem datiem. Tika konstatēts, ka līdzīgu apjomu, kas netika izpausts saskaņā ar pamatregulas 29. pantu, ir importējuši ar izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem saistīti uzņēmumi. Minētie importa apjomi kopā veido tikai apmēram 2-3 % no ĶTR izcelsmes importa kopapjoma. Tādējādi nevar secināt, ka sūdzības iesniedzēji bija importējuši no ĶTR tādus daudzumus un tādā veidā, ka tas liktu apšaubīt sūdzības iesniedzēju kā Savienības ražotāju statusu saskaņā ar pamatregulas 9. panta 1. punkta a) apakšpunktu vai būtu radījis kaitējumu pašiem sūdzības iesniedzējiem. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
6.3.4. IZMANTOŠANA UN PĀRDOŠANA SAVĀM VAJADZĪBĀM
(523)
Dažas ieinteresētās personas ir apgalvojušas, ka kaitējums Savienības ražošanas nozarei nodarīts, jo tā tieši vai ar grupās iekļauto saistīto uzņēmumu starpniecību iesaistījusies būvmateriālu ražošanas pakārtotajās darbībās (piemēram, daudzslāņu paneļu, trapecveida slokšņu u. c. produktu ražošanā). Konkrētāk, tika apgalvots, ka Savienības ražošana nozare nodrošinājusi saviem pakārtotajiem uzņēmumiem pieejamu OTI par zemākām cenām nekā nesaistītiem uzņēmumiem, tādējādi grupā tos "subsidējot" un dodot tiem iespēju piedāvāt cenas, kas ir zemākas par to konkurentu cenām pakārtotajā segmentā.
(524)
Kā pierādīts iepriekš, savām vajadzībām izmantotā un pārdotā ražojuma vidējā vērtība par tonnu IP laikā bija tikai par 3 % zemāka nekā pārdošanas cena nesaistītiem pircējiem. Turklāt izmeklēšanā apstiprinājās, ka ir ļoti iespējams, ka izmantošanu un pārdošanu savām vajadzībām netieši ietekmēja subsidētā importa radītā negodīgā konkurence. Ja pakārtotajiem uzņēmumiem patiešām būtu bijušas priekšrocības, kā tiek apgalvots, tas būtu bijis konstatējams, salīdzinot savām vajadzībām paredzētās pārdošanas cenas ar nesaistītiem pircējiem pārdotā ražojuma cenām. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
(525)
Pēc galīgo konstatējumu izpaušanas CISA atkārtoti apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare darīja pieejamu OTI saviem saistītajiem pakārtotajiem uzņēmumiem par "subsidētu" cenu, tādējādi piedāvājot cenas, kas ir zemākas par to konkurentu cenām pakārtotajā segmentā. Tomēr pierādījumi netika sniegti, kas varētu mainīt Komisijas 524. apsvēruma secinājumu, t. i., ka cenu atšķirība starp saistītiem un nesaistītiem pārdevumiem bija neliela (2 %) un ka tas nebija pašrocīgi radīts kaitējums.
(526)
CISA arī apšaubīja datus par OTI ražošanas izmaksām un šajā sakarā OTI cenas saistītajām personām. Ņemot vērā karsti cinkotu ruļļu, kas ir OTI ražošanas izejviela, pārdošanas cenu, tika apgalvots, ka OTI ražošanas izmaksas izmeklēšanas periodā nevarēja pārsniegt 900 EUR/t.
(527)
Pirmkārt, nebija skaidrs, kādā mērā visas izmaksas, piemēram, vispārējās un administratīvās izmaksas un finansējuma izmaksas, tika iekļautas kopējās izmaksās, uz kurām norādīja CISA. Otrkārt, Komisija pārbaudīja OTI ražošanas izmaksas visos atlasītajos Savienības ražotājos, pārliecinoties, ka kopējās ražošanas izmaksas ietvēra izejvielas, apstrādi, pārklāšanu, vispārējās un administratīvās izmaksas un finansējuma izmaksas utt.
(528)
Tad CISA apgalvoja, ka OTI tiek pārdoti saistītām personām ar zaudējumiem, un tas esot Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma iemesls. Šis iebildums ir balstīts uz kopējām ražošanas izmaksu (978 EUR/t) salīdzinājumu ar pārdevumu vidējo cenu saistītām personām (965 EUR/t).
(529)
Lai gan vienkāršs matemātisks salīdzinājums vedina domāt, ka saistītie pārdevumi notikuši ar zaudējumiem, tas balstās uz pieņēmuma, ka Savienības ražošanas nozares pārdevumi saistītām personām noritētu ar tāda paša līmeņa vispārējām un administratīvām izmaksām un citām kopējām izmaksām kā pārdevumi nesaistītiem patērētājiem. Kā minēts 493. apsvērumā, pārdevumus saistītām personām veica uz "pieskaitītu izmaksu" pamata, tādējādi Savienības ražošanas nozare nosedza izmaksas, veicot šos pārdevumus.
6.3.5. EKONOMIKAS KRĪZE
(530)
Ekonomikas krīze un tās ietekme uz būvniecību vismaz daļēji izskaidro pieprasījuma samazināšanos un cenu spiedienu attiecīgajā periodā. Kā minēts iepriekš, patēriņš 2009. gadā samazinājās par 25 %. Tomēr no 2010. gada tirgus sāka atgūties, un laikposmā no 2009. gada līdz IP beigām patēriņš palielinājās par 24 %.
(531)
Tomēr kaitējuma un cēloņsakarības analīzē tirgus stāvoklis 2009. gadā ir raksturots atsevišķi no tā stāvokļa laikposmā no 2009. gada līdz IP, kad notika atgūšanās. Kaitējuma un cēloņsakarības analīze ir skaidri apliecinājusi, ka imports no ĶTR bija vislielākais ieguvējs no patēriņa atjaunošanās un ka tā cenas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, tādējādi vienlīdzīgās iespējas visiem tirgus dalībniekiem atgūties no krīzes pārvēršot nemitīgā cīņā par izdzīvošanu.
(532)
Pēc piezīmju sniegšanas termiņa beigām par galīgajiem konstatējumiem viena ieinteresētā persona norādīja uz paziņoto ražotnes slēgšanu Beļģijā un to, ka force majeure apstākļi sarežģīja ražošanas un transportēšanas darbības citās ražotnēs Beļģijā. Šī ieinteresētā persona apgalvoja, ka minētais apstāklis liecina par OTI piegādes drošības trūkumu Savienībā un ka tas ir iemesls ļaut importētajiem un lietotājiem brīvi izvēlēties OTI piegādātājus Savienībā un Ķīnā.
(533)
Šie argumenti ir noraidīti. Ņemot vērā to, ka jaudas izmantojums Savienībā ir zemā līmenī, jautājums nav saistīts ar piegādes problēmu, jo Savienības ražošanas nozarei ir pienācīga pieejamā jauda. Jebkura gadījumā ražotnē, kas tiek slēgta Beļģijā, netika ražots OTI. Protams, piegādes drošības jautājums ir svarīgs, bet ierosinātie maksājumi šajā gadījumā nav noteikti tā, lai izbeigtu OTI piegādes no Ķīnas, bet vien novērstu piegādes par dempinga cenām Savienības tirgū.
6.3.6. STRUKTURĀLAIS JAUDAS PĀRPALIKUMS
(534)
Dažas ieinteresētās personas ir apgalvojušas, ka Savienības ražošanas nozarei (kas galvenokārt ir vertikāli integrēti tērauda ražotāji) nodarītā kaitējuma iemesls ir nevis imports no ĶTR, bet gan Savienības tērauda rūpniecības strukturālās problēmas, piemēram, jaudas pārpalikums. Tika arī iebilsts, ka jaudas pārpalikumu bija izraisījusi pirms attiecīgā perioda notikusī tērauda rūpniecības konsolidācija un ka viss nodarītais kaitējums izriet no tā, ka nozarē ir pārāk daudz ražotņu.
(535)
OTI ražošana patiešām ir kapitālietilpīga nozare ar salīdzinoši augstām nemainīgajām izmaksām. Tomēr tērauda rūpniecības konsolidācija, kas notika pirms attiecīgā perioda, neizraisīja jaudas pārpalikumu. Pēc tam, kad 2009. gadā šīs nozares ražošanas jauda nedaudz palielinājās, 2010. gadā un IP laikā tā atkal nedaudz samazinājās. Ražošanas jauda IP laikā bija mazāka par Savienības kopējo patēriņu, un, ja pieprasījums IP laikā būtu atgriezies 2008. gada līmenī un Savienības ražošanas nozare būtu varējusi izmantot šāda palielinātā pieprasījuma radītās priekšrocības, jaudas izmantojums būtu bijis aptuveni 74 %.
(536)
Jaudas pārpalikuma negatīvo ietekmi tikai minimāli var saistīt ar OTI ražotājiem Savienībā. Pirmkārt, izmeklēšanā tika pierādīts, ka Savienības ražošanas nozare acīmredzami ir veikusi pasākumus, lai saglabātu efektivitāti, jo ražīgums visā nozarē palielinājās par 6 %. Otrkārt, pastāvīgi ieguldījumi ražošanas līnijās un to elastīga izmantošana citu izstrādājumu ražošanai palīdzēja gūt apjomradītus ietaupījumus un samazināja nemainīgās izmaksas. Tādējādi izlasē iekļauto uzņēmumu jaudas izmantojums attiecīgajā periodā samazinājās par 18 %, bet ražošanas vidējās izmaksas (ieskaitot izejvielu izmaksas) pieauga tikai par 6 %. Tātad nevar secināt, ka jaudas pārpalikums pārtrauktu cēloņsakarību. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
6.4. SECINĀJUMS PAR CĒLOŅSAKARĪBU
(537)
Ir pierādīts, ka attiecīgajā periodā, jo īpaši no 2009. gada līdz IP, ievērojami palielinājās ĶTR izcelsmes subsidētā importa apjoms un tā tirgus daļa. Turklāt tika konstatēts, ka jo īpaši IP laikā šā importa cenas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām Savienības tirgū.
(538)
ĶTR izcelsmes subsidētā importa par zemām cenām apjoma un tirgus daļas pieaugums notika vienlaicīgi ar Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa negatīvo attīstību. Situācija vēl vairāk pasliktinājās IP laikā, kad Savienības ražošanas nozare nespēja atgūt zaudēto tirgus daļu un rentabilitāti, kaut arī patēriņš atsāka palielināties. Citi finansiālie rādītāji, piemēram, ienākumi no ieguldījumiem, saglabājās nemainīgi 2010. gada līmenī, un nodarbinātība sasniedza viszemāko līmeni.
(539)
Pārbaudot pārējos zināmos faktorus, kas būtu varējuši izraisīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tika konstatēts, ka tie nav tādi, lai pārtrauktu konstatēto cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(540)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli ir pienācīgi noteikta un nošķirta no kaitējumu radošās ietekmes, ko izraisīja subsidētais imports, tika secināts, ka subsidētais imports no ĶTR ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 8. panta 6. punkta nozīmē.
7. SAVIENĪBAS INTERESES
7.1. IEVADPIEZĪMES
(541)
Saskaņā ar pamatregulas 31. pantu iestādes pārbaudīja, vai neatkarīgi no iepriekš izklāstītajiem konstatējumiem ir pārliecinoši iemesli, kas liktu secināt, ka kompensācijas pasākumu pieņemšana nav Savienības interesēs. Analizējot Savienības intereses, tika ņemtas vērā visas dažādās iesaistītās intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, attiecīgā ražojuma importētāju un lietotāju intereses.
7.2. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES INTERESES
(542)
Savienības ražošanas nozarē kopumā ir 22 zināmi ražotāji, kuru saražotais apjoms veido visu OTI produkciju Savienībā. Ražotāji ir izvietoti dažādās Savienības dalībvalstīs un saistībā ar līdzīgo ražojumu tieši nodarbina vairāk nekā 5 400 cilvēku.
(543)
Neviens no ražotājiem neiebilda pret izmeklēšanas sākšanu. Kā liecina iepriekš analizētie makroekonomiskie rādītāji, situācija Savienības ražošanas nozarē kopumā pasliktinājās, un to negatīvi ietekmēja subsidētais imports.
(544)
Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, ko radījis subsidētais imports no ĶTR. Visi kaitējuma rādītāji attiecīgajā periodā attīstījās negatīvi. Īpaši pasliktinājās ar Savienības ražotāju finanšu darbību saistītie kaitējuma rādītāji, piemēram, rentabilitāte un ienākumi no ieguldījumiem. Ja pasākumi netiks veikti, ir ļoti iespējama Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa turpmāka pasliktināšanās.
(545)
Paredzams, ka kompensācijas maksājumu noteikšana atjaunos godīgas tirdzniecības apstākļus Savienības tirgū un ļaus Savienības ražošanas nozarei pielāgot OTI cenas atbilstīgi dažādo sastāvdaļu izmaksām un tirgus apstākļiem. Paredzams arī, ka kompensācijas pasākumu noteikšana ļaus Savienības ražošanas nozarei vismaz daļēji atgūt attiecīgajā periodā zaudēto tirgus daļu un labvēlīgi ietekmēs tās rentabilitāti un vispārējo finansiālo stāvokli.
(546)
Ja pasākumi netiktu noteikti, būtu sagaidāma turpmāka tirgus daļas zaudēšana un Savienības ražošanas nozares rentabilitātes pasliktināšanās. Šāds stāvoklis nevarētu turpināties vidējā termiņā un ilgtermiņā. Turklāt ir iespējams, ka atsevišķiem ražotājiem vajadzētu slēgt savas ražotnes, jo attiecīgajā periodā tie ir darbojušies ar ievērojamiem zaudējumiem. Ņemot vērā radušos zaudējumus un lielos ieguldījumus ražošanā attiecīgā perioda sākumā, paredzams, ka tad, ja pasākumi netiks noteikti, vairums Savienības ražotāju nespēs atpelnīt savus ieguldījumus.
(547)
Tāpēc tiek secināts, ka kompensācijas maksājumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
7.3. LIETOTĀJU UN IMPORTĒTĀJU INTERESES
(548)
Kā minēts 14. apsvērumā, pieteicās pieci importētāji, bet tikai divi atbildēja uz anketas jautājumiem. No 100 lietotājiem, kas uzskaitīti sūdzībā, 19 pieteicās un bija ieinteresēti piedalīties procedūrā. Vēlāk 10 uzņēmumi iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem.
(549)
Aktīvākie lietotāji un importētāji ir iesnieguši kopīgus rakstiskus apsvērumus, un izmeklēšanas gaitā vairākkārt tika veikta uzklausīšana. To galvenie argumenti saistībā ar pasākumu noteikšanu ir analizēti turpmāk.
(550)
Pēc galīgo konstatējumu izpaušanas no importētājiem un ieinteresētajām personām tika saņemtas piezīmes. Tomēr netika sniegti jauni aspekti, kas atšķirtos turpmāk iztirzātajiem.
7.3.1. KONKURENCE SAVIENĪBAS TIRGŪ
(551)
Lietotāji un importētāji apgalvoja, ka OTI tirgus Savienībā nav pietiekami konkurētspējīgs un ka imports no ĶTR bija vajadzīgs, lai uzlabotu tirgus pozīcijas tiem uzņēmumiem, kas importē un izmanto OTI. Tie arī izteica pieņēmumu, ka Savienības ražošanas nozare ir iesaistīta oligopolos pasākumos, lai kontrolētu tirgu. Savienības ražotāji konkurēja vienos un tajos pašos tirgos un bieži vien pārdeva izstrādājumus vieniem un tiem pašiem pircējiem vai arī cits cita būvuzņēmumiem. Tā kā netika sniegti citi pierādījumi kā vien atsevišķas sūdzības par grūtībām sarunās par cenām, un tā kā papildus piecām sūdzību iesniegušo Savienības ražotāju grupām Savienības tirgū darbojas vēl 11 citi OTI ražotāji, no kuriem daži ir ļoti lieli, un tā kā ir vēl citi importa avoti, šie apgalvojumi tika noraidīti.
7.3.2. NEPIETIEKAMAS PIEGĀDES
(552)
Lietotāji un importētāji arī apgalvoja, ka pasākumu noteikšana Ķīnas izcelsmes importam radītu OTI deficītu Savienības tirgū. Tomēr, ņemot vērā dažādos iepriekš aprakstītos piegādes avotus, kā arī Savienības ražošanas nozares brīvo ražošanas jaudu, tiek uzskatīts, ka šāds deficīts nevarētu rasties. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
7.3.3. SECINĀJUMS PAR LIETOTĀJU UN IMPORTĒTĀJU INTERESĒM
(553)
Desmit lietotāju, kas sadarbojās, importa apjoms bija 7 % no ĶTR izcelsmes importa kopapjoma IP laikā. Izmeklēšanā tika pierādīts, ka visi lietotāji izmanto dažādus piegādes avotus. Kopumā iepirkumi no ĶTR veidoja apmēram 15 % no OTI iepirkuma kopapjoma, turklāt tika konstatēts, ka vislielākie iepirkumi (73 %) ir veikti no Savienības ražotājiem un 12 % ir importēti no citām trešām valstīm. Tā kā attiecīgais ražojums ir diezgan standartveidīgs, klientu piesaistīšanai nav tik lielas nozīmes, jo gan lietotāji, gan importētāji var viegli mainīt piegādes avotus, kamēr vien tiek saglabāta ražojuma kvalitāte.
(554)
Izmeklēšanā tika pierādīts, ka visi lietotāji, kas sadarbojās, izņemot vienu, rentabli darbojās nozarē, kurā tiek izmantots attiecīgais ražojums, un ka to rentabilitāte IP laikā atkarībā no uzņēmuma bija no 1 % līdz 13 %. Minēto uzņēmumu rentabilitāte nebija būtiski atkarīga no attiecīgā ražojuma importa no ĶTR.
(555)
Pamatojoties uz lietotāju sniegtajām atbildēm uz anketas jautājumiem, tika aplēsta ierosināto pasākumu iespējamā ietekme. Tādējādi, pat pieņemot maz iespējamo visnelabvēlīgāko scenāriju attiecībā uz lietotājiem, kas sadarbojās, proti, ka cenu palielinājumu nevarētu kompensēt un ka tie būtu spiesti importēt no ĶTR tādos pašos apjomos kā IP laikā, noteiktā maksājuma apjoms par 1-5 % palielinātu to ražošanas izmaksas, par 1-2,8 procentu punktiem samazinātu rentabilitāti lielākajai daļai importa un par apmēram 4 procentu punktiem samazinātu rentabilitāti importam, kam piemēro atlikušo maksājumu. Tomēr visticamākais scenārijs ir tāds, ka ietekme būs ievērojami mazāka par šo. Imports no ĶTR veido diezgan mazu daļu no lietotāju uzņēmējdarbības apjoma, tāpēc ir paredzams, ka kompensācijas pasākumu izraisītais izmaksu palielinājums būs salīdzinoši viegli kompensējams. Turklāt, ņemot vērā, ka daudzajiem Savienības ražotājiem ir pieejami arī ievērojami alternatīvi importa avoti, uz kuriem neattiecas pasākumi, piemēram, Indija un Dienvidkoreja, ir sagaidāms, ka pēc pasākumu noteikšanas cenas tirgū atspoguļos arī šos faktorus.
(556)
Abu importētāju, kas sadarbojās, importa apjoms bija 6 % no ĶTR izcelsmes importa kopapjoma IP laikā; precīzs importa apjoms saskaņā ar pamatregulas 29. pantu netiek izpausts. Arī importētāji tāpat kā lietotāji papildus ĶTR izmantoja vēl citus piegādes avotus. Turklāt tika konstatēts, ka tad, ja importētāji saglabātu to importēšanas veidu, kādu viņi izmantoja IP laikā, iespējams, ka pasākumi vairāk ietekmētu importētāju, nevis lietotāju rentabilitāti. Tomēr praksē importētāji kā tirgotāji ir vēl elastīgāki nekā lietotāji, un viņi droši vien pirmie meklētu alternatīvus piegādes avotus.
(557)
Ieguvums, ko lietotāji un importētāji gūst no Ķīnas izcelsmes importa, daļēji ir iespējams Ķīnas eksportētāju praktizētās negodīgās cenu diskriminācijas dēļ, nevis dabīgas konkurences priekšrocību dēļ. Tādējādi, atjaunojot vienlīdzīgus konkurences apstākļus Savienības tirgū un novēršot tirdzniecības izkropļojumu, ko radījis subsidētais imports, OTI tirgū varēs faktiski atjaunoties veselīga, dinamiska, uz tirgus ekonomiku vērsta cenu attīstība, neradot nelabvēlīgus apstākļus citiem tirgus dalībniekiem (lietotājiem, ražotājiem, tiešajiem patērētājiem), kas nespēj gūt tūlītēju labumu no subsidētā importa.
7.4. SECINĀJUMS PAR SAVIENĪBAS INTERESĒM
(558)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu, lai attiecībā uz ĶTR izcelsmes attiecīgā ražojuma importu nenoteiktu pasākumus.
8. GALĪGIE KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
8.1. KAITĒJUMA NOVĒRŠANAS LĪMENIS
(559)
Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka kompensācijas pasākumi, lai novērstu turpmāku subsidētā importa kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(560)
Nosakot šo pasākumu līmeni, tika ņemtas vērā konstatētās subsīdiju normas un maksājuma apjoms, kas nepieciešams Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma novēršanai.
(561)
Aprēķinot maksājuma summu, kas vajadzīga kaitējošās subsidēšanas ietekmes novēršanai, tika uzskatīts, ka pasākumiem jābūt tādiem, kas ļauj Savienības ražošanas nozarei segt tās ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas, kādu šāda veida ražošanas nozare varētu pamatoti gūt šajā nozarē no līdzīgā ražojuma pārdošanas Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nebūtu subsidētā importa. Uzskata, ka peļņa, ko būtu bijis iespējams sasniegt, ja nebūtu subsidētā importa, būtu jānosaka, pamatojoties uz 2008. gadu, kad Ķīnas izcelsmes importa klātbūtne Savienības tirgū nebija tik liela. Tāpēc uzskata, ka peļņas normu 6,7 % apmērā no apgrozījuma varētu uzskatīt par atbilstošu minimumu, ko Savienības ražošanas nozare, domājams, būtu varējusi sasniegt, ja nebūtu kaitējošās subsidēšanas.
(562)
Tādējādi tika aprēķināta Savienības ražošanas nozares līdzīgā ražojuma cena, kas nerada kaitējumu. Minētā cena tika iegūta, ražošanas izmaksām pieskaitot iepriekšminēto peļņas normu 6,7 % apmērā.
(563)
Tad tika noteikts vajadzīgais cenu palielinājums, vidējo svērto importa cenu, kas noteikta ĶTR ražotājiem-eksportētājiem, kuri sadarbojās, un kas koriģēta, ņemot vērā importa izmaksas un muitas nodokļus, salīdzinot ar Savienības ražošanas nozares cenu, kas nerada kaitējumu un noteikta Savienības tirgū IP laikā. Starpību, kas tika iegūta šajā salīdzinājumā, pēc tam izteica kā procentuālo daļu no salīdzināto izstrādājumu veidu vidējās CIF importa vērtības.
(564)
Pēc galīgo konstatējumu izpaušanas ieinteresētās personas apstrīdēja Savienības ražošanas nozares mērķa peļņas rādītāja (6,7 %) izmantošanu un 2008. gada aprakstu kā reprezentatīvā gada aprakstu saistībā ar rentabilitāti. Tomēr ieinteresēto personu arguments, ka Savienības ražošanas nozares 2008. gadā gūto peļņu ietekmēja finanšu krīze, kādēļ 2008. gads bija izņēmuma gads, šķiet, vairāk norāda uz to, ka 2008. gadā gūtā peļņa bija zemāka par to, uz kādu ražošanas nozare varētu cerēt parastā gadā. Šis arguments ir noraidīts, jo nav pierādījumu par to, kādu peļņu būtu guvusi Savienības ražošanas nozare, ja nebūtu iestājusies finanšu krīze.
(565)
Ieinteresētās personas norādīja arī uz to, ka importa apjoms no ĶTR bija viszemākais 2009. gadā nevis 2008. gadā. Tā kā Savienības ražošanas nozare 2009. gadā neguva peļņu, nav iespējams izmantot 2009. gada datus, lai noteiktu Savienības ražošanas nozares mērķa peļņu.
(566)
CISA arī apgalvoja, ka 2008. gada peļņu no pārdevumiem nesaistītiem pircējiem nevar izmantot kā mērķa peļņu, jo minētajā gadā ir novērota vislielākā cenu atšķirība starp saistītiem un nesaistītiem pārdevumiem. Šis arguments ir noraidīts, jo šī cenu starpība nav būtiska, lai aprēķinātu peļņu no pārdevumiem nesaistītiem klientiem.
(567)
Tad CISA ierosināja izmantot mērķa peļņu OTI pārdevumiem nesaistītām personām Savienībā, pamatojoties uz starptautiskā koncerna ArcelorMittal vidējo kopējo peļņu 2010. un 2011. gadā. Tomēr tas tika noraidīts kā uzticams aprēķināšanas pamats peļņai no OTI pārdevumiem Savienībā, ja importam par dempinga cenām nebūtu pieejams jo pasaules mēroga ArcelorMittal grupas peļņa kopā viennozīmīgi nebūtu reprezentatīva saistībā ar peļņu no OTI pārdevumiem Savienībā.
(568)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja Komisijas metodiku mērķa cenu samazinājuma starpības aprēķināšanai. Tomēr šī problēma bija saistīta ar kļūdainu pieņēmumu, ka Komisijai aprēķinājusi mērķa cenu samazinājuma starpību, atskaitot Savienības ražošanas nozares vidējo peļņu IP (2,6 %) no tirgus cenas, lai iegūtu "bezpeļņas/bezzaudējumu robežvērtību" (tas ir, cenu, kas nodrošinātu nulles peļņu) un tad pieskaitot mērķa peļņu šai "bezpeļņas/bezzaudējumu robežvērtībai".
(569)
Komisija aprēķināja mērķa cenu samazinājuma starpību, pieskaitot mērķa peļņu katra ražojuma veida ražošanas izmaksām. Ieinteresētās personas ierosinātā metodika ir kļūdaina, jo vidējā peļņa (2,6 %) netiek automātiski panākta katra ražojuma veida katrā pārdošanas darījumā visos uzņēmumos, par kuriem izmantoti dati.
(570)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja arī Komisijas kaitējuma aprēķinus. Ņemot vērā to, ka minētā persona nevar piekļūt pilnīgiem datiem, ko izmantoja Komisija, lai aprēķinātu kaitējuma starpību, tā mēģināja veikt aprēķinus patstāvīgi, pamatojoties uz savu izpratni par cenu atšķirību tirgū starp alumīniju ar cinka pārklājumu un substrātu ar cinka pārklājumu, kas saskaņā ar šīs ieinteresētās personas aprēķiniem bija 50 USD/t. Šis "pārrēķins" balstās uz nepilnīgiem datiem un tā rezultāts ir mazāka kaitējuma starpība par Komisijas aprēķīnāto un izpausto.
(571)
Tās argumenti tika noraidīti, jo, veicot pilnīgu datu analīzi, ko ieguva no abiem ražotājiem-eksportētājiem un Savienības ražošanas nozares, iespējamā cenu atšķirība netika konstatēta. Attiecīgi jāuzsver, ka ieinteresētās personas izmantotie dati bija nepilnīgi, tādēļ uz tiem nevarēja paļauties, lai atkārtotu Komisijas veiktos kaitējuma aprēķinus.
8.2. GALĪGIE PASĀKUMI
(572)
Ņemot vērā izdarītos secinājumus par subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm un saskaņā ar pamatregulas 15. pantu, ĶTR izcelsmes OTI importam būtu jānosaka galīgais kompensācijas maksājums, kas ir vienāds ar viszemāko konstatēto subsīdijas normu vai kaitējuma apmēru saskaņā ar mazākā nodokļa noteikumu. Šajā gadījumā maksājuma likme būtu attiecīgi jānosaka konstatēto subsīdijas normu līmenī. Pamatojoties uz iepriekš minēto, noteiktās likmes maksājumiem, kas tiks piemēroti, ir šādas.
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas norma (%)
Kaitējuma apmērs (%)
Kompensācijas maksājums (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
26,8
43,0
26,8
Atlikušais maksājums
44,7
58,3
44,7
(573)
Šajā regulā norādītās atsevišķiem uzņēmumiem piemērojamās kompensācijas maksājumu likmes tika noteiktas, pamatojoties uz pašreizējās izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājumu likmes (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, kas piemērojams "visiem pārējiem uzņēmumiem") ir piemērojamas vienīgi to izstrādājumu importam, kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī un kurus ir ražojuši minētie uzņēmumi un tādējādi konkrētās minētās juridiskās personas. Minētās likmes nevar piemērot importētajiem ražojumiem, ko ražojis cits uzņēmums, kura nosaukums un adrese nav norādīta 1. pantā, tostarp struktūras, kas saistītas ar norādītajiem uzņēmumiem, un uz tiem attiecina "visiem pārējiem uzņēmumiem" piemērojamo maksājuma likmi.
(574)
Visi pieprasījumi par individuālas uzņēmumam noteiktas kompensācijas maksājuma likmes piemērošanu (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības struktūru izveidošanas) nekavējoties jāadresē Komisijai (104), norādot visu būtisko informāciju, jo īpaši par visām pārmaiņām uzņēmuma darbībā saistībā ar ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai šīm izmaiņām ražošanas vai tirdzniecības struktūrās. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro individuālās maksājuma likmes.
(575)
Lai nodrošinātu kompensācijas maksājuma pienācīgu piemērošanu, atlikušais maksājums jāpiemēro ne vien ražotājiem-eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kas izstrādājumu IP laikā neeksportēja uz Savienību,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts galīgs kompensācijas maksājums šādu konkrētu ar organisku pārklājumu pārklāta tērauda izstrādājumu importam: neleģēta un leģēta tērauda (izņemot nerūsējošā tērauda) plakanie velmējumi, kas ir krāsoti, lakoti vai pārklāti ar plastmasu vismaz no vienas puses, izņemot tā dēvētos daudzslāņu paneļus, ko izmanto būvniecībā un kas sastāv no divām ārējām metāla sloksnēm ar izolācijas materiāla stabilizējošo vidējo slāni, kurš iestiprināts starp tām, un izņemot izstrādājumus ar cinka putekļu galīgo pārklājumu (krāsa ar augstu cinka koncentrāciju, kurā cinka ir ne mazāk kā 70 % no masas) un izstrādājumus ar metālisku hroma vai alvas pārklājumu, kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (TARIC kodi 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 un 7226997091) un kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā.
2. Piemērojamā galīgā kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro neto cenai par 1. punktā minētajiem ražojumiem, kurus ražo turpmāk uzskaitītie uzņēmumi, ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šāda.
Uzņēmums
Maksājums (%)
TARIC papildu kods
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co.,.Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Visi pārējie uzņēmumi
44,7
B999
3. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 11. martā