РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2013 година
за определяне на годишните разпределени количества емисии за държавите членки за периода от 2013 до 2020 г. съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1708)
(2013/162/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (1), и по-специално член 3, параграф 2, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Емисиите на парников газ от инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2), получени от регистъра на ЕС, решенията на Комисията, националните разпределителни планове и официалната кореспонденция между Комисията и съответните държави членки, представляват проверени данни за емисиите по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(2)
Общите емисии на парников газ от газове и дейности, както са определени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, подадени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (3), за 2012 г., както са установени след първоначалния преглед от 2012 г., проведен от Комисията съгласно насоките за техническия преглед през 2012 г. на инвентаризациите на емисиите на парников газ (4), представляват преразгледани данни за емисиите на парников газ за 2005 г., 2008 г., 2009 г. и 2010 г. по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(3)
С цел да се осигури съгласуваност между определянето на годишните разпределени количества емисии и докладваните емисии на парников газ за всяка година, годишните разпределени количества емисии за държавите членки следва да бъдат изчислени, като се приложат и стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17. Годишното разпределено количество емисии, както е изчислено, следва да се прилага от първата година, за която докладването на инвентаризациите на парников газ, използващи тези нови стойности на потенциала за глобално затопляне, стане задължително съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО.
(4)
Данните, които понастоящем се докладват в националните инвентаризации на парников газ и националните регистри и регистъра на ЕС, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само много малка част от общото количество емисии на парников газ и събирането на допълнителна информация за тези емисии би създало несъразмерна административна тежест. Поради това количеството на емисиите на CO2 от категория на инвентаризация „1.A.3.A гражданско въздухоплаване“ следва да се счита за равно на нула за целите на определяне на годишните разпределени количества емисии.
(5)
Годишното разпределено количество емисии за всяка държава членка за 2020 г. следва да се изчисли, като се извади количеството проверени емисии на парников газ от инсталации, които са съществували през 2005 г., от преразгледаните емисии на парников газ за 2005 г., и резултатът се коригира с процента, посочен в приложение II към Решение № 406/2009/ЕО.
(6)
Количеството проверени емисии на парников газ от инсталации следва да се определи, както следва:
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2005 г.: количеството на емисиите от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г., коригирано с количеството на емисиите на парников газ от тези инсталации, които са били включени или изключени от схемата за търговия с емисии от 2008 до 2012 г. поради коригиран обхват, приложен от държавите членки, и количеството на емисиите на парников газ от инсталации, които са изключени временно за 2005 г., но не са изключени между 2008 г. и 2012 г. от схемата за търговия с емисии;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2007 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2007 г.;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2013 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г. (така, както са съобщени от съответната държава членка и преразгледани от Комисията).
(7)
Средното количество на емисиите на парников газ през 2009 г. на държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли, като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. в съответната държава членка от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(8)
Годишното разпределено количество емисии за държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО за периода 2013-2019 г. следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност средното количество на емисиите на парников газ на тази държава членка за 2009 г. и крайна стойност нейното годишно разпределено количество емисии за 2020 г.
(9)
Годишното разпределено количество емисии за 2013 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации в съответната държава членка, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(10)
Годишното разпределено количество емисии за периода 2014-2019 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност годишното разпределено количество емисии за тази държава членка за 2013 г. и крайна стойност нейното годишното разпределено количество емисии за 2020 г.
(11)
Проверените емисии на парников газ от инсталациите, които са включени едностранно в схемата за търговия с емисии в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО през периода 2008-2012 г., не трябва да се включват в средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г., тъй като това ще доведе до двойно отчитане на емисиите на парников газ при бъдещи корекции на годишните разпределени количества емисии съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
(12)
С оглед на присъединяването на Хърватия към Съюза нейното годишно разпределено количество емисии за всяка година в периода 2013-2020 г. следва да се определя, като се използва същата методика като за останалите държави членки. Тези стойности следва да станат приложими на датата на присъединяване на Хърватия.
(13)
Предвид приемането от Европейския съвет на Решение 2012/419/ЕС от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (5), считано от 2014 г., годишното разпределено количество емисии за Франция, считано от 2014 г. се изчислява, като се вземат предвид съответните преразгледани емисии на парников газ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Годишните разпределени количества емисии за всяка държава членка за всяка година от периода 2013-2020 г. са определени в приложение I и се прилагат с евентуалните корекции, публикувани съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Независимо от разпоредбите на член 1, когато акт, приет съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО, предвижда държавите членки да представят инвентаризации на емисиите на парников газ, определени чрез стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17 на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата, годишните разпределени количества емисии, определени в приложение II, се прилагат, считано от първата година, за която такова докладване на инвентаризациите на емисиите на парников газ е станало задължително.
Член 3
Годишните разпределени количества емисии за Хърватия, както са определени в приложение I, се прилагат от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване на Хърватия.
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2013 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2013. gada 26. marts)
par dalībvalstu ikgadējo emisiju sadales apjomu noteikšanu laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 406/2009/EK
(izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 1708)
(2013/162/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Lēmumu Nr. 406/2009/EK par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam (1) un jo īpaši tā 3. panta 2. punkta ceturto daļu,
tā kā:
(1)
Siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (2), un par kurām dati izriet no Savienības reģistra, Komisijas lēmumiem, emisiju kvotu valsts sadales plāniem un oficiālās sarakstes starp Komisiju un attiecīgajām dalībvalstīm, ir verificēti (pārbaudīti) emisiju dati Lēmuma Nr. 406/2009/EK 3. panta 2. punkta ceturtās daļas nozīmē.
(2)
Dati par kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām no gāzes un darbības (kā definēts Lēmuma Nr. 406/2009/EK 2. panta 1. punktā), kas iesniegti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā (3) 2012. gadā, kā noteikts pēc 2012. gada sākotnējās pārskatīšanas, ko Komisija veikusi saskaņā ar siltumnīcefekta gāzu emisiju pārskatu tehniskās pārskatīšanas pamatnostādnēm 2012. gadam (4), ir pārskatīti siltumnīcefekta gāzu emisiju dati par 2005., 2008., 2009. un 2010. gadu Lēmuma Nr. 406/2009/EK 3. panta 2. punkta ceturtās daļas nozīmē.
(3)
Lai nodrošinātu konsekvenci starp ikgadējo emisiju sadales apjomu noteikšanu un ikgadējām paziņotajām siltumnīcefekta gāzu emisijām, dalībvalstu ikgadējie emisiju sadales apjomi būtu jāaprēķina, arī piemērojot globālās sasilšanas potenciāla vērtības, kas minētas Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ceturtajā novērtējuma ziņojumā, kurš pieņemts ar Lēmumu 15/CP.17. Šādi aprēķinātu ikgadējo emisiju sadales apjomu būtu jāsāk piemērot no pirmā gada, attiecībā uz kuru ziņošana par siltumnīcefekta gāzu emisiju pārskatiem, izmantojot šīs jaunās globālās sasilšanas potenciāla vērtības, kļūst obligāta saskaņā ar Lēmuma Nr. 280/2004/EK 3. pantu.
(4)
Pašlaik valstu siltumnīcefekta gāzu uzskaitē un valstu un Savienības reģistros ziņotie dati nav pietiekami, lai dalībvalstu līmenī noteiktu civilās aviācijas CO2 emisijas valsts līmenī, uz kurām neattiecas Direktīva 2003/87/EK. CO2 emisijas no lidojumiem, uz kuriem neattiecas Direktīva 2003/87/EK, veido tikai ļoti nelielu daļu no kopējā siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoma, un papildu informācijas vākšana par šīm emisijām radītu nesamērīgu administratīvu slogu. Tāpēc CO2 emisiju daudzums uzskaites kategorijā “1.A.3.A civilā aviācija” būtu jāuzskata par vienādu ar nulli, lai varētu noteikt ikgadējos emisiju sadales apjomus.
(5)
Ikgadējie emisiju sadales apjomi dalībvalstij 2020. gadam būtu jāaprēķina, atskaitot 2005. gadā pastāvējušo iekārtu verificēto siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu no pārskatītā siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzuma 2005. gadam un koriģējot rezultātu, izmantojot Lēmuma Nr. 406/2009/EK II pielikumā norādīto procentuālo daudzumu.
(6)
Iekārtu verificēto siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoms būtu jānosaka šādi:
-
dalībvalstīm, kas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā piedalās no 2005. gada: emisiju daudzums no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, 2005. gadā, kas koriģēts, ņemot vērā siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu no tādām iekārtām, kuras no 2008. līdz 2012. gadam bija iekļautas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā vai izslēgtas no tās dalībvalstu piemērotās koriģētās darbības jomas dēļ, un siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu no iekārtām, kuras uz laiku tika izslēgtas no emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas 2005. gadā, taču netika izslēgtas no 2008. līdz 2012. gadam,
-
dalībvalstīm, kas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā piedalās no 2007. gada: siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzums no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, 2007. gadā,
-
dalībvalstīm, kas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā piedalās no 2013. gada: siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzums no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, 2005. gadā (kā paziņojusi attiecīgā dalībvalsts un pārskatījusi Komisija).
(7)
Vidējais siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzums dalībvalstij, kuras siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežojums saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK II pielikumu ir pozitīvs, 2009. gadā būtu jāaprēķina, atskaitot verificētu siltumnīcefekta gāzu emisiju vidējo daudzumu no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, 2008., 2009. un 2010. gadā attiecīgajā dalībvalstī no tās vidējā kopējā pārskatītā siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzuma 2008., 2009. un 2010. gadam.
(8)
Ikgadējie emisiju sadales apjomi dalībvalstij, kuras siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežojums saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK II pielikumu ir pozitīvs, 2013.-2019. gadam būtu jānosaka kā lineāra trajektorija, sākot ar minētās dalībvalsts vidējo siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzumu 2009. gadā un beidzot ar tās ikgadējo emisiju sadales apjomu 2020. gadam.
(9)
Ikgadējais emisiju sadales apjoms dalībvalstij, kuras siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežojums saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK II pielikumu ir negatīvs, 2013. gadam būtu jāaprēķina, atskaitot verificēto siltumnīcefekta gāzu emisiju vidējo daudzumu no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, 2008., 2009. un 2010. gadā attiecīgajā dalībvalstī no tās vidējā kopējā pārskatītā siltumnīcefekta gāzu emisiju daudzuma 2008., 2009. un 2010. gadam.
(10)
Ikgadējais emisiju sadales apjoms dalībvalstij, kuras siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežojums saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK II pielikumu ir negatīvs, 2014.- 2019. gadam būtu jānosaka kā lineāra trajektorija, sākot ar minētās dalībvalsts ikgadējo emisiju sadales apjomu 2013. gadam un beidzot ar tās ikgadējo emisiju sadales apjomu 2020. gadam.
(11)
Verificētās siltumnīcefekta gāzu emisijas no iekārtām, kas vienpusēji iekļautas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 24. pantu laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam, nebūtu jāņem vērā verificēto siltumnīcefekta gāzu emisiju vidējā daudzumā no iekārtām, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, 2008., 2009. un 2010. gadā, jo šādā veidā siltumnīcefekta gāzu emisijas tiktu saskaitītas divreiz ikgadējo emisiju sadales apjomu turpmāko korekciju laikā saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK 10. pantu.
(12)
Ņemot vērā Horvātijas pievienošanos Savienībai, tās ikgadējais emisiju sadales apjoms katram gadam no 2013. līdz 2020. gadam būtu jānosaka, izmantojot to pašu metodi kā citām dalībvalstīm. Šīs vērtības būtu jāsāk piemērot no Horvātijas pievienošanās dienas.
(13)
2012. gada 11. jūlijā Eiropadome pieņēma Lēmumu 2012/419/ES, ar ko groza statusu, kas Majotai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (5), sākot ar 2014. gadu, tāpēc ikgadējos emisiju sadales apjomus Francijai no 2014. gada aprēķina, ņemot vērā attiecīgās pārskatītās siltumnīcefekta gāzu emisijas.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Klimata pārmaiņu komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ikgadējie emisiju sadales apjomi katrai dalībvalstij par katru gadu laikposmā no 2013. līdz 2020. gadam ir noteikti I pielikumā, un tie ir piemērojami, ņemot vērā jebkuras korekcijas, ko publicē saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK 10. pantu.
2. pants
Neskarot 1. pantu, ja akts, kas pieņemts saskaņā ar Lēmuma Nr. 280/2004/EK 3. pantu, paredz, ka dalībvalstīm jāiesniedz siltumnīcefekta gāzu emisiju pārskati, kuros izmantotas globālās sasilšanas potenciāla vērtības, kas minētas Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ceturtajā novērtējuma ziņojumā, kurš pieņemts ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām līgumslēdzēju pušu konferences Lēmumu 15/CP.17, ikgadējos emisiju sadales apjomus, kas noteikti II pielikumā, piemēro, sākot no pirmā gada, attiecībā uz kuru šāda ziņošana par siltumnīcefekta gāzu emisiju pārskatiem kļūst obligāta.
3. pants
Ikgadējos emisiju sadales apjomus attiecībā uz Horvātiju, kā izklāstīts I pielikumā, piemēro no dienas, kad stājas spēkā Līgums par Horvātijas pievienošanos.
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2013. gada 26. martā