РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 180/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 февруари 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 13 март 2013 г. за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (1), и по-специално член 6, параграф 2, член 8, член 12, параграф 3, член 13, параграф 2, член 14, член 18, параграф 1, втора алинея, член 19, параграф 3, член 21, параграф 4, член 27, параграф 1 и член 29, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 228/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 228/2013 на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятственото функциониране на схемата в новата правна рамка, следва да бъдат приети правила чрез такива актове. Новите правила следва да заменят правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 793/2006 на Комисията (3). Посоченият регламент е отменен с Делегиран регламент (ЕС) No 179/2014 на Комисията (4).
(2)
За някои селскостопански продукти, които са освободени от вносни мита, вече се изисква лицензия за внос. С оглед опростяване на административните процедури лицензията за внос следва да се използва в подкрепа на режима за освобождаване на посочените продукти от вносни мита.
(3)
Следва също така да се приеме документ в подкрепа на режима за освобождаване от вносни мита на други селскостопански продукти, за които не се изисква лицензия за внос. За тази цел следва да се използва сертификат за освобождаване, изготвен въз основа на формуляра на лицензията за внос.
(4)
Следва да се установят правила за определяне на размера на помощта за доставка на продукти по силата на специфичния режим на снабдяване. Тези правила следва да вземат предвид допълнителните разходи за доставка до най-отдалечените региони, дължащи се на тяхната отдалеченост и островния им характер, които представляват тежест, която сериозно ги затруднява. С цел да се запази конкурентоспособността на продуктите от Съюза, тази помощ следва да вземе под внимание цените, които се прилагат при износа.
(5)
Схемата за помощ за продуктите, доставяни от територията на Съюза, следва да се управлява посредством сертификат, наричан „сертификат за помощ“, като се използва формулярът на лицензията за внос.
(6)
Управлението на специфичния режим на снабдяване изисква да бъдат въведени правила относно издаването на сертификата за помощ, които дерогират от обичайните правила, приложими към лицензиите за внос съгласно Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията (5).
(7)
Управлението на специфичния режим на снабдяване следва да позволява преследването на две цели. Първо, то следва да насърчава бързото издаване на лицензии и сертификати, по-специално като повече не се изисква предварително внасяне на гаранция във всички случаи, и бързото изплащане на помощта за доставките на продукти от територията на Съюза. Второ, то следва да гарантира контрола и мониторинга на операциите и да осигури на административните органи инструментите, които са им необходими, за да установят дали целите на схемата се постигат. Тези цели се състоят в това да се осигури редовна доставка на определени селскостопански продукти и да се компенсират последиците от географското положение на най-отдалечените региони, като се гарантира, че предимствата на схемата действително се прехвърлят към етапа, на който предназначените за крайните потребители продукти се пускат на пазара.
(8)
Правилата за администрирането на специфичния режим на снабдяване следва да гарантират, че в рамките на количествата, установени в прогнозните баланси за снабдяване, регистрираните оператори получават лицензия или сертификат за продуктите и количествата, включени в търговските сделки, които операторите осъществяват за собствена сметка, при представяне на документи, удостоверяващи, че операцията е реална и че заявлението за лицензия или сертификат е редовно.
(9)
Мониторингът на операциите в рамките на специфичния режим на снабдяване изисква, inter alia, срокът на валидност на лицензиите и сертификатите да съответства на изискванията на въздушния и морския транспорт, да се представи доказателство, че операцията по доставка, за която е издадена лицензията или сертификатът, е била извършена в кратък срок от време, и да бъде забранено прехвърлянето на правата и задълженията, предоставени на титуляря на съответната лицензия или сертификат.
(10)
Ползите, предоставени под формата на освобождаване от вносни мита и помощ за продуктите, доставени от територията на Съюза, трябва да се прехвърлят, така че да са отразени в производствените разходи и в цените, заплащани от крайните потребители. Следователно са необходими проверки, за да се гарантира, че ползите действително се прехвърлят.
(11)
Следва да бъдат установени правила относно разрешаването и мониторинга на износа в трети държави на продукти, обхванати от специфичния режим на снабдяване, и тяхното експедиране към останалата част от Съюза. По-специално е целесъобразно да се определят максималните количества преработени продукти, които могат да са обект на традиционен износ или пратки, както и количествата продукти и местоназначенията на износ за местно преработваните продукти, с оглед насърчаване на регионалната търговия.
(12)
С цел да се защитят потребителите и търговските интереси на операторите, продуктите, които не са с добро и задоволително пазарно качество по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията (6), следва да бъдат изключени от специфичния режим на снабдяване не по-късно от времето, когато за първи път се пускат на пазара, а когато това изискване не е спазено, следва да се предприемат подходящи мерки.
(13)
В контекста на действащите процедури за партньорство за най-отдалечените региони компетентните органи на държавите членки следва да определят подробните административни правила, които са необходими, за да се гарантират управлението и мониторингът на специфичния режим на снабдяване.
(14)
За да може да бъде направена оценка на изпълнението на режима, от компетентните органи на държавите членки следва да се изисква да докладват на Комисията през редовни интервали от време.
(15)
За всяка схема за помощ, насочена към местното производство, следва да се определят обхватът на заявленията за помощ и съпътстващите ги документи, с оглед оценката на тяхната основателност.
(16)
Заявленията за помощ, съдържащи очевидни грешки, следва да могат да бъдат поправяни по всяко време.
(17)
Крайните срокове за подаване и внасяне на изменения в заявленията за помощ трябва да се спазват, за да могат националните органи да планират и впоследствие да извършват ефективни проверки за достоверността на заявленията за помощ за местно производство. Следователно следва да бъдат определени срокове, след изтичането на които да не могат да се приемат заявления. Освен това следва да се прилага намаление, за да се стимулират заявителите на помощта да спазват сроковете.
(18)
Заявителите следва да могат по всяко време да оттеглят заявленията си за помощ за местно производство или части от тях, при условие че компетентният орган все още не е информирал заявителя за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ, или не е обявил проверка на място, която да установи грешки в частта, свързана с оттеглянето.
(19)
Спазването на правилата за схемите за помощ, управлявани съгласно интегрираната система за администриране и контрол, следва да бъде ефективно наблюдавано. За тази цел и за да се постигне хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, следва подробно да се определят критериите и техническите процедури за извършване на административни проверки и проверки на място. Когато е целесъобразно, държавите членки следва да се стремят да комбинират различните проверки по силата на настоящия регламент с проверките, предвидени съгласно други разпоредби на Съюза.
(20)
Следва да се определи минималният брой заявители на помощ, които да бъдат проверени на място по различните схеми за помощ.
(21)
Извадката за минималния процент проверки на място следва да се състави отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти на случаен принцип. Следва да бъдат определени основните фактори, които да се отчитат при анализа на риска.
(22)
Когато бъдат установени съществени нередности, процентният дял на проверките на място следва да се увеличи през текущата и следващите години, за да се постигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на съответните заявления за помощ.
(23)
За да са ефективни проверките на място, е важно инспекторите да са информирани за причините, поради които съответните заявители на помощ са били избрани за проверка на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(24)
За да могат националните органи и всеки компетентен орган на Съюза да проследяват извършените проверки на място, данните от проверките следва да се отбелязват в доклад от инспекцията. Заявителите на помощ или техните представители следва да имат възможност да подпишат доклада. Въпреки това, в случай на проверки чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да се разреши да предвидят това право само в случаите, когато при проверката се открият нередности. Освен това, независимо от вида на извършената проверка на място, заявителят на помощ следва да получи копие от доклада, ако са установени нередности.
(25)
За да бъдат ефективно защитени финансовите интереси на Съюза, следва да бъдат приети адекватни мерки за борба с нередностите и измамите.
(26)
Следва да бъдат определени намаления и изключвания, като се имат предвид принципът на пропорционалност и особените проблеми, възникващи в случай на непреодолима сила, извънредни обстоятелства и природни бедствия. Тези намаления и изключвания следва да се степенуват в зависимост от тежестта на допуснатата нередност и следва да достигат до пълно изключване от една или повече схеми за помощ за местно производство за определен период.
(27)
По принцип намаленията и изключванията следва да не се прилагат, когато заявителите на помощ са подали фактологично вярна информация или могат по друг начин да докажат, че нямат вина.
(28)
Заявител, който в даден момент уведоми компетентния национален орган за нередовности в заявленията за помощ, не следва да подлежи на намаления или изключвания, независимо от причината за нередовността, при условие че не е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място и при условие че органът вече не е информирал заявителя за нередност в заявлението. Същото важи и за неточни данни, съдържащи се в компютризираната база данни.
(29)
Когато спрямо един и същ заявител на помощ следва да се приложат различни намаления, те следва да се прилагат независимо едно от друго. Освен това намаленията и изключванията, предвидени в настоящия регламент, следва да се прилагат, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на съюзното или националното право.
(30)
Заявителите на помощ, които вследствие на непреодолима сила или извънредни обстоятелства не са в състояние да изпълнят задълженията, предвидени в правилника за прилагане на програмите, не следва да губят правото си на помощ. Следва да се уточни кои случаи по-точно могат да бъдат признати от компетентните органи за извънредни обстоятелства.
(31)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза при възстановяване на недължимо платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки.
(32)
Следва да се приемат подробните правила, които са необходими за прилагането на графичния символ, с цел да се осигури по-голямо познаване и потребление на преработени и непреработени качествени селскостопански продукти, специфични за най-отдалечените региони на Съюза.
(33)
За приемането на допълнителните административни изисквания, които са необходими за правилното функциониране на въведените механизми за проверки и мониторинг на използването на графичния символ и за гарантиране на спазването на тези задължения, следва да носят отговорност компетентните органи в съответните региони.
(34)
За целите на освобождаването от мита на тютюна, внасян на Канарските острови, е необходимо да се определи годишният период за изчисляване на максималното количество тютюневи продукти, посочено в член 29 от Регламент (ЕС) № 228/2013. В допълнение, за да се осигури максимална гъвкавост, следва да се даде разрешение общото количество необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, да може да се използва за внос на други продукти, на базата на коефициент за еквивалентност в зависимост от изискванията на местната промишленост.
(35)
Необходимо е да бъдат опростени процедурите за изменение на програмите, за да се осигури по-гъвкаво и по-плавно приспособяване на програмите към реалните условия, свързани с режима на снабдяване, и местните селскостопански производства. По тази причина е необходимо да се отложи с два месеца срокът за представяне на годишните изменения, така че да съответства на срока, определен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 за подаване на годишните отчети за изпълнението. Съществените изменения обаче трябва да се представят на Комисията своевременно, за да има възможност за задълбочена оценка и решение за одобрение преди датата на прилагане на въпросните изменения.
(36)
Държавите членки следва да представят на Комисията цялата информация, свързана с изпълнението на програмите и необходима за гарантиране на добрия им мониторинг във времето. Поради това е необходимо да се определят минимален набор от общи показатели за изпълнение, съдържанието и сроковете за периодичните съобщения и статистическите данни относно специфичния режим на снабдяване и мерките в подкрепа на местното производство, както и за годишните отчети за изпълнението. С цел да могат да се изпращат уведомления с по-надеждни данни относно заявленията за помощ, свързани с подкрепа на местното производство, срокът за тези уведомления следва да се удължи с един месец.
(37)
Всички уведомления от държавите членки до Комисията, които са необходими за доброто функциониране на схемата, следва да се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (7).
(38)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Прогнозни баланси за снабдяване
Член 1
Цел и изменения на прогнозните баланси за снабдяване
В прогнозните баланси за снабдяване, които трябва да бъдат изготвени от държавите членки в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се посочват количествата продукти от основно значение, необходими да се покрият изискванията за снабдяване на всеки най-отдалечен регион за всяка календарна година.
Държавите членки могат да изменят прогнозния си баланс за снабдяване. По отношение на тези изменения се прилага член 40 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Доставки чрез внос от трети държави
Член 2
Лицензия за внос
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на тази лицензия.
2. Лицензиите за внос се изготвят в съответствие с образеца, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Клетка 20 от заявленията за лицензия за внос и от самите лицензии за внос съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част А, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
4. В клетка 12 от лицензиите за внос се посочва последният ден на валидност.
5. Компетентните органи издават лицензии за внос по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
6. Върху количествата, надвишаващи посочените в лицензията за внос, се налагат вносни мита. Толерансът от 5 %, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 376/2008, се позволява, при условие че свързаните с него вносни мита са платени.
Член 3
Сертификат за освобождаване
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които не се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на сертификат за освобождаване.
2. Сертификатите за освобождаване се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част В, се отпечатва или нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за освобождаване и от самите сертификати за освобождаване съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Г, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
5. В клетка 12 от сертификата за освобождаване се посочва последният ден на валидност.
6. Компетентните органи издават сертификати за освобождаване по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 3
Доставки от Съюза
Член 4
Определяне на размера и предоставяне на помощ
1. За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 държавите членки определят в контекста на програмата размера на помощта, която ще се отпуска, така че да компенсират отдалечеността, островния характер и отдалеченото местоположение, като вземат предвид:
а)
по отношение на специфичните допълнителни транспортни разходи - разходите за междинно претоварване при доставката на стоки до съответните най-отдалечени региони;
б)
по отношение на специфичните допълнителни разходи при местната преработка - малкият размер на пазара, необходимостта да се гарантира сигурност на доставките и специфичните изисквания за качество на стоките в съответните най-отдалечени региони.
Член 5
Сертификат за помощ и плащане
1. Помощ се предоставя при представяне на сертификат (наричан по-нататък „сертификат за помощ“), който е бил напълно използван.
Представянето на сертификат за помощ на органите, които отговарят за извършване на плащанията, е равносилно на подаване на заявление за помощта. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни климатични условия, сертификатите се представят в срок от 30 дни от датата, на която са задължени. Когато този срок бъде просрочен, помощта се намалява с 5 % за всеки ден закъснение.
Помощта се изплаща от компетентните органи не по-късно от 90 дни след датата на представяне на използвания сертификат, освен в един от следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни климатични условия;
б)
когато е започнато административно разследване относно правото на помощ; в такъв случай плащането се извършва само след като бъде признато правото на помощ.
2. Сертификатите за помощ се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част Д, се отпечатва или се нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
Клетки 7 и 8 от сертификата се зачеркват.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за помощ и от самите сертификати за помощ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Е, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Ж.
5. В клетка 12 от сертификатите за помощ се посочва последният ден на валидност.
6. Приложимият размер на помощта е размерът, който е в сила в деня на подаване на заявлението за сертификата за помощ.
7. Компетентните органи издават сертификати за помощ по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 6
Прехвърляне на ползата на крайния потребител
За целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 компетентните органи предприемат всички подходящи мерки, за да проверят дали ползата действително се прехвърля на крайния потребител. При тази проверка те могат да оценяват търговските маржове и цените, прилагани от различните засегнати оператори.
Мерките, посочени в първа алинея, и по-специално контролните точки, използвани за определяне дали помощта е била прехвърлена, и всички направени изменения, се съобщават на Комисията в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 7
Регистър на операторите
1. За да отговарят на условията за вписване в регистъра, посочен в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, операторите се задължават:
а)
да съобщават на компетентните органи, по тяхно искане, цялата съответна информация за своята търговска дейност, особено що се отнася до цените и маржовете на печалба, които прилагат;
б)
да действат изключително от свое име и за своя собствена сметка;
в)
да подават заявления за лицензии и сертификати, които съответстват на реалната им способност да пласират съответните продукти, като тази способност се доказва по отношение на обективни фактори;
г)
да не действат по начин, който може да създаде изкуствен недостиг на продукти, и да не продават наличните продукти на изкуствено ниски цени;
д)
да гарантират по удовлетворителен за компетентните органи начин, че когато селскостопанските продукти се пласират в съответния най-отдалечен регион, ползата се прехвърля на крайния потребител.
2. Операторите, възнамеряващи да експедират или изнасят непреработени, преработени или опаковани продукти при условията, посочени в член 13, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност и посочват, когато е приложимо, местоположението на опаковъчното предприятие.
3. Операторите, възнамеряващи да изнасят или експедират преработени продукти при условията, посочени в член 13 или член 15, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност, посочват местоположението на преработвателното предприятие и, когато е приложимо, представят аналитични списъци на преработените продукти.
Член 8
Документи, които трябва да бъдат представени от операторите, и валидност на лицензиите и сертификатите
1. При спазване на член 2, параграф 5, член 3, параграф 6, член 5, параграф 7 и членове 11 и 12, компетентните органи приемат заявления за лицензии за внос, за сертификати за освобождаване или за сертификати за помощ, представени от операторите за всяка пратка, при условие че те са придружени от оригинала или заверено копие на фактурата за покупка и оригинала или заверено копие на следните документи:
а)
за лицензиите за внос или сертификатите за освобождаване:
i)
коносамент или въздушна товарителница или транспортен документ за мултимодален транспорт;
ii)
сертификат за произход за продуктите с произход от трети страни;
б)
за сертификатите за помощ:
i)
документа T2L или документа T2LF при условията на член 315, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията (8); или
ii)
декларация тип CO, както е посочено в член 786, параграф 2, буква a) и дял II, клетка 1 от приложение 38 към същия регламент.
Горните документи могат да бъдат под формата на електронно съобщение. В случай че проверяващият компетентен орган няма достъп до информационната система, която управлява и издава такъв електронен документ, последният се замества от разпечатка, надлежно заверена като вярна с оригинала.
Фактурата за покупка, коносаментът или въздушната товарителница се изготвят на името на заявителя.
2. Периодът на валидност на лицензиите и сертификатите се установява на базата на времето за транспортиране. Това време може да бъде удължено от компетентния орган в особени случаи, когато сериозни и непредвидими трудности влияят на времето за транспортиране, но не може да надвишава два месеца от датата, на която са били издадени лицензията или сертификатът.
Член 9
Представяне на лицензии, сертификати и стоки
1. За продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, лицензиите за внос, сертификатите за освобождаване и сертификатите за помощ се представят на митническите органи с оглед извършване на митническите формалности в срок до 15 работни дни от датата на разрешението за разтоварване на стоките. Компетентните органи могат да намалят посочения максимален срок.
В случая на продукти, които са били под режим активно усъвършенстване или митническо складиране на Азорските острови, островите Мадейра и Канарските острови и впоследствие са допуснати за свободно обращение там, максималният срок от 15 дни започва да тече на датата, на която е подадено заявлението за лицензиите или сертификатите, посочени в първа алинея.
2. Стоките се представят в насипно състояние или на отделни партиди, отговарящи на представената лицензия или сертификат.
Лицензиите и сертификатите се използват само за една операция при извършване на митническите формалности.
Член 10
Качество на продуктите
Съответствието на продуктите с изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се проверява не по-късно от етапа на първото предлагане на пазара, в съответствие с действащите стандарти или практики в Съюза.
Когато се счита, че продуктът не отговаря на изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, неговото разрешаване за специфичния режим на снабдяване се оттегля и съответното количество се вписва повторно в прогнозния баланс за снабдяване. Когато е била предоставена помощ в съответствие с член 5 от настоящия регламент, помощта се възстановява. Когато е направен внос в съответствие с членове 2 или 3 от настоящия регламент, вносното мито се заплаща, освен ако съответната страна не представи доказателство, че продуктите са били реекспортирани или унищожени.
Член 11
Значителни увеличения на заявленията за лицензии и сертификати
1. Ако състоянието на изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване сочи значително нарастване на заявленията за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ за определен продукт, което може да застраши постигането на една или повече от целите на специфичния режим на снабдяване, държавата членка предприема всички необходими мерки, след консултация със съответните органи, за да гарантира, че съответният най-отдалечен регион се зарежда с основни продукти, като взема предвид наличните доставки и изискванията на приоритетните сектори.
2. Когато след консултация със съответните органи държавите членки решат да приложат ограничения върху издаването на лицензии и сертификати, компетентните органи прилагат еднакъв процент на намаление за всички неразгледани заявления.
Член 12
Определяне на максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат
Доколкото е строго необходимо, за да се избягват смущения на пазара в съответните най-отдалечени региони или осъществяването на спекулативни действия, които има вероятност да възпрепятстват гладкото функциониране на специфичния режим на снабдяване, компетентните органи могат да определят максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат.
Компетентните органи незабавно уведомяват Комисията за случаите, в които се прилага настоящият член.
Уведомлението, посочено в настоящия член, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 5
Износ и експедиция
Член 13
Условия за износ и експедиция
1. Износът и експедицията на непреработени продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, или на опаковани или преработени продукти, съдържащи продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, подлежат на изискванията, установени в параграфи 2-6.
2. По отношение на изнасяните продукти клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част З.
3. Количества продукти, които са били освободени от вносни мита и се изнасят, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване.
Тези продукти не са допустими за възстановявания при износ.
4. Количествата продукти, които са били освободени от вносни мита и се експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като размерът на вносните мита erga omnes, приложим в деня на вноса, се плаща от изпращача най-късно към момента на експедицията.
Такива продукти не се експедират, докато не се извърши плащането, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи денят на вноса, продуктите се считат за внесени в деня, в който са се прилагали най-високите вносни мита erga omnes през шестмесечния период, предхождащ деня на експедиция.
5. Количествата продукти, които са се ползвали от помощ и се изнасят или експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като отпуснатата помощ се възстановява от износителя или изпращача най-късно към момента на износа или експедицията.
Такива продукти не се експедират или изнасят, докато не се извърши възстановяването, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи размерът на отпуснатата помощ, счита се, че продуктите са получили най-високия размер на помощ, определен от Съюза за такива продукти през шестмесечния период, предхождащ подаването на заявлението за износ или експедиция.
Тези продукти могат да се ползват от възстановяване при износ, при условие че са спазени критериите за отпускане на такава помощ.
6. Компетентните органи разрешават износа или експедицията на количества преработени продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и в член 15, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи разрешават реекспорта или повторното експедиране на непреработени или опаковани продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи извършват необходимите проверки, за да гарантират точността на удостоверенията, посочени в първа и втора алинея, и, когато е необходимо, изискват да бъде възстановена ползата.
Член 14
Лицензия за износ и значително увеличаване на износа
1. За износа на следните продукти не се изисква представяне на лицензия за износ:
а)
продуктите, посочени в член 13, параграф 3;
б)
продуктите, посочени в член 13, параграф 5, които не отговарят на изискванията за отпускане на възстановяване при износ.
2. Ако съществува риск, че редовните доставки към най-отдалечените региони могат да бъдат застрашени от значително увеличаване на износа на продуктите, посочени в член 13, параграф 1, компетентните органи могат да ограничат количествата по такъв начин, че да гарантират задоволяване на приоритетните нужди в съответните сектори. Посоченото количествено ограничение се прилага по недискриминационен начин.
Член 15
Традиционен износ, износ в контекста на регионалната търговия и традиционни експедиции на преработени продукти
1. Преработватели, които са декларирали съгласно член 7, параграф 3 своето намерение да изнасят в контекста на традиционните търговски потоци или регионалната търговия, или да експедират в контекста на традиционните търговски потоци, както е посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, преработени продукти, съдържащи суровини, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, могат да направят това в рамките на годишните количества, посочени в приложения II-V към настоящия регламент. Компетентните органи издават необходимите разрешения по такъв начин, че да гарантират, че операциите не надвишават тези годишни количества.
Списъкът на държавите, посочен в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 228/2013, е поместен в приложение VI към настоящия регламент.
За износа, извършван в рамките на регионалната търговия, износителите представят на компетентните органи документите, описани в член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в рамките на сроковете, определени в член 46 от същия регламент. Когато документите не са представени в посочените срокове, компетентните органи изискват да се възстанови ползата, предоставена по силата на специфичния режим на снабдяване.
2. За износа на продуктите, посочени в настоящия член, не се изисква представяне на лицензия за износ.
3. По отношение на изнасяните продукти, посочени в настоящия член, клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част И.
РАЗДЕЛ 6
Управление, контрол и мониторинг
Член 16
Проверки
1. Административните проверки, извършвани по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, са изчерпателни и включват насрещни проверки с документите, посочени в член 8, параграф 1.
2. Физическите проверки, извършвани в съответния най-отдалечен регион по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, включват представителна извадка в размер не по-малко от 5 % от лицензиите и сертификатите, представени в съответствие с член 9.
Регламент (ЕО) № 1276/2008 на Комисията (9) се прилага mutatis mutandis по отношение на тези физически проверки.
В особени случаи Комисията може да изиска физическите проверки да обхващат други проценти.
Член 17
Национални правила за управление и мониторинг
Компетентните органи приемат допълнителните правила, необходими за управлението и мониторинга в реално време на специфичния режим на снабдяване.
По искане на Комисията те я уведомяват за всички мерки, които прилагат съгласно първа алинея.
ГЛАВА II
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ 1
Заявления за помощ
Член 18
Подаване на заявления
Заявленията за помощ за дадена календарна година се подават до службата, определена от компетентните органи на държавата членка, в съответствие с образците, изготвени от последните, и в рамките на установените от тях срокове. Тези срокове се определят така, че да се даде време за необходимите проверки на място, и не продължават след 28 февруари на следващата календарна година.
Член 19
Поправяне на очевидни грешки
Заявлението за помощ може да се поправи по всяко време след подаването му, когато компетентният орган признае наличието на очевидна грешка.
Член 20
Закъсняло подаване на заявления
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, подаването на заявление за помощ след срока, определен в съответствие с член 18, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумите, на които заявителят на помощта би имал право, ако заявлението за помощ е било подадено в срок. Ако закъснението надвишава 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо.
Член 21
Оттегляне на заявления за помощ
1. Заявлението за помощ може да се оттегли изцяло или частично по всяко време.
Когато обаче компетентният орган вече е информирал заявителя на помощта за нередности в заявлението за помощ или е уведомил заявителя за намерението си да извърши проверка на място и при тази проверка се установят нередности, не се разрешава оттегляне по отношение на тези части от заявлението за помощ, за които се отнасят нередностите.
2. Оттеглянето по параграф 1 поставя заявителя в положението, в което се е намирал преди подаването на заявление за помощ или на част от въпросното заявление за помощ.
РАЗДЕЛ 2
Проверки
Член 22
Общи принципи
Проверяването се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
Административните проверки са изчерпателни и включват насрещни проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял V, глава II, дял VI, глава II и членове 47 и 61 и член 102, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Въз основа на анализ на риска в съответствие с член 24, параграф 1 от настоящия регламент компетентните органи извършват проверки на място върху извадка от най-малко 5 % от заявленията за помощ. Освен това извадката представлява най-малко 5 % от сумите, обхванати от помощта.
Във всички подходящи случаи държавите членки използват интегрираната система за администриране и контрол.
Член 23
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват. Въпреки това, при условие че целта на проверката няма да бъде изложена на риск, може да се направи предварително известие, строго ограничено до необходимия минимум. Това известие се изпраща не по-рано от 48 часа предварително, освен в надлежно обосновани случаи.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия раздел, се извършват съвместно с всички други проверки, предвидени в законодателството на Съюза.
3. Съответното заявление или заявления за помощ се отхвърлят, ако заявителите на помощта или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 24
Подбор на заявителите на помощ, които да бъдат проверявани на място
1. Заявителите на помощ, на които да бъде направена проверка на място, се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и въз основа на представителността на подадените заявления за помощ. При анализа на риска се вземат предвид:
а)
размерът на помощта;
б)
броят на земеделските парцели, площта и броят на животните, включени в заявлението за помощ, или произведеното, транспортирано, преработено или предложено на пазара количество;
в)
промените в сравнение с предходната година;
г)
констатациите от проверките, извършени през предходните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат определени от държавите членки.
За да се осигури елемент на представителност, държавите членки подбират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой заявители на помощ, които следва да бъдат проверявани на място.
2. Компетентният орган води регистър на причините, поради които конкретни заявители на помощ са били избрани за извършване на проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, бива информиран за тези причини, преди да започне проверката.
Член 25
Доклад от инспекцията
1. За всяка проверка на място се изготвя доклад от инспекцията с подробни данни за извършените проверки. В докладите се посочват по-специално:
а)
схемата за помощ и заявленията, които се проверяват;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, резултатите от измерванията за всеки измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
броят и видът на установените на място животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютризираната база данни за животни от вида на едрия рогат добитък и всички проверени подкрепящи документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки по отношение на отделни животни или идентификационния им код;
д)
произведените, транспортирани, преработени или предложени на пазара количества, които са обхванати от проверката;
е)
дали заявителят на помощ е бил предварително уведомен за посещението, и ако е така, колко време предварително;
ж)
други евентуално осъществени мерки за контрол.
2. На заявителите на помощ или техните представители се дава възможност да подпишат доклада, за да удостоверят присъствието си по време на проверката и да добавят забележки. В случай на установяване на нередности заявителят на помощта получава копие от доклада от инспекцията.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение, държавите членки могат да решат да не дават на заявителите на помощ или техните представители възможност да подпишат доклада от инспекцията, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не са открити нередности.
РАЗДЕЛ 3
Намаления и изключвания и недължими плащания
Член 26
Намаления и изключвания
В случай на несъответствие между информацията, декларирана в контекста на заявленията за помощ, и констатациите от проверките, предвидени в раздел 2, съответната държава членка прилага намаления и изключвания от помощта. Тези намаления и изключвания са ефективни и пропорционални и имат възпиращ ефект.
Член 27
Изключения от прилагането на намаления и изключвания
1. Намаленията и изключванията, предвидени в член 26, не се прилагат, когато заявителят на помощта е подал фактологично вярна информация или може по друг начин да докаже, че няма вина.
2. Намаленията и изключванията не се прилагат по отношение на онези части от заявлението за помощ, за които заявителят на помощта писмено уведомява компетентния орган, че не са верни или са станали неверни, след като е подадено заявлението, при условие че компетентният орган вече не е уведомил заявителя на помощта за намерението си да извърши проверка на място или за нередност в заявлението.
Въз основа на информацията, подадена от заявителя на помощта, както е посочено в първа алинея, заявлението за помощ се поправя, така че да отразява реалното положение.
Член 28
Възстановяване на недължими плащания и санкции
1. В случай на недължимо плащане се прилага mutatis mutandis член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (11).
2. Когато недължимото плащане е извършено в резултат на невярна декларация, документи с невярно съдържание или груба небрежност от страна на заявителя на помощта, се налага санкция, равна на недължимо платената сума, заедно с лихва, изчислена в съответствие с член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
Член 29
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
В случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis член 75 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
ГЛАВА III
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Графичен символ
Член 30
Проверка на условията за използване на графичния символ
Компетентните органи редовно проверяват дали одобрените оператори спазват условията за използване на графичния символ, посочени в член 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, както и задълженията, предвидени в член 6, параграф 4 от същия делегиран регламент.
Компетентните органи могат да делегират извършването на тези проверки на квалифицирани за тази цел органи, които притежават необходимите технически компетенции и безпристрастност. В такива случаи тези органи редовно им представят доклад за извършваните от тях проверки.
Член 31
Неправомерно използване и публичност на графичния символ
Държавите членки прилагат съществуващите съответни национални разпоредби за предотвратяване и, когато се налага, за санкциониране на неправомерното използване на графичния символ или приемат необходимите за целта мерки. По искане на Комисията те я уведомяват за прилаганите мерки.
Държавите членки осигуряват подходяща публичност за графичния символ и за продуктите, за които той може да бъде използван.
Член 32
Национални мерки
1. Компетентните органи приемат всички допълнителни административни мерки, необходими за управлението на механизма на графичния символ. Тези мерки могат да включват, по-специално, начисляване на такса на одобрените оператори за отпечатването на графичния символ, както и за покриване на административните разходи и на разходите по контрола.
2. По искане на Комисията компетентните органи уведомяват Комисията за службите или, според случая, за органите, отговарящи за предоставянето на одобрението, предвидено в член 6, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, и за извършване на проверките, изисквани съгласно настоящия раздел, както и за допълнителните мерки, посочени в параграф 1 от настоящия член.
3. Компетентните органи уведомяват Комисията за всяко одобрение на правото на използване на графичния символ, като посочват името и седалището на производителя, продуктите и периода, за който е предоставено правото.
Уведомлението, посочено в настоящия параграф, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 2
Животински продукти
Член 33
Животновъдство
1. Вносът на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък с произход от трети държави, попадащи под кодове по КН 0102 29 05, 0102 29 29 или 0102 29 49 и предназначени за угояване и консумация във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, не подлежи на облагане с мита, докато броят на местните млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък не достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на говеждо и телешко месо.
2. За да се ползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, вносителят или заявителят доказва, че отговаря на условията, посочени в член 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, като представя:
а)
писмена декларация, изготвена при пристигането на животните във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, че животните от рода на едрия рогат добитък са предназначени за угояване там за срок от най-малко 120 дни, считано от датата на действителното им пристигане, като впоследствие ще бъдат консумирани там;
б)
писмено задължение, изготвено при пристигането на животните, да съобщи на компетентните органи, в срок от един месец от датата на пристигането на животните, стопанството или стопанствата, в които животните ще бъдат угоявани.
РАЗДЕЛ 3
Внос на тютюн на Канарските острови
Член 34
Освобождаване на тютюна от мита
1. Годишният период за изчисляване на максималното годишно количество тютюн, подлежащо на освобождаване от вносни мита при пряк внос в Канарските острови, посочено в член 29, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, тече от 1 януари на дадена година до 31 декември на същата година.
2. Количествата суров и полуобработен тютюн, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се превръщат в количества необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, на базата на коефициентите за еквивалентност, поместени в приложение VII към настоящия регламент, за съответните продукти.
Член 35
Условия за освобождаване
1. За вноса на продуктите, изброени в приложение VII, се изисква представянето на сертификат за освобождаване. В клетка 20 от заявленията за сертификати и в самите сертификати се включва едно от вписванията, изброени в приложение I, част Й.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 3, 7-10, 12 и 16 от настоящия регламент, член 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 и член 12, параграф 2 и член 18 от Регламент (ЕС) № 228/2013 се прилагат mutatis mutandis.
2. Компетентните органи гарантират, че продуктите, изброени в приложение VII, се използват в съответствие със съответните правила на Съюза, и по-специално с членове 291-300 от Регламент (ЕО) № 2454/93.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Изплащане на помощта
След проверяване на заявленията за помощ и на съответните подкрепящи документи и след изчисляване на сумите, които следва да бъдат предоставени съгласно програмите POSEI, посочени в глава II от Регламент (ЕС) № 228/2013, компетентните органи изплащат помощта за една календарна година, както следва:
а)
в случай на специфичния режим на снабдяване, на мерките за внос и снабдяване с живи животни и на мерките, посочени в член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 - в течение на цялата година;
б)
в случай на директни плащания - в съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
в случай на други плащания - през периода, който започва на 16 октомври на текущата година и завършва на 30 юни на следващата година.
Член 37
Показатели за изпълнение
Всяка година държавите членки съобщават на Комисията най-малкото данните, свързани с определените в приложение VIII показатели за изпълнение, за всеки от най-отдалечените си региони.
Тези данни се съобщават в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 38
Уведомления
1. По отношение на специфичния режим на снабдяване компетентните органи уведомяват Комисията не по-късно от последния ден на месеца, следващ края на всяко тримесечие, за следните налични към посочената дата данни, отнасящи се до операциите, извършени през предходните месеци, по отношение на баланса за снабдяване за референтната календарна година, с разбивка по продукти и кодове по КН и, където е приложимо, по отделни местоназначения:
а)
количествата, разбити в съответствие с това дали са внесени от трети държави или са експедирани от Съюза;
б)
размера на помощта и реално извършените разходи по продукти и, когато е приложимо, по отделни местоназначения;
в)
количествата, за които не са били използвани лицензии и сертификати, разбити по категория на лицензията или сертификата;
г)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно съгласно член 13, и единичните и общите суми на възстановената помощ;
д)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно след преработка в съответствие с член 15;
е)
трансфери в рамките на общо количество за дадена категория продукти и изменения в прогнозните баланси за снабдяване през този период;
ж)
наличния баланс и степента на използване.
Данните, предвидени в първа алинея, се представят на базата на използваните лицензии и сертификати. Окончателните данни относно баланса за снабдяване за всяка календарна година се съобщават на Комисията най-късно до 31 май на следващата година.
2. По отношение на подкрепата за местното производство държавите членки уведомяват Комисията:
а)
не по-късно от 30 април всяка година - за получените заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година;
б)
не по-късно от 31 юли всяка година - за окончателно допустимите заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година.
3. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
4. Уведомленията, посочени в член 23, параграф 3 и член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, също се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 39
Доклад
1. Докладът, предвиден в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, съдържа inter alia:
а)
всички значими промени в социално-икономическата среда и селскостопанската обстановка;
б)
обобщение на наличните физически и финансови данни за изпълнението на всяка мярка, следвано от анализ на данните и, когато е необходимо, от представяне и анализ на сектора, за който се отнася мярката;
в)
напредъкът по мерките и приоритетите по отношение на специфичните и общите цели към датата на представяне на доклада, като се използват количествени показатели;
г)
кратка справка за всички основни проблеми, възникнали при управлението и изпълнението на мерките;
д)
преглед на резултатите от всички мерки, като се вземат предвид техните реципрочни връзки;
е)
за специфичния режим на снабдяване:
i)
данни и анализ относно тенденциите в цените и начина, по който е била прехвърлена предоставената полза, както и взетите мерки и извършените проверки, за да се гарантира, че ползата е била прехвърлена в съответствие с член 6 от настоящия регламент,
ii)
като се има предвид другата налична помощ - анализ на пропорционалността на помощта по отношение на допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и прилаганите цени при износ за трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка и производствени ресурси за селското стопанство - допълнителните разходи поради островния характер и отдалеченото местоположение;
ж)
посочване, въз основа на обективни показатели, на степента, в която са постигнати целите, определени за всяка от съдържащите се в програмата мерки;
з)
данни за годишния баланс за снабдяване на съответния регион по отношение, inter alia, на потреблението, измененията в поголовието, производството и търговията;
и)
данни за действително отпуснатите суми за изпълнение на програмните мерки въз основа на критериите, определени от държавите членки, като брой на допустимите производители, брой на животните, обхванати от плащането, допустима площ или брой на съответните стопанства;
й)
информация за финансовото изпълнение на всяка мярка по програмата;
к)
статистически данни за извършените от компетентните органи проверки и евентуално приложените санкции;
л)
коментари на съответната държава членка относно изпълнението на програмата;
м)
годишните данни относно показателите за изпълнение, посочени в член 37 от настоящия регламент.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се представя на Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 40
Изменения на програмите
1. Измененията, които трябва да бъдат направени във всяка програма POSEI, се представят на Комисията за одобрение и надлежно се обосновават, като се посочва по-специално следното:
a)
причините за евентуални проблеми при изпълнението, обосноваващи изменението на програмата;
б)
очакваните ефекти от изменението;
в)
последиците по отношение на финансирането и контрола на задълженията.
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, държавите членки представят предложения за изменение на програмите само веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи тези предложения за изменение най-късно на 30 септември всяка година.
Ако Комисията няма възражения по предложените изменения, те се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, в която са били съобщени.
Измененията могат да се прилагат по-рано, ако Комисията потвърди писмено на държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщените изменения са в съответствие със законодателството на Съюза.
Ако съобщеното изменение не е в съответствие със законодателството на Съюза, Комисията уведомява държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщеното изменение не се прилага, докато Комисията не получи изменение, което може да бъде обявено за съответстващо.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията оценява поотделно следните изменения, предложени от държавите членки, и взема решение за одобрението им най-късно до четири месеца след представянето им в съответствие с процедурата, посочена в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013:
а)
присъединяване на нов най-отдалечен регион;
б)
въвеждане в общата програма на нови групи продукти за подпомагане в рамките на специфичния режим на снабдяване или на нови мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство; и
в)
увеличаване на вече одобрения размер на отделната помощ за всяка съществуваща мярка с повече от 50 % от размера, който е бил в сила към момента на представяне на предложението за изменение.
Без да се засяга процедурата, посочена в параграф 1, държавите членки могат да представят предложенията за изменения, предвидени в настоящия параграф, веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи предложенията за изменения, посочени в настоящия параграф, най-късно на 31 юли на годината, предхождаща прилагането им.
Одобрените по този начин изменения се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, през която е направено предложението за изменение, или от изрично посочената в решението за одобрение дата.
3. Държавите членки могат да правят следните изменения, без да прибягват до изложената в параграф 1 процедура, при условие че Комисията е уведомена за измененията:
а)
по отношение на прогнозните баланси за снабдяване - промени до 20 % от размера на всяка помощ или промени в количествата на съответните продукти, обхванати от баланса за снабдяване, и съответно на общата сума на отпуснатата помощ за всяка гама продукти;
б)
по отношение на всички мерки - корекции в размер до 20 % от финансовите средства, разпределени за всяка отделна мярка, без да се засягат финансовите тавани, предвидени в член 30 от Регламент (ЕС) № 228/2013, при условие че тези корекции са съобщени не по-късно от 30 април на годината, следваща календарната година, за която се отнася изменението на разпределените финансови средства; и
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12), използвани за идентифициране на продуктите, които се ползват от помощ, доколкото тези изменения не водят до промяна на самите продукти.
4. Измененията, посочени в параграф 3, нe се прилагат преди датата, на която са получени от Комисията. Те надлежно се обясняват и обосновават и могат да се прилагат само веднъж годишно, освен в следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
б)
изменение на количествата на продуктите, обхванати от режима на снабдяване;
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87.
5. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„мярка“ означава групиране на схеми за помощ и действия, необходими за постигането на една или повече цели на програмата, съставляващо продуктова гама, за която е определено финансиране във финансовата таблица, посочена в член 5, буква а) от Регламент (ЕС) № 228/2013;
б)
„група продукти“ означава всички продукти, на които първите две цифри от кода по КН съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87 са едни и същи.
6. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 41
Намаляване на авансовите плащания
Без да се засягат общите правила относно бюджетната дисциплина, когато информацията, предадена от държавите членки на Комисията съгласно членове 38 и 39, е непълна или не е спазен срокът за предаването ѝ, Комисията може да намали авансовите плащания временно и с фиксирани суми при осчетоводяване на селскостопанските разходи.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 180/2014
(2014. gada 20. februāris),
ar kuru nosaka piemērošanas noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 228/2013, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 13. marta Regulu (ES) Nr. 228/2013, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006 (1), un jo īpaši tās 6. panta 2. punktu, 8. pantu, 12. panta 3. punktu un 13. panta 2. punktu, 14. pantu, 18. panta 1. punkta otro daļu un 19. panta 3. punktu, 21. panta 4. punktu, 27. panta 1. punktu un 29. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Regulu (ES) Nr. 228/2013 atceļ un aizstāj Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006 (2). Ar Regulu (ES) Nr. 228/2013 Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos un īstenošanas aktus. Lai nodrošinātu netraucētu sistēmas darbību jaunā tiesiskā regulējuma ietvaros, ar šādiem aktiem būtu jāpieņem attiecīgi noteikumi. Jaunajiem noteikumiem būtu jāaizstāj Komisijas Regulas (EK) Nr. 793/2006 (3) īstenošanas noteikumi. Minētā regula ir atcelta ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 179/2014 (4).
(2)
Attiecībā uz dažiem lauksaimniecības produktiem, uz kuriem attiecas atbrīvojums no ievedmuitas nodokļa, jau ir vajadzīga importa licence. Administratīvās vienkāršošanas labad, piešķirot atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa šiem produktiem, pamatā būtu jāizmanto importa licence.
(3)
Attiecībā uz citiem lauksaimniecības produktiem, par kuriem nav jāuzrāda importa licence, būtu nepieciešama tāda dokumenta pieņemšana, ko varētu izmantot par pamatu, piešķirot atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa. Šim nolūkam būtu jāizmanto uz importa licences veidlapas pamata sagatavots atbrīvojuma sertifikāts.
(4)
Būtu jānosaka noteikumi par to, kā noteikt atbalsta summu produktu piegādei saskaņā ar īpašu piegādes režīmu. Izstrādājot šos noteikumus, būtu jāņem vērā piegādes papildu izmaksas, kas saistītas ar lielo attālumu līdz šiem reģioniem un to atrašanos uz salām, jo šie apstākļi ir apgrūtinājums, kas būtiski pasliktina to stāvokli. Lai saglabātu Savienības produktu konkurētspēju, sniedzot šo atbalstu, jāņem vērā praksē pastāvošās eksporta cenas.
(5)
Atbalsta shēma produktiem, ko piegādā no Savienības teritorijas, būtu jāpārvalda ar tā saucamā “atbalsta sertifikāta” palīdzību, izmantojot importa licences veidlapu.
(6)
Īpašo piegādes režīmu pārvaldībai nepieciešams ieviest tādus noteikumus atbalsta sertifikāta izsniegšanai, ar kuriem atkāpjas no parastajiem noteikumiem, ko piemēro importa licencēm saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 376/2008 (5).
(7)
Ar īpašo piegādes režīmu pārvaldību būtu jāsasniedz divkāršs mērķis. Pirmkārt, tam vajadzētu sekmēt licenču un sertifikātu ātru izsniegšanu, jo īpaši vairs neprasot vienmēr vispirms iemaksāt nodrošinājumu, kā arī atbalsta summas izmaksāšanu īsā laikā, ja produkti tiek piegādāti no Savienības teritorijas. Otrkārt, tam būtu jānodrošina darbību kontrole un uzraudzība un jāspēj nodrošināt administratīvajām iestādēm instrumentus, kas tām ir nepieciešami, lai pārliecinātos, ka programmas mērķi tiek sasniegti. Šādi mērķi ir nodrošināt konkrētu lauksaimniecības produktu regulāru piegādi un kompensēt attālāko reģionu ģeogrāfiskā stāvokļa radītās sekas, nodrošinot, ka režīma sniegto priekšrocību ietekme saglabājas līdz pat galalietotājam paredzēto produktu laišanai tirgū.
(8)
Ar īpašā piegādes režīma pārvaldības noteikumiem būtu jāpanāk, ka saskaņā ar prognozējamo piegāžu bilancēs noteiktajiem daudzumiem reģistrētais uzņēmējs saņem licenci vai sertifikātu par produktiem un daudzumiem, ar ko tas veic tirdzniecisku darījumu uz sava rēķina, uzrādot dokumentus, ar kuriem apliecina darījuma faktiskumu un to, ka licences vai sertifikāta pieteikums ir kārtībā.
(9)
To darbību uzraudzība, uz ko attiecas īpašais piegādes režīms, cita starpā prasa noteikt licenču un sertifikātu derīguma termiņu, kas atbilst gaisa vai jūras transporta prasībām, un pierādīt, ka piegādes darbība, uz ko attiecas licence vai sertifikāts, ir veikta īsā laikposmā, kā arī aizliegt attiecīgās licences vai sertifikāta turētāja tiesību un pienākumu nodošanu citām personām.
(10)
Priekšrocībām, kas izpaužas kā atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un atbalsts produktiem, ko piegādā no Savienības teritorijas, jāietekmē tālākie posmi, atspoguļojoties ražošanas izmaksās un galalietotāju maksātajās cenās. Tāpēc ir vajadzīgas pārbaudes, lai pārliecinātos, ka priekšrocības tiešām ietekmē minētos faktorus.
(11)
Būtu jāparedz noteikumi par to, kā tiek atļauts un uzraudzīts to produktu eksports uz trešām valstīm, uz kuriem attiecas īpašais piegādes režīms, un to sūtījumi uz pārējo Savienību. Konkrēti, lai veicinātu reģionālo tirdzniecību, būtu jānosaka to pārstrādāto produktu maksimālie daudzumi, kas var ietilpt tradicionālajā eksporta klāstā vai sūtījumos, kā arī vietējos pārstrādes uzņēmumos pārstrādāto produktu daudzumi un eksporta galamērķi.
(12)
Lai aizsargātu patērētājus un tirgotāju komerciālās intereses, produkti, kam nav tirdzniecībai atbilstīgas labas kvalitātes Komisijas Regulas (EK) Nr. 612/2009 (6) 28. panta nozīmē, ne vēlāk kā brīdī, kad tos pirmo reizi laiž tirgū, būtu jāizslēdz no īpašā piegādes režīma darbības jomas, un būtu jāparedz atbilstīgi pasākumi, ja šo prasību nepilda.
(13)
Attiecībā uz partnerattiecību procedūrām, kas ir spēkā attālākajos reģionos, dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jāparedz sīki izstrādāti administratīvi noteikumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu īpašā piegādes režīma pārvaldību un uzraudzību.
(14)
Lai varētu novērtēt šo režīmu īstenošanu, dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jānosaka prasība sniegt Komisijai regulārus ziņojumus.
(15)
Par katru vietējās ražošanas atbalsta shēmu būtu jānosaka, kāds ir atbalsta pieteikumu tvērums un kādi dokumenti jāpievieno, lai novērtētu to pamatotību.
(16)
Jebkurā brīdī vajadzētu būt iespējai grozīt atbalsta pieteikumus, ja tajos ir acīmredzamas kļūdas.
(17)
Jāievēro atbalsta pieteikumu iesniegšanas un grozīšanas termiņi, lai valsts iestādes varētu plānot un pēc tam efektīvi pārbaudīt, vai vietējās ražošanas atbalsta pieteikumi ir sagatavoti pareizi. Tāpēc būtu jānosaka termiņi, pēc kuru beigām pieteikumus vairs nepieņem. Turklāt būtu jāpiemēro samazinājums, lai pieteikuma iesniedzēji būtu ieinteresēti ievērot noteiktos termiņus.
(18)
Pieteikuma iesniedzējiem būtu jāatļauj jebkurā laikā atsaukt savus vietējās ražošanas atbalsta pieteikumus vai to daļas ar noteikumu, ka kompetentā iestāde vēl nav ne informējusi pieteikuma iesniedzēju par kļūdām atbalsta pieteikumā, ne paziņojusi par pārbaudi uz vietas, kurā atklātas kļūdas tajā daļā, uz ko attiecas atsaukums.
(19)
Būtu efektīvi jāuzrauga to atbalsta shēmu noteikumu ievērošana, ko pārvalda saskaņā ar integrēto administrācijas un kontroles sistēmu. Tālab, kā arī lai panāktu saskaņotu uzraudzību visās dalībvalstīs, sīki jāizklāsta kritēriji un tehniskās procedūras, kas attiecas uz administratīvajām pārbaudēm un pārbaudēm uz vietas. Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm būtu jācenšas apvienot dažādās pārbaudes, kas paredzētas šajā regulā, ar pārbaudēm, kuras paredzētas citos Savienības noteikumos.
(20)
Būtu jānosaka minimālais atbalsta pieteikuma iesniedzēju skaits, kas jāpārbauda uz vietas dažādo atbalsta shēmu ietvaros.
(21)
Izlase pārbaudēm uz vietas atbilstoši nepieciešamajam pārbaužu minimumam būtu jāizraugās, daļēji par pamatu ņemot riska analīzi un daļēji pēc nejaušības principa. Būtu jāprecizē galvenie faktori, kas jāņem vērā, veicot riska analīzi.
(22)
Ja konstatē būtiskus pārkāpumus, kārtējā gadā un nākamajos gados būtu jāpalielina pārbaužu uz vietas īpatsvars, lai pietiekamā pakāpē pārliecinātos par attiecīgo atbalsta pieteikumu pareizību.
(23)
Lai pārbaudes uz vietas būtu efektīvas, ir svarīgi informēt inspektorus par iemesliem, kāpēc attiecīgie atbalsta pieteikuma iesniedzēji ir izraudzīti pārbaudei uz vietas. Dalībvalstīm šāda informācija būtu jāreģistrē.
(24)
Lai valsts iestādēm un jebkurai Savienības kompetentajai iestādei būtu iespēja kontrolēt uz vietas veiktās pārbaudes, detalizētas ziņas par pārbaudēm būtu jāreģistrē pārbaudes ziņojumā. Pieteikuma iesniedzējiem vai viņu pārstāvjiem būtu jādod iespēja parakstīt ziņojumu. Tomēr, ja pārbaude notiek no attāluma, dalībvalstīm būtu jāatļauj paredzēt minēto iespēju tikai tajos gadījumos, kad pārbaudē konstatē pārkāpumus. Turklāt, neatkarīgi no tā, kāda veida pārbaude uz vietas ir veikta, pārkāpumu atklāšanas gadījumā atbalsta pieteikuma iesniedzējam būtu jāsaņem ziņojuma kopija.
(25)
Lai efektīvi aizsargātu Savienības finansiālās intereses, būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, lai cīnītos pret pārkāpumiem un krāpšanu.
(26)
Samazināšanas un izslēgšanas gadījumi būtu jānosaka, ņemot vērā proporcionalitātes principu un īpašās problēmas, kas rodas nepārvaramas varas, ārkārtas apstākļu un dabas katastrofu gadījumos. Samazināšanai un izslēgšanai vajadzētu būt atkarīgai no pieļautā pārkāpuma smaguma līdz pat pilnīgai izslēgšanai konkrētā laikposmā no vienas vai vairākām vietējās ražošanas atbalsta shēmām.
(27)
Samazināšana un izslēgšana parasti nebūtu jāpiemēro, ja atbalsta pieteikuma iesniedzēji ir iesnieguši pareizu faktisko informāciju vai citādi var pierādīt, ka nav vainojami.
(28)
Pieteikuma iesniedzējam, kas jebkurā laikā kompetentajām valsts iestādēm paziņo par nepareiziem atbalsta pieteikumiem, neatkarīgi no nepareizības iemesla nebūtu piemērojama samazināšana vai izslēgšana, ja vien attiecīgais pieteikuma iesniedzējs nav bijis informēts par kompetentās iestādes nodomu veikt pārbaudi uz vietas un minētā iestāde vēl nav paziņojusi pieteikuma iesniedzējam par pārkāpumiem pieteikumā. Tas pats būtu jāpiemēro attiecībā uz nepareiziem datiem, kas atrodas elektroniskajā datu bāzē.
(29)
Ja vienam un tam pašam atbalsta pieteikuma iesniedzējam ir piemērojami dažādi samazinājumi, tad tie būtu jāpiemēro neatkarīgi cits no cita. Turklāt šajā regulā paredzētie samazinājumi un izslēgšana būtu jāpiemēro, neskarot papildu sankcijas saskaņā ar jebkuriem citiem Savienības vai valsts tiesību aktiem.
(30)
Ja atbalsta pieteikuma iesniedzēji nepārvaramas varas vai ārkārtas apstākļu dēļ nav varējuši izpildīt saistības, kas paredzētas sīki izstrādātos noteikumos programmu īstenošanai, tiem nebūtu jāzaudē tiesības uz atbalstu. Jāprecizē, kādus konkrētus gadījumus kompetentās iestādes var atzīt par ārkārtas apstākļu gadījumiem.
(31)
Ja nepienācīgi izmaksātās summas tiek atgūtas, tad, lai nodrošinātu godprātības principa vienādu piemērošanu visā Savienībā, nosacījumi, ar kādiem šo principu var piesaukt, būtu jānosaka, nekaitējot attiecīgo izdevumu pārbaudei grāmatojumu noskaidrošanas procedūrā.
(32)
Būtu jāpieņem attiecīgi sīki izstrādāti noteikumi logotipa lietošanai ar mērķi veicināt atpazīstamību attālāko Savienības reģionu raksturīgajiem augstas kvalitātes svaigajiem un pārstrādātajiem lauksaimniecības produktiem un veicināt to patēriņu.
(33)
Attiecīgo reģionu kompetentajām iestādēm būtu jāpieņem papildu administratīvie noteikumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu logotipa lietošanas pārbaudei un uzraudzībai ieviesto mehānismu pareizu darbību un gādātu par attiecīgo pienākumu izpildi.
(34)
Lai atbrīvotu no muitas nodokļiem tabakas importu Kanāriju salās, nepieciešams noteikt ikgadējo periodu Regulas (ES) Nr. 228/2013 29. pantā minēto tabakas izstrādājumu maksimālā daudzuma aprēķināšanai. Turklāt, lai panāktu iespējami lielāku elastību, būtu jāatļauj, lai neapstrādātas tabakas ar izgrieztu vidējo dzīslu kopējo daudzumu varētu izmantot citu produktu importam, pamatojoties uz ekvivalences koeficientu, atkarībā no vietējās ražošanas vajadzībām.
(35)
Nepieciešams vienkāršot programmu grozīšanas kārtību, lai nodrošinātu elastīgāku un raitāku programmu pielāgošanu piegādes režīma un vietējās lauksaimnieciskās ražošanas patiesajiem apstākļiem. Tādēļ ir nepieciešams par diviem mēnešiem pagarināt termiņu ikgadējo grozījumu iesniegšanai, saskaņojot to ar Regulas (ES) Nr. 228/2013 32. panta 2. punktā noteikto termiņu ikgadējo īstenošanas pārskatu iesniegšanai. Tomēr būtiskus grozījumus nepieciešams Komisijai iesniegt laikus, lai tā varētu tos pilnvērtīgi izvērtēt un pieņemt apstiprinošu lēmumu līdz dienai, kad minētos grozījumus sāk piemērot.
(36)
Dalībvalstīm būtu jāiesniedz Komisijai visa informācija, kas saistīta ar programmu īstenošanu un kas vajadzīga, lai nodrošinātu to pienācīgu uzraudzību laika gaitā. Tāpēc ir nepieciešams ieviest vienotu darbības rādītāju pamatkopumu un noteikt saturu un termiņus periodiskai saziņai un statistikai attiecībā uz īpašiem piegādes režīmiem un pasākumiem vietējās ražošanas atbalstam, kā arī ikgadējiem īstenošanas pārskatiem. Lai nodrošinātu to, ka paziņotie dati par atbalsta pieteikumiem saistībā ar atbalstu vietējai ražošanai būtu uzticamāki, šādas paziņošanas termiņš būtu jāpagarina par vienu mēnesi.
(37)
Visi dalībvalstu paziņojumi Komisijai, kas vajadzīgi shēmas labai darbībai, būtu jāsniedz saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 792/2009 (7).
(38)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Tiešo maksājumu pārvaldības komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
ĪPAŠAIS PIEGĀDES REŽĪMS
1. IEDAĻA
Provizoriskās piegādes bilances
1. pants
Provizoriskās piegādes bilanču mērķis un bilanču grozīšana
Provizoriskajās piegādes bilancēs, kas dalībvalstīm jāizveido saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 228/2013 9. panta 2. punktu, norāda to būtiskas nozīmes produktu daudzumu, kas nepieciešami katra attālākā reģiona piegādes vajadzībām ik kalendāro gadu.
Dalībvalstis savu provizorisko piegādes bilanci var grozīt. Šādiem grozījumiem piemēro šīs regulas 40. pantu.
2. IEDAĻA
Piegāde, importējot no trešām valstīm
2. pants
Importa licence
1. Regulas (ES) Nr. 228/2013 12. panta 1. punkta izpildes nolūkā produkti, par kuriem uzrādāma importa licence, tiek atbrīvoti no ievedmuitas nodokļiem, ja tiek uzrādīta minētā licence.
2. Importa licenci sagatavo saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 376/2008 I pielikumā sniegto paraugu.
Regulas (EK) Nr. 376/2008 7. panta 5. punktu, 12., 14., 16., 17., 18., 20., 22., 25., 26., 28., 32. un 35. līdz 40. pantu piemēro mutatis mutandis, neskarot šīs regulas noteikumus.
3. Importa licenču pieteikumu un importa licenču veidlapu 20. ailē ieraksta vienu no I pielikuma A daļā un vienu no I pielikuma B daļā uzskaitītajām norādēm.
4. Importa licenču 12. ailē norāda licences derīguma pēdējo dienu.
5. Kompetentās iestādes izdod importa licences pēc attiecīgo personu pieprasījuma, ievērojot provizoriskajās piegāžu bilancēs noteiktos ierobežojumus.
6. Ievedmuitas nodokli iekasē par daudzumiem, kas pārsniedz importa licencēs norādītos. Atļauta Regulas (EK) Nr. 376/2008 7. panta 4. punktā paredzētā 5 % pielaide, ar noteikumu, ka ir nomaksāts attiecīgais ievedmuitas nodoklis.
3. pants
Atbrīvojuma sertifikāts
1. Regulas (ES) Nr. 228/2013 12. panta 1. punkta izpildes nolūkā produkti, par kuriem nav jāuzrāda importa licence, tiek atbrīvoti no ievedmuitas nodokļiem, ja tiek uzrādīts atbrīvojuma sertifikāts.
2. Atbrīvojuma sertifikātu sagatavo pēc importa licences parauga, kas sniegts Regulas (EK) Nr. 376/2008 I pielikumā.
Regulas (EK) Nr. 376/2008 7. panta 5. punktu, 12., 14., 16., 17., 18., 20., 22., 25., 26., 28., 32. un 35. līdz 40. pantu piemēro mutatis mutandis, neskarot šīs regulas noteikumus.
3. Vienu no I pielikuma C daļā minētajām norādēm iedrukā vai iespiež ar zīmogu sertifikāta augšējā kreisajā ailē.
4. Atbrīvojuma sertifikātu pieteikumu un atbrīvojuma sertifikātu veidlapu 20. ailē ieraksta vienu no I pielikuma D daļā un vienu no I pielikuma B daļā uzskaitītajām norādēm.
5. Atbrīvojuma sertifikāta 12. ailē norāda tā derīguma pēdējo dienu.
6. Kompetentās iestādes izdod atbrīvojuma sertifikātus pēc attiecīgo personu pieprasījuma, ievērojot provizoriskajās piegāžu bilancēs noteiktos ierobežojumus.
3. IEDAĻA
Piegāde no Savienības
4. pants
Atbalsta noteikšana un piešķiršana
1. Lai piemērotu Regulas (ES) Nr. 228/2013 10. panta 2. punktu, dalībvalstis programmas ietvaros nosaka atbalsta summu, kas piešķirama, lai kompensētu izmaksas, ko rada salu nomaļais, izolētais un attālais ģeogrāfiskais novietojums, ņemot vērā:
(a)
attiecībā uz konkrētām pārvadājumu papildizmaksām - starppārkraušanas izmaksas, kas saistītas ar preču piegādi attiecīgajiem attālākajiem reģioniem;
(b)
attiecībā uz konkrētām vietējās pārstrādes papildizmaksām - nelielo tirgus apjomu, vajadzību nodrošināt piegāžu drošību un īpašās preču kvalitātes prasības attiecīgajos attālākajos reģionos.
5. pants
Atbalsta sertifikāts un maksājums
1. Atbalstu piešķir, uzrādot pilnībā izmantotu sertifikātu (turpmāk “atbalsta sertifikāts”).
Atbalsta sertifikāta uzrādīšana par maksājumiem atbildīgajām iestādēm ir līdzvērtīga atbalsta pieteikumam. Izņemot nepārvaramas varas vai ārkārtēju laikapstākļu gadījumus, sertifikāti jāuzrāda 30 dienu laikā no datuma, kurā tie ir izdoti. Ja minēto termiņu pārsniedz, atbalsta summu samazina par 5 % par katru nokavēto dienu.
Kompetentās iestādes izmaksā atbalstu ne vēlāk kā 90 dienu laikā pēc dienas, kurā iesniedz izmantoto sertifikātu, izņemot, ja ir kāds no šādiem gadījumiem:
(a)
nepārvaramas varas gadījums vai ārkārtēji laikapstākļi;
(b)
ja ir uzsākta administratīva izmeklēšana par tiesībām saņemt atbalstu; šādos gadījumos maksājumu veic tikai pēc tam, kad maksājumtiesības ir atzītas.
2. Atbalsta sertifikātu sagatavo pēc importa licences parauga, kas sniegts Regulas (EK) Nr. 376/2008 I pielikumā.
Regulas (EK) Nr. 376/2008 7. panta 5. punktu, 12., 14., 16., 17., 18., 20., 22., 25., 26., 28., 32. un 35. līdz 40. pantu piemēro mutatis mutandis, neskarot šīs regulas noteikumus.
3. Vienu no I pielikuma E daļā minētajām norādēm iedrukā vai iespiež ar zīmogu sertifikāta augšējā kreisajā ailē.
Sertifikātos svītro 7. un 8. aili.
4. Atbalsta sertifikātu pieteikumu un atbalsta sertifikātu veidlapu 20. ailē ieraksta vienu no I pielikuma F daļā un vienu no I pielikuma G daļā uzskaitītajām norādēm.
5. Atbalsta sertifikāta 12. ailē norāda tā derīguma pēdējo dienu.
6. Piemēro tādu atbalsta summu, kāda ir spēkā atbalsta sertifikāta pieteikuma iesniegšanas dienā.
7. Atbalsta sertifikātus atbilstīgi prognozējamo piegāžu bilancēm kompetentās iestādes izsniedz pēc ieinteresēto personu pieprasījuma.
4. IEDAĻA
Kopīgi noteikumi
6. pants
Priekšrocību nodošana galalietotājam
Regulas (ES) Nr. 228/2013 13. panta 1. punkta izpildes nolūkā kompetentās iestādes veic visus atbilstīgos pasākumus, lai pārbaudītu, vai ekonomiskās priekšrocība patiešām tiek nodota galalietotājam. Lai to konstatētu, tās var novērtēt tirdzniecības peļņas normas un cenas, ko piemēro dažādie attiecīgie ekonomikas dalībnieki.
Pirmajā daļā minētos pasākumus un jo īpaši kontroles punktus, ko izmanto, lai pārliecinātos par ekonomisko priekšrocību nodošanu tālāk, kā arī visus izdarītos grozījumus Komisijai paziņo Regulas (ES) Nr. 228/2013 32. panta 2. punktā paredzētā ikgadējā īstenošanas pārskata veidā.
7. pants
Ekonomikas dalībnieku reģistrs
1. Lai varētu pretendēt uz ierakstīšanu Regulas (ES) Nr. 228/2013 12. panta 1. punkta otrajā daļā minētajā reģistrā, ekonomikas dalībnieki apņemas:
(a)
pēc kompetento iestāžu pieprasījuma darīt tām zināmu visu vajadzīgo informāciju par savu komercdarbību, jo īpaši attiecībā uz cenām un praktizēto peļņas normu;
(b)
darboties tikai savā vārdā un uz sava rēķina;
(c)
iesniegt licenču un sertifikātu pieteikumus atbilstīgi to reālajai spējai realizēt attiecīgos produktus, šo spēju pierādot ar atsauci uz objektīviem faktoriem;
(d)
atturēties no rīcības, kas varētu radīt produktu mākslīgu deficītu, kā arī no pieejamo produktu tirdzniecības par mākslīgi pazeminātām cenām;
(e)
realizējot lauksaimniecības produktus attiecīgajā attālākajā reģionā, atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām nodrošināt, lai ekonomiskās priekšrocības tiktu nodotas galalietotājam.
2. Ekonomikas dalībnieki, kas paredz nosūtīt vai eksportēt nepārstrādātus, pārstrādātus vai iepakotus produktus saskaņā ar 13. panta nosacījumiem, iesniedzot reģistrācijas pieteikumu vai vēlāk, paziņo par savu nodomu darboties šajā jomā un attiecīgā gadījumā norāda iepakošanas uzņēmuma atrašanās vietu.
3. Pārstrādātāji, kas paredz eksportēt vai nosūtīt pārstrādātus produktus saskaņā ar 13. vai 15. panta nosacījumiem, iesniedzot reģistrācijas pieteikumu vai vēlāk, paziņo par savu nodomu darboties šajā jomā, norāda pārstrādes uzņēmuma atrašanās vietu un attiecīgā gadījumā iesniedz pārstrādāto produktu sarakstu ar sīku iedalījumu produktu veidos.
8. pants
Dokumenti, kas jāuzrāda ekonomikas dalībniekiem, licenču un sertifikātu derīgums
1. Ievērojot 2. panta 5. punktu, 3. panta 6. punktu, 5. panta 7. punktu, 11. un 12. pantu, kompetentās iestādes pieņem importa licences, atbrīvojuma sertifikāta vai atbalsta sertifikāta pieteikumu, ko ekonomikas dalībnieki iesniedz par katru sūtījumu, ar noteikumu, ka tiem ir pievienots pirkuma rēķina oriģināls vai apliecināta kopija, kā arī šādu dokumentu oriģināls vai apliecināta kopija:
(a)
importa licencei vai atbrīvojuma sertifikātam:
i)
konosaments vai gaisa kravas pavadzīme, vai multimodāla pārvadājuma dokuments,
ii)
izcelsmes sertifikāts trešo valstu izcelsmes produktiem;
(b)
atbalsta sertifikātam:
i)
T2L dokuments vai T2LF dokuments saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (8) 315. panta 1. un 2. punktu, vai
ii)
CO tipa deklarācija, kā paredzēts minētās regulas 786. panta 2. punkta a) apakšpunktā un 38. pielikuma II sadaļas 1. ailē.
Iepriekš minētos dokumentus var iesniegt elektroniskas ziņas veidā. Ja kompetentajai iestādei, kurai uzrāda dokumentus, nav piekļuves IT sistēmai, ko izmanto šāda elektroniskā dokumenta pārvaldībai un izveidei, to aizstāj ar pienācīgi apliecinātu patiesas kopijas izdruku.
Pirkuma rēķins, konosaments vai gaisa kravas pavadzīme jāsastāda pieteikuma iesniedzēja vārdā.
2. Licenču un sertifikātu derīguma termiņu nosaka, pamatojoties uz transportēšanas ilgumu. Kompetentā iestāde šo termiņu var pagarināt īpašos gadījumos, kad transportēšanas ilgumu ietekmē nopietni un neparedzami sarežģījumi, bet tas nedrīkst pārsniegt divus mēnešus pēc licences vai sertifikāta izdošanas dienas.
9. pants
Licenču, sertifikātu un preču uzrādīšana
1. Lai izpildītu muitas formalitātes, importa licences, atbrīvojuma sertifikātus un atbalsta sertifikātus par produktiem, uz ko attiecas īpašais piegādes režīms, uzrāda muitas iestādēm ne vēlāk kā 15 darbdienu laikā no preču izkraušanas atļaujas saņemšanas dienas. Kompetentās iestādes šo maksimālo laikposmu drīkst samazināt.
Ja produkti ievesti pārstrādei vai uzglabāti muitas noliktavās Azoru salās, Madeirā vai Kanāriju salās un pēc tam tur laisti brīvā apgrozībā, 15 dienu maksimālo laikposmu skaita no dienas, kurā iesniedz pirmajā daļā minēto licenču vai sertifikātu pieteikumus.
2. Preces uzrāda bez taras vai atsevišķās partijās atbilstīgi uzrādītajai licencei vai sertifikātam.
Pildot muitas formalitātes, licences un sertifikātus izmanto tikai vienai darbībai.
10. pants
Produktu kvalitāte
Produktu atbilstību Regulas (ES) Nr. 228/2013 10. panta 4. punktā paredzētajām prasībām pārbauda saskaņā ar Savienībā spēkā esošajiem standartiem vai praksi ne vēlāk kā pirmo reizi laižot tirdzniecībā.
Ja konstatē, ka produkts neatbilst Regulas (ES) Nr. 228/2013 10. panta 4. punktā paredzētajām prasībām, tā tiesības pretendēt uz īpašo piegādes režīmu atsauc, un atbilstīgo daudzumu atkārtoti iekļauj provizoriskajā piegādes bilancē. Ja ir piešķirts atbalsts saskaņā ar šīs regulas 5. pantu, to atmaksā. Ja preces ir importētas saskaņā ar šīs regulas 2. un 3. pantu, maksā ievedmuitas nodokli, ja vien attiecīgā persona neiesniedz pierādījumus tam, ka produkti ir atkārtoti eksportēti vai iznīcināti.
11. pants
Licenču un sertifikātu pieteikumu skaita ievērojams pieaugums
1. Ja provizoriskās piegādes bilances izpildes stāvoklis norāda uz attiecīgā produkta importa licenču, atbrīvojuma sertifikātu vai atbalsta sertifikātu pieteikumu skaita ievērojamu pieaugumu, kas varētu apdraudēt īpašā piegādes režīma viena vai vairāku mērķu sasniegšanu, dalībvalsts pēc apspriešanās ar attiecīgajām iestādēm veic visus nepieciešamos pasākumus, lai, ņemot vērā pieejamos krājumus un prioritāro nozaru vajadzības, nodrošinātu attiecīgo attālāko reģionu apgādi ar būtiskas nozīmes produktiem.
2. Ja pēc apspriešanās ar attiecīgajām iestādēm dalībvalstis nolemj ierobežot licenču un sertifikātu izdošanu, kompetentās iestādes piemēro vienotu procentuālu samazinājumu visiem vēl neizskatītajiem pieteikumiem.
12. pants
Maksimālā daudzuma noteikšana katram licences vai sertifikāta pieteikumam
Ciktāl noteikti vajadzīgs, lai novērstu traucējumus attiecīgā attālākā reģiona tirgū vai nepieļautu tādu spekulatīvu darbību veikšanu, kas varētu ievērojami kavēt īpašā piegādes režīma netraucētu darbību, kompetentās iestādes drīkst noteikt maksimālo daudzumu katram licences vai sertifikāta pieteikumam.
Kompetentās iestādes tūlīt informē Komisiju par gadījumiem, kad piemēro šo pantu.
Šajā pantā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 792/2009.
5. IEDAĻA
Eksports un nosūtīšana
13. pants
Eksporta un nosūtīšanas nosacījumi
1. Panta 2. līdz 6. punktā izklāstītie noteikumi attiecas uz to produktu eksportu vai nosūtīšanu, kas ir nepārstrādāti un kam piemērots īpašais piegādes režīms, vai kas ir iepakoti vai pārstrādāti un satur produktus, kuriem piemērots īpašais piegādes režīms.
2. Par eksportētajiem produktiem eksporta deklarācijas 44. ailē ieraksta vienu no I pielikuma H daļā minētajām norādēm.
3. To produktu daudzumus, par kuriem saņemts atbrīvojums no ievedmuitas un kurus eksportē, atkārtoti iekļauj provizoriskajā piegādes bilancē.
Par šiem produktiem nav tiesību pretendēt uz eksporta kompensāciju.
4. To produktu daudzumus, par kuriem saņemts atbrīvojums no ievedmuitas nodokļa un kurus nosūta, atkārtoti iekļauj provizoriskajā piegādes bilancē, un nosūtītājs ne vēlāk kā līdz nosūtīšanas brīdim samaksā importēšanas dienā piemērojamā erga omnes ievedmuitas nodokļa summu.
Šādus produktus nenosūta, kamēr nav veikts pirmajā daļā minētais maksājums.
Ja nav iespējams noteikt importēšanas dienu, produktus uzskata par importētiem dienā, kad bijis spēkā visaugstākais erga omnes ievedmuitas nodoklis, kas bija piemērojams sešu mēnešu periodā pirms nosūtīšanas dienas.
5. To produktu daudzumus, par kuriem saņemts atbalsts un kurus eksportē vai nosūta, atkārtoti iekļauj provizoriskajā piegādes bilancē, un piešķirto atbalstu eksportētājs vai nosūtītājs atmaksā ne vēlāk kā līdz eksportēšanas vai nosūtīšanas brīdim.
Minētos produktus neeksportē vai nenosūta, kamēr nav veikta pirmajā daļā minētā atmaksa.
Ja nav iespējams noteikt piešķirtā atbalsta summu, uzskata, ka par produktiem saņemta vislielākā atbalsta likme, ko Savienība noteikusi par šiem produktiem pēdējo sešu mēnešu laikā pirms eksporta vai nosūtīšanas pieteikuma iesniegšanas.
Par šiem produktiem var saņemt eksporta kompensāciju, ja ir izpildīti šāda atbalsta piešķiršanas nosacījumi.
6. Kompetentās iestādes atļauj eksportēt vai nosūtīt to pārstrādāto produktu daudzumus, kuri nav minēti šā panta 3., 4. un 5. punktā un 15. pantā, tikai tad, ja eksportētājs ir apliecinājis, ka par attiecīgajiem produktiem tas nav saņēmis īpašā piegādes režīma priekšrocības.
Kompetentās iestādes atļauj reeksportēt vai atkārtoti nosūtīt tos nepārstrādātos vai iepakotos produktus, kuri nav minēti šā panta 3., 4. un 5. punktā, tikai tad, ja eksportētājs ir apliecinājis, ka par attiecīgajiem produktiem tas nav saņēmis īpašā piegādes režīma priekšrocības.
Kompetentās iestādes atbilstīgi pārbauda šā punkta pirmajā un otrajā daļā minēto apliecinājumu pareizību un, ja nepieciešams, atgūst priekšrocības.
14. pants
Eksporta licence un nozīmīgs eksporta pieaugums
1. Eksporta licence nav jāuzrāda par šādu produktu eksportu:
(a)
regulas 13. panta 3. punktā minētie produkti;
(b)
regulas 13. panta 5. punktā minētie produkti, kas neatbilst nosacījumiem par eksporta kompensācijas saņemšanu.
2. Ja regulāras piegādes attālākajiem reģioniem apdraud 13. panta 1. punktā minēto produktu nozīmīgs eksporta pieaugums, kompetentās iestādes var noteikt kvantitatīvus ierobežojumus, lai nodrošinātu attiecīgo nozaru prioritāro vajadzību izpildi. Minētie kvantitatīvie ierobežojumi nedrīkst būt diskriminējoši.
15. pants
Tradicionālais eksports, eksports reģionālās tirdzniecības kontekstā un pārstrādāto produktu tradicionāli sūtījumi
1. Pārstrādātāji, kuri saskaņā ar 7. panta 3. punktu ir paziņojuši par savu nodomu tradicionālo tirdzniecības plūsmu vai reģionālās tirdzniecības ietvaros eksportēt vai tradicionālo tirdzniecības plūsmu ietvaros nosūtīt, kā minēts Regulas (EK) Nr. 228/2013 14. panta 2. punktā, pārstrādātus produktus, kas satur izejvielas, kurām piemērots īpašais piegādes režīms, drīkst to darīt, ievērojot šīs regulas II līdz V pielikumā izklāstītos ikgadējo daudzumu ierobežojumus. Kompetentās iestādes izsniedz vajadzīgās atļaujas tā, lai nodrošinātu, ka attiecīgie darījumi nepārsniedz minētos ikgadējos daudzumus.
Regulas (EEK) Nr. 228/2013 14. panta 3. punktā minēto trešo valstu saraksts ir iekļauts šīs regulas VI pielikumā.
Eksportējot reģionālās tirdzniecības ietvaros, eksportētājam Regulas (EK) Nr. 612/2009 46. pantā noteiktajos termiņos kompetentajām iestādēm jāuzrāda minētās regulas 17. pantā uzskaitītie dokumenti Ja attiecīgie dokumenti netiek iesniegti minētajos termiņos, kompetentās iestādes atgūst priekšrocības, kas tika piešķirtas saskaņā ar īpašo piegādes režīmu.
2. Eksportējot šajā pantā minētos produktus, eksporta licence nav jāuzrāda.
3. Par šajā pantā minētajiem eksportētajiem produktiem eksporta deklarācijas 44. ailē ieraksta vienu no I pielikuma I daļā minētajām norādēm.
6. IEDAĻA
Pārvaldība, kontrole un uzraudzība
16. pants
Pārbaudes
1. Administratīvās pārbaudes, ko veic, kad tiek importēti, ievesti, eksportēti un nosūtīti lauksaimniecības produkti, tiek veiktas pilnībā un ietver kontrolpārbaudes attiecībā uz 8. panta 1. punktā minētajiem dokumentiem.
2. Fiziskās pārbaudes, ko attiecīgajā attālākajā reģionā veic, kad tiek importēti, ievesti, eksportēti un nosūtīti lauksaimniecības produkti, veic par reprezentatīvu izlasi, ar kuru aptver vismaz 5 % no licencēm un sertifikātiem, kas uzrādīti saskaņā ar 9. pantu.
Minētajām fiziskajām pārbaudēm mutatis mutandis piemēro Komisijas Regulu (EK) Nr. 1276/2008 (9).
Ja ir īpaši apstākļi, Komisija var prasīt fiziskās pārbaudes veikt attiecībā uz citādu reprezentatīvās izlases procentu.
17. pants
Valsts izdotie pārvaldības un uzraudzības noteikumi
Kompetentās iestādes pieņem vajadzīgos papildu noteikumus īpašā piegādes režīma pārvaldībai un uzraudzībai reāllaikā.
Pēc Komisijas pieprasījuma tās paziņo Komisijai par pasākumiem, ko tās īsteno saskaņā ar pirmo daļu.
II NODAĻA
PASĀKUMI VIETĒJĀS LAUKSAIMNIECISKĀS RAŽOŠANAS ATBALSTAM
1. IEDAĻA
Atbalsta pieteikumi
18. pants
Pieteikumu iesniegšana
Atbalsta pieteikumus par kalendāro gadu iesniedz birojam, ko izraudzījušās dalībvalsts kompetentās iestādes, saskaņā ar šo iestāžu izstrādātajām veidlapām un šo iestāžu noteiktajā termiņā. Termiņu nosaka tādā veidā, lai varētu veikt vajadzīgās pārbaudes uz vietas, un tas nedrīkst pārsniegt nākamā kalendārā gada 28. februāri.
19. pants
Acīmredzamu kļūdu labošana
Ja kompetentā iestāde konstatē acīmredzamu kļūdu, atbalsta pieteikumu var labot jebkurā laikā pēc tā iesniegšanas.
20. pants
Novēlota pieteikumu iesniegšana
Izņemot nepārvaramas varas vai ārkārtas apstākļu gadījumus, iesniedzot atbalsta pieteikumu pēc 18. pantā minētā termiņa beigām, summas, ko atbalsta pieteikuma iesniedzējs būtu bijis tiesīgs saņemt, ja pieteikums būtu iesniegts noteiktajā termiņā, samazina par 1 % par katru nokavēto darbdienu. Ja kavējums pārsniedz 25 dienas, pieteikumu uzskata par nepieņemamu.
21. pants
Atbalsta pieteikumu atsaukšana
1. Atbalsta pieteikumu jebkurā brīdī var pilnīgi vai daļēji atsaukt.
Tomēr, ja kompetentā iestāde jau ir informējusi atbalsta pieteikuma iesniedzēju par pārkāpumiem atbalsta pieteikumā vai ir paziņojusi atbalsta pieteikuma iesniedzējam par nodomu veikt pārbaudi uz vietas un, ja šajā pārbaudē atklājas pārkāpumi, tad nav atļauts atsaukt tās atbalsta pieteikuma daļas, kurās ir konstatēti pārkāpumi.
2. Atsaucot pieteikumu saskaņā ar 1. punktu, prasītājs atgriežas situācijā, kādā tas bija pirms attiecīgā atbalsta pieteikuma vai tā daļas iesniegšanas.
2. IEDAĻA
Pārbaudes
22. pants
Vispārīgie principi
Pārbaudes ir administratīvās pārbaudes un pārbaudes uz vietas.
Administratīvās pārbaudes ir sistemātiskas un ietver kontrolpārbaudes, inter alia ar datiem no integrētās administrācijas un kontroles sistēmas, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (10) V sadaļas II nodaļā, VI sadaļas II nodaļā, 47., 61. pantā un 102. panta 3. punktā.
Pamatojoties uz riska analīzi saskaņā ar šīs regulas 24. panta 1. punktu, kompetentās iestādes veic pārbaudes uz vietas, izskatot vismaz 5 % atbalsta pieteikumu. Pārbaudāmajai atbalsta pieteikumu izlasei jāaptver arī vismaz 5 % no kopējā apjoma, par kuru saņem atbalstu.
Visos attiecīgajos gadījumos dalībvalstis izmanto integrēto administrācijas un kontroles sistēmu.
23. pants
Pārbaudes uz vietas
1. Pārbaudes uz vietas iepriekš neizziņo. Stingri ierobežotu iepriekšēju brīdinājumu tomēr var sniegt ar noteikumu, ka netiek apdraudēts pārbaudes mērķis. Iepriekšēju brīdinājumu, izņemot attiecīgi pamatotus gadījumus, sniedz ne agrāk kā 48 stundas iepriekš.
2. Attiecīgā gadījumā šajā iedaļā paredzētās pārbaudes uz vietas veic saistībā ar citām pārbaudēm, kas paredzētas Savienības tiesību aktos.
3. Attiecīgo atbalsta pieteikumu vai pieteikumus noraida, ja atbalsta pieteikuma iesniedzēji vai viņu pārstāvji traucē veikt pārbaudes uz vietas.
24. pants
Uz vietas pārbaudāmo atbalsta pieteikuma iesniedzēju atlase
1. Atbalsta pieteikuma iesniedzējus, attiecībā uz kuriem veic pārbaudi uz vietas, izvēlas kompetentā iestāde, pamatojoties uz riska analīzi un iesniegto atbalsta pieteikumu reprezentativitāti. Veicot riska analīzi, ņem vērā:
(a)
atbalsta apjomu;
(b)
lauksaimniecības zemes gabalu skaitu, platību un dzīvnieku skaitu, uz kuru attiecas pieteikums, vai saražotās, pārvadātās, pārstrādātās vai pārdotās produkcijas daudzumu;
(c)
izmaiņas, salīdzinot ar iepriekšējo gadu,
(d)
iepriekšējo gadu pārbaužu rezultātus;
(e)
citus faktorus, ko nosaka dalībvalstis.
Lai nodrošinātu reprezentativitāti, dalībvalstis pēc nejaušības principa atlasa 20 % līdz 25 % no minimālā to atbalsta pieteikuma iesniedzēju skaita, attiecībā uz kuriem jāveic pārbaudes uz vietas.
2. Kompetentā iestāde reģistrē iemeslus, kas pamato katra atbalsta pieteikuma iesniedzēja atlasi pārbaudei uz vietas. Pirms pārbaudes uz vietas sākuma par šiem iemesliem informē inspektoru, kas veic pārbaudi.
25. pants
Pārbaudes ziņojums
1. Par katru pārbaudi uz vietas sagatavo pārbaudes ziņojumu, kurā sīki izklāstītas veiktās pārbaudes. Ziņojumos jo īpaši norāda:
(a)
atbalsta shēmu un pārbaudītos pieteikumus;
(b)
klātesošās personas;
(c)
pārbaudītos lauksaimniecības zemes gabalus, izmērītos lauksaimniecības zemes gabalus, mērījumu rezultātus par katru izmērīto zemes gabalu un izmantotās mērīšanas metodes;
(d)
konstatēto dzīvnieku skaitu un veidus un, attiecīgā gadījumā, krotāliju numurus, ierakstus reģistrā un elektroniskajā datu bāzē par liellopiem un visus pārbaudītos apstiprinošos dokumentus, pārbaužu rezultātus un, attiecīgā gadījumā, īpašus novērojumus attiecībā uz individuāliem dzīvniekiem vai viņu identifikāciju kodu;
(e)
pārbaudītās saražotās, pārvadātās, pārstrādātās vai pārdotās produkcijas daudzumu;
(f)
vai atbalsta pieteikuma iesniedzējs bija iepriekš brīdināts par apmeklējumu un, ja bija, tad - cik lielā mērā;
(g)
turpmāki kontroles pasākumi, ja tādi veikti.
2. Atbalsta pieteikuma iesniedzējiem vai viņu pārstāvjiem dod iespēju parakstīt ziņojumu, lai apliecinātu savu klātbūtni pārbaudē, un pievienot novērojumus. Ja tiek konstatēti pārkāpumi, atbalsta pieteikuma iesniedzējs saņem pārbaudes ziņojuma kopiju.
Ja pārbaude uz vietas tiek veikta no attāluma, dalībvalstis var nolemt nedot atbalsta pieteikuma iesniedzējiem vai viņu pārstāvjiem iespēju parakstīt pārbaudes ziņojumu, ja minētajā pārbaudē no attāluma nav konstatēti pārkāpumi.
3. IEDAĻA
Maksājumu samazinājumi un izslēgšana, nepamatoti maksājumi
26. pants
Maksājumu samazinājumi un izslēgšana
Ja atklājas, ka saistībā ar atbalsta pieteikumiem sniegtā informācija nesakrīt ar to, kas konstatēts 2. iedaļā paredzēto pārbaužu rezultātā, attiecīgā dalībvalsts atbalsta maksājumiem piemēro samazinājumus un izslēgšanu. Šādām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.
27. pants
Izņēmumi, piemērojot samazināšanu un izslēgšanu
1. Regulas 26. pantā paredzēto samazināšanu un izslēgšanu nepiemēro tad, ja atbalsta pieteikuma iesniedzēji iesnieguši pareizu faktisko informāciju vai ja viņi var citādi pierādīt, ka nav vainojami.
2. Samazināšanu un izslēgšanu nepiemēro attiecībā uz tām atbalsta pieteikuma daļām, par kurām atbalsta pieteikuma iesniedzējs rakstiski norādījis kompetentajai iestādei, ka tās nav pareizas vai kļuvušas nepareizas pēc pieteikuma iesniegšanas, ar nosacījumu, ka atbalsta pieteikuma iesniedzējs nav brīdināts par to, ka kompetentā iestāde plānojusi veikt pārbaudi uz vietas, un ka kompetentā iestāde nav informējusi atbalsta pieteikuma iesniedzēju par viņa pieteikumā atklātajiem pārkāpumiem.
Pamatojoties uz atbalsta pieteikuma iesniedzēja sniegto informāciju, kas minēta pirmajā daļā, atbalsta pieteikumu koriģē, lai atspoguļotu faktisko stāvokli.
28. pants
Nepamatotā maksājuma atgūšana un sankcijas
1. Ja maksājums bijis nepamatots, mutatis mutandis piemēro Komisijas Regulas (EK) Nr. 1122/2009 (11) 80. pantu.
2. Ja nepamatots maksājums saņemts nepatiesu ziņu, viltotu dokumentu vai atbalsta pieteikuma iesniedzēja rupjas nolaidības dēļ, piemēro soda naudu, kuras summa vienāda ar nepamatotā maksājuma summu, pieskaitot procentus, ko aprēķina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1122/2009 80. panta 2. punktu.
29. pants
Nepārvarama vara un ārkārtas apstākļi
Nepārvaramas varas vai ārkārtas apstākļu gadījumos Regulas (ES) Nr. 1306/2013 2. panta 2. punkta nozīmē mutatis mutandis piemēro Regulas (EK) Nr. 1122/2009 75. pantu.
III NODAĻA
PAPILDU PASĀKUMI
1. IEDAĻA
Logotips
30. pants
Logotipa izmantošanas nosacījumu pārbaude
Kompetentās iestādes regulāri pārbauda, vai apstiprinātie uzņēmēji ievēro Deleģētās regulas (ES) Nr. 179/2014 5. pantā minētos logotipa izmantošanas nosacījumus un minētās deleģētās regulas 6. panta 4. punktā paredzētās saistības.
Kompetentās iestādes var uzticēt veikt šīs pārbaudes šādā nolūkā pilnvarotām struktūrām, kam ir vajadzīgās tehniskās zināšanas un kas atbilst objektivitātes prasībām. Tādā gadījumā šīs struktūras kompetentajām iestādēm sniedz regulārus ziņojumus par pārbaužu gaitu.
31. pants
Logotipa neatbilstoša izmantošana un reklāma
Dalībvalstis piemēro attiecīgus valsts tiesību aktus, lai novērstu un, ja vajadzīgs, sodītu par logotipa neatbilstošu izmantošanu, vai pieņem šim nolūkam nepieciešamos pasākumus. Pēc Komisijas pieprasījuma tās paziņo Komisijai par piemērojamajiem pasākumiem.
Dalībvalstis nodrošina pienācīgu logotipa un to produktu reklāmu, kuriem šo logotipu var izmantot.
32. pants
Valsts pasākumi
1. Kompetentās iestādes pieņem nepieciešamos papildu administratīvos pasākumus logotipa izmantošanas pārvaldībai. Šādi pasākumi jo īpaši var ietvert nodevas iekasēšanu no apstiprinātiem uzņēmējiem par logotipa iespiešanu, kā arī administratīvo izdevumu un pārbaužu izmaksu segšanai.
2. Pēc Komisijas pieprasījuma kompetentās iestādes paziņo Komisijai, kuri dienesti vai, attiecīgā gadījumā, struktūras atbild par Deleģētās regulas (ES) Nr. 179/2014 6. panta 3. punktā paredzētā apstiprinājuma piešķiršanu un par to pārbaužu īstenošanu, ko veic saskaņā ar šo iedaļu, kā arī šā panta 1. punktā minētajiem papildpasākumiem.
3. Kompetentās iestādes paziņo Komisijai par katru gadījumu, kad tās apstiprina tiesības izmantot logotipu, norādot ražotāja nosaukumu un galvenā biroja adresi, produktus un laikposmu, uz kādu šīs tiesības piešķirtas.
Šajā pantā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 792/2009.
2. IEDAĻA
Dzīvnieku valsts produkti
33. pants
Lopkopība
1. Tādu trešo valstu izcelsmes vīriešu kārtas jaunlopu importam, kuri atbilst KN kodiem 0102 29 05, 0102 29 29 vai 0102 29 49 un paredzēti nobarošanai Francijas aizjūras departamentos vai Madeirā, nepiemēro muitas nodokļus tikmēr, kamēr vietējās izcelsmes vīriešu kārtas liellopu skaits sasniedz pietiekamu līmeni, lai nodrošinātu vietējo liellopu un teļa gaļas ražošanas saglabāšanu un attīstību.
2. Lai varētu izmantot 1. punktā paredzēto atbrīvojumu, importētājs vai pieteikuma iesniedzējs apliecina, ka ir izpildījis Deleģētās regulas (ES) Nr. 179/2014 8. panta nosacījumus, iesniedzot:
a)
rakstisku paziņojumu, kas sastādīts brīdī, kad dzīvnieki tiek nogādāti Francijas aizjūras departamentā vai Madeirā, par to, ka liellopi ir paredzēti nobarošanai uz vietas vismaz 120 dienas no faktiskās dzīvnieku piegādes dienas un ka pēc tam tie arī būs paredzēti patēriņam uz vietas;
b)
rakstisku apņemšanos, kas sastādīta dzīvnieku piegādes brīdī, viena mēneša laikā kopš dzīvnieku piegādes informēt kompetentās iestādes par saimniecību vai saimniecībām, kurās dzīvniekus paredzēts nobarot.
3. IEDAĻA
Tabakas importēšana Kanāriju salās
34. pants
Tabakas atbrīvošana no muitas nodokļiem
1. Ikgadējais periods, ko izmanto, lai aprēķinātu gada maksimālo tabakas daudzumu, ko atbrīvo no ievedmuitas nodokļa, ja tā tiek tieši importēta Kanāriju salās, kā minēts Regulas (EK) Nr. 228/2013 29. panta 1. punkta trešajā daļā, sākas katra gada 1. janvārī un beidzas tā paša gada 31. decembrī.
2. Regulas (ES) Nr. 228/2013 29. panta 1. punktā minētās jēltabakas un daļēji apstrādātas tabakas daudzumus pārrēķina neapstrādātas tabakas ar izgrieztu vidējo dzīslu daudzumos, pamatojoties uz šīs regulas VII pielikumā attiecīgajiem produktiem norādītajiem ekvivalences koeficientiem.
35. pants
Atbrīvojuma nosacījumi
1. Importējot VII pielikumā uzskaitītos produktus, jāuzrāda atbrīvojuma sertifikāts. Sertifikāta pieteikuma un sertifikāta veidlapas 20. ailē ieraksta vienu no I pielikuma J daļā minētajām norādēm.
Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, mutatis mutandis piemēro šīs regulas 3., 7. līdz 10., 12. un 16. pantu, Deleģētās regulas (ES) Nr. 179/2014 1. pantu un Regulas (ES) Nr. 228/2013 12. panta 2. punktu un 18. pantu.
2. Kompetentās iestādes nodrošina, lai šīs regulas VII pielikumā uzskaitītie produkti tiktu izmantoti saskaņā ar šai jomā pieņemtajiem Savienības noteikumiem un jo īpaši ar Regulas (EEK) Nr. 2454/93 291. līdz 300. pantu.
IV NODAĻA
VISPĀRĪGI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
36. pants
Atbalsta izmaksāšana
Pēc atbalsta pieteikumu un apstiprinošo dokumentu pārbaudes un to summu aprēķināšanas, kas piešķiramas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 228/2013 II nodaļā minētajām POSEI programmām, kompetentās iestādes atbalstu par kalendāro gadu izmaksā šādi:
(a)
īpašā piegādes režīma gadījumā, par dzīvu dzīvnieku importa un piegādes pasākumiem un par Deleģētās regulas (ES) Nr. 179/2014 9. pantā minētajiem pasākumiem - visa gada laikā;
(b)
tiešo maksājumu gadījumā - saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 75. pantu;
(c)
pārējos maksājumus - laikposmā no kārtējā gada 16. oktobra līdz nākamā gada 30. jūnijam.
37. pants
Darbības rādītāji
Ik gadu dalībvalstis paziņo Komisijai vismaz datus, kas saistīti ar VIII pielikumā katram to attālākajam reģionam noteiktajiem darbības rādītājiem.
Šos datus paziņo Regulas (ES) Nr. 228/2013 32. panta 2. punktā minētā ikgadējā īstenošanas pārskata ietvaros.
38. pants
Paziņojumi
1. Attiecībā uz īpašo piegādes režīmu kompetentās iestādes vēlākais nākamā mēneša pēdējā dienā pēc katra ceturkšņa beigām Komisijai paziņo šādus datus, kas pieejami attiecīgajā dienā un attiecas uz darbībām, kuras veiktas iepriekšējos mēnešos attiecībā uz atsauces kalendārā gada piegādes bilanci, sadalot tos pēc produktiem un KN kodiem un, attiecīgā gadījumā, pēc individuālā galamērķa:
(a)
daudzumus, kas sadalīti pēc tā, vai tie importēti no trešām valstīm vai nosūtīti no Savienības;
(b)
atbalsta apjomu un radušos izdevumus, sadalot tos pēc produktiem un, attiecīgā gadījumā, pēc galamērķa;
(c)
daudzumus, par kādiem licences un sertifikāti nav izmantoti, sadalot pēc licenču vai sertifikātu kategorijām;
(d)
visus daudzumus, kas reeksportēti vai atkārtoti nosūtīti saskaņā ar 13. pantu, un katra atgūtā atbalsta summu un to kopsummu;
(e)
visus daudzumus, kas reeksportēti vai atkārtoti nosūtīti pēc to pārstrādes saskaņā ar 15. pantu;
(f)
vienas produktu kategorijas kopējā daudzuma ietvaros veiktos pārcēlumus un provizorisko piegāžu bilanču grozījumus attiecīgajā laikposmā;
(g)
pieejamo atlikumu un izmantošanas procentu.
Pirmajā daļā minētos datus sniedz, pamatojoties uz izmantotajām licencēm un sertifikātiem. Galīgos datus attiecībā uz katra kalendārā gada piegādes bilanci paziņo Komisijai vēlākais līdz sekojošajam 31. maijam.
2. Attiecībā uz vietējās ražošanas atbalstu dalībvalstis paziņo Komisijai:
(a) vēlākais katra gada 30. aprīlī- par iepriekšējo kalendāro gadu saņemtos atbalsta pieteikumus un to attiecīgos apjomus;
(b) vēlākais katra gada 31. jūlijā- par iepriekšējo kalendāro gadu noteikti atbalsttiesīgos atbalsta pieteikumus un to attiecīgos apjomus.
3. Šajā pantā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 792/2009.
4. Regulas (EK) Nr. 228/2013 23. panta 3. punktā un 32. panta 1. punktā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 792/2009.
39. pants
Pārskats
1. Regulas (ES) Nr. 228/2013 32. panta 2. punktā minētajā pārskatā cita starpā iekļauj:
(a)
iespējamās nozīmīgās sociāli ekonomiskās un lauksaimnieciskās vides izmaiņas;
(b)
par katra pasākuma īstenošanu pieejamo fizisko un finanšu datu apkopojumu, kam pievieno šo datu analīzes rezultātus un, attiecīgā gadījumā, ziņas par to darbības nozari, kurā veic šo pasākumu, kā arī šīs nozares analīzes datus;
(c)
to, kas pārskata iesniegšanas dienā jau panākts šo pasākumu un prioritāšu īstenošanā salīdzinājumā ar nospraustajiem darbības un īpašajiem mērķiem, sniedzot skaitliski izteiktus rādītājus;
(d)
pasākumu pārvaldē un īstenošanā sastapto svarīgāko problēmu apkopojumu;
(e)
pasākumu rezultātu izvērtējumu kopumā, ņemot vērā to savstarpējo saistību;
(f)
par īpašo piegādes režīmu:
i)
datus un analīzi par cenu tendencēm un to, kā piešķirtās priekšrocības nodotas tālāk, kā arī to, kādi pasākumi un kādas pārbaudes veiktas, lai nodrošinātu šo priekšrocību tālāku nodošanu saskaņā ar šīs regulas 6. pantu,
ii)
ņemot vērā pārējos pieejamos atbalsta veidus, atbalsta samērīguma analīzi salīdzinājumā ar papildu izmaksām produktu nogādei attālākajos reģionos un ar praktizētajām cenām to eksportam uz trešām valstīm, kā arī - ja produkti paredzēti pārstrādei vai ja tās ir lauksaimniecībā izmantojamie resursi - papildu izmaksas, ko rada šo teritoriju atrašanās uz salām un lielais attālums līdz tām;
(g)
norādi par to, kāda ir katrai programmā ietvertajai darbībai izvirzīto mērķu īstenošanas pakāpe, kas noteikta ar objektīvi nosakāmu rādītāju palīdzību;
(h)
datus par attiecīgā reģiona gada piegāžu bilanci, cita starpā patēriņa, ganāmpulka izmaiņu, ražošanas un tirdzniecības izteiksmē;
(i)
datus par faktiski piešķirtajām summām par programmas darbību īstenošanu, pamatojoties uz tādiem dalībvalstu noteiktiem kritērijiem kā to ražotāju skaits, kas saņēmuši atbalstu, dzīvnieku skaits, uz ko attiecas maksājumi, platības, par kādām saņemts atbalsts, vai attiecīgo lauku saimniecību skaits;
(j)
informāciju par katras programmā ietvertās darbības finansiālo īstenošanu;
(k)
statistikas datus par kompetento iestāžu veiktajām pārbaudēm un piemērotajām sankcijām;
(l)
dalībvalsts sniegtās piezīmes par programmas īstenošanu;
(m)
ikgadējie dati par šīs regulas 37. pantā minētajiem darbības rādītājiem.
2. Šā panta 1. punktā minēto pārskatu Komisijai sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 792/2009.
40. pants
Grozījumi programmās
1. Katrā POSEI programmā paredzētos grozījumus iesniedz apstiprināšanai Komisijai un pienācīgi pamato, jo īpaši ar šādu informāciju:
a)
iemesli grūtībām programmas izpildē, kas pamato programmas grozījumu;
b)
paredzamā grozījuma ietekme;
c)
ietekme uz finansējumu un saistību pārbaudi.
Izņemot nepārvaramas varas gadījumus vai ārkārtas apstākļus, dalībvalstis programmu grozījuma priekšlikumus katrai atsevišķai programmai iesniedz tikai vienu reizi kalendārā gada laikā. Komisijai šie ierosinātie grozījumi jāsaņem vēlākais katra gada 30. septembrī.
Ja Komisijai nav iebildumu pret ierosinātajiem grozījumiem, tos piemēro no nākamā gada 1. janvāra pēc gada, kurā grozījumi paziņoti.
Šos grozījumus var piemērot agrāk, ja Komisija līdz trešajā daļā minētajam datumam dalībvalstij rakstiski apstiprina, ka paziņotie grozījumi atbilst Savienības tiesību aktiem.
Ja paziņotie grozījumi neatbilst Savienības tiesību aktiem, Komisija informē dalībvalsti pirms trešajā daļā minētā datuma par to, ka paziņotais grozījums nav piemērojams, līdz Komisija nesaņems grozījumu, kas var tikt atzīts par atbilstīgu.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, Komisija atsevišķi izvērtē šādus dalībvalstu priekšlikumus un vēlākais četru mēnešu laikā kopš to iesniegšanas pieņem lēmumu par apstiprināšanu saskaņā ar procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 228/2013 34. panta 2. punktā:
(a)
jauna attālākā reģiona pievienošanās;
(b)
vispārīgās programmas papildināšana ar jaunām produktu grupām, kam var piemērot īpašo piegādes režīmu, vai attiecīgi jaunu pasākumu ieviešana vietējās lauksaimnieciskās ražošanas atbalstam, un
(c)
jau apstiprinātās atbalsta vienības palielināšana katram pašreizējam pasākumam vai atbalsta shēmai vairāk nekā par 50 % no summas, kas piemērojama laikā, kad iesniegts grozījuma priekšlikums.
Neskarot 1. punktā minēto procedūru, dalībvalstis šajā punktā paredzētos grozījumu priekšlikumus par katru atsevišķu programmu var iesniegt vienu reizi kalendārā gada laikā. Komisijai šajā punktā minētie grozījumu priekšlikumi jāsaņem ne vēlāk kā iepriekšējā gada 31. jūlijā pirms to piemērošanas gada.
Šādi apstiprinātus grozījumus piemēro no nākamā gada 1. janvāra, kas seko gadam, kurā tika iesniegts grozījuma priekšlikums, vai arī no datuma, kas skaidri norādīts apstiprināšanas lēmumā.
3. Dalībvalstis var izdarīt turpmāk minētos grozījumus, nepiemērojot 1. punktā noteikto procedūru, ja vien šie grozījumi ir paziņoti Komisijai:
(a)
provizoriskajās piegādes bilancēs - līdz 20 % mainīt atsevišķa atbalsta apmēru vai to produktu daudzumu, kuri iekļauti piegādes bilancē, un līdz ar to katrai produktu līnijai piešķirtā atbalsta kopējo apmēru;
(b)
visiem pasākumiem - līdz 20 % pielāgot finanšu piešķīrumu katram atsevišķam pasākumam, neskarot finansiālos ierobežojumus, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 228/2013 30. pantā, ar nosacījumu, ka šādas izmaiņas tiek paziņotas ne vēlāk kā tā gada 30. aprīlī, kas seko kalendārajam gadam, uz kuru attiecas grozītais finanšu piešķīrums, un
(c)
izmaiņas, kuras izriet no grozījumiem, kas izdarīti Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 (12) uzskaitītajos kodos un aprakstos, kurus izmanto, lai identificētu produktus, uz kuriem attiecas atbalsts; šie grozījumi nedrīkst ietvert izmaiņas pašos produktos.
4. Panta 3. punktā minētos grozījumus nepiemēro pirms dienas, kurā Komisija tos saņem. Grozījumi ir pienācīgi jāpaskaidro un jāpamato, turklāt tos var ieviest tikai vienreiz gadā, izņemot šādus gadījumus:
(a)
nepārvaramas varas gadījumi vai ārkārtas apstākļi;
(b)
grozījums tādu produktu daudzumos, kuri iekļauti piegādes režīmā;
(c)
izmaiņas, kas izriet no Regulā (EEK) Nr. 2658/87 noteikto kodu un aprakstu grozījumiem.
5. Šajā pantā piemēro šādas definīcijas:
a)
“pasākums” ir atbalsta shēmu un darbību kopums, kas vajadzīgs, lai sasniegtu vienu vai vairākus programmas mērķus, un atbilst vienai produktu līnijai, kurai finanšu piešķīrums noteikts Regulas (ES) Nr. 228/2013 5. panta a) punktā minētajā finansējuma tabulā;
b)
“produktu grupa” ir visi produkti, kam ir kopīgi pirmie divi KN koda cipari kā paredzēts Regulā (EEK) Nr 2658/87.
6. Šajā pantā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 792/2009.
41. pants
Avansa maksājumu samazināšana
Neskarot budžeta disciplīnas jomā noteiktos vispārīgos noteikumus, gadījumā, ja informācija, ko, piemērojot 38. un 39. pantu, dalībvalstis nosūta Komisijai, ir nepilnīga vai tā nav nosūtīta noteiktajā termiņā, Komisija var uz laiku samazināt avansa pārskaitījumus uz lauksaimniecības izdevumu kontiem, izmantojot vienotu likmi.
42. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 20. februārī