ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2203 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с казеините и казеинатите, предназначени за консумация от човека, и за отмяна на Директива 83/417/ЕИО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В Директива 83/417/ЕИО на Съвета (3) се предвижда сближаването на законодателствата на държавите-членки относно определени лактопротеини (казеини и казеинати), предназначени за консумация от човека. След влизането в сила на посочената директива настъпиха някои промени, по-специално разработването на всеобхватна правна рамка на законодателството в областта на храните и приемането от Комисията за Кодекс алиментариус на международен стандарт за казеинови продукти за хранителни цели („стандарт на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели“), които трябва да бъдат взети под внимание.
(2)
С Директива 83/417/ЕИО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от разпоредбите на директивата. С влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо тези правомощия да бъдат приведени в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“).
(3)
Поради това, за по-голяма яснота, Директива 83/417/ЕИО следва да бъде отменена и заменена с нова директива.
(4)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно приемането на спешни мерки за храни и фуражи. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(5)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно методите за вземане на проби и анализ на храните. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(6)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6) в рамките на отношенията между стопанските субекти трябва да се предоставя достатъчно информация, за да се гарантира наличността и точността на информацията за храните за крайния потребител. Тъй като обхванатите от настоящата директива продукти са предназначени за продажба от стопански субект на стопански субект с цел приготвяне на хранителни продукти, целесъобразно е специалните правила, които вече са включени в Директива 83/417/ЕИО, да се запазят и адаптират спрямо настоящата правна рамка и да се опростят. С тези специални правила следва да се уточни информацията, която следва да се предоставя по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, в отношенията между стопанските субекти, за да може, от една страна, на стопанските субекти в хранителната промишленост да се предостави информацията, която им е необходима за етикетирането на крайните продукти, например когато става въпрос за алергени, а от друга страна да се избегне възможността тези продукти да бъдат объркани с подобни продукти, които не са предназначени или не са подходящи за консумация от човека.
(7)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) се съдържа определение на „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“, които са наречени „технологични съставки“ в Директива 83/417/ЕИО. Следователно в настоящата директива следва да се използват термините „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“ вместо „технологични съставки“. Използването на тази терминология би било в съответствие и със стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели.
(8)
Другите термини и позовавания, използвани в приложенията към Директива 83/417/ЕИО, следва да бъдат адаптирани, така че да бъдат отчетени термините и позоваванията, използвани в Регламент (ЕО) № 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) и в Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(9)
В приложение I към Директива 83/417/ЕИО максималното съдържание на влага в казеините за хранителни цели е определено на 10 %, а максималното съдържание на млечни мазнини в киселия казеин за хранителни цели - на 2,25 %. Като се има предвид, че в стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели тези параметри са определени на 12 % и 2 % съответно, съответстващите параметри следва да бъдат определени в съответствие с посочения стандарт, така че да се избегне нарушаване на търговията.
(10)
С цел бързо да се адаптират или актуализират съдържащите се в приложенията на посочената директива технически елементи, така че да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти или техническият прогрес, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с установените в приложения I и II стандарти, приложими за казеините за хранителни цели и казеинатите за хранителни цели. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Доколкото целите на настоящата директива - а именно посредством сближаване на законодателствата на държавите-членки да се улесни свободното движение на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, като същевременно се осигурява висока степен на защита на здравето, както и съществуващите разпоредби да се приведат в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните и с международните стандарти - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата и последиците им могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на казеини и казеинати, които са предназначени за консумация от човека, както и техните смеси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„кисел казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на пресечения с киселина коагулат на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко;
б)
„сирищен казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на коагулата на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко; коагулатът се получава чрез реакцията на сирищния или други коагулиращи ензими;
в)
„казеинати за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез взаимодействие на казеин за хранителни цели или казеинов, пресечен коагулат за хранителни цели с неутрализиращи агенти, последвано от изсушаване.
Член 3
Задължения на държавите-членки
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, се предлагат на пазара с посочените там наименования, само ако отговарят на правилата, предвидени в настоящата директива, и на стандартите, определени в приложения I и II, и
б)
казеините и казеинатите, които не отговарят на стандартите, определени в приложение I, раздел I, букви б) и в), в приложение I, раздел II, букви б) и в) или в приложение II, букви б) и в), не се използват за приготвянето на храна и когато се предлагат законно на пазара за други цели, се наименуват и етикетират по начин, който да не подвежда купувача по отношение на техния характер, качество или предназначената употреба.
Член 4
Етикетиране
1. Следните данни се отбелязват върху опаковките, контейнерите или етикетите на млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, с лесно видими, ясно четливи и незаличими букви:
а)
наименованието на млечните продукти, посочено в член 2, букви а), б) и в), като за казеинатите за хранителни цели се посочват и катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г);
б)
в случай на продукти, предлагани на пазара като смеси:
i)
думите „смес от…“, следвани от наименованията на различните продукти, които влизат в състава на сместа, подредени по тегло в низходящ ред,
ii)
посочване на катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г), в случай на казеинати за хранителни цели;
iii)
съдържанието на протеини в случай на смеси, съдържащи казеинати за хранителни цели;
в)
нетното количество на продуктите, изразено в килограми или грамове;
г)
името или търговското наименование и адреса на стопанския субект в хранителната промишленост, под чието име или търговско наименование се предлага на пазара продуктът, или, ако стопанският субект в хранителната промишленост не е установен в Съюза, вносителят на пазара на Съюза;
д)
в случай на продукти, внесени от трети държави - името на държавата на произход;
е)
идентификация на партидата продукти или дата на производство.
Чрез дерогация от първа алинея данните, посочени в първа алинея, буква б), подточка iii) и букви в), г) и д), могат да бъдат отбелязани само в придружаващата документация.
2. Държава-членка забранява да се предлагат на пазара на нейната територия млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, букви а), б) и в), ако посочените в параграф 1, първа алинея от настоящия член данни не са отбелязани на език, който е лесноразбираем за купувачите от онези държави-членки, в които тези продукти се предлагат на пазара, освен ако тази информация се предоставя от стопанските субекти в хранителната промишленост с други средства. Тези данни може да бъдат отбелязани на няколко езика.
3. Когато минималното съдържание на млечен белтък, посочено в приложение I, раздел I, буква а), точка 2, приложение I, раздел II, буква а), точка 2 и приложение II, буква а), точка 2 е превишено в млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, този факт може, без да се засягат други разпоредби на правото на Съюза, да бъде отбелязан върху опаковките, контейнерите или етикетите на продуктите.
Член 5
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6, за да изменя стандартите, посочени в приложения I и II, с цел да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти, както и техническият прогрес.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. Особено важно е преди приемането на делегираните актове, посочени в член 5, Комисията да следва обичайната си практика и да провежда консултации на експертно равнище, включително с експерти от държавите-членки.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 21 декември 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 22 декември 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 8
Отмяна
Директива 83/417/ЕИО се отменя, считано от 22 декември 2016 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/2203
(2015. gada 25. novembris)
par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kazeīniem un kazeinātiem, kas paredzēti lietošanai pārtikā, un Padomes Direktīvas 83/417/EEK atcelšanu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Direktīva 83/417/EEK (3) paredz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažiem laktoproteīniem (kazeīniem un kazeinātiem), kas paredzēti lietošanai pārtikā. Kopš minētā direktīva stājās spēkā, ir veiktas vairākas izmaiņas, jo īpaši ir izstrādāts visaptverošs tiesiskais regulējums pārtikas aprites tiesību jomā un Pārtikas kodeksa komisija (Codex Alimentarius Commission) ir pieņēmusi starptautisko standartu pārtikas kazeīna produktiem (“Kodeksa standarts pārtikas kazeīna produktiem”), kas ir jāņem vērā.
(2)
Ar Direktīvu 83/417/EEK Komisijai piešķirtas pilnvaras īstenot dažus tās noteikumus. Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā šīs pilnvaras jāpielāgo Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 290. pantam.
(3)
Tādēļ skaidrības labad Direktīva 83/417/EEK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar jaunu direktīvu.
(4)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002 (4) ir ietverti vispārīgi, horizontāli un vienoti Savienības noteikumi par ārkārtas pasākumu pieņemšanu pārtikas un barības jomā. Attiecīgie Direktīvas 83/417/EEK noteikumi tādēļ vairs nav nepieciešami.
(5)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (5) ir ietverti vispārīgi, horizontāli un vienoti Savienības noteikumi par pārtikas produktu paraugu ņemšanas metodēm un analīzi. Attiecīgie Direktīvas 83/417/EEK noteikumi tādēļ vairs nav nepieciešami.
(6)
Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1169/2011 (6) uzņēmumiem savās attiecībās vienam ar otru ir jāsniedz pietiekama informācija, lai nodrošinātu to, ka galapatērētājam tiek sniegta pārtikas produktu informācija un ka šī informācija ir precīza. Tā kā produktus, uz kuriem attiecas šī direktīva, ir paredzēts tirgot uzņēmumu starpā ar mērķi izgatavot pārtikas produktus, ir lietderīgi spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā saglabāt un tam pielāgot tos īpašos noteikumus, kas jau ir iekļauti Direktīvā 83/417/EEK, un tos vienkāršot. Ar šādiem konkrētiem noteikumiem būtu jāparedz informācija, kas uzņēmumiem savās attiecībās vienam ar otru jāsniedz par šajā direktīvā ietvertajiem produktiem, lai, no vienas puses, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmumiem sniegtu galaproduktu marķēšanai nepieciešamo informāciju, piemēram, par alergēniem, un, no otras puses, izvairītos no tā, ka šos produktus sajauc ar līdzīgiem produktiem, kuri nav paredzēti vai nav piemēroti lietošanai pārtikā.
(7)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1333/2008 (7) ir sniegta pārtikas piedevu un pārstrādes palīglīdzekļu definīcija; Direktīvā 83/417/EEK tie ir nosaukti par tehnoloģiskajām palīgvielām. Līdz ar to šajā direktīvā termina “tehnoloģiskās palīgvielas” vietā būtu jālieto “pārtikas piedevas” un “pārstrādes palīglīdzekļi”. Šādas terminoloģijas lietošana būtu arī saskaņā ar Kodeksa standartu pārtikas kazeīna produktiem.
(8)
Pārējie Direktīvas 83/417/EEK pielikumos lietotie termini un atsauces būtu jāpielāgo, lai ņemtu vērā tos, kas lietoti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1332/2008 (8) un Regulā (EK) Nr. 1333/2008.
(9)
Direktīvas 83/417/EEK I pielikumā noteikts, ka pārtikas kazeīna maksimālajam mitruma saturam jābūt 10 %, bet skābā pārtikas kazeīna maksimālajam piena tauku saturam attiecīgi 2,25 %. Tā kā Kodeksa standartā pārtikas kazeīna produktiem minētie parametri ir noteikti attiecīgi 12 % un 2 %, attiecīgie parametri būtu jānosaka saskaņā ar minēto standartu, lai izvairītos no tirdzniecības traucējumiem.
(10)
Lai nekavējoties pielāgotu vai atjauninātu šīs direktīvas pielikumos ietvertos tehniskos elementus nolūkā ņemt vērā attiecīgo starptautisko standartu jaunākās prasības vai tehnikas progresu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz I un II pielikumā izklāstītajiem standartiem, kurus piemēro pārtikas kazeīniem un kazeinātiem. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(11)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, ar dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu veicināt lietošanai pārtikā paredzēto kazeīnu un kazeinātu brīvu apriti, vienlaikus nodrošinot augsta līmeņa veselības aizsardzību un saskaņojot spēkā esošos noteikumus ar vispārīgajiem Savienības tiesību aktiem par pārtiku un ar starptautiskajiem standartiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga un iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Darbības joma
Šī direktīva attiecas uz pārtikā lietojamiem kazeīniem un kazeinātiem un to maisījumiem.
2. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“skābais pārtikas kazeīns” ir piena produkts, kas iegūts, ar skābi recinot vājpienu un/vai produktus, kas iegūti no piena, pēc tam atdalot sūkalas un iegūto koagulātu skalojot un žāvējot;
b)
“pārtikas himozīnkazeīns” ir piena produkts, kas iegūts, recinot vājpienu un/vai produktus, kas iegūti no piena, pēc tam atdalot sūkalas un iegūto koagulātu skalojot un žāvējot; koagulātu iegūst, izmantojot himozīnu vai citus recināšanas fermentus;
c)
“pārtikas kazeināti” ir piena produkti, kas iegūti, žāvējot ar neitralizējošām vielām apstrādātu pārtikas kazeīnu vai pārtikas kazeīna koagulāta recekli.
3. pants
Dalībvalstu pienākumi
Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka:
a)
direktīvas 2. pantā definētos piena produktus tirgo ar minētajā pantā noteiktajiem nosaukumiem tikai tad, ja tie atbilst šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem un I un II pielikumā noteiktajiem standartiem; un
b)
kazeīnus un kazeinātus, kuri neatbilst I pielikuma I iedaļas b) un c) punktā, I pielikuma II iedaļas b) un c) punktā vai II pielikuma b) un c) punktā noteiktajiem standartiem, neizmanto pārtikas produktu izgatavošanā un, ja tie tiek tirgoti likumīgi citiem nolūkiem, tos nosauc un marķē tā, lai pircējam neradītu maldīgu priekšstatu par to īpašībām, kvalitāti vai paredzēto izmantošanu.
4. pants
Marķējums
1. Uz 2. pantā definēto piena produktu iesaiņojuma, taras vai etiķetes ar labi redzamām, skaidri salasāmām un neizdzēšamām rakstu zīmēm marķē šādus datus:
a)
piena produkta nosaukumu, kas minētajiem produktiem ir noteikts 2. panta a), b) un c) punktā, par pārtikas kazeinātiem norādot II pielikuma d) punktā minēto katjonu vai katjonus;
b)
produktiem, ko pārdod kā maisījumus:
i)
vārdkopu “… maisījums”, norādot maisījumā ietilpstošo produktu nosaukumus pēc to masas satura dilstošā secībā;
ii)
pārtikas kazeinātiem norāda II pielikuma d) punktā minēto katjonu vai katjonus;
iii)
maisījumiem, kas satur pārtikas kazeinātus, norāda olbaltumvielu saturu;
c)
produktu neto masu kilogramos vai gramos;
d)
uzņēmēja, kas iesaistīts pārtikas apritē, vārdu vai uzņēmuma nosaukumu un adresi, ar kura vārdu vai uzņēmuma nosaukumu šo produktu pārdod, vai gadījumos, kad minētais uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, Savienībā neveic uzņēmējdarbību, importētāju Savienības tirgū;
e)
izcelsmes valsti produktiem, kas ievesti no trešām valstīm;
f)
produktu partijas identifikācijas numuru vai ražošanas datumu.
Atkāpjoties no pirmās daļas, datus, kas minēti šā panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktā un c), d) un e) apakšpunktā, var norādīt tikai pavaddokumentā.
2. Dalībvalstis savā teritorijā aizliedz 2. panta a), b) un c) punktā minēto piena produktu tirdzniecību, ja to marķējumā šā panta 1. punkta pirmajā daļā minētie dati nav sniegti valodā, ko pircēji minētajā dalībvalstī, kurā šie produkti tiek tirgoti, var viegli saprast, ja vien šādu informāciju uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, nav sniedzis citādā veidā. Minētos datus marķējumā var norādīt vairākās valodās.
3. Ja 2. pantā definētajos piena produktos I pielikuma I iedaļas a) punkta 2. apakšpunktā un I pielikuma II iedaļas a) punkta 2. apakšpunktā un II pielikuma a) punkta 2. apakšpunktā paredzētais minimālais piena olbaltumvielu saturs ir lielāks, neskarot citu Savienības tiesību aktu noteikumus, to var pienācīgi marķēt uz produkta iesaiņojuma, taras vai etiķetes.
5. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 6. pantu attiecībā uz I un II pielikumā noteikto standartu grozīšanu, lai ņemtu vērā attiecīgo starptautisko standartu jaunākās prasības un tehnikas attīstību.
6. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. Ir īpaši būtiski, lai Komisija ievērotu parasto praksi un pirms 5. pantā minēto deleģēto aktu pieņemšanas apspriestos ar ekspertiem, tostarp dalībvalstu ekspertiem.
2. Pilnvaras pieņemt 5. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2015. gada 21. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 5. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
7. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2016. gada 22. decembrim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
8. pants
Atcelšana
Direktīvu 83/417/EEK atceļ no 2016. gada 22. decembra.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
10. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2015. gada 25. novembrī