РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1379/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, за изменение на регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42 и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Обхватът на общата политика в областта на рибарството ("ОПР") включва мерките по отношение на пазарите на продукти от риболов и аквакултури в Съюза. Общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, („ООП“) е неразделна част от ОПР и следва да допринася за постигането на нейните цели. Тъй като ОПР се преразглежда, ООП следва да бъде адаптирана по съответния начин.
(2)
Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (4) трябва да бъде преразгледан, за да се отчетат недостатъците, установени при прилагането на действащите понастоящем разпоредби, промените в Съюза и на световните пазари, както и развитието на дейностите, свързани с риболова и аквакултурите.
(3)
Риболовът е изключително важен за икономиките на крайбрежните райони на Съюза, включително най-отдалечените региони. Тъй като риболовът осигурява прехраната на рибарите в тези региони, следва да се предприемат мерки за повишаване на стабилността на пазарите и за увеличаване на съответствието между търсенето и предлагането.
(4)
Разпоредбите относно ООП следва да се прилагат в съответствие с международните ангажименти на Съюза, по-специално тези съгласно разпоредбите на Световната търговска организация. В търговията с продукти от риболов и аквакултури с трети държави следва да бъдат гарантирани условията за лоялна конкуренция, по-специално чрез спазване на изискванията за устойчивост и прилагането на социални стандарти, равностойни на тези, които се прилагат за продуктите в Съюза.
(5)
Важно е управлението на ООП да се ръководи от принципите на доброто управление на ОПР.
(6)
За да се осигури успехът на ООП, е важно потребителите да бъдат информирани чрез маркетингови и образователни кампании относно значението на консумацията на риба и големия брой съществуващи видове, както и относно важността на това да разбират информацията, представена върху етикетите.
(7)
Организациите на производителите на продукти на риболов и организациите на производителите на продукти от аквакултури ("организациите на производителите") са решаващ фактор за постигането на целите на ОПР и на ООП. Ето защо е необходимо да бъдат разширени техните отговорности и да се осигури необходимата финансова подкрепа, за да им се даде възможност да играят по-значима роля в ежедневното управление на рибарството, като се зачитат рамките, определени от целите на ОПР. Необходимо е също така да се гарантира, че техните членове извършват дейности, свързани с риболова и аквакултурите, по устойчив начин, подобряват предлагането на пазара на продукти, събират информация относно аквакултурите и повишават доходите си. При постигането на тези цели организациите на производителите следва да вземат предвид различните условия в секторите на рибарството и аквакултурите, преобладаващи в Съюза, включително в най-отдалечените региони, по-специално характерните особености на дребномащабния риболов и екстензивните аквакултури. Компетентните национални органи следва да могат да поемат отговорност за изпълнението на тези цели, като работят тясно с организациите на производителите по въпроси, свързани с управлението, включително, когато е целесъобразно, разпределението на квотите и управлението на риболовното усилие в зависимост от потребностите на всяко отделно риболовно стопанство.
(8)
Следва да се предприемат мерки за насърчаване на подходящо и представително участие на дребните производители.
(9)
За да се подобри конкурентоспособността и жизнеспособността на организациите на производителите, следва ясно да се определят подходящи критерии за тяхното създаване.
(10)
Междубраншовите организации, състоящи се от различни категории оператори в сектора на рибарството и аквакултурите, разполагат с потенциал да спомогнат за подобряване на координацията на дейностите за предлагане на пазара в рамките на веригата на доставка и за разработване на мерки, които са в интерес на целия сектор.
(11)
Целесъобразно е определянето на общи условия за признаване на организации на производителите и междубраншови организации от държавите-членки, за разширяване на приложното поле на правилата, приети от организации на производителите и междубраншови организации, както и за споделяне на разходите, произтичащи от това разширяване. Процедурата за разширяване на приложното поле на правилата следва да подлежи на одобрение от Комисията.
(12)
Тъй като рибните запаси са споделен ресурс, тяхната устойчива и ефикасна експлоатация в някои случаи може да бъде постигната по-добре от организации, състоящи се от членове от различни държави-членки и различни региони. Следователно е необходимо също да се насърчава възможността за създаване на организации на производители и асоциации на организации на производителите на национално и транснационално равнище, въз основа, когато е целесъобразно, на биогеографски райони. Тези организации следва да са партньорства, които да се стремят да установят общи и задължителни правила и да осигурят равнопоставени условия за всички заинтересовани страни, участващи в рибарството. При създаването на такива организации трябва да се гарантира, че за тях продължават да се прилагат правилата за конкуренция, предвидени в настоящия регламент, и че е съобразена необходимостта от поддържане на връзката между отделните крайбрежни общности и риболовните стопанства и водите, които те традиционно експлоатират.
(13)
Комисията следва да насърчава мерките за подпомагане, насочени към засилване на участието на жените в организациите на производителите на продукти от аквакултури.
(14)
За да могат да насочват своите членове към устойчиви дейности, свързани с рибарството и аквакултурите, организациите на производителите следва да изготвят и представят на компетентните органи на държавите-членки план за производство и предлагане на пазара, съдържащ мерките за изпълнение, необходими на тези организации на производителите за постигането на техните цели.
(15)
За постигането на целите на ОПР по отношение на изхвърлянията, е необходимо широко да се използват селективни риболовни съоръжения, които ще предотвратят улова на маломерна риба.
(16)
Непредвидимостта на риболовните дейности прави целесъобразно създаването на механизъм за съхранение на продукти от риболов за консумация от човека с цел насърчаване на по-голямата стабилност на пазара и увеличаване на възвращаемостта от продуктите, по-специално чрез създаване на добавена стойност. Този механизъм следва да допринесе за стабилизиране и сближаване на местните пазари в Съюза с оглед постигане на целите на вътрешния пазар.
(17)
За да се вземе предвид разнообразието на цените в рамките на Съюза, всяка организация на производителите в областта на рибарството следва да има право да направи предложение за цена, при която да се задейства механизмът за съхранение. Тази цена на задействане на механизма следва да бъде определена така, че да се запази лоялната конкуренция между операторите.
(18)
Установяването и прилагането на общи търговски стандарти следва да позволи пазарът да бъда снабдяван с устойчиви продукти и да бъде реализиран пълният потенциал на вътрешния пазар на продукти от риболов и аквакултури и следва да улесни дейностите по предлагане на пазара в условията на лоялна конкуренция, като по този начин се спомогне за подобряване доходността на производството. За тази цел следва да продължат да се прилагат съществуващите стандарти за предлагане на пазара.
(19)
Необходимо е да се гарантира, че продуктите, внасяни на пазара на Съюза, съответстват на същите изисквания и стандарти за предлагане на пазара като онези, които трябва да бъдат спазвани от производителите от Съюза.
(20)
За да се гарантира високо ниво на защита на човешкото здраве, пусканите на пазара на Съюза продукти от риболов и аквакултури следва, независимо от техния произход, да съответстват на приложимите правила за безопасност на храните и хигиена.
(21)
За да се даде на потребителите възможност да направят информиран избор, е необходимо да им се предостави ясна и подробна информация, наред с другото, относно произхода и методите за производство на продуктите.
(22)
Използването на екомаркировка за продуктите от риболов и от аквакултури, независимо дали те са с произход от Съюза или извън него, позволява да се предостави ясна информация относно екологичната устойчивост на такива продукти. Ето защо Комисията трябва да разгледа възможността за разработване и установяване на минимални критерии за създаването на обща за целия Съюз екомаркировка за продуктите от риболов и от аквакултури.
(23)
С цел защита на потребителите компетентните национални органи, отговарящи за мониторинга и осигуряването на изпълнението на задълженията по настоящия регламент, следва да използват пълноценно наличните технологии, включително ДНК тестове, така че да се предотврати поставянето на фалшиви етикети върху улова от страна на операторите.
(24)
Правилата за конкуренция, отнасящи се за споразумения, решения и практики, посочени в член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз ("ДФЕС"), следва да се прилагат за производството или предлагането на пазара на продукти от риболов и аквакултури, доколкото тяхното прилагане не възпрепятства функционирането на ООП и не застрашава постигането на целите, установени в член 39 от ДФЕС.
(25)
Целесъобразно е да се определят правила за конкуренция, приложими към производството и предлагането на пазара на продукти от риболов и аквакултури, като се вземат предвид специфичните особености на сектора на рибарството и аквакултурите, включително раздробеността на сектора, фактът, че рибата е споделен ресурс и големият обем на вноса, за който следва да се прилагат същите правила като продуктите от риболов и аквакултури от Съюза. С оглед на опростяване съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета (5) следва да бъдат включени в настоящия регламент. Поради това Регламент (ЕО) № 1184/2006 следва вече да не се прилага за продукти от риболов и аквакултури.
(26)
Необходимо е да се подобри събирането, обработването и разпространението на икономическата информация относно пазарите на продукти от риболов и аквакултури в Съюза.
(27)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент във връзка със сроковете, процедурите и формата на заявленията за признаване на организации на производители и на междубраншови организации, както и за оттеглянето на такова признаване; на формата, сроковете и процедурите на държавите-членки за съобщаване относно решения за признаване или оттегляне на признаване; формата и процедурата за уведомление от страна на държавите-членки относно правилата, задължителни за всички производители или оператори; формата и структурата на плана за производство и плана за предлагане на пазара, както и процедурата и сроковете за тяхното представяне и одобрение; формата за публикуване от страна на държавите-членки на цените на задействане, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(28)
Регламент (ЕО) № 104/2000 следва да бъде отменен. За да се осигури непрекъснатост в предоставянето на информация за потребителите обаче, член 4 от посочения регламент, следва да продължи да се прилага до 12 декември 2014 г..
(29)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно установяването на обща организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради общия характер на пазара на продукти от риболов и аквакултури и следователно, поради нейния мащаб и последици и необходимостта от общи действия, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. Създава се обща организация на пазарите на продукти от риболов и продукти от аквакултури („ООП“).
2. ООП се състои от следните елементи:
a)
професионални организации;
б)
стандарти за предлагане на пазара;
в)
информация за потребителите;
г)
правила за конкуренция;
д)
проучване на пазара.
3. Външните аспекти на ООП се допълват от Регламент (ЕС) № 1220/2012 на Съвета (7) и Регламент (ЕС) № 1026/2012 на Европейския парламент и на Съвета (8).
4. За въвеждането на ООП е допустимо получаването на финансово подпомагане от Съюза в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
Член 2
Приложно поле
ООП се прилага за продуктите от риболов и аквакултури, изброени в приложение I към настоящия регламент, които се предлагат на пазара в Съюза.
Член 3
Цели
Целите на ООП са целите, определени в член 35 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9).
Член 4
Принципи
ООП се ръководи от принципите на доброто управление, установени в член 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
Член 5
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, както и определенията в член 4 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (10), в член 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11), в членове 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12) и в член 3 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 (13). Прилагат се и следните определения:
a)
„продукти от риболов“ означава водните организми, получени в резултат на риболовна дейност, или продукти, получени от тях, изброени в приложение I;
б)
„продукти от аквакултури“ означава водните организми във всеки етап от техния жизнен цикъл, получени в резултат на дейности, свързани с аквакултурите, или продукти, получени от тях, изброени в приложение I;
в)
„производител“ означава физическо или юридическо лице, използващо средства за производство за получаване на продукти от риболов или аквакултури с цел пускането им на пазара;
г)
„сектор на рибарството и аквакултурите“ означава секторът на икономиката, който включва всички дейности по производство, преработка и предлагане на пазара на продукти от риболов или аквакултури;
д)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на продукти от риболов или аквакултури за дистрибуция, консумация или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност срещу заплащане или безплатно;
е)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на продукт от рибарство или аквакултури на пазара на Съюза за първи път;
ж)
„на дребно“ означава обработка и/или преработка на храни и тяхното съхранение на мястото на продажба или доставка на крайния потребител, включително терминали за дистрибуция, операции за доставка на храна, заводски столове, заведения за обществено хранене, ресторанти и други подобни операции в областта на хранителните услуги, магазини, дистрибуторски центрове на супермаркети и пунктове за продажба на едро;
з)
„предварително опаковани продукти от риболов и аквакултури“ означава продукти от риболов и аквакултури, които представляват „предварително опаковани храни“ по смисъла на член 2, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕО) № 1169/2011.
ГЛАВА II
ПРОФЕСИОНАЛНИ ОРГАНИЗАЦИИ
РАЗДЕЛ I
Създаване, цели и мерки
Член 6
Създаване на организации на производителите на продукти от риболов и на организации на производителите на продукти от аквакултури
1. Организациите на производителите на продукти от риболов и организациите на производителите на продукти от аквакултури ("организациите на производителите") могат да бъдат създадени по инициатива на производители на продукти от риболов или на продукти от аквакултури в една или повече държави-членки и признати в съответствие с разпоредбите на раздел II.
2. При създаването на организации на производителите се взема предвид особеното положение на дребните производители, когато е приложимо.
3. Организация на производителите, представляваща както дейностите в областта на рибарството, така и тези в областта на аквакултурите, може да бъде създадена като съвместна организация на производителите на продукти от риболов и от аквакултури.
Член 7
Цели на организациите на производителите
1. Организациите на производителите на продукти от риболов преследват следните цели:
a)
насърчаване на жизнеспособни и устойчиви риболовни дейности на техните членове при пълно спазване на политиката на опазване, както е определена по-конкретно в Регламент (ЕС) № 1380/2013 и в правото за околната среда, при съблюдаване на социалната политика и когато съответната държава-членка е предвидила това - участие в управлението на морските биологични ресурси;
б)
избягване и намаляване, доколкото е възможно, на нежелания улов от запаси за търговски цели, а когато е необходимо, пълноценно използване на този улов, без да се създава пазар за улов на екземпляри, чийто размер е под минималния референтен размер за целите на опазването в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС)№ 1380/2013;
в)
принос за проследяването на продуктите от риболов и достъп на потребителите до ясна и подробна информация;
г)
принос за премахването на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
2. Организациите на производителите на продукти от аквакултури преследват следните цели:
a)
насърчаване на устойчиви дейности, свързани с аквакултурите, на техните членове, като им осигуряват възможности за развитие, по-специално при пълно спазване на Регламент (ЕС) № 1380/2013 и в правото за околната среда, при съблюдаване на социалната политика;
б)
гарантиране, че дейностите на техните членове съответстват на националните стратегически планове, посочени в член 34 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
в)
стремеж към гарантиране, че фуражите с риболовен произход в аквакултурите произхождат от рибни стопанства, които се управляват устойчиво.
3. Освен към постигане на целите, предвидени в параграфи 1 и 2, организациите на производителите преследват две или повече от следните цели:
a)
подобряване на условията за пускане на пазара на продуктите от риболов и от аквакултури на техните членове;
б)
подобряване на икономическата възвръщаемост;
в)
стабилизиране на пазарите;
г)
допринасяне към хранителните доставки и насърчаване на високото качество на храните и на стандартите за безопасност, като същевременно се допринася към заетостта в крайбрежните и селските райони;
д)
намаляване на екологичното въздействие на риболова, включително чрез мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди.
4. Организациите на производителите могат да преследват и други допълнителни цели.
Член 8
Мерки, прилагани от организациите на производителите
1. За постигане на целите, определени в член 7, организациите на производителите могат да прилагат, наред с другото, следните мерки:
a)
съобразяване на производството с пазарните изисквания;
б)
насочване на доставките и предлагане на пазара на продуктите на техните членове;
в)
рекламиране на продуктите от риболов и аквакултури на техните членове от Съюза по недискриминационен начин чрез използване например на сертифицирането, и по-специално наименования за произход, печати за качество, географски означения, традиционно специфичен характер, както и на ползите от устойчивостта;
г)
контролиране и вземане на мерки за осигуряване на съответствие на дейностите на техните членове с правилата, установени от съответната организация на производителите;
д)
насърчаване на професионалното обучение и на програмите за сътрудничество, за да се създадат стимули за младите хора да навлязат в този сектор;
е)
намаляване на екологичното въздействие на риболова, включително чрез мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди;
ж)
насърчаване използването на информационни и комуникационни технологии за подобряване на предлагането на пазара и цените;
з)
улесняване на достъпа на потребителите до информация относно продуктите от риболов и аквакултури.
2. Организациите на производителите на продукти от риболов могат да прилагат и мерки като:
a)
колективно планиране и управление на риболовните дейности на техните членове, при спазване на организацията от страна на държавите-членки на управлението на морските биологични ресурси на държавите-членки, включително разработване и прилагане на мерки за подобряване на селективността на риболовните уреди и предоставяне на консултации на компетентните орани;
б)
избягване и намаляване на нежелания улов чрез участие в разработването и прилагането на технически мерки и оптимално използване на нежелания улов на запаси за търговски цели, без да се създава пазар за улов на екземпляри, чийто размер е под минималния референтен размер за целите на опазването, в съответствие с член 15, параграф 11 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 и с член 34, параграф 2 от настоящия регламент, в зависимост от случая;
в)
управление на временното съхранение на продукти от риболов в съответствие с членове 30 и 31 от настоящия регламент.
3. Организациите на производителите на продукти от аквакултури могат да прилагат и мерки като:
a)
насърчаване на устойчиви дейности, свързани с аквакултурите, по-специално по отношение на опазването на околната среда, здравето на животните и хуманното отношение към тях;
б)
събиране на информация за предлаганите на пазара продукти, включително икономическа информация за първите продажби, и за прогнозите за производството;
в)
събиране на информация за околната среда;
г)
планиране на управлението на дейностите, на техните членове, свързани с аквакултурите; и
д)
подпомагане на програми за специалисти за насърчаване на устойчиви продукти от аквакултури;
Член 9
Създаване на асоциации на организации на производителите
1. Асоциация на организации на производителите може да бъде създадена от признати в една или повече държави-членки организации на производителите по тяхна инициатива.
2. Разпоредбите на настоящия регламент, приложими за организациите на производителите, се прилагат и за асоциациите на организации на производителите, освен ако не е предвидено друго.
Член 10
Цели на асоциациите на организации на производителите
1. Асоциациите на организации на производителите преследват следните цели:
a)
изпълнение по по-ефективен и устойчив начин на целите на членуващите организации на производителите, определени в член 7;
б)
координиране и разработване на дейности от общ интерес за членуващите организации на производителите.
2. Асоциациите на организации на производителите могат да кандидатстват за финансово подпомагане в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
Член 11
Създаване на междубраншови организации
Междубраншови организации могат да бъдат създадени по инициатива на оператори на продукти от риболов и аквакултури в една или повече държави-членки и признати в съответствие с раздел II.
Член 12
Цели на междубраншовите организации
Междубраншовите организации подобряват координацията на предоставянето на пазара на Съюза на продукти от риболов и аквакултури и условията за предоставяне на тези продукти на пазара.
Член 13
Мерки, прилагани от междубраншовите организации
За постигане на целите, посочени в член 12, междубраншовите организации могат да използват следните мерки:
a)
изготвяне на стандартни договори, които са в съответствие със законодателството на Съюза;
б)
рекламиране на продуктите от риболов и аквакултури от Съюза по недискриминационен начин чрез използване например на сертифициране и по-специално наименования за произход, печати за качество, географските означения, традиционно специфичен характер, както и на ползите от устойчивостта;
в)
установяване на правила за производство и предлагане на пазара на продукти от риболов и аквакултури, които са по-строги от установените в законодателството на Съюза или в националното законодателство;
г)
подобряване на качеството, знанията и прозрачността в областта на производството и пазара, както и провеждане на дейности за професионално обучение, например по въпросите на качеството и проследяването, безопасността на храните и с цел насърчаване на инициативите в областта на научните изследвания;
д)
провеждане на изследвания и пазарни проучвания и разработване на техники за оптимизиране на функционирането на пазара, включително чрез използването на информационни и комуникационни технологии, както и събиране на социално-икономически данни;
е)
предоставяне на информация и провеждане на необходимите изследвания за осигуряване на устойчиво предлагане с обем, качество и цена, съответстващи на пазарните изисквания и потребителските очаквания;
ж)
популяризиране сред потребителите на видове рибни запаси, които са в устойчиво състояние, имат съществена хранителна стойност и не са широко консумирани;
з)
контролиране и вземане на мерки за осигуряване на съответствие на дейностите на техните членове с правилата, установени от съответната междубраншова организация.
РАЗДЕЛ II
Признаване
Член 14
Признаване на организации на производителите
1. Държавите-членки могат да признават за организации на производителите всички групи, създадени по инициатива на производители на продукти от риболов или аквакултури, които кандидатстват за получаване на такова признаване, при условие че те:
а)
спазват принципите, установени в член 17, и правилата, приети за тяхното прилагане;
б)
са достатъчно икономически активни на територията на съответната държава-членка или на част от нея, по-специално по отношение на броя на членовете или на обема на продукцията, която може да бъде предложена на пазара;
в)
имат правосубектност съгласно националното право на съответната държава-членка, имат официално място на централно управление и са установени на нейна територия;
г)
са в състояние да преследват целите, определени в член 7;
д)
спазват правилата за конкуренция, посочени в глава V;
е)
не злоупотребяват с господстващо положение на даден пазар; и
ж)
предоставят необходимата информация относно своите членове, управление и източници на финансиране.
2. Организациите на производителите, признати преди 29 декември 2013 г., се считат за организации на производителите за целите на настоящия регламент и обвързани от неговите разпоредби.
Член 15
Финансово подпомагане на организации на производителите или на асоциации от организации на производителите
Мерките за предлагане на пазара на продукти от риболов и от аквакултури, насочени към създаването или преструктурирането на организации на производителите или на асоциации на организации на производителите, могат да се подпомагат финансово в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
Член 16
Признаване на междубраншови организации
1. Държавите-членки могат да признават за междубраншови организации групи от оператори, установени на тяхна територия, които кандидатстват за получаване на такова признаване, при условие че те:
a)
спазват принципите, установени в член 17, и правилата, приети за тяхното прилагане;
б)
представляват значителен дял от производствената дейност, както и от дейностите по преработка или предлагане на пазара, или и двете дейности заедно, във връзка с продукти от риболов и аквакултури или продукти, преработени от продукти от риболов и аквакултури;
в)
самите не са ангажирани с дейности по производство, преработка или предлагане на пазара на продукти от риболов и аквакултури или продукти, преработени от продукти от риболов и аквакултури;
г)
имат правосубектност съгласно националното право на държава-членка, установени са там и имат официално място на централно управление на територията на тази държава-членка;
д)
притежават способност за преследване на целите, определени в член 12;
e)
вземат предвид интересите на потребителите;
ж)
не възпрепятстват стабилното функциониране на ООП; и
з)
спазват правилата за конкуренция, посочени в глава V.
2. Организациите, създадени преди 29 декември 2013 г., могат да бъдат признати за междубраншови организации за целите на настоящия регламент, при условие че съответната държава-членка се е уверила, че те спазват разпоредбите на настоящия регламент относно междубраншовите организации.
3. Междубраншовите организации, признати преди 29 декември 2013 г., се считат за междубраншови организации за целите на настоящия регламент и обвързани от неговите разпоредби.
Член 17
Вътрешно функциониране на организациите на производителите и междубраншовите организации
Вътрешното функциониране на организациите на производителите и междубраншовите организации, посочени в членове 14 и 16, се основава на следните принципи:
а)
спазване от членовете на правилата, приети от организацията във връзка с експлоатацията на рибните стопанства, производството и предлагането на пазара;
б)
отсъствие на дискриминация между членовете, по-конкретно въз основа на гражданство или място на установяване;
в)
събиране на финансова вноска от членовете с цел финансиране на организацията;
г)
демократично функциониране, което дава възможност на членовете да контролират организацията и нейните решения;
д)
налагане на ефективни, възпиращи и пропорционални наказания за нарушаване на задължения, предвидени съгласно вътрешните правила на съответната организация, по-специално в случай на неплащане на финансовите вноски;
е)
определяне на правила за приемане на нови членове и за отнемане на членството;
ж)
определяне на счетоводните и бюджетните правила, които са необходими за управлението на организацията.
Член 18
Проверки и оттегляне на признаването от държавите-членки
1. Държавите-членки извършват проверки през редовни интервали от време, за да се провери, че организациите на производителите и междубраншовите организации спазват условията за признаване, определени съответно в членове 14 и 16. Установяването на несъответствие може да доведе до оттегляне на признаването.
2. Държавата-членка, на чиято територия се намира официалното място на централно управление на организация на производителите или междубраншова организация, чиито членове са от различни държави-членки, или на асоциация на организации на производителите, признати в различни държави-членки, установява необходимото административно сътрудничество за извършване на проверки на дейностите на съответната организация или асоциация съвместно със съответните държави-членки.
Член 19
Разпределяне на възможности за риболов
При изпълнение на задачите си, организация на производителите, чиито членове са граждани на различни държави-членки, или асоциация на организации на производителите, признати в различни държави-членки, спазва разпоредбите, които уреждат разпределянето на възможностите за риболов между държавите-членки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1380/2013
Член 20
Проверки на Комисията
1. За да се гарантира спазването на условията за признаване на организации на производителите или междубраншови организации, определени съответно в членове 14 и 16, Комисията може да извършва проверки и, когато е целесъобразно - да изисква от съответната държава-членка да оттегли признаването на организации на производителите или междубраншови организации.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията по електронен път всяко решение за признаване или за оттегляне на признаване. Комисията предоставя тази информация на разположение на обществеността.
Член 21
Актове за изпълнение
1. Комисията приема актове за изпълнение относно:
a)
сроковете и процедурите, както и формата на заявленията за признаване на организации на производителите и междубраншови организации съгласно съответно членове 14 и 16, или за оттеглянето на такова признаване съгласно член 18;
б)
формата, сроковете и процедурите, които държавите-членки да прилагат при съобщаване на Комисията на всяко решение за признаване или за оттегляне на признаване съгласно член 20, параграф 2.
Когато е целесъобразно, приетите съгласно буква а) актове за изпълнение се съобразяват с характерните особености на дребномащабния риболов и аквакултури.
2. Актовете за изпълнение по параграф 1 се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
РАЗДЕЛ III
Разширяване на приложното поле на правилата
Член 22
Разширяване на приложното поле на правилата на организации на производителите
1. Всяка държава-членка може да направи правилата, одобрени в рамките на организация на производителите, задължителни за производители, които не са членове на организацията и които предлагат на пазара който и да е от продуктите в областта, в която организацията е представителна, при условие че:
a)
организацията на производителите е създадена за срок от поне една година и се счита за представителна за производството и предлагането на пазара, включително, когато е приложимо, за сектора на дребномащабния и непромишления риболов, в една държава-членка и подаде заявление до компетентните национални органи;
б)
правилата, чието приложно поле трябва да бъде разширено, засягат всяка от мерките на организациите на производителите, определени в член 8, параграф 1, букви а),б) и в), член 8, параграф 2, букви а) и б) и член 8, параграф 3, букви а) - д);
в)
се спазват правилата за конкуренция, посочени в глава V.
2. За целите на параграф 1, буква а) организация на производителите на продукти от риболов се счита за представителна, когато осигурява най-малко 55 % от предлаганите на пазара количества от въпросния продукт през предходната година в областта, в която се предлага разширяване на приложното поле на правилата.
3. За целите на параграф 1, буква а) организация на производителите на продукти от аквакултури се счита за представителна, когато осигурява най-малко 40 % от предлаганите на пазара количества от въпросния продукт през предходната година в областта, в която се предлага разширяване на приложното поле на правилата.
4. Правилата, чието приложно поле трябва да бъде разширено по отношение на нечленуващи производители, се прилагат за период между 60 дни и 12 месеца.
Член 23
Разширяване на приложното поле на правилата на междубраншови организации
1. Всяка държава-членка може да направи някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, възприети в рамките на междубраншова организация, задължителни в конкретна област или области за други оператори, които не са членове на организацията, при условие че:
a)
междубраншовата организация обхваща най-малко 65 % от всяка от най-малко две от следните дейности: производство, преработка или предлагане на пазара на съответния продукт през предходната година в съответната област или области на държава-членка, и подаде заявление до компетентните национални органи; и
б)
правилата, чието приложно поле трябва да бъде разширено по отношение на други оператори, се отнасят до някоя от мерките за междубраншовите организации, определени в член 13, букви а)-ж), и не причиняват вреда на други оператори в съответната държава-членка или в Съюза.
2. Разширяването на приложното поле на правилата може да бъде задължително за не повече от три години, без да се засяга член 25, параграф 4.
Член 24
Задължения
Когато приложното поле на правилата се разширява в съответствие с членове 22 и 23 по отношение на нечленуващи производители, съответната държава-членка може да реши, че такива нечленуващи производители са длъжни да заплатят на организацията на производителите или на междубраншовата организация равностойността на всички или на част от плащаните от членовете разходи в резултат от прилагането на разширеното по отношение на тези нечленуващи производители приложно поле на правилата.
Член 25
Разрешение от Комисията
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за правилата, които възнамеряват да направят задължителни за всички производители или оператори от конкретна област или области съгласно членове 22 и 23.
2. Комисията приема решение, с което разрешава разширяването на приложното поле на правилата по параграф 1, при условие че:
a)
са спазени разпоредбите на членове 22 и 23;
б)
са спазени правилата за конкуренция, посочени в глава V;
в)
разширяването на приложното поле не застрашава свободната търговия; и
г)
не е застрашено постигането на целите на член 39 от ДФЕС.
3. В срок от един месец от получаване на уведомлението Комисията взема решение за разрешаване или отказ да разреши разширяването на приложното поле на правилата и уведомява държавите-членки за това. Ако Комисията не вземе решение в срок от един месец от получаване на уведомлението, се счита, че тя разрешава разширяването на приложното поле на правилата.
4. Разрешеното разширяване на приложното поле на правилата може да продължи да се прилага след изтичането на първоначалния срок, включително чрез мълчаливо съгласие, без изрично подновяване на разрешението, при условие че, най-малко един месец преди изтичането на първоначалния срок, съответната държава-членка е уведомила Комисията за допълнителния срок на прилагане и Комисията е разрешила този допълнителен срок или не е възразила срещу него в срок от един месец от получаване на уведомлението.
Член 26
Оттегляне на разрешение
Комисията може да извършва проверки и да оттегля разрешение за разширяване на приложното поле на правилата, когато установи неизпълнение на някое от изискванията за разрешението. Комисията уведомява държавите-членки за това оттегляне.
Член 27
Актове за изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение относно формата и процедурата за уведомяване,предвидена в член 25, параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
РАЗДЕЛ IV
Планиране на производството и предлагането на пазара
Член 28
План за производство и предлагане на пазара
1. Всяка организация на производителите представя на своите компетентни национални органи за одобрение план за производство и предлагане на пазара най-малко за основните видове, предлагани от нея на пазара. Тези планове за производство и предлагане на пазара целят постигането на целите, определени в членове 3 и 7.
2. Планът за производство и предлагане на пазара съдържа:
а)
програма за производство за видове, подлежащи на улов или отглеждане;
б)
пазарна стратегия за осигуряване на съответствие между количеството, качеството и представянето на доставките и пазарните изисквания;
в)
мерки, които организацията на производителите да предприеме, за да допринесе за постигане на целите, определени в член 7;
г)
специални предварителни мерки за регулиране на доставките на видове, с които обичайно са свързани затруднения при предлагането на пазара през годината;
д)
приложими наказания за членове, които нарушават приетите решения за изпълнението на съответния план.
3. Компетентните национални органи одобряват плана за производство и предлагане на пазара. След одобрението на плана организацията на производителите пристъпва към незабавното му изпълнение.
4. Организациите на производителите могат да актуализират плана за производство и предлагане на пазара, като в този случай го представят за одобрение на компетентните национални органи.
5. Организацията на производителите изготвя годишен доклад на своите дейности съгласно плана за производство и предлагане на пазара и го представя на компетентните национални органи за одобрение.
6. Организациите на производителите могат да получат финансово подпомагане за изготвянето и изпълнението на планове за производство и предлагане на пазара в съответствие с бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.
7. Държавите-членки извършват проверки, за да гарантират, че всяка организация на производителите изпълнява задълженията, предвидени в настоящия член; Установяването на несъответствие може да доведе до оттегляне на признаването.
Член 29
Актове за изпълнение
1. Комисията приема актове за изпълнение относно:
а)
формата и структурата на плана за производство и предлагане на пазара, посочен в член 28;
б)
процедурата и сроковете за представяне от страна на организациите на производителите и за одобряване от страна на държавите-членки на плана за производство и предлагане на пазара по член 28.
2. Актовете за изпълнение по параграф 1 се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
РАЗДЕЛ V
Стабилизиране на пазарите
Член 30
Механизъм за съхранение
Организациите на производителите на продукти от риболов могат да получат финансово подпомагане за съхранението на продуктите от риболов, изброени в приложение II, при условие че:
a)
са спазени условията за подпомагане за съхранение, установени в бъдещ правен акт на Съюза за определяне на условията за финансовото подпомагане за политиката в областта на морското дело и рибарството за периода 2014-2020 г.;
б)
продуктите са пуснати на пазара от организации на производителите на продукти на риболов, но за тях не е бил намерен купувач на цената на задействане по член 31;
в)
продуктите отговарят на общите стандарти за предлагане на пазара, установени съгласно член 33, и са с необходимото качество за консумация от човека;
г)
продуктите са стабилизирани или преработени и съхранявани в контейнери или клетки или, чрез замразяване, на борда на кораби или в наземни съоръжения, осоляване, изсушаване, мариноване или, когато е приложимо, чрез варене и пастьоризация, независимо дали са подложени на филетиране или нарязване на парчета и, когато е уместно, отстраняване на главите;
д)
продуктите се въвеждат от мястото на съхранение на пазара за консумация от човека на по-късен етап;
е)
продуктите се съхраняват в продължение най-малко на пет дни.
Член 31
Цени на задействане на механизма за съхранение
1. Преди началото на всяка година всяка организация на производителите на продукти на риболов може самостоятелно да направи предложение за цена на задействане на механизма за съхранение по член 30 за продуктите от риболов, изброени в приложение II.
2. Цената на задействане не превишава 80 % от претеглената средна цена, регистрирана за въпросния продукт в областта на дейност на съответната организация на производителите през трите години, непосредствено предшестващи годината, за която се определя цената на задействане.
3. Когато се определя цена на задействане, се взема предвид следното:
a)
тенденциите при производството и търсенето;
б)
стабилизирането на пазарните цени;
в)
сближаване на пазарите;
г)
приходите на производителите;
д)
интересите на потребителите.
4. След разглеждане на предложенията на признатите на тяхна територия организации на производителите държавите-членки определят цените на задействане, които да се прилагат от организациите на производителите. Тези цени се определят въз основа на критериите, посочени в параграфи 2 и 3. Информация за цените се предоставя на обществеността.
Член 32
Актове за изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение относно формата на публикуване от страна на държавите-членки на цените на задействане съгласно член 31, параграф 4. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 43, параграф 2.
ГЛАВА III
ОБЩИ СТАНДАРТИ ЗА ПРЕДЛАГАНЕ НА ПАЗАРА
Член 33
Определяне на общи стандарти за предлагане на пазара
1. Без да се засяга член 47, могат да се определят общи стандарти за предлагане на пазара на продуктите от риболов, изброени в приложение I, независимо от техния произход (от Съюза или внос), които са предназначени за консумация от човека.
2. Стандартите по параграф 1 могат да се отнасят до качеството, размера, теглото, опаковането, представянето или етикетирането на продуктите, и по-специално до:
a)
минималните размери за предлагане на пазара, като се отчитат най-добрите налични научни становища; тези минимални размери за предлагане на пазара съответстват, когато е приложимо, на минималните референтни размери за опазване в съответствие с член 15, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
спецификациите на консервираните продукти в съответствие с изискванията за опазване и международните задължения.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат:
a)
Регламент (ЕО) № 178/2002
б)
Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (14);
в)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (15);
г)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета (16);
д)
Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (17);
е)
Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета (18); и
ж)
Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 34
Спазване на общите стандарти за предлагане на пазара
1. Продуктите, предназначени за консумация от човека, за които са определени общи стандарти за предлагане на пазара, могат да бъдат предоставяни на пазара в Съюза единствено в съответствие с тези стандарти.
2. Всички разтоварени на сушата продукти от риболов, включително онези, които не отговарят на общите стандарти за предлагане на пазара, могат да бъдат използвани за цели, различни от пряката консумация от човека, включително за рибно брашно, рибно масло, храни за домашни любимци, добавки в храните, лекарствени или козметични препарати.
ГЛАВА IV
ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПОТРЕБИТЕЛИТЕ
Член 35
Задължителна информация
1. Без да се засяга Регламент (ЕС) № 1169/2011, продуктите от риболов и аквакултури по букви а), б), в) и д) от приложение I към настоящия регламент, които се предлагат на пазара в рамките на Съюза, независимо от техния произход или от метода за предлагане на пазара, могат да бъдат предлагани за продажба на крайния потребител или на заведения за обществено хранене само ако подходяща маркировка или етикетиране указват следното:
a)
търговското обозначение на видовете и тяхното научно наименование;
б)
производствения метод, по-специално посредством думите „… улов …“ или „… сладководен улов …“ или „… отгледан в рибни стопанства …“;
в)
зоната, в която продуктът е уловен или отгледан, и категорията риболовни уреди, използвани при улова на диви екземпляри, както е предвидено в първата колона от приложение III към настоящия регламент;
г)
дали продуктът е бил размразен;
д)
датата на минимална годност, когато е уместно.
Изискването по буква г) не се прилага по отношение на:
а)
съставките, налични в крайния продукт;
б)
храни, при които замразяването е технологически необходима стъпка в производствения процес;
в)
продукти от риболов и аквакултури, замразени с цел здравна безопасност в съответствие с раздел VIII от приложение III към Регламент (ЕО) № 853/2004;
г)
продукти от риболов и аквакултури, които са били размразени преди да бъдат подложени на опушване, осоляване, топлинна обработка, мариноване, изсушаване или комбинация от горните обработки.
2. За продукти от риболов и аквакултури, които не са предварително опаковани, задължителната информация, описана в параграф 1 може да се предостави при продажбата на дребно чрез търговска информация като билбордове или плакати.
3. Когато на крайния потребител или на заведения за обществено хранене се предлага за продажба смесен продукт, състоящ се от еднакви видове, но получени чрез различни производствени методи, се посочва методът за всяка партида. Когато на крайния потребител или на заведения за обществено хранене се предлага за продажба смесен продукт, състоящ се от еднакви видове, но получени от различни зони на улов или от различни държави, отглеждащи риба в стопанства, се посочва най-малко зоната на партидата, която е в най-голямо количество, заедно с указание, че продуктите произхождат от различни зони на улов или отглеждане.
4. Държавите-членки могат да освободят от изискванията по параграф 1 малките количества продукти, продавани директно от риболовни кораби на потребителите, при условие че не се надхвърля стойността, определена в член 58, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
5. Продуктите от риболов и аквакултури и техните опаковки, етикетирани или маркирани преди 13 декември 2014 г., които не съответстват на изискванията на настоящия член, могат да бъдат предлагани на пазара до изчерпването на наличните количества.
Член 36
Доклади относно екомаркировката
След консултация с държавите-членки и заинтересованите страни до 1 януари 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за осъществимостта, в който представя възможностите за въвеждане на схема за екомаркировка за продуктите от риболов и аквакултури, по-специално във връзка с въвеждането на такава схема в целия Съюз и с определянето на минимални изисквания за използването на екомаркировка на Съюза от страна на държавите-членки.
Член 37
Търговско обозначение
1. За целите на член 35, параграф 1 държавите-членки изготвят и публикуват списък на търговските обозначения, приети на тяхна територия, заедно с научните им наименования. В списъка се посочва:
a)
научното наименование на всеки вид съгласно информационната система FishBase или съгласно базата данни AFSIS на Организацията по прехрана и земеделие (ФАО), когато е приложимо;
б)
търговското обозначение:
i)
наименованието на вида на официалния език или официалните езици на съответната държава членка;
ii)
когато е приложимо, друго наименование или наименования, възприети или разрешени на местно или регионално равнище.
2. Всички видове риба, които са съставка на друга храна, могат да бъдат обозначени като „риба“, при условие че наименованието и представянето на тази храна не се отнася до конкретен вид.
3. За всички промени в списъка с търговските обозначения, приети от държава-членка, незабавно трябва да се информира Комисията, която информира останалите държави-членки за тези промени.
Член 38
Посочване на зоната на улов или производство
1. Посочването на зоната на улов или производство в съответствие с член 35, параграф 1, буква в) се състои от следното:
a)
за продуктите от риболов, уловени в морски води, се посочва наименованието чрез изписване на подзоната или участъка, включени в списъка на риболовните зони на ФАО, както и името на зоната, което се посочва по разбираем за потребителя начин, или карта или пиктограма, обозначаващи тази зона, или чрез дерогация от това изискване, за продукти от риболов, уловени във води, които не са разположени в североизточните части на Атлантическия океан (риболовна зона 27 на ФАО) или на Средиземно или Черно море (риболовна зона 37 на ФАО), се посочванаименованието на риболовната зона на ФАО;
б)
за продуктите от риболов, уловени в сладки води, се посочва наименованието на водния обект на произход в държавата-членка или третата държава на произход на продукта;
в)
за продуктите от аквакултури се посочва държавата-членка или третата държава, в която продуктът е достигнал повече от половината от окончателното си тегло или е прекарал повече от половината от периода си на развитие, или - за черупчести, е преминал окончателно развитие или етап на култивиране в продължение най-малко на шест месеца.
2. В допълнение към информацията по параграф 1 операторите могат да посочват по-точно зоната на улов или производство.
Член 39
Допълнителна информация на доброволна основа
1. В допълнение към задължителната информация, изисквана съгласно член 35, на доброволна основа може да се предоставя следната информация, при условие че тя е представена ясно и недвусмислено:
a)
датата на улов на продуктите от риболов или датата на събиране на продуктите от аквакултури;
б)
датата на разтоварване на сушата на продуктите от риболов или информация относно пристанището, в което са разтоварени продуктите;
в)
по-подробна информация за вида риболовен уред, съгласно списъка във втора колона на приложение III;
г)
за продуктите от риболов, уловени в морски води - информация относно държавата на знамето на кораба, уловил продуктите;
д)
информация за околната среда;
е)
информация от етично и/или социално естество;
ж)
информация относно производствените техники и практики;
з)
информация относно хранителното съдържание на продукта.
2. Може да се използва код за бързо реагиране (Quick Response - QR), съдържащ информацията по член 35, параграф 1 или част от нея.
3. Информацията на доброволна основа не се представя за сметка на наличното пространство, предвидено за задължителната информация относно маркировката или етикетирането.
4. Не се дава информация на доброволна основа, която не може да бъде проверена.
ГЛАВА V
ПРАВИЛА ЗА КОНКУРЕНЦИЯ
Член 40
Прилагане на правилата за конкуренция
Членове 101-106 от ДФЕС и разпоредбите за тяхното прилагане се прилагат към споразуменията, решенията и практиките по член 101, параграф 1 и член 102 от ДФЕС, които се отнасят до производството и предлагането на пазара на продукти от риболов и аквакултури.
Член 41
Изключения от прилагането на правилата за конкуренция
1. Независимо от член 40 от настоящия регламент член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага към споразуменията, решенията и практиките на организации на производителите, които се отнасят до производството или продажбата на продукти от риболов и аквакултури или използването на съвместни съоръжения за съхраняването, обработката или преработката на продукти от риболов и аквакултури и които
a)
са необходими за постигане на целите, определени в член 39 от ДФЕС;
б)
не предвиждат задължение да се прилагат еднакви цени;
в)
не водят до подялба на пазарите под каквато и да е форма в рамките на Съюза;
г)
не изключват конкуренцията; и
д)
не елиминират конкуренцията по отношение на основната част от въпросните продукти.
2. Независимо от член 40 от настоящия регламент член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага към споразуменията, решенията и практиките на междубраншовите организации, които
a)
са необходими за постигане на целите, определени в член 39 от ДФЕС;
б)
не налагат задължение за прилагане на определена цена;
в)
не водят до подялба на пазарите под каквато и да е форма в рамките на Съюза;
г)
не прилагат различни условия за еквивалентни сделки с други търговски партньори, като по този начин ги поставят в сравнително по-неблагоприятни условия;
д)
не елиминират конкуренцията по отношение на основната част от въпросните продукти; и
е)
не ограничават конкуренцията по начини, които не са от съществено значение за постигането на целите на ОПР.
ГЛАВА VI
ПРОУЧВАНЕ НА ПАЗАРА
Член 42
Проучване на пазара
1. Комисията:
a)
събира, анализира и разпространява икономически знания и концепции за пазара на Съюза за продукти от риболов и аквакултури по веригата на доставка, като взема предвид международния контекст;
б)
предоставя практическа подкрепа за организациите на производителите и интербраншовите организации с цел по-добра координация на информацията между операторите и обработващите лица;
в)
проучва редовно цените на продукти от риболов и аквакултури по веригата на доставка на Съюза и извършва анализи на пазарните тенденции;
г)
провежда пазарни проучвания по конкретни въпроси и осигурява методика за проучванията на формирането на цените.
2. За прилагането на параграф 1, Комисията използва следните мерки:
a)
улеснява достъпа до наличните данни за продукти от риболов и аквакултури, събрани в съответствие с правото на Съюза;
б)
предоставя на всички заинтересовани страни и на масовия потребител достъпна и разбираема информация относно пазара, като изследвания на цените, пазарни анализи и проучвания, при условията на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (19).
3. Държавите-членки допринасят за постигането на посочените в параграф 1 цели.
ГЛАВА VII
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 43
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 44
Изменение на Регламент (ЕО) № 1184/2006
Член 1 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 се заменя със следното:
„Член 1
С настоящия регламент се установяват правилата, относно приложимостта на членове 101 - 106 и член 88, параграфи 1 и 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на производството и търговията с продукти, изброени в приложение I към ДФЕС, с изключение на продуктите, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. (20) и Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21).
Член 45
Изменения на Регламент (ЕО) № 1224/2009
Регламент (ЕО) № 1224/2009 се изменя, както следва:
1)
в член 57, параграф 1 се добавят следните изречения:
„Държавите-членки извършват проверки, за да гарантират спазването. Проверките могат да се извършват на всички етапи от предлагането на пазара и по време на транспортиране.“;
2)
Член 58, параграф 5 се изменя, както следва:
а)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
информацията за потребителите, предвидена в член 35 от Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (22);
б)
буква з) се заличава.
Член 46
Отмяна
Регламент (ЕО) № 104/2000 се отменя. Въпреки това член 4 продължава да се прилага до 12 декември 2014 г.
Позовавания на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 47
Правила, установяващи общи стандарти за предлагане на пазара
Продължават да се прилагат правилата, установяващи общи стандарти за предлагане на пазара, по-специално Регламент (ЕИО) № 2136/89 на Съвета (23), Регламент (ЕИО) № 1536/92 на Съвета (24), Регламент (ЕО) № 2406/96 на Съвета (25), както и други правила, приети за целите на прилагането на общите стандарти за предлагане на пазара, като Регламент (EEC) № 3703/85 на Комисията (26).
Член 48
Преглед
До 31 декември 2022 г. Комисията докладва на Европейския парламент и Съвета резултатите от прилагането на настоящия регламент
Член 49
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г., с изключение на глава IV и член 45, които се прилагат от 13 декември 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1379/2013
(2013. gada 11. decembris)
par zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1184/2006 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 104/2000
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu un 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) joma aptver pasākumus saistībā ar Savienības zvejas un akvakultūras produktu tirgiem. Zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgā organizācija (TKO) ir KZP neatņemama sastāvdaļa, un tai būtu jāveicina tās mērķu sasniegšana. Tā kā KZP tiek pārskatīta, attiecīgi būtu jāpielāgo arī TKO.
(2)
Padomes Regula (EK) Nr. 104/2000 (4) ir jāpārskata, lai ņemtu vērā patlaban spēkā esošo noteikumu piemērošanā atklātos trūkumus, jaunākās pārmaiņas Savienības un pasaules tirgos un zvejas un akvakultūras darbību attīstību.
(3)
Zvejniecībai ir īpaši svarīga nozīme Savienības piekrastes reģionu, tostarp tālāko reģionu, ekonomikā. Ņemot vērā to, ka tā nodrošina iztikas līdzekļus šo reģionu zvejniekiem, būtu jāveic pasākumi, lai veicinātu tirgus stabilitāti un ciešāku atbilstību starp pieprasījumu un piedāvājumu.
(4)
TKO noteikumi būtu jāīsteno saskaņā ar Savienības starptautiskajām saistībām, jo īpaši ņemot vērā tās saistības, kas ir saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas noteikumiem. Būtu jānodrošina godīgas konkurences nosacījumi zvejas un akvakultūras produktu tirdzniecībā ar trešām valstīm, jo īpaši ievērojot ilgtspējību un piemērojot sociālos standartus, kas ir līdzvērtīgi Savienības produktiem piemērotajiem.
(5)
Ir svarīgi, lai TKO pārvaldība notiktu saskaņā ar KZP labas pārvaldības principiem.
(6)
Lai TKO būtu veiksmīga, ir ļoti būtiski ar reklāmas un izglītošanas kampaņām informēt patērētājus par labumu, ko sniedz zivju lietošana uzturā, un pieejamo sugu daudzveidību, kā arī to, cik svarīgi ir saprast marķējumā sniegto informāciju.
(7)
Zvejas produktu ražotāju organizācijas un akvakultūras produktu ražotāju organizācijas ("ražotāju organizācijas") ir galvenie dalībnieki, no kuriem ir atkarīga KZP mērķu sasniegšana un TKO pareizas pārvaldības nodrošināšana. Tādēļ ir nepieciešams pastiprināt šo organizāciju atbildību un sniegt vajadzīgo finansiālo atbalstu, lai tās, ievērojot KZP mērķos noteikto sistēmu, varētu uzņemties nozīmīgākus uzdevumus zivsaimniecības ikdienas pārvaldībā. Ir arī jānodrošina, lai šo organizāciju locekļi zvejas un akvakultūras darbības veiktu ilgtspējīgi, lai tie uzlabotu produktu laišanu tirgū, vāktu informāciju par akvakultūru un gūtu lielākus ienākumus. Sasniedzot minētos mērķus, ražotāju organizācijām būtu jāņem vērā atšķirīgie apstākļi, kas Savienībā, tostarp tālākajos reģionos, valda zvejniecības un akvakultūras jomā, un jo īpaši mazapjoma zvejas un ekstensīvas akvakultūras specifiskās īpatnības. Kompetentām valstu iestādēm vajadzētu būt iespējai uzņemties atbildību par minēto mērķu īstenošanu, cieši sadarbojoties ar ražotāju organizācijām pārvaldības jautājumos, vajadzības gadījumā arī par kvotu piešķiršanu un zvejas piepūles pārvaldību, atkarībā no katras konkrētās zivsaimniecības vajadzības.
(8)
Būtu jāveic pasākumi, lai veicinātu mazapjoma ražotāju atbilstīgu un reprezentatīvu dalību minētajās organizācijās.
(9)
Lai stiprinātu ražotāju organizāciju konkurētspēju un dzīvotspēju, būtu skaidri jānosaka pienācīgi kritēriji to izveidei.
(10)
Starpnozaru organizācijas, kas sastāv no dažādām tirgus dalībnieku kategorijām zvejas un akvakultūras nozarē, ir spējīgas palīdzēt uzlabot tirdzniecības pasākumu koordinēšanu piegādes ķēdē un izstrādāt pasākumus visas nozares interesēs.
(11)
Ir lietderīgi paredzēt vienotus nosacījumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstis atzīst ražotāju organizācijas un starpnozaru organizācijas, tiek paplašināti ražotāju organizāciju un starpnozaru organizāciju pieņemtie noteikumi un segtas no šādas paplašināšanas izrietošās izmaksas. Noteikumu paplašināšanai būtu vajadzīga Komisijas atļauja.
(12)
Tā kā zivju krājumi ir kopīgi izmantojami resursi, to ilgtspējīgu un efektīvu izmantošanu dažos gadījumos var labāk sasniegt organizācijas, kurās darbojas locekļi no dažādām dalībvalstīm un dažādiem reģioniem. Tādēļ ir arī jāveicina ražotāju organizāciju un ražotāju organizāciju apvienību izveidošana valsts un transnacionālā līmenī, attiecīgā gadījumā pamatojoties uz bioģeogrāfiskiem reģioniem. Šādām organizācijām vajadzētu būt partnerībām, kas tiecas noteikt kopīgus saistošus noteikumus, un būtu jānodrošina visām zivsaimniecībā iesaistītajām personām vienlīdzīgi konkurences apstākļi. Šādu organizāciju izveidē ir jānodrošina, lai uz tām attiektos šajā regulā paredzētie konkurences noteikumi un lai ņemtu vērā to, ka ir jāsaglabā atsevišķu piekrastes kopienu saikne ar zvejniecību un ūdeņiem, ko tās gadiem ilgi ir izmantojušas.
(13)
Komisijai būtu jārosina atbalsta pasākumi, lai veicinātu sieviešu dalību akvakultūras produktu ražotāju organizācijās.
(14)
Lai tās spētu pievērst savus locekļus ilgtspējīgām zvejas un akvakultūras darbībām, ražotāju organizācijām būtu jāizstrādā un jāiesniedz to dalībvalstu kompetentajām iestādēm ražošanas un tirdzniecības plāns, kurš satur to mērķu sasniegšanai vajadzīgos pasākumus.
(15)
Lai sasniegtu KZP mērķus attiecībā uz izmetumiem, jāveic plašāka selektīvu zvejas rīku izmantošana, kas novērsīs mazizmēra zivju nozveju.
(16)
Zvejas darbību neparedzamības dēļ ir lietderīgi izveidot mehānismu lietošanai pārtikā paredzētu zvejas produktu uzglabāšanai ar mērķi veicināt lielāku tirgus stabilitāti un palielināt ienākumus no produktiem, jo īpaši, radot pievienoto vērtību. Minētajam mehānismam būtu jāveicina Savienības vietējo tirgu stabilizācija un konverģence, lai sasniegtu iekšējā tirgus mērķus.
(17)
Lai ņemtu vērā cenu dažādību Savienībā, katrai zvejas produktu ražotāju organizācijai vajadzētu būt tiesībām ierosināt cenu, kas "iedarbina" uzglabāšanas mehānismu. Minētā sliekšņa cena būtu jānosaka tā, lai starp tirgus dalībniekiem ir saglabāta godīga konkurence.
(18)
Kopēju tirdzniecības standartu noteikšanai un piemērošanai būtu jādod iespēja piegādāt tirgum ilgtspējīgus produktus un pilnībā apgūt zvejas un akvakultūras produktu iekšējā tirgus potenciālu un būtu jāveicina tirdzniecības darbības, kas balstītas uz godīgu konkurenci, tādējādi palīdzot uzlabot ražošanas rentabilitāti. Šajā nolūkā joprojām būtu jāpiemēro spēkā esošie tirdzniecības standarti.
(19)
Ir jānodrošina, lai Savienības tirgū importētie produkti atbilstu tādām pašām prasībām un tirdzniecības standartiem, kādi ir jāievēro Savienības ražotājiem.
(20)
Lai garantētu cilvēku veselības aizsardzību augstā līmenī, Savienības tirgū laistiem zvejas un akvakultūras produktiem neatkarīgi no to izcelsmes būtu jāatbilst noteikumiem, kurus piemēro attiecībā uz pārtikas nekaitīgumu un higiēnu.
(21)
Lai patērētāji spētu izdarīt apzinātu izvēli, tiem ir jāsniedz skaidra un vispusīga informācija, inter alia par produktu izcelsmi un ražošanas metodi.
(22)
Ar zvejas un akvakultūras produktu ekomarķējumu neatkarīgi no tā, vai tiem ir Savienības vai trešo valstu izcelsme, var sniegt skaidru informāciju par šādu produktu ekoloģisko ilgtspēju. Tādēļ Komisijai ir jāizskata iespēja izstrādāt un noteikt minimālos kritērijus Savienības ekomarķējuma izveidei zvejas un akvakultūras produktiem.
(23)
Lai aizsargātu patērētājus, kompetentajām valstu iestādēm, kas ir atbildīgas par šajā regulā noteikto pienākumu uzraudzību un izpildi, būtu pilnībā jāizmanto pieejamās tehnoloģijas, tostarp DNS testi, lai novērstu gadījumus, kad tirgus dalībnieki nozveju marķē nepareizi.
(24)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. pantā minētie noteikumi par konkurenci saistībā ar nolīgumiem, lēmumiem un darbībām būtu jāpiemēro zvejas un akvakultūras produktu ražošanai vai tirdzniecībai tiktāl, ciktāl to piemērošana nekavē TKO darbību un neapdraud LESD 39. pantā noteikto mērķu sasniegšanu.
(25)
Ir lietderīgi paredzēt konkurences noteikumus, kuri piemērojami zvejas un akvakultūras produktu ražošanai un tirdzniecībai, ņemot vērā zvejniecības un akvakultūras specifiskās īpatnības, tostarp nozares sadrumstalotību, to, ka zivis ir kopīgi izmantojams resurss, un lielo importa apjomu, kam būtu jāpiemēro tādi paši noteikumi, kādus piemēro Savienības zvejas un akvakultūras produktiem. Vienkāršošanas labad attiecīgie noteikumi, kuri paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 1184/2006 (5), būtu jāiestrādā šajā regulā. Tāpēc Regula (EK) Nr. 1184/2006 vairs nebūtu jāpiemēro zvejas un akvakultūras produktiem.
(26)
Ir jāuzlabo ekonomiskās informācijas par zvejas un akvakultūras produktu tirgiem Savienībā vākšana, apstrādāšana un izplatīšana.
(27)
Lai nodrošinātu vienādus apstākļus šīs regulas noteikumu īstenošanai attiecībā uz termiņiem, kārtību un pieteikuma veidlapu ražotāju organizāciju un starpnozaru organizāciju atzīšanai un par šādas atzīšanas atsaukšanu; formu, termiņiem un kārtību, kas dalībvalstīm jāpiemēro, lai ziņotu Komisijai par lēmumiem piešķirt vai atsaukt atzīšanu; paziņošanas formu un kārtību, kas dalībvalstīm jāpiemēro, lai ziņotu par noteikumiem, kas ir saistoši visiem ražotājiem vai tirgus dalībniekiem; ražošanas un tirdzniecības plāna formu un struktūru, kā arī attiecībā uz kārtību un termiņiem, to iesniegšanai un apstiprināšanai; sliekšņa cenu publicēšanas formu dalībvalstīm, īstenošanas pilnvaras būtu jāuztic Komisijai. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (6).
(28)
Regula (EK) Nr. 104/2000 būtu jāatceļ. Tomēr, lai nodrošinātu nepārtrauktību patērētāju informācijas sniegšanā, tās 4. pantu būtu jāturpina piemērot līdz 2014. gada 12. decembrim.
(29)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopējās organizācijas izveidi, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs tāpēc, ka zvejas un akvakultūras produktu tirgus ir kopīgs tirgus, un tā kā tā mēroga un iedarbības dēļ un sakarā ar to, ka ir vajadzīga kopīga rīcība, šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šī mērķa sasniegšanai.
(30)
Tādēļ Regulas (EK) Nr. 1184/2006 un (EK) Nr. 1224/2009 būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
1. Tiek izveidota zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgā organizācija (TKO).
2. TKO aptver šādus elementus:
a)
profesionālās organizācijas;
b)
tirdzniecības standartus;
c)
informāciju patērētājiem;
d)
konkurences noteikumus;
e)
tirgus izpēti.
3. TKO attiecībā uz ārējiem aspektiem papildina ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1220/2012 (7), kā arī ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1026/2012 (8).
4. TKO īstenošanas nolūkā ir tiesības saņemt Savienības finansiālu atbalstu saskaņā ar turpmāku Savienības tiesību aktu, ar ko noteiks nosacījumus jūras un zivsaimniecības politikas finansiālam atbalstam laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
2. pants
Darbības joma
TKO attiecas uz šīs regulas I pielikumā minētajiem zvejas un akvakultūras produktiem, kurus tirgo Savienībā.
3. pants
Mērķi
TKO mērķi ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013 (9) 35. pantā.
4. pants
Principi
TKO balstās uz labas pārvaldības principiem, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1380/2013 3. pantā.
5. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro definīcijas, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 1380/2013 4. pantā, kā arī definīcijas, kas noteiktas Padomes Regulas (EK) Nr. 1224/2009 (10) 4. pantā, 2. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1169/2011 (11), 2. un 3. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002 (12), un 3. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1333/2008 (13). Piemēro arī šādas definīcijas:
a)
"zvejas produkti" ir jebkādā zvejas darbībā iegūti ūdens organismi vai no tiem iegūti produkti, kas norādīti I pielikumā;
b)
"akvakultūras produkti" ir jebkādā akvakultūras darbībā iegūti ūdens organismi jebkurā to dzīves cikla posmā vai no tiem iegūti produkti, kas norādīti I pielikumā;
c)
"ražotājs" ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas izmanto ražošanas līdzekļus, lai iegūtu zvejas vai akvakultūras produktus ar mērķi tos laist tirgū;
d)
"zvejniecības un akvakultūras nozare" ir ekonomikas nozare, kas ietver visas zvejas vai akvakultūras produktu ražošanas, apstrādes un tirdzniecības darbības;
e)
"darīt pieejamu tirgū" nozīmē, veicot komercdarbību, par samaksu vai par brīvu piegādāt zvejas vai akvakultūras produktus izplatīšanai, patēriņam vai lietošanai Savienības tirgū;
f)
"laišana tirgū" ir pirmā reize, kad zvejas vai akvakultūras produkti tiek darīti pieejami Savienības tirgū;
g)
"mazumtirdzniecība" ir manipulācijas ar pārtiku un/vai tās apstrāde, un tās uzglabāšana tirdzniecības vietā vai piegāde galapatērētājam, ietverot izplatīšanas vietas, sabiedriskās ēdināšanas darbības, rūpnīcu ēdnīcas, iestāžu sabiedrisko ēdināšanu, restorānus un citus līdzīgus ēdināšanas pakalpojumu uzņēmumus, veikalus, lielveikalu izplatīšanas centrus un vairumtirdzniecības punktus;
h)
"fasēts zvejas un akvakultūras produkts" ir zvejas un akvakultūras produkti, kas ir "fasēta pārtika", kā minēts 2. panta 2. punkta e) apakšpunktā Regulā (EK) Nr. 1169/2011.
II NODAĻA
PROFESIONĀLĀS ORGANIZĀCIJAS
I IEDAĻA
Dibināšana, mērķi un pasākumi
6. pants
Zvejas produktu ražotāju organizāciju un akvakultūras produktu ražotāju organizāciju dibināšana
1. Zvejas produktu ražotāju organizāciju un akvakultūras produktu ražotāju organizāciju ("ražotāju organizācijas") var nodibināt vienā vai vairākās dalībvalstīs pēc zvejas vai akvakultūras produktu ražotāju iniciatīvas un atzīt saskaņā ar II iedaļu.
2. Lai dibinātu zvejas un akvakultūras produktu ražotāju organizācijas, vajadzības gadījumā ir jāņem vērā mazapjoma ražotāju īpašā situācija.
3. Ražotāju organizāciju, kas pārstāv gan zvejniecības, gan akvakultūras darbības, var dibināt kā kopīgu zvejas un akvakultūras produktu ražotāju organizāciju.
7. pants
Ražotāju organizāciju mērķi
1. Zvejas produktu ražotāju organizācijām ir šādi mērķi:
a)
veicināt stabilas un ilgtspējīgas to locekļu darbības zvejas jomā pilnībā atbilstīgi saglabāšanas politikai, kas jo īpaši izklāstīta Regulā (ES) Nr. 1380/2013 un vides tiesību aktos, vienlaikus ņemot vērā sociālo politiku un, ja attiecīgā dalībvalsts tā paredz, piedaloties jūras bioloģisko resursu pārvaldībā;
b)
saskaņā ar 15. pantu Regulā (ES) Nr. 1380/2013, cik vien iespējams, novērst un samazināt nevēlamu nozveju no komerciāliem krājumiem un vajadzības gadījumā vislabākajā veidā to izmantot, neradot noieta tirgu tādai nozvejai, kas ir mazāka par minimālo saglabāšanas references izmēru;
c)
palīdzēt nodrošināt zvejas produktu izsekojamību un patērētāju piekļuvi skaidrai un visaptverošai informācijai;
d)
palīdzēt izskaust nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju.
2. Akvakultūras produktu ražotāju organizācijām ir šādi mērķi:
a)
veicināt ilgtspējīgas locekļu darbības akvakultūras jomā, paredzot iespējas tās pilnveidot pilnībā atbilstīgi jo īpaši noteikts Regulai (ES) Nr. 1380/2013 un vides tiesību aktiem, vienlaikus ņemot vērā sociālo politiku;
b)
pārliecināties, vai locekļu darbības atbilst valstu stratēģiskajiem plāniem, kas minēti 34. pantā Regulā (ES) Nr. 1380/2013;
c)
censties nodrošināt, lai zivju izcelsmes barība, ko izmanto akvakultūrā, tiktu iegūta ilgtspējīgi pārvaldītās zivsaimniecībās.
3. Ražotāju organizācijām papildus 1. un 2. punktā noteiktajiem mērķiem ir šādi mērķi:
a)
uzlabot nosacījumus organizācijas locekļu saražoto zvejas un akvakultūras produktu laišanai tirgū;
b)
uzlabot ekonomisko atdevi;
c)
stabilizēt tirgus;
d)
palīdzēt nodrošināt pārtikas piegādi un veicināt to, ka tiek ievēroti augsti pārtikas kvalitātes un nekaitīguma standarti, vienlaikus veicinot nodarbinātību piekrastes un lauku apvidos;
e)
samazināt zvejas ietekmi uz vidi, tostarp izmantojot pasākumus, ar ko uzlabo zvejas rīku selektivitāti.
4. Ražotāju organizācijas var īstenot citus papildu mērķus.
8. pants
Ražotāju organizāciju veicamie pasākumi
1. Lai sasniegtu 7. pantā izklāstītos mērķus, ražotāju organizācijas var, inter alia, izmantot šādus pasākumus:
a)
pielāgot ražošanu tirgus prasībām;
b)
virzīt organizācijas locekļu produktu piedāvājumu un tirdzniecību;
c)
nediskriminējošā veidā veicināt organizācijas locekļu saražoto Savienības zvejas un akvakultūras produktu noietu, piemēram, izmantojot produktu sertifikāciju, un jo īpaši cilmes vietas nosaukumiem, kvalitātes zīmēm, ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, garantētām tradicionālo īpatnību norādēm un ilgtspējības apliecinājumiem;
d)
kontrolēt un veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka locekļu darbības atbilst attiecīgās ražotāju organizācijas paredzētajiem noteikumiem;
e)
popularizēt arodmācību un sadarbības programmas, ar kurām jauniešus mudina iesaistīties minētajā nozarē;
f)
mazināt zvejas ietekmi uz vidi, tostarp izmantojot pasākumus, ar ko uzlabo zvejas rīku selektivitāti;
g)
veicināt informācijas un komunikācijas tehnoloģiju izmantošanu, lai uzlabotu tirdzniecību un cenas;
h)
veicināt patērētāju piekļuvi informācijai par zvejas un akvakultūras produktiem.
2. Zvejas produktu ražotāju organizācijas var izmantot arī šādus pasākumus:
a)
kolektīvi plānot un pārvaldīt organizāciju locekļu zvejas darbības, kas norit saskaņā ar dalībvalstu jūras bioloģisko resursu pārvaldības organizāciju, tostarp izstrādāt un īstenot pasākumus, kas zvejas darbības padarītu selektīvākas, un konsultēt kompetentās iestādes;
b)
iesaistoties tehnisku pasākumu izstrādē un piemērošanā, novērst un samazināt nevēlamu nozveju un saskaņā ar 15. panta 11. punktu Regulā (ES) Nr. 1380/2013 un attiecīgajā gadījumā saskaņā ar šīs regulas 34. panta 2. punktu vislabākajā veidā izmantot nevēlamu nozveju no komerciāliem krājumiem, neradot noieta tirgu minētajai nozvejai, kas ir mazāka par minimālo saglabāšanas references izmēru;
c)
pārvaldīt zvejas produktu pagaidu uzglabāšanu saskaņā ar šīs regulas 30. un 31. pantu.
3. Akvakultūras produktu ražotāju organizācijas var izmantot arī šādus pasākumus:
a)
veicināt ilgtspējīgas darbības akvakultūras jomā, galvenokārt dabas aizsardzības, dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības ziņā;
b)
vākt informāciju par tirgotajiem produktiem, tostarp ekonomisku informāciju par pirmo pārdošanu, un par ražošanas prognozēm;
c)
vākt informāciju par vides stāvokli;
d)
plānot to darbību pārvaldību, kuras organizāciju locekļi veic akvakultūras jomā;
e)
atbalstīt speciālistiem paredzētas programmas, ar ko popularizē ilgtspējīgus akvakultūras produktus.
9. pants
Ražotāju organizāciju apvienību dibināšana
1. Ražotāju organizāciju apvienību var nodibināt pēc vienā vai vairākās dalībvalstīs atzītu ražotāju organizāciju iniciatīvas.
2. Šīs regulas noteikumus, kas piemērojami ražotāju organizācijām, piemēro arī ražotāju organizāciju apvienībām, ja vien nav norādīts citādi.
10. pants
Ražotāju organizāciju apvienību mērķi
1. Ražotāju organizāciju apvienībām ir šādi mērķi:
a)
efektīvākā un ilgtspējīgākā veidā īstenot jebkuru no 7. pantā izklāstītajiem to ražotāju organizāciju mērķiem, kuras ir attiecīgās apvienības locekles;
b)
koordinēt un izstrādāt pasākumus, kas ir to ražotāju organizāciju kopīgās interesēs, kuras ir attiecīgās apvienības locekles.
2. Ražotāju organizāciju apvienības ir tiesīgas saņemt finansiālu atbalstu saskaņā ar turpmāku Savienības tiesību aktu, ar ko noteiks nosacījumus jūras un zivsaimniecības politikas finansiālam atbalstam laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
11. pants
Starpnozaru organizāciju dibināšana
Starpnozaru organizācijas var dibināt pēc zvejas un akvakultūras produktu tirgus dalībnieku iniciatīvas vienā vai vairākās dalībvalstīs un atzīt saskaņā ar II iedaļu.
12. pants
Starpnozaru organizāciju mērķi
Starpnozaru organizācijas uzlabo koordināciju un apstākļus tam, lai zvejas un akvakultūras produktus darītu pieejamus Savienības tirgū.
13. pants
Starpnozaru organizāciju veicamie pasākumi
Lai sasniegtu 12. pantā izklāstītos mērķus, starpnozaru organizācijas var veikt šādus pasākumus:
a)
izstrādāt standartlīgumus, kuri ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem;
b)
nediskriminējošā veidā veicināt Savienības zvejas un akvakultūras produktu noietu, piemēram, izmantojot produktu sertifikāciju, un jo īpaši cilmes vietas nosaukumiem, kvalitātes zīmēm, ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, garantētām tradicionālo īpatnību norādēm un ilgtspējības apliecinājumiem;
c)
noteikt zvejas un akvakultūras produktu ražošanas un tirdzniecības noteikumus, kuri ir stingrāki par Savienības vai valsts tiesību aktu noteikumiem;
d)
uzlabot produkcijas un tirgus kvalitāti un pārredzamību un attiecīgās zināšanas, kā arī veikt darbības profesionālās apmācības un arodmācību jomā, piemēram, attiecībā uz kvalitātes un izsekojamības jautājumiem un pārtikas nekaitīgumu, un lai veicinātu ierosmes pētniecības jomā;
e)
veikt pētījumus un tirgus izpēti un izstrādāt metodes, ar ko optimizē tirgus darbību, tostarp izmantojot informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, kā arī vākt sociālekonomiskos datus;
f)
sniegt informāciju un veikt pētījumus, kas vajadzīgi, lai panāktu ilgtspējīgas piegādes tādā daudzumā, kvalitātē un par tādu cenu, kas atbilst tirgus prasībām un patērētāju vēlmēm;
g)
mudināt patērētājus lietot zivju sugas, kas ir iegūtas no ilgtspējīgiem krājumiem, kuriem ir augsta uzturvērtība un kuri netiek plaši patērēti;
h)
kontrolēt un veikt pasākumus, lai locekļu darbības notiktu saskaņā ar attiecīgās starpnozaru organizācijas paredzētajiem noteikumiem.
II IEDAĻA
Atzīšana
14. pants
Ražotāju organizāciju atzīšana
1. Dalībvalstis par ražotāju organizācijām var atzīt visas grupas, kas izveidotas pēc zvejas vai akvakultūras produktu ražotāju iniciatīvas un kas iesniedz pieteikumu šādas atzīšanas saņemšanai, ar noteikumu, ka:
a)
tās atbilst 17. pantā noteiktajiem principiem un to piemērošanai pieņemtajiem noteikumiem;
b)
tās attiecīgās dalībvalsts teritorijā vai tās daļā ir pietiekami ekonomiski aktīvas, jo īpaši attiecībā uz locekļu skaitu vai tirgojamās produkcijas apjomu;
c)
tām ir tiesībspēja saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, tās veic uzņēmējdarbību un to oficiālā mītne atrodas attiecīgās dalībvalsts teritorijā;
d)
tās spēj sasniegt 7. pantā izklāstītos mērķus;
e)
tās ievēro V nodaļā minētos konkurences noteikumus;
f)
tās ļaunprātīgi neizmanto dominējošu stāvokli konkrētā tirgū; un
g)
tās sniedz attiecīgu informāciju par saviem locekļiem, pārvaldību un finansējuma avotiem.
2. Ražotāju organizācijas, kas ir atzītas pirms 2013. gada 29. decembris, uzskata par ražotāju organizācijām šīs regulas piemērošanas vajadzībām, un tām ir saistoši tās noteikumi.
15. pants
Finansiālais atbalsts ražotāju organizācijām vai ražotāju organizāciju apvienībām
Zvejas un akvakultūras produktu tirdzniecības pasākumus, kuru mērķis ir izveidot vai pārstrukturēt ražotāju organizācijas vai ražotāju organizāciju apvienības, var finansiāli atbalstīt saskaņā ar turpmāku Savienības tiesību aktu, ar ko noteiks nosacījumus jūras un zivsaimniecības politikas finansiālam atbalstam laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
16. pants
Starpnozaru organizāciju mērķi
1. Dalībvalstis par starpnozaru organizācijām var atzīt to teritorijā nodibinātas tirgus dalībnieku grupas, kuras iesniedz attiecīgu pieteikumu šādai atzīšanai, ar noteikumu, ka:
a)
tās atbilst 17. pantā noteiktajiem principiem un to piemērošanai pieņemtajiem noteikumiem;
b)
tās konkrētā apgabalā vai apgabalos pārstāv būtisku ražošanas daļu un vai nu vienu vai abas šādas darbības: zvejas un akvakultūras produktu vai no zvejas un akvakultūras produktiem iegūtu produktu apstrāde un tirdzniecība;
c)
tās pašas nav iesaistītas zvejas un akvakultūras produktu vai no zvejas un akvakultūras produktiem iegūtu produktu ražošanā, apstrādē vai tirdzniecībā;
d)
tām ir juridiskas personas statuss atbilstīgi dalībvalsts tiesību aktiem, tās tur ir nodibinātas un to oficiālā mītne atrodas šīs dalībvalsts teritorijā;
e)
tās var sasniegt 15. pantā izklāstītos mērķus;
f)
tās ņem vērā patērētāju intereses;
g)
tās nekavē TKO pienācīgu darbību; un
h)
atbilst V nodaļā minētajiem konkurences noteikumiem.
2. Organizācijas, kas dibinātas pirms 2013. gada 29. decembris, var tikt atzītas par starpnozaru organizācijām šīs regulas piemērošanas vajadzībām ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir apmierināta, ka tās ievēro šajā regulā minētos noteikumus par starpnozaru organizācijām.
3. Starpnozaru organizācijas, kas atzītas pirms 2013. gada 29. decembris, uzskata par atzītām starpnozaru organizācijām šīs regulas piemērošanas vajadzībām, un tām ir saistoši tās noteikumi.
17. pants
Ražotāju organizāciju un starpnozaru organizāciju iekšējā darbība
Regulas 14. un 16. pantā minēto ražotāju organizāciju un starpnozaru organizāciju iekšējā darbība notiek saskaņā ar šādiem principiem:
a)
organizāciju locekļi ievēro noteikumus, ko organizācijas ir pieņēmušas attiecībā uz zvejas izmantošanu, ražošanu un tirdzniecību;
b)
locekļu vidū nepieļauj diskrimināciju, jo īpaši valstspiederības vai uzņēmējdarbības vietas dēļ;
c)
organizācijas darbības finansēšanai no locekļiem iekasē dalības maksu;
d)
organizācija darbojas demokrātiski, tādējādi ļaujot locekļiem rūpīgi pārbaudīt tās struktūru un lēmumus;
e)
atbilstīgi attiecīgās organizācijas iekšējiem noteikumiem piemēro iedarbīgas, atturošas un samērīgas sankcijas par saistību neievērošanu, jo īpaši dalības maksas nemaksāšanas gadījumā;
f)
ir paredzēti noteikumi attiecībā uz jaunu locekļu uzņemšanu un locekļu izslēgšanu no organizācijas;
g)
ir paredzēti organizācijas pārvaldībai nepieciešamie noteikumi attiecībā uz grāmatvedību un budžetu.
18. pants
Atzīšanas pārbaude un atsaukšana, ko veic dalībvalstis
1. Dalībvalstis veic regulāras pārbaudes, lai pārliecinātos, ka ražotāju organizācijas un starpnozaru organizācijas ievēro attiecīgi 14. un 16. pantā noteiktos atzīšanas nosacījumus. Neatbilstības konstatēšanas rezultātā atzīšanu var atsaukt.
2. Dalībvalsts, kurā atrodas oficiālā mītne ražotāju organizācijai vai starpnozaru organizācijai, kuras locekļi ir no dažādām dalībvalstīm, vai citās dalībvalstīs atzītu ražotāju organizāciju apvienības oficiālā mītne, kopā ar citām attiecīgajām dalībvalstīm izveido administratīvu sadarbību, kas vajadzīga, lai veiktu attiecīgās organizācijas vai apvienības darbību pārbaudes.
19. pants
Zvejas iespēju iedalīšana
Veicot savus uzdevumus, ražotāju organizācija, kuras locekļi ir dažādu dalībvalstu valstspiederīgie, vai dažādās dalībvalstīs atzītu ražotāju organizāciju apvienība ievēro noteikumus, kas reglamentē zvejas iespēju sadali starp dalībvalstīm saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. pantu.
20. pants
Komisijas veiktas pārbaudes
1. Lai nodrošinātu to, ka tiek ievēroti attiecīgi 14. un 16. pantā paredzētie nosacījumi ražotāju organizāciju vai starpnozaru organizāciju atzīšanai, Komisija var veikt pārbaudes, un attiecīgajā gadījumā tā dalībvalstīm prasa atsaukt ražotāju organizāciju vai starpnozaru organizāciju atzīšanu.
2. Dalībvalstis elektroniski paziņo Komisijai ikvienu lēmumu piešķirt vai atsaukt atzīšanu. Komisija publiski paziņo visu minēto informāciju.
21. pants
Īstenošanas akti
1. Komisija pieņem īstenošanas aktus par:
a)
termiņiem, kārtību un pieteikuma veidlapu ražotāju organizāciju un starpnozaru organizāciju atzīšanai, ievērojot attiecīgi 14. un 16. pantu, vai šādas atzīšanas atsaukšanai, ievērojot 18. pantu;
b)
formu, termiņiem un kārtību, kas dalībvalstīm jāpiemēro, ievērojot 20. panta 2. punktu, lai ziņotu Komisijai par ikvienu lēmumu piešķirt vai atsaukt atzīšanu.
Saskaņā ar a) apakšpunktu pieņemtos īstenošanas aktus vajadzības gadījumā pielāgo mazapjoma zvejas un akvakultūras īpašajām raksturīgajām pazīmēm.
2. Šā panta 1. punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
III IEDAĻA
Noteikumu paplašināšana
22. pants
Ražotāju organizāciju noteikumu paplašināšana
1. Noteikumus, par kuriem vienojusies ražotāju organizācija, dalībvalsts var padarīt saistošus ražotājiem, kas nav šīs organizācijas locekļi un kas tirgo jebkurus produktus apgabalā, kura reprezentatīvs pārstāvis ir ražotāju organizācija, ar noteikumu, ka:
a)
ražotāju organizācija ir nodibināta vismaz uz vienu gadu un tiek uzskatīta par ražošanas un tirdzniecības, tostarp vajadzības gadījumā mazapjoma un nerūpnieciskās nozares, reprezentatīvu pārstāvi vienā dalībvalstī un iesniedz pieteikumu kompetentajām valsts iestādēm;
b)
paplašināmie noteikumi attiecas uz jebkuru no 8. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā, 8. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā un un 8. panta 3. punkta a) līdz e) apakšpunktā paredzētajiem ražotāju organizāciju pasākumiem;
c)
tiek ievēroti V nodaļā minētie konkurences noteikumi.
2. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām zvejas produktu ražotāju organizāciju uzskata par reprezentatīvu pārstāvi, ja tās ražotāji saražo vismaz 55 % no attiecīgā produkta iepriekšējā gadā pārdotā daudzuma apgabalā, kurā ierosināta noteikumu paplašināšana.
3. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām akvakultūras produktu ražotāju organizāciju uzskata par reprezentatīvu pārstāvi, ja tās ražotāji saražo vismaz par 40 % no attiecīgā produkta iepriekšējā gadā pārdotā daudzuma apgabalā, kurā ierosināta noteikumu paplašināšana.
4. Noteikumus, kas jāattiecina arī uz ražotājiem, kuri nav organizācijas locekļi, piemēro laikposmā no 60 dienām līdz 12 mēnešiem.
23. pants
Starpnozaru organizāciju noteikumu paplašināšana
1. Dažus nolīgumus, lēmumus vai saskaņotas darbības, par kuriem vienojusies starpnozaru organizācija, dalībvalsts var konkrētā apgabalā vai konkrētos apgabalos padarīt saistošus citiem tirgus dalībniekiem, kas nav minētās organizācijas locekļi, ar noteikumu, ka:
a)
starpnozaru organizācija atbild vismaz par 65 % no katras no vismaz divām šādām darbībām: attiecīgā produkta ražošana, apstrāde vai tirdzniecība iepriekšējā gada laikā dalībvalsts attiecīgajā apgabalā vai apgabalos, un iesniedz pieteikumu kompetentajām valsts iestādēm; un
b)
noteikumi, kas jāattiecina arī uz citiem tirgus dalībniekiem, ir saistīti ar jebkuru no 13. panta a) līdz g) apakšpunktā minētajiem starpnozaru organizācijas pasākumiem un nerada kaitējumu citiem tirgus dalībniekiem attiecīgajā dalībvalstī vai Savienībā.
2. Noteikumu paplašināšana var būt saistoša ne ilgāk kā trīs gadus, neskarot 25. panta 4. punktu.
24. pants
Saistības
Ja noteikumus saskaņā ar 22. un 23. pantu attiecina arī uz tiem tirgus dalībniekiem, kas nav organizācijas locekļi, attiecīgā dalībvalsts var nolemt, ka tirgus dalībniekiem, kuri nav organizācijas locekļi, ir jāsedz ražotāju organizācijai vai starpnozaru organizācijai visas izmaksas vai daļa izmaksu, kuras to locekļiem radušās to noteikumu piemērošanas dēļ, kas attiecināti uz tiem tirgus dalībniekiem, kas nav organizācijas locekļi.
25. pants
Komisijas atļauja
1. Dalībvalstis paziņo Komisijai noteikumus, ko tās plāno darīt saistošus visiem ražotājiem vai tirgus dalībniekiem konkrētā apgabalā vai apgabalos, ievērojot 22. un 23. pantu.
2. Komisija pieņem lēmumu, ar kuru atļauj 1. punktā minēto noteikumu paplašināšanu, ar noteikumu, ka:
a)
ir ievēroti 22. un 23. panta noteikumi;
b)
ir ievēroti V nodaļā minētie konkurences noteikumi;
c)
paplašināšana neapdraud brīvo tirdzniecību; un
d)
nav apdraudēta LESD 39. panta mērķu sasniegšana.
3. Viena mēneša laikā pēc paziņojuma saņemšanas Komisija pieņem lēmumu, ar kuru atļauj vai noraida noteikumu paplašināšanu, un informē par to dalībvalstis. Ja viena mēneša laikā pēc paziņojuma saņemšanas Komisija nav pieņēmusi lēmumu, uzskata, ka Komisija noteikumu paplašināšanu ir atļāvusi.
4. Noteikumu atļautu paplašināšanu var turpināt piemērot pēc sākotnējā laikposma beigām, tostarp izmantojot klusējot sniegtu piekrišanu, atļauju tieši neatjaunojot, ja attiecīgā dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai vismaz mēnesi pirms šāda sākotnējā laikposma beigām par papildu piemērošanas laikposmu un Komisija vai nu ir atļāvusi šādu turpmāku piemērošanu, vai arī nav iebildusi pret to viena mēneša laikā pēc šāda paziņojuma saņemšanas.
26. pants
Atļaujas atsaukšana
Komisija var veikt pārbaudes un atsaukt noteikumu paplašināšanas atļauju, ja tā konstatē, ka kāda no šīs atļaujas prasībām nav izpildīta. Komisija par šādu atsaukšanu informē dalībvalstis.
27. pants
Īstenošanas akti
Komisija pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz 25. panta 1. punktā paredzētās paziņošanas formu un kārtību. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
IV IEDAĻA
Ražošanas un tirdzniecības plānošana
28. pants
Ražošanas un tirdzniecības plāns
1. Katra ražotāju organizācija savām kompetentajām valsts iestādēm apstiprināšanai iesniedz ražošanas un tirdzniecības plānu vismaz attiecībā uz galvenajām sugām, ko tā tirgo. Šādi ražošanas un tirdzniecības plāni ir paredzēti, lai īstenotu 3. un 7. pantā izklāstītos mērķus.
2. Ražošanas un tirdzniecības plānā iekļauj:
a)
nozvejoto vai izaudzēto sugu ražošanas programmu;
b)
tirdzniecības stratēģiju, lai piedāvājuma kvantitāti, kvalitāti un sagatavošanas veidu pielāgotu tirgus prasībām;
c)
pasākumus, kas jāveic ražotāju organizācijai, lai veicinātu 7. pantā izklāstīto mērķu sasniegšanu;
d)
īpašus sagatavošanas pasākumus, lai pielāgotu tādu sugu piedāvājumu, kuru realizācija parasti gada laikā rada grūtības;
e)
sankcijas, kas piemērojamas locekļiem, kuri pārkāpj lēmumus, kas pieņemti ar mērķi īstenot attiecīgo plānu.
3. Kompetentās valsts iestādes apstiprina ražošanas un tirdzniecības plānu. Kad plāns ir apstiprināts, ražotāju organizācija to nekavējoties īsteno.
4. Ražotāju organizācijas var pārskatīt ražošanas un tirdzniecības plānu, un šādā gadījumā tās to iesniedz apstiprināšanai kompetentajām valsts iestādēm.
5. Ražotāju organizācija sagatavo gada ziņojumu par savām darbībām saskaņā ar ražošanas un tirdzniecības plānu un iesniedz to kompetentajām valsts iestādēm apstiprināšanai.
6. Lai izstrādātu un īstenotu ražošanas un tirdzniecības plānus, ražotāju organizācijas var saņemt finansiālu atbalstu saskaņā ar turpmāku Savienības tiesību aktu, ar ko noteiks nosacījumus jūras un zivsaimniecības politikas finansiālam atbalstam laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
7. Dalībvalstis veic pārbaudes, lai pārliecinātos par to, ka katra ražotāju organizācija izpilda šajā pantā noteiktos pienākumus. Neatbilstības konstatēšanas rezultātā atzīšanu var atsaukt.
29. pants
Īstenošanas akti
1. Komisija pieņem īstenošanas aktus par:
a)
28. pantā minētā ražošanas un tirdzniecības plāna formu un struktūru;
b)
kārtību un termiņiem, saskaņā ar kuriem ražotāju organizācijas iesniedz un dalībvalstis apstiprina 28. pantā minēto ražošanas un tirdzniecības plānu.
2. Šā panta 1. punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
V IEDAĻA
Tirgu stabilizēšana
30. pants
Uzglabāšanas mehānisms
Zvejas produktu ražotāju organizācijas var saņemt finansiālu atbalstu II pielikumā minēto zvejas produktu uzglabāšanai - ar noteikumu, ka:
a)
ir izpildīti nosacījumi atbalstam uzglabāšanai, kuri noteikti turpmākā Savienības tiesību aktā, ar ko noteiks nosacījumus jūras un zivsaimniecības politikas finansiālam atbalstam laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam;
b)
zvejas produktu ražotāju organizācijas ir laidušas tirgū attiecīgus produktus un par 31. pantā minēto sliekšņa cenu tiem nav atrasts pircējs;
c)
produkti atbilst kopējiem tirdzniecības standartiem, kas noteikti saskaņā ar 33. pantu, un produktu kvalitāte ir piemērota, lai tos lietotu pārtikā;
d)
produkti ir stabilizēti vai apstrādāti, un uzglabāti tvertnēs vai sprostos, tos sasaldējot, kuģī vai uz sauszemes uzstādītās iekārtās, sālot, vītinot, marinējot vai attiecīgā gadījumā - vārot un pasterizējot, neatkarīgi no tā, vai tos filetē vai sagriež un, attiecīgā gadījumā, atdala galvu, vai ne;
e)
produktus no uzglabāšanas vietas vēlākā posmā atkārtoti laiž tirgū lietošanai pārtikā;
f)
produkti uzglabāšanas vietā atrodas vismaz piecas dienas.
31. pants
Cenas, kas iedarbina uzglabāšanas mehānismu
1. Pirms katra gada sākuma katra zvejas produktu ražotāju organizācija var izteikt individuālu priekšlikumu par cenu, kura iedarbina 30. pantā minēto uzglabāšanas mehānismu attiecībā uz II pielikumā norādītajiem zvejas produktiem.
2. Sliekšņa cena nepārsniedz 80 % no vidējās svērtās cenas, kas attiecīgās ražotāju organizācijas darbības apgabalā attiecīgajam produktam reģistrēta iepriekšējo trīs gadu laikā tieši pirms gada, kuram nosaka sliekšņa cenu.
3. Nosakot sliekšņa cenu, ņem vērā:
a)
ražošanas un pieprasījuma tendences;
b)
tirgus cenu stabilizēšanu;
c)
tirgus konverģenci;
d)
ražotāju ienākumus;
e)
patērētāju intereses.
4. Dalībvalstis pēc savā teritorijā atzīto ražotāju organizāciju priekšlikumu pārbaudes nosaka sliekšņa cenas, kas jāpiemēro minētajām ražotāju organizācijām. Minētās cenas nosaka, pamatojoties uz 2. un 3. punktā minētajiem kritērijiem. Cenas dara publiski pieejamas.
32. pants
Īstenošanas akti
Komisija pieņem īstenošanas aktus par 31. panta 4. punktā minēto sliekšņa cenu publicēšanas formu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
III NODAĻA
KOPĒJI TIRDZNIECĪBAS STANDARTI
33. pants
Kopēju tirdzniecības standartu noteikšana
1. Neskarot 47. pantu, zvejas produktiem, kas uzskaitīti I pielikumā un kas paredzēti lietošanai pārtikā, neatkarīgi no to izcelsmes (ražoti Savienībā vai importēti) var noteikt kopējus tirdzniecības standartus.
2. Standarti, kas minēti 1. punktā, var būt saistīti ar produktu kvalitāti, izmēru, svaru, iepakojumu, sagatavošanas veidu vai marķējumu, un jo īpaši ar:
a)
minimālajiem tirdzniecības izmēriem, ņemot vērā labāko pieejamo zinātnisko ieteikumu; šādi minimālie tirdzniecības izmēri attiecīgā gadījumā atbilst minimālajiem saglabāšanas atsauces izmēriem saskaņā ar 15. panta 10. punktu Regulā (ES) Nr. 1380/2013;
b)
konservētu produktu specifikācijām saskaņā ar krājumu saglabāšanas prasībām un starptautiskajām saistībām.
3. Šā panta 1. un 2. punktu piemēro, neskarot:
a)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002;
b)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 852/2004 (14);
c)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 853/2004 (15);
d)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 854/2004 (16);
e)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 882/2004 (17);
f)
Padomes Regulu (EK) Nr. 1005/2008 (18); un
g)
Padomes Regulu (EK) Nr. 1224/2009.
34. pants
Atbilstība kopējiem tirdzniecības standartiem
1. Lietošanai pārtikā paredzētos produktus, kuriem ir noteikti kopēji tirdzniecības standarti, var darīt pieejamus Savienības tirgū vienīgi saskaņā ar minētajiem standartiem.
2. Visus izkrautos zvejas produktus, arī tos, kuri neatbilst kopējiem tirdzniecības standartiem, var izmantot citiem mērķiem, nevis tiešai lietošanai pārtikā, tostarp zivju barības, zivju eļļas, lolojumdzīvnieku barības, pārtikas piedevu, farmācijas preču vai kosmētikas izstrādājumu ražošanai.
IV NODAĻA
INFORMĀCIJA PATĒRĒTĀJIEM
35. pants
Obligāta informācija
1. Neskarot Regulu (ES) Nr. 1169/2011, zvejas un akvakultūras produktus, kuri minēti šīs regulas I pielikuma a), b), c) un e) punktā un kurus tirgo Savienībā, neatkarīgi no to izcelsmes vai to realizācijas metodes var piedāvāt pārdošanai galapatērētājam vai ēdināšanas iestādei tikai tad, ja uz attiecīgās etiķetes vai attiecīgajā marķējumā ir norādīts:
a)
sugas komerciālais nosaukums un tās zinātniskais nosaukums;
b)
ražošanas metode, jo īpaši lietojot šādus vārdus: "…nozvejots…" vai "…nozvejots saldūdenī…", vai "…audzēts…";
c)
apgabals, kurā produkts ir nozvejots vai izaudzēts, un zvejā izmantoto zvejas rīku kategorija, kā noteikts šīs regulas III pielikuma pirmajā slejā;
d)
tas, vai produkts ir atkausēts;
e)
attiecīgā gadījumā -minimālais derīguma termiņš.
Prasība d) apakšpunktā neattiecas uz:
a)
sastāvdaļām, kas ir galaprodukta sastāvā;
b)
pārtikas produktiem, kuru ražošanas procesā saldēšana ir tehnoloģiski nepieciešams posms;
c)
zvejas un akvakultūras produktiem, kas iepriekš sasaldēti veselības aizsardzības nolūkos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma VIII iedaļu;
d)
zvejas un akvakultūras produktiem, kas atkausēti pirms kūpināšanas, sālīšanas, vārīšanas, marinēšanas, vītināšanas vai jebkuru minēto procesu kombinācijas.
2. Attiecībā uz nefasētiem zvejas un akvakultūras produktiem šā panta 1. punktā paredzēto obligāto informāciju var sniegt mazumtirdzniecībai, izmantojot tirdzniecības informācijas līdzekļus, piemēram, informācijas stendus vai plakātus.
3. Ja pārdošanai galapatērētājam vai ēdināšanas iestādei ir piedāvāta produktu kombinācija, kas sastāv no vienas sugas, bet ir iegūta, izmantojot dažādas ražošanas metodes, norāda metodi attiecībā uz katru partiju. Ja pārdošanai galapatērētājam vai ēdināšanas iestādei ir piedāvāta produktu kombinācija, kas sastāv no vienas sugas, bet ir iegūta no vairākām nozvejas teritorijām vai zivkopības valstīm, norāda vismaz tās partijas teritoriju, kura ir visraksturīgākā attiecībā uz kvantitāti, kopā ar norādi, ka produkts iegūts vairākās nozvejas vai zivkopības teritorijās.
4. Dalībvalstis var piemērot atbrīvojumu no 1. punktā minētajām prasībām attiecībā uz produktiem, ko nelielos daudzumos patērētajiem tirgo tieši no zvejas kuģiem, ar noteikumu, ka to vērtība nepārsniedz Regulas (EK) Nr. 1224/2009 58. panta 8. punktā norādīto vērtību.
5. Zvejas un akvakultūras produktus un to iepakojumus, kas etiķetēti vai marķēti pirms 2014. gada 13. decembra un neatbilst šim pantam, drīkst tirgot, līdz attiecīgie krājumi ir beigušies.
36. pants
Ziņojumi par ekomarķējumu
Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām Komisija līdz 2015. gada 1. janvārim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšizpētes ziņojumu par iespējām izveidot ekomarķēšanas sistēmu zvejas un akvakultūras produktiem, jo īpaši par šādas sistēmas izveidi Savienības mērogā un par minimālajām prasībām, ko piemēro gadījumos, kad dalībvalstis izmanto Savienības ekomarķējumu.
37. pants
Komerciālais nosaukums
1. Regulas 35. panta 1. punkta piemērošanas vajadzībām dalībvalstis sagatavo un publicē savā teritorijā pieņemto komerciālo nosaukumu sarakstu kopā ar attiecīgajiem zinātniskajiem nosaukumiem. Sarakstā norāda:
a)
katras sugas zinātnisko nosaukumu saskaņā ar FishBase informācijas sistēmu vai - attiecīgā gadījumā - saskaņā ar Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) ASFIS datubāzi;
b)
komercnosaukumu:
i)
sugas nosaukumu attiecīgās dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās;
ii)
attiecīgā gadījumā jebkuru citu nosaukumu vai nosaukumus, kurus pieņemts vai atļauts lietot vietējā vai reģionālā mērogā.
2. Jebkuras sugas zivis, kas ietilpst citā pārtikas produktā kā sastāvdaļa, var tikt apzīmēta kā "zivs", ja šāda pārtikas produkta nosaukumā un noformējumā neatsaucas uz konkrētu sugu.
3. Par jebkurām izmaiņām dalībvalsts pieņemtajā komercnosaukumu sarakstā nekavējoties paziņo Komisijai, kas par tām informē pārējās dalībvalstis.
38. pants
Nozvejas vai ražošanas apgabala norādes
1. Norādē par nozvejas vai ražošanas apgabalu saskaņā ar 35. panta 1. punkta i) apakšpunktu iekļauj:
a)
ja zvejas produkti ir nozvejoti jūrā, - FAO zvejas apgabalu sarakstā minētā apakšapgabala vai rajona rakstisko nosaukumu, kā arī šādas zonas nosaukumu, ko izsaka patērētājam saprotamā veidā, vai karti vai piktogrammu, kura norāda uz minēto zonu, vai pieļaujot atkāpi no šīs prasības, - attiecībā uz zvejas produktiem, kas nav nozvejoti Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļas ūdeņos (FAO zvejas apgabals Nr. 27) un Vidusjūras un Melnās jūras ūdeņos (FAO zvejas apgabals Nr. 37), norāda FAO zvejas apgabala nosaukumu;
b)
ja zvejas produkti ir nozvejoti saldūdenī, - atsauci uz produkta izcelsmes ūdenstilpi dalībvalstī vai trešā valstī;
c)
akvakultūras produktu gadījumā - atsauci uz dalībvalsti vai trešo valsti, kurā produkts sasniedza vairāk nekā pusi no sava galīgā svara vai pavadīja vairāk nekā pusi no sava audzēšanas laikposma, vai (tas attiecas uz vēžveidīgajiem) pavadīja pēdējo audzēšanas vai kultivēšanas posmu vismaz sešu mēnešu garumā.
2. Papildus 1. punktā minētajai informācijai tirgus dalībnieki var norādīt precīzāku nozvejas vai ražošanas apgabalu.
39. pants
Papildu brīvprātīgā informācija
1. Papildus obligātajai informācijai, kas jāsniedz atbilstīgi 35. pantam, pēc brīvprātības principa var sniegt šādu informāciju ar noteikumu, ka tā ir skaidra un nepārprotama:
a)
zvejas produktu nozvejas vai akvakultūras produktu ieguves datums;
b)
zvejas produktu izkraušanas datums vai informācija par ostu, kurā produkti izkrauti;
c)
sīkāka informācija par zvejas rīku veidu, kā uzskaitīts III pielikuma otrajā slejā;
d)
ja zvejas produkti ir nozvejoti jūrā, - precīza informāciju par to, kuras valsts kuģis minētos produktus ir nozvejojis;
e)
vides informācija;
f)
ētiska vai sociāla rakstura informācija;
g)
informācija par ražošanas metodēm un praksi;
h)
informācija par produkta uzturvērtību.
2. Lai iezīmētu visu 42. panta 1. punktā minēto informāciju vai daļu no tās, var izmantot ātras reaģēšanas (QR) kodu.
3. Marķējumā vai norādēs brīvprātīgo informāciju neiekļauj, ja tādēļ varētu trūkt vietas obligātajai informācijai.
4. Brīvprātīgi nesniedz tādu informāciju, kuras patiesumu nav iespējams pārbaudīt.
V NODAĻA
KONKURENCES NOTEIKUMI
40. pants
Konkurences noteikumu piemērošana
LESD 101. līdz 106. pantu un to īstenošanas noteikumus piemēro LESD 101. panta 1. punktā un 102. pantā minētiem nolīgumiem, lēmumiem un darbībām, kas attiecas uz zvejas un akvakultūras produktu ražošanu vai tirdzniecību.
41. pants
Izņēmumi konkurences noteikumu piemērošanā
1. Neskarot šīs regulas 40. pantu, LESD 101. panta 1. punktu nepiemēro ražotāju organizāciju nolīgumiem, lēmumiem un darbībām, kuri attiecas uz zvejas un akvakultūras produktu ražošanu vai pārdošanu vai kopīgu iekārtu izmantošanu zvejas un akvakultūras produktu uzglabāšanai, pārdošanai vai apstrādei un kuri
a)
ir vajadzīgi, lai sasniegtu LESD 39. pantā izklāstītos mērķus;
b)
neuzliek pienākumu prasīt identiskas cenas;
c)
neizraisa nekādā veidā tirgu sadalīšanu Savienībā;
d)
neizslēdz konkurenci; un
e)
nelikvidē konkurenci attiecībā uz ievērojamu daļu attiecīgo produktu;
2. Neatkarīgi no šīs regulas 40. panta LESD 101. panta 1. punktu nepiemēro starpnozaru organizāciju nolīgumiem, lēmumiem un darbībām, kuri
a)
ir vajadzīgi, lai sasniegtu LESD 39. pantā izklāstītos mērķus;
b)
nav saistīti ar pienākumu piemērot noteiktu cenu;
c)
neizraisa nekādā veidā tirgu sadalīšanu Savienībā;
d)
nepiemēro atšķirīgus nosacījumus līdzvērtīgiem darījumiem ar citiem tirdzniecības partneriem, tādējādi radot tiem neizdevīgus konkurences apstākļus;
e)
nelikvidē konkurenci attiecībā uz ievērojamu daļu attiecīgo produktu; un
f)
neierobežo konkurenci tādā veidā, kas nav būtiski KZP mērķu sasniegšanai.
VI NODAĻA
TIRGUS IZPĒTE
42. pants
Tirgus izpēte
1. Komisija:
a)
apkopo, analizē un izplata ekonomiskās zināšanas un izpratni par Savienības zvejas un akvakultūras produktu tirgu visā piegādes ķēdē, ņemot vērā starptautisko kontekstu;
b)
sniedz praktisku atbalstu ražotāju organizācijām un starpnozaru organizācijām, lai labāk koordinētu informāciju starp dalībniekiem un apstrādātājiem;
c)
regulāri veic cenu apsekojumus visā Savienības tirgus zvejas un akvakultūras produktu piegādes ķēdē un analizē tirgus tendences;
d)
veic ad hoc tirgus pētījumus un nodrošina cenu veidošanas apsekojumu metodiku.
2. Lai īstenotu 1. punktu, Komisija veic šādus pasākumus:
a)
atvieglo piekļuvi saskaņā ar Savienības tiesībām savāktajiem datiem par zvejas un akvakultūras produktiem;
b)
pieejamā un saprotamā veidā ieinteresētajām personām un sabiedrībai dara zināmu tirgus informāciju, piemēram, cenu apsekojumus, tirgus analīzi un pētījumus, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (19).
3. Dalībvalstis veicina 1. punktā minēto mērķu sasniegšanu.
VII NODAĻA
PROCEDŪRAS NOTEIKUMI
43. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
VIII NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
44. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1184/2006
Regulas (EK) Nr. 1184/2006 1. pantu aizstāj ar šādu:
"1. pants
Šajā regulā nosaka noteikumus par Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. līdz 106. panta un 108. panta 1. un 3. punkta piemērojamību saistībā ar LESD I pielikumā uzskaitīto produktu ražošanu vai tirdzniecību, izņemot tos produktus, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 1234/2007 (20) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1379/2013 (21).
45. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1224/2009
Regulu (EK) Nr. 1224/2009 groza šādi:
1)
regulas 57. panta 1. punktā pievieno šādus teikumus:
"Dalībvalstis veic pārbaudes, lai nodrošinātu atbilstību. Pārbaudes var notikt visos tirdzniecības posmos un transportēšanas laikā.";
2)
regulas 58. panta 5. punktu groza šādi:
a)
g) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
"g)
informāciju patērētājiem, kas paredzēta 35. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1379/2013 (2013. gada 11. decembris) (22);
b)
h) apakšpunktu svītro.
46. pants
Atcelšana
Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 104/2000. Tomēr tās 4. pantu piemēro līdz 2014. gada 12. decembrim.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar IV pielikumā iekļauto atbilstības tabulu.
47. pants
Noteikumi, ar ko nosaka kopējus tirdzniecības standartus
Turpina piemērot noteikumus, ar kuriem nosaka kopējus tirdzniecības standartus, jo īpaši Padomes Regulu (EEK) Nr. 2136/89 (23), Padomes Regulu (EEK) Nr. 1536/92 (24), Padomes Regulu (EK) Nr. 2406/96 (25), kā arī citus noteikumus, kuri pieņemti kopēju tirdzniecības standartu piemērošanai, piemēram, Komisijas Regulu (EEK) Nr. 3703/85 (26).
48. pants
Pārskats
Komisija līdz 2022. gada 31. decembrim ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs regulas piemērošanas rezultātiem.
49. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra, izņemot IV nodaļu un 45. pantu, ko piemēro no 2014. gada 13. decembra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 11. decembrī