РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 октомври 2014 година
за определяне на трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща трета държава съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/715/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 31 от него,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламентът относно ННН риболов) създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (ННН риболов).
(2)
В глава VI от Регламента относно ННН риболов се посочват процедурата за определяне на несътрудничещите трети държави, предприетите действия спрямо държавите, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещите държави, заличаването на трети държави от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещите държави и всички извънредни мерки.
(3)
Съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов Европейската комисия може да определи трети държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява произтичащите от международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(4)
Определянето на несътрудничещите трети държави се основава на прегледа на цялата информация, както е посочено в член 31, параграф 2 от Регламента относно ННН риболов.
(5)
В съответствие с член 33 от Регламента относно ННН риболов Съветът може да състави списък на несътрудничещите държави. Към тези държави се прилагат мерките, посочени в член 38 от Регламента относно ННН риболов.
(6)
Съгласно член 20, параграф 1 от Регламента относно ННН риболов от третите държави на знамето се изисква да уведомяват Комисията за своята организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които са длъжни да спазват техните риболовни кораби.
(7)
Съгласно член 20, параграф 4 от Регламента относно ННН риболов Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в областите, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в посочения регламент.
(8)
В съответствие с член 32 от Регламента относно ННН риболов с Решение на Комисията от 15 ноември 2012 г. (2) (Решението от 15 ноември 2012 г.) Комисията уведоми осем трети държави за възможността да бъдат определени за несътрудничещи държави съгласно Регламента относно ННН риболов.
(9)
В своето решение от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията за съществените факти и съображения, мотивиращи подобно предварително определяне.
(10)
Също на 15 ноември 2012 г. с отделни писма Комисията уведоми осемте трети държави относно факта, че тя разглежда възможността те да бъдат определени като несътрудничещи трети държави. Решението от 15 ноември 2012 г. беше приложено към тези писма.
(11)
В тези писма Комисията подчерта, че за да се избегне определянето и предложението за официално включване в списъка като несътрудничеща трета държава, както е предвидено съответно в членове 31 и 33 от Регламента относно ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да изготвят и приложат, в тясно сътрудничество с Комисията, план за действие с цел да се коригират недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г. Навременното и ефективно изпълнение на плана за действие от страна на въпросните държави би могло да предотврати това те да бъдат определени за несътрудничещи трети държави и да бъдат предложени за окончателно включване в списъка.
(12)
Вследствие на това Комисията прикани въпросните осем трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнение на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да направят оценка на изпълнението на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; и iii) на всеки шест месеца да изпращат на Комисията подробни доклади с оценка на изпълнението на всяко действие по отношение, inter alia, на тяхната индивидуална и/или обща ефективност за осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(13)
На въпросните осем трети държави беше предоставена възможност да отговорят писмено на въпроси, изрично посочени в решението на Комисията, както и на друга свързана информация. На държавите беше дадена възможност да представят доказателства като опровержение или допълнение на фактите, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат съответно план за действие за подобряване на положението и мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(14)
Така със своето решение и писмата от 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и посочи, че счита период от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на договореност.
(15)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от осемте държави след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави продължиха да бъдат информирани устно или писмено за съображенията на Комисията.
(16)
Демократична социалистическа република Шри Ланка (Шри Ланка) не опроверга фактите, посочени от Комисията, нито изпълни плана за действие за коригиране на положението.
(17)
Настоящото решение за изпълнение на Комисията, с което Шри Ланка се определя за трета държава, считана от Комисията за несътрудничеща в борбата с ННН риболов, е резултат от процес на разследване и диалог в контекста на изпълнението на Регламента относно ННН риболов. Този процес беше в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, посочени в регламента, който се отнася, inter alia, и за произтичащите от международното право задължения на третата държава като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(18)
Решението за изпълнение на Комисията за определяне на Шри Ланка за трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща държава в борбата с ННН риболов, е свързано с последствията, посочени в член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА ШРИ ЛАНКА
(19)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Шри Ланка съгласно член 32 от Регламента относно ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Шри Ланка за несътрудничеща държава (3).
(20)
Комисията прикани Шри Ланка да състави в тясно сътрудничество с нейните служби план за действие за коригиране на недостатъците, установени в Решението от 15 ноември 2012 г.
(21)
Основните недостатъци, установени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко слабости при изпълнението на задълженията по международното право, свързани по-специално с приемането на подходяща правна рамка, липсата на подходящ и ефективен мониторинг, липсата на схема за наблюдение, липсата на система за възпиращи наказателни мерки, както и с неправилното прилагане на схемата за сертифициране на улова. Други установени недостатъци са свързани по-общо със спазването на международните задължения, включително препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР). Беше установено и неспазване на препоръките и резолюциите на съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации. Неспазването на незадължителните препоръки и резолюции обаче беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определянето.
(22)
С отговора си от 14 декември 2012 г. Шри Ланка информира Комисията за институционалните мерки, предприети с цел преодоляване на недостатъците, посочени в предложения план за действие.
(23)
На 31 декември 2012 г. и на 4 януари 2013 г. Шри Ланка представи писмени коментари.
(24)
С писмо от 7 февруари 2013 г. Комисията поиска Шри Ланка да представи актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие.
(25)
На 13 март 2013 г. органите на Шри Ланка представиха следните документи: i) придружително писмо и обяснително писмо; ii) актуализация на сроковете на Шри Ланка за всички мерки, които следва да бъдат предприети; iii) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; iv) националния план за действие за 2013 г. за борба срещу ННН риболов; v) актуализация на административните процедури и насоките за използване на сертификатите за улов; vi) бюджетните средства за 2013 г., заделени за създаването на подофис на летището на отдела за качествен контрол на Министерството на развитието на рибните и водните ресурси; vii) проекти за изменения на законодателните разпоредби, свързани със спазването на правните задължения, наблюдението на флота за открито море и възпиращите санкции; viii) схеми за осведоменост на операторите относно схемата за сертифициране на улова; ix) схема за инспекции; и x) насоки за процедурите за разследване на ННН риболов в открито море.
(26)
На 17 април 2013 г. в Брюксел се проведоха технически консултации между Комисията и Шри Ланка. По време на срещата органите на Шри Ланка представиха пред Комисията текущия си национален план за действие за борба с ННН риболов, както и планираните мерки за подобряване на насрещната проверка на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, както и започналото преразглеждане на правната рамка.
(27)
В представените на 30 май 2013 г. и 3 юни 2013 г. коментари Шри Ланка подчерта ангажираността си за навременно изпълнение на изготвената от нея пътна карта, приемайки междувременно законодателните промени за засилване на наказателните мерки за ННН риболов и стартирайки процедурата за възлагане на обществена поръчка за система за наблюдение на корабите.
(28)
Въз основа на установения напредък в периода от ноември 2012 г. до началото на юни 2013 г., Комисията информира Шри Ланка с писмо от 11 юни 2013 г., че за да постигне осезаеми резултати в преодоляването на недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., и за приключване на необходимите действия, Комисията ще поддържа диалог с Шри Ланка за допълнителен период от девет месеца до 28 февруари 2014 г. След това писмо, на 20 юни 2013 г. Комисията изпрати актуализирано предложение за плана за действие.
(29)
На 22 август 2013 г. Шри Ланка представи доклад за напредъка за периода от 31 май 2013 г. до 15 август 2013 г., а на 28 октомври 2013 г. - информация относно процедура за приемане на изменения в законодателната уредба.
(30)
От 28 до 30 януари 2014 г. Комисията посети съответните органи на Шри Ланка. Органите бяха информирани за напредъка на ситуацията по отношение на Решението от 15 ноември 2012 г. и предложения план за действие. По време на посещението на Комисията органите на Шри Ланка имаха възможността да направят изявления и да представят съответните документи в отговор на Решението от 15 ноември 2012 г., както и да информират Комисията за последните събития, що се отнася до напредъка по плана за действие.
(31)
На 27 март 2014 г. Шри Ланка представи още един доклад относно напредъка, обхващащ периода от 16 август 2013 г. до 21 март 2014 г., като внесе следните документи: i) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; ii) актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов; iii) писма от Министерството на развитието на рибните и водните ресурси до Министерството на външните работи с искане за присъединяване към Споразумението на ФАО за съответствие, както и разследвания във връзка с граждани на държавата, извършващи ННН риболов под знамето на други държави; iv) искане за финансиране за система за наблюдение на корабите и доказване на наличието на изискване за транспондер; v) информация относно обучение за осведоменост; и vi) образци от преработения риболовен дневник за 2014 г. и план за инспекции в пристанищата за кораби за дълбоководен риболов и риболов в открито море. Информацията включваше и приемането на преработения закон за рибарството от парламента на Шри Ланка на 5 ноември 2013 г. На 1 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителен доклад относно напредъка. Той обхваща периода до юли 2014 г. и освен актуализирана информация за ключови области от предложения план за действие и актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов съдържа писмо от Министерството на външните работи до Министерството на развитието на рибните и водните ресурси, с което се съобщава, че копие от инструмента за приемане за присъединяването към Споразумението на ФАО за съответствие ще бъде представено след присъединяването; искане до главния прокурор в действащите законодателни разпоредби да се въведат по-строги санкции; 2 писма от авторите на проектите на законодателни разпоредби, съдържащи проекти за преработени разпоредби съответно относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, както и резюме на програмите за осведоменост на капитаните в открито море и доклад до IOTC за изпълнението във връзка с регионалната схема за наблюдение. На 29 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителна информация, в която се обяснява какво е предприето за отстраняване на установените недостатъци (напр. проекти на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, информационен циркуляр относно санкциите, информация относно програмите за наблюдение и програмите за инспекции, както и информация относно напредъка в преодоляването на констатираните недостатъци). На 18 и 19 септември 2014 г. Шри Ланка представи нова информация, с която се потвърждава приемане на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, обсъждане на вътрешните дейности по изготвяне на правителствен меморандум относно система от санкции с възпиращ ефект, обсъждане на постигането на съответствие с IOTC, информация за риболовния дневник, обхвата на инспекциите и наблюдението, както и информация за евентуално постепенно въвеждане на VMS транспондери на шриланкийските риболовни кораби през периода януари-август 2015 г. (макар че договорът с изпълнителя все още не е подписан и все още не се прилага).
(32)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от Шри Ланка след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид, като Шри Ланка беше информирана устно и писмено относно съображенията на Комисията.
(33)
В светлината на събраните факти, както е посочено в съображения 34-67, Комисията счита, че Шри Ланка не е предприела достатъчно стъпки в областите, будещи безпокойство, и за преодоляване на недостатъците, описани в Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка също така не е изпълнила напълно мерките, предложени в плана за действие, придружаващ решението.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ШРИ ЛАНКА ЗА НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(34)
Съгласно член 31, параграф 3 от Регламента относно ННН риболов Комисията прегледа спазването от страна на Шри Ланка на нейните международни задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, в съответствие с констатациите на Решението от 15 ноември 2012 г. и информацията, предоставена от Шри Ланка, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на ситуацията. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, посочени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента относно ННН риболов.
3.1. Повтарящо се извършване на ННН риболов (член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов)
(35)
Както е подчертано в съображение 292 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията установи, че Шри Ланка няма законодателство, уреждащо лицензирането на риболова в открито море.
(36)
Както е отбелязано в съображение 296 от Решението от 15 ноември 2012 г., 13 кораба на Шри Ланка са вписани в проектосписъка на IOTC на кораби, извършващи ННН риболов, тъй като са заловени да извършват риболов в нарушение на мерките за опазване и управление по Конвенцията по рибата тон в Индийския океан (IOTC). След Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е забранила на своите кораби да извършват незаконен риболов в открито море, нито е приела незабавно законодателни разпоредби, даващи възможност за риболов в открито море и за издаване на лицензии за риболов в открито море, с цел да се избегне незаконният риболов от нейни риболовни кораби. Вместо това в крайна сметка на 5 ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, допускащ риболова в открито море. Тя разработи проект на законодателен акт за изпълнение относно лицензирането на кораби, които извършват риболов в открито море, който е бил приет през септември 2014 г. (според представената от органите информация), но все още не се прилага. Шри Ланка намали и броя на корабите, опериращи в района на Конвенцията IOTC, от 3 307 на 1 758, но тези кораби продължават да извършват риболов с административна, а не със законна лицензия за риболов в открито море. В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 18, параграф 3, буква б), подточка ii) от Споразумението на ООН относно рибните запаси (4) (UNFSA) държавата на знамето трябва да предприеме мерки за забрана на риболова в открито море от нейни кораби, които не са надлежно лицензирани или оторизирани да извършват риболов. Констатираното настоящо положение доказва ясно, че Шри Ланка не действа в съответствие с международните си задължения като държава на знамето.
(37)
След Решението от 15 ноември 2012 г., според информацията, получена от IOTC (5), през 2013 г. три кораба под знамето на Шри Ланка - Malshiri № 1, Gold Marine 5 и Lakpriya 2 - са заловени от крайбрежни държави за предполагаемо извършване на ННН риболов. Следва да се припомни, че съгласно член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA държавата на знамето е отговорна за своите кораби, извършващи дейност в открито море. Освен това съгласно член 118 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS) държавата на знамето трябва да сътрудничи за опазването и управлението на живите ресурси; това задължение очевидно се нарушава от присъствието на нейния флот в района на Конвенцията IOTC без законни лицензии за риболов, който по този начин извършва ННН риболов съгласно определенията на член 2 от Регламента относно ННН риболов.
(38)
През 2013 г. освен това беше установено, че други 13 кораба на Шри Ланка, инспектирани по време на транзитно преминаване през изключителната икономическа зона на крайбрежна държава, са били в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC. Комисията счита, че постоянната риболовна дейност на корабите на Шри Ланка в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC е ясен признак, че Шри Ланка не изпълнява задълженията на държава на знамето съгласно международното право, както е посочено в съображение 37.
(39)
Това доказва и фактът, че Шри Ланка не е в състояние да гарантира, че риболовните кораби, имащи право да плават под нейно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов, което е в противоречие с точка 34 от МПД за ННН риболов, предвиждаща, че държавите следва да гарантират, че риболовните кораби, които имат право да плават под тяхно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов. Нещо повече, посочените в съображения 36-38 сведения за корабите под знамето на Шри Ланка също подчертават факта, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по член 19, параграфи 1 и 2 от UNFSA, съгласно които държавата на знамето е длъжна да гарантира, че корабите, плаващи под нейно знаме, спазват правилата на РОУР за опазване и управление.
(40)
Комисията също така установи, че Шри Ланка не е могла да предприеме по ефективен начин подходящи мерки срещу повтарящия се ННН риболов поради слабости в правната си рамка. Поради това в плана за действие Комисията предложи правната рамка да се преработи, за да се гарантира спазване на международните задължения във връзка с открито море, да се преодолее липсата на достатъчно оперативни средства за ефективно наблюдение на флота за открито море на Шри Ланка и да се създаде схема за възпиращи санкции.
(41)
Както е посочено в съображение 36 от настоящото решение, през ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, даващ възможност нейните кораби да извършват риболов извън нейната изключителна икономическа зона. Законът, необходим за прилагане на лицензионната система за открито море, обаче все още е във фаза на проект и съответно не може да се прилага. Понастоящем администрацията издава лицензии без предварително определена процедура, по несистематичен начин. Освен това преработеният закон за рибарството предвижда и по-строги санкции за нарушения, свързани с ННН риболов, които санкции може да се считат за възпиращи само за част от флота на Шри Ланка за открито море (по-специално за малките кораби, които извършват риболов извън изключителната икономическа зона на Шри Ланка и за които санкциите може да се считат за подходящи с оглед на ограничения им риболовен капацитет). През 2013 и 2014 г. флотът на Шри Ланка от големи кораби (с дължина над 24 m) обаче се е увеличил и нивото на санкции, предвидено в новия закон за рибарството, който е приложим за тази част от флота, не може да се счита за възпиращо, при положение че риболовният капацитет на тези кораби е от 10 до 20 пъти по-голям от този на по-малките кораби. В действащите законодателни разпоредби (6) се предвижда максимална глоба от 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), която не може да се смята за ефективна с оглед осигуряване на спазването на мерките и възпрепятстване на извършването на други нарушения и която не лишава нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Ето защо не може да се счита, че това ниво на санкции отговаря на изискванията на член 19, параграф 2 от UNFSA, който предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Поради това Комисията е на мнение, че системата за санкции, въведена от Шри Ланка, е очевидно неадекватна и явно непропорционална на сериозността на възможните нарушения, на потенциалното въздействие на нарушенията върху ресурсите и на потенциалните изгоди, които могат да се извлекат от такива незаконни действия.
(42)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 118 от UNCLOS и членове 18, 19 и 20 от UNFSA.
(43)
С оглед на съображения 292-299 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право като държава на знамето по отношение на корабите, извършващи ННН риболов, и ННН риболов, извършван или подкрепян от риболовни кораби под нейно знаме или от нейни граждани, и не е предприела достатъчно действия, за да се противопостави на документирания и повтарящ се ННН риболов от кораби, плавали по-рано под нейно знаме.
3.2. Липса на сътрудничество и принудителни мерки (член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов)
(44)
Както е описано в съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е сътрудничила ефективно с Комисията по разследвания и свързани с тях дейности.
(45)
Що се отнася до корабите, посочени в съображение 293 от Решението от 15 ноември 2012 г., Шри Ланка беше, както е посочено в съображение 296 от същото решение, длъжна да докладва ежемесечно за действията, предприети срещу тези кораби. Такива доклади бяха представени само за 9 от 12 месеца през 2013 г. и за 2 от 4 месеца през 2014 г. В противоречие с разпоредбите на член 20 от UNFSA, съгласно който държавите са длъжни да разследват и да сътрудничат пряко или чрез РОУР, за да се осигури спазването и изпълнението на мерките на РОУР за опазване и управление, Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международното сътрудничество и принудителните мерки.
(46)
Както е описано в съображение 302 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 45 по-горе, Шри Ланка не изпълни задълженията си за ежемесечно докладване към IOTC за 13-те си кораба, за които се предполага, че извършват ННН риболов, но не са в списъка на IOTC. По този начин Шри Ланка не доказа, че изпълнява условията на член 94, параграф 2, буква б) от UNCLOS, в който се предвижда, че държавата на знамето има юрисдикция съгласно своето национално право върху всеки кораб, плаващ под нейното знаме, и върху капитана, офицерите и екипажа на този кораб.
(47)
Освен това, както е описано в съображения 306 и 307 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, както и дали са наложени санкции, за да се лишат нарушителите от изгодите, произтичащи от ННН риболов.
(48)
Както е обяснено в съображение 41, след приемането на Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е въвела система на възпиращи санкции за сегмента на големите кораби от своя флот. Действащата съвкупност от санкции не е в съответствие с член 19, параграф 2 от UNFSA, в който се предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности.
(49)
Наличните доказателства потвърждават, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право във връзка с ефективните принудителни мерки. В това отношение, както е обяснено в съображения 36-38, продължаващите сведения за кораби, които извършват риболов в нарушение на мерките на IOTC за опазване и управление, сочат, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по отношение на корабите си в открито море, както е посочено в член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA.
(50)
Както е подчертано в съображение 309 от Решението от 15 ноември 2012 г., равнището на развитие на Шри Ланка не може да се счита за фактор, възпрепятстващ възможностите на компетентните органи да сътрудничат с други държави и да предприемат принудителни мерки. Оценката на конкретните пречки пред развитието е описана по-нататък в съображения 65-67.
(51)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 94, параграф 2, буква б) и членове 18 и 19 от UNFSA.
(52)
С оглед на съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на положението след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето по отношение на усилията за сътрудничество и принудителните мерки.
3.3. Неизпълнение на международните правила (член 31, параграф 6 от Регламента относно ННН риболов)
(53)
Както е описано в съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на статуса на Шри Ланка като страна по Конвенцията IOTC. Комисията направи също така анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на съгласието на Шри Ланка да прилага приетите от IOTC мерки за опазване и управление след Решението от 15 ноември 2012 г.
(54)
Следва да се припомни, че след Решението от 15 ноември 2012 г. IOTC издаде годишни доклади относно спазването на изискванията, съответно за 2013 г. (8) и 2014 г. (9), които сочат, че през 2012 и 2013 г. Шри Ланка не е спазвала изискванията или ги е спазвала само частично.
(55)
Що се отнася до доклада от 2013 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не представи част от изискваната информация, свързана със статистически данни и някои мерки за опазване и управление.
(56)
По-специално що се отнася до Резолюция 10/08 на IOTC (10) относно списъка на активните кораби, Шри Ланка не е представила информация за международната радиопозивна на всеки кораб. Що се отнася до Резолюция 06/03 на IOTC (11) относно приемането на система за наблюдение на корабите (VMS), Шри Ланка не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS и не е изградила център за наблюдение на риболова. Шри Ланка не е представила и задължителния доклад за напредък във връзка с VMS. Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC (12) относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала данните относно процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри за крайбрежния риболов, относно номиналния улов, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция, за крайбрежния риболов, риболова на повърхността и риболова с парагади. Що се отнася до Резолюция 05/05 на IOTC (13) относно представянето на данни за акулите, Шри Ланка е изпълнила изискванията само частично, тъй като данните за улова с хрилни мрежи и с парагади са отчетени комбинирано.Що се отнася до Резолюция 12/05 на IOTC (14) относно трансбордиранията в пристанище, Шри Ланка не е представила задължителния доклад.Що се отнася до Резолюция 11/04 на IOTC относно схемите за наблюдение (15), Шри Ланка не е приложила регионалната схема за наблюдение, както се изисква от тази резолюция. По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите.
(57)
Що се отнася до доклада от 2014 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не е представила част от изискваната информация относно статистическите данни и относно някои мерки за опазване и управление.
(58)
По-специално що се отнася до Резолюция 13/02 (16) на IOTC, Шри Ланка не е приела законодателни разпоредби, по силата на които риболовните уреди да станат задължителни. Що се отнася до Резолюция 13/08 (17) на IOTC, Шри Ланка не е представила план за управление на устройствата за събиране на риба (УСР), нито е предприела законови и административни мерки за 8-те кораба с мрежи гъргър съгласно изискването на Резолюция 12/13 (18) на IOTC. Що се отнася до Резолюция 06/03 (19) на IOTC, през 2014 г. Шри Ланка все още не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS, не е изградила център за наблюдение на риболова и не е представила задължителния доклад за напредъка във връзка с VMS.Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала номиналния улов, данните за улова, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция.Що се отнася до резолюции 13/06 (20) и 12/04 (21) на IOTC, Шри Ланка не е транспонирала забраната за дългокрилата акула и не е изпълнила задълженията корабите с мрежи гъргър да са снабдени с потопяеми мрежи, а корабите с парагади - с прибори за прекъсване на риболовната линия и за сваляне на кукичките. В доклада от 2014 г. отново се повтаря констатацията, че що се отнася до Резолюция 11/04 (22), Шри Ланка не е въвела схема за наблюдение съгласно изискванията.По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите. Що се отнася до Резолюция 10/10 (23) на IOTC, Шри Ланка не е представила доклада за вноса, разтоварването и трансбордирането в пристанища на рибни продукти от риба тон и подобните ѝ видове.
(59)
Фактът, че Шри Ланка не е представила на IOTC исканата информация и не изпълнява задълженията по Конвенцията IOTC, както е посочено в съображения 56 и 58, означава, че тя не изпълнява задълженията си като държава на знамето съгласно разпоредбите на UNCLOS и UNFSA. По-специално непредоставянето на навременна статистическа информация и на информация относно VMS, улова и риболовното усилие, трансбордирането в пристанища и програмата за наблюдение поставя под съмнение способността на Шри Ланка да изпълнява задълженията си по членове 117 и 118 от UNCLOS. Тези членове предвиждат задължения на държавата да приема мерки спрямо своите граждани относно опазването на живите ресурси в открито море и да сътрудничи в мерките за опазване и управление на живите ресурси в открито море.
(60)
Както е описано в съображение 322 от Решението от 15 ноември 2012 г., по време на посещението на Комисията в Шри Ланка през ноември 2010 г. бяха констатирани редица факти, по-специално по отношение на липсата на VMS и отсъствието на законодателни разпоредби за отчитане на улова. В съображения 319 и 321 от Решението от 15 ноември 2012 г. като резултат от докладите на IOTC за 2011 и 2012 г. относно спазването на изискванията бяха изтъкнати допълнителни факти, будещи безпокойство, като например липсата на схема за наблюдение и недоброто докладване за кораби и граждани, за които е установено, че са участвали в ННН риболов. В това отношение от информацията, представена от органите на Шри Ланка във връзка със законодателните разпоредби за риболова в открито море, за създаването на функционираща система VMS, за надеждна схема за наблюдение, както и за регистриране и докладване на улова, става ясно, че органите не осигуряват ефективен и ефикасен контрол и наблюдение на корабите под знамето на Шри Ланка в съответствие с международните задължения. По-специално, както е посочено в съображения 36, 40 и 41, Шри Ланка беше приканена да разработи цялостна правна рамка, даваща възможност за риболов в открито море, придружена с лицензии за риболов в открито море, и за изпълнение на резолюциите на IOTC, и най-вече що се отнася до наблюдението, контрола и надзора на нейния собствен флот, включително система за VMS, риболовен дневник, докладване на улова и схема за наблюдение.Що се отнася до законодателните разпоредби за риболова в открито море, законът за рибарството беше изменен с цел да се даде възможност за риболов в открито море и беше изготвен проект на законодателен акт за изпълнение във връзка с издаването на лицензии, който в крайна сметка беше приет през септември 2014 г. Тъй като обаче този проект беше приет едва през септември 2014 г. и няма информация по какъв начин ще се прилага, издават се само административни лицензии, а корабите на Шри Ланка извършват дейност без VMS. Що се отнася до регионалната схема за наблюдение, документите, представени от органите на Шри Ланка, показват, че въпреки подбора и наемането на няколко инспектори, голяма част от флота няма да бъде обхваната поради малкия брой инспектори (45) в сравнение с големия брой плавателни съдове (1 758 в регистъра на плавателните съдове на IOTC). Въпреки това в рамките на Конвенцията IOTC Шри Ланка не е направила никакви предложения за решаване на този сериозен проблем, което означава, че поради недостатъчни средства за провеждане на инспекции флотът под знамето на Шри Ланка, извършващ дейност в открито море, не е обхванат в подходяща степен.В това отношение следва да се припомни също, че Шри Ланка има сериозни проблеми при отчитането на данните в IOTC, което поставя под съмнение възможностите на страната да изпълнява своите задължения като държава на знамето.
(61)
Във връзка с VMS, както е описано в съображения 316, 321 и 322 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 60 от настоящото решение, Комисията припомня различни проблеми, посочени от IOTC. В изпълнение на решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка заяви, че е в процес на въвеждане на VMS. Тя представи на Комисията законодателните разпоредби, съгласно които от 1 ноември 2011 г. се изисква на борда на кораба да има транспондер, и посочи, че доставчикът на услуги вече е избран. Финансиране обаче не беше осигурено, а преговорите между органите на Шри Ланка и съответната финансова институция продължават повече от 18 месеца. Преговорите се отнасят до реда и условията на заем за закупуване и инсталиране на център за наблюдение на риболова и до предоставянето на финансова помощ на операторите за инсталирането и пускането в експлоатация на VMS в разумни срокове за целия флот за открито море. В резултат на това Шри Ланка няма център за наблюдение на риболова. Освен това VMS все още е в процес на разработване и не е започнала да функционира. По време на посещението си през януари 2014 г. Комисията установи, както се потвърждава от последващата информация, предоставена от Шри Ланка, и от докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията, че риболовните кораби на Шри Ланка все още не са оборудвани с VMS. Що се отнася до изпълнението на изискванията на IOTC за VMS, между докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията и действията на Шри Ланка има разминаване. Докладите сочат частично спазване, докато информацията, предоставена от Шри Ланка, ясно показва, че не е въведена VMS система. От информацията, събрана относно възможностите на органите на Шри Ланка да осъществяват наблюдение, контрол и надзор, и по-специално относно оперативната способност на страната да управлява своя флот, както и да разработи и да въведе функционираща VMS система, следва, че Шри Ланка не изпълнява условията, предвидени в член 18, параграф 3, буква ж) от UNFSA.
(62)
Фактите, изложени в раздел 3.3, показват, че Шри Ланка нарушава член 18, параграф 3 от UNFSA.
(63)
Предвид гореизложеното, действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с членове 117 и 118 от UNCLOS и член 18, параграф 3 от UNFSA.
(64)
С оглед на съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след това решение, Комисията счита, че съгласно член 31, параграфи 3 и 6 от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международните правила, разпоредби и мерки за опазване и управление.
3.4. Специфични ограничения при развиващите се държави
(65)
Следва да се припомни, че в съответствие с Индекса на човешкото развитие на Организацията на обединените нации (24) Шри Ланка се счита за държава със среден индекс на човешко развитие (92-ра от 186 държави). Това е потвърдено и в приложение II към Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (25), в който Шри Ланка е посочена в категорията на страните с по-нисък среден доход.
(66)
Както е описано в съображение 337 от Решението от 15 ноември 2012 г., няма доказателства, които да потвърждават, че неизпълнението от страна на Шри Ланка на нейните задължения съгласно международното право се дължи на недостатъчно развитие. След 15 ноември 2012 г. не бяха представени никакви допълнителни конкретни доказателства за това, че установените недостатъци са следствие от липсата на капацитет и административна инфраструктура.
(67)
С оглед на съображения 336 и 337 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след 15 ноември 2012 г. Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 7 от Регламента относно ННН риболов състоянието на развитие и цялостните резултати на Шри Ланка по отношение на рибарството не са повлияни неблагоприятно от нейното равнище на развитие.
4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА НЕСЪРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(68)
С оглед на достигнатите заключения, че Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара и не предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов, Комисията счита, че съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов тази държава следва да бъде определена за несътрудничеща трета държава в борбата с ННН риболов.
(69)
Предвид член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов, компетентните органи на държавите членки са длъжни да отказват вноса в Съюза на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, определена за несътрудничеща държава в съответствие с член 31 от посочения регламент. Неблагоприятното въздействие върху търговията би трябвало - доколкото това е възможно - да се прояви постепенно, с цел в периода между влизането в сила на настоящото решение за изпълнение на Комисията и на евентуалните мерки, приети от Съвета, да се даде възможност на съответните страни да се приспособят към новата ситуация и да се предостави на икономическите оператори достатъчно време за адаптация, като се имат предвид специфичните характеристики както на рибните продукти от Шри Ланка, така и на предприятията - доставчици от Шри Ланка, някои от които са малки или средни предприятия. С оглед на това прилагането на настоящото решение следва да се отложи с три месеца. Отлагането не следва да влияе върху необходимостта от бързи мерки от страна на Съвета за преодоляване в кратки срокове на ситуацията в Шри Ланка във връзка с ННН риболов.
(70)
Следва да се отбележи, че определянето на Шри Ланка за държава, която за целите на настоящото решение Комисията счита за несътрудничеща, не изключва предприемането от Комисията или от Съвета на по-нататъшни стъпки за целите на съставянето на списък на несътрудничещите държави.
(71)
В случай че Съветът включи Шри Ланка в списъка на несътрудничещите трети държави в съответствие с разпоредбите на член 33 от Регламента относно ННН риболов, настоящото предхождащо решение ще стане неактуално.
5. ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТА
(72)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Демократична социалистическа република Шри Ланка е определена за трета държава, която Комисията счита за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на 14 януари 2015 г.
Съставено в Брюксел на 14 октомври 2014 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 14. oktobris)
par tādas trešās valsts noteikšanu, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju
(2014/715/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2008. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (1), un jo īpaši tās 31. pantu,
tā kā:
1. IEVADS
(1)
Ar Regulu (EK) Nr. 1005/2008 (NNN zvejas regula) izveido Savienības sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zveju.
(2)
NNN zvejas regulas VI nodaļā ir izklāstīta procedūra attiecībā uz nesadarbīgu trešo valstu noteikšanu, pasākumiem attiecībā uz valstīm, kurām noteikts nesadarbīgas trešās valsts statuss, nesadarbīgu valstu saraksta izveidošanu, svītrošanu no nesadarbīgu valstu saraksta, nesadarbīgu valstu saraksta publiskošanu un jebkādiem ārkārtas pasākumiem.
(3)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu Eiropas Komisija var noteikt trešās valstis, kuras tā uzskata par nesadarbīgām valstīm NNN zvejas apkarošanā. Trešai valstij var noteikt nesadarbīgas trešās valsts statusu, ja tā nav izpildījusi pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valstij, proti, veikt pasākumus, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.
(4)
Nesadarbīgu trešo valstu statusa noteikšana pamatojas uz visas tās informācijas pārbaudi, kas norādīta NNN zvejas regulas 31. panta 2. punktā.
(5)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 33. pantu Padome var izveidot nesadarbīgu valstu sarakstu. Šīm valstīm piemēro pasākumus, kas izklāstīti NNN zvejas regulas 38. pantā.
(6)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 20. panta 1. punktu trešo valstu karoga valstīm ir jāpaziņo Komisijai par pasākumiem šo valstu zvejas kuģiem piemērojamo tiesību aktu, noteikumu un saglabāšanas un pārvaldības pasākumu ieviešanai, kontrolei un izpildei.
(7)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 20. panta 4. punktu Komisija administratīvi sadarbojas ar trešām valstīm jomās, kas attiecas uz šīs regulas nozvejas sertificēšanas noteikumu īstenošanu.
(8)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 32. pantu Komisija ar 2012. gada 15. novembra lēmumu (2) (“2012. gada 15. novembra lēmums”) astoņām trešām valstīm paziņoja par iespējamību, ka tās varētu tikt noteiktas par nesadarbīgām valstīm atbilstoši NNN zvejas regulai.
(9)
Komisija savā 2012. gada 15. novembra lēmumā iekļāva informāciju par galvenajiem faktiem un apsvērumiem, kas bija šāda provizoriska statusa noteikšanas pamatā.
(10)
Arī 2012. gada 15. novembrī Komisija ar atsevišķām vēstulēm informēja minētās astoņas trešās valstis par to, ka tā apsver iespēju tām noteikt nesadarbīgu trešo valstu statusu. Minētajām vēstulēm bija pievienots 2012. gada 15. novembra lēmums.
(11)
Komisija minētajās vēstulēs uzsvēra, ka, lai izvairītos no tāda statusa noteikšanas un ierosinājuma iekļaut oficiālajā nesadarbīgu trešo valstu sarakstā, kā attiecīgi paredzēts NNN zvejas regulas 31. un 33. pantā, attiecīgās trešās valstis tiek aicinātas, cieši sadarbojoties ar Komisiju, izveidot un īstenot rīcības plānu, lai novērstu 2012. gada 15. novembra lēmumā norādītos trūkumus. Attiecīgajām valstīm laikus un efektīvi īstenojot rīcības plānu, tās būtu varējušas izvairīties no tā, ka tām tiek noteikts nesadarbīgu trešo valstu statuss un ka tās tiek ierosināts iekļaut galīgajos sarakstos.
(12)
Rezultātā Komisija aicināja attiecīgās astoņas trešās valstis: i) veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai īstenotu Komisijas ierosinātajos rīcības plānos iekļautās darbības; ii) novērtēt Komisijas ierosinātajos rīcības plānos iekļauto darbību īstenošanu; un iii) ik pēc sešiem mēnešiem sūtīt Komisijai sīki izstrādātus ziņojumus, kuros novērtēta katra veiktā darbība, cita starpā attiecībā uz valstu individuālo un/vai vispārējo efektivitāti pilnībā atbilstošas zivsaimniecības kontroles sistēmas nodrošināšanā.
(13)
Attiecīgajām astoņām trešām valstīm tika dota iespēja atbildēt rakstiski uz Komisijas lēmumā skaidri norādītajiem jautājumiem, kā arī uz citu saistīto informāciju. Šīm valstīm ļāva sniegt pierādījumus, lai atspēkotu vai papildinātu 2012. gada 15. novembra lēmumā iekļautos faktus, vai attiecīgā gadījumā pieņemtu rīcības plānu un pasākumus situācijas uzlabošanai. Attiecīgajām astoņām valstīm tika apstiprināts, ka tām ir tiesības lūgt vai sniegt papildu informāciju.
(14)
Tāpēc Komisija ar savu 2012. gada 15. novembra lēmumu un vēstulēm uzsāka dialoga procesu ar attiecīgajām astoņām trešām valstīm un norādīja, ka seši mēneši, pēc Komisijas domām, ir pietiekami ilgs laikposms, lai panāktu vienošanos.
(15)
Komisija arī turpmāk centās iegūt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu. Attiecīgo astoņu trešo valstu mutiskās un rakstiskās piezīmes, ko tās iesniedza pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma, tika izskatītas un ņemtas vērā. Attiecīgās astoņas valstis tika mutiski vai rakstiski informētas par Komisijas apsvērumiem.
(16)
Šrilankas Demokrātiskā Sociālistiskā Republika (Šrilanka) neatspēkoja Komisijas norādītos faktus, kā arī neīstenoja rīcības plānu situācijas labošanai.
(17)
Šis Komisijas īstenošanas lēmums, ar ko Šrilanka tiek noteikta kā tāda trešā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu NNN zvejas apkarošanā, ir izmeklēšanas un dialoga procesa rezultāts NNN zvejas regulas īstenošanas kontekstā. Šis process atbilda minētajā regulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām, kas cita starpā attiecas uz trešās valsts pienākumiem, kuri tai ir saistoši saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valstij, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.
(18)
Komisijas īstenošanas lēmumā, ar ko Šrilanka tiek noteikta kā tāda trešā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti NNN zvejas apkarošanā, ietvertas sekas, kas norādītas NNN zvejas regulas 18. panta 1. punkta g) apakšpunktā.
2. PROCEDŪRA ATTIECĪBĀ UZ ŠRILANKU
(19)
Komisija 2012. gada 15. novembrī saskaņā ar NNN zvejas regulas 32. pantu paziņoja Šrilankai, ka tā apsvērusi iespēju noteikt Šrilankai nesadarbīgas trešās valsts statusu (3).
(20)
Komisija aicināja Šrilanku ciešā sadarbībā ar tās dienestiem izveidot rīcības plānu, lai novērstu tās 2012. gada 15. novembra lēmumā noteiktos trūkumus.
(21)
Galvenie trūkumi, kurus Komisija apzināja ierosinātajā rīcības plānā, bija saistīti ar vairākiem neveiksmīgiem centieniem īstenot starptautisko tiesību aktu saistības, jo īpaši saistībā ar atbilstīga tiesiskā regulējuma pieņemšanu, atbilstīgas un efektīvas uzraudzības trūkumu, novērotāju sistēmas trūkumu, stingras sankciju sistēmas trūkumu un nozvejas sertifikācijas sistēmas neatbilstīgu īstenošanu. Pārējie noteiktie trūkumi ir vispārīgāk saistīti ar starptautisko saistību izpildi, tostarp reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) ieteikumiem un rezolūciju ievērošanu. Tika norādīts, ka netiek ievēroti arī attiecīgo iestāžu sniegtie ieteikumi un rezolūcijas, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Starptautiskais plāns nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas apkarošanai (IPOA IUU). Tomēr nesaistošu ieteikumu un rezolūciju neievērošana tika uzskatīta vien par papildinošiem, nevis galvenajiem pierādījumiem.
(22)
Iesniedzot dokumentus 2012. gada 14. decembrī, Šrilanka informēja Komisiju par institucionālo kārtību, kas izveidota, lai novērstu ierosinātajā rīcības plānā apzinātos trūkumus.
(23)
Šrilanka iesniedza rakstiskas piezīmes 2012. gada 31. decembrī un 2013. gada 4. janvārī.
(24)
Komisija 2013. gada 7. februāra vēstulē lūdza Šrilanku sniegt atjauninātu informāciju par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām.
(25)
Šrilankas iestādes 2013. gada 13. martā iesniedza šādus dokumentus: i) pavadvēstuli un paskaidrojumu; ii) atjauninātu informāciju par Šrilankas izvēlēto laiku visām veicamajām darbībām; iii) atjauninātu informāciju par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām; iv) 2013. gada valsts rīcības plānu cīņai pret NNN zveju; v) administratīvo procedūru un pamatnostādņu atjauninājumus saistībā ar nozvejas sertifikātu izmantošanu; vi) budžeta piešķīrumu 2013. gadā apakšnodaļas izveidei Zvejas un ūdeņu resursu attīstības departamenta kvalitātes kontroles nodaļā lidostā; vii) pārskatīto tiesību aktu projekta tekstus saistībā ar atbilstību juridiskajām saistībām, tāljūras flotes uzraudzību un preventīvajām sankcijām; viii) izpratnes veidošanas shēmas nozvejas sertifikācijas sistēmas dalībniekiem; ix) inspekcijas shēmu un x) pamatnostādnes NNN zvejas darbību izmeklēšanas procedūrām atklātā jūrā.
(26)
Tehniskā apspriešanās starp Komisiju un Šrilanku notika Briselē 2013. gada 17. aprīlī. Šīs sanāksmes laikā Šrilankas iestādes iepazīstināja Komisiju ar savu jaunāko valsts rīcības plānu NNN zvejas apkarošanai, kā arī plānotajiem pasākumiem, lai uzlabotu nozvejas sertifikātos ietvertās informācijas kontrolpārbaudi, un uzsākto tiesiskā regulējuma pārskatīšanu.
(27)
Šrilanka 2013. gada 30. maijā un 2013. gada 3. jūnijā iesniegtajos dokumentos uzsvēra savu apņemšanos laikus īstenot Šrilankas izstrādātās pamatnostādnes, vienlaikus pieņemot grozījumus tiesību aktos, lai pastiprinātu soda sankcijas par NNN zveju, un uzsākot kuģu satelītnovērošanas sistēmas (VMS) iepirkuma procesu.
(28)
Pamatojoties uz progresu, kas konstatēts laikposmā no 2012. gada novembra līdz 2013. gada jūnija sākumam, Komisija ar 2013. gada 11. jūnija vēstuli informēja Šrilanku, ka, lai sasniegtu taustāmus rezultātus 2012. gada 15. novembra lēmumā norādīto trūkumu novēršanā un nepieciešamo darbību pabeigšanā, Komisija uzturēs dialogu ar Šrilanku vēl papildu deviņu mēnešu laikposmā, līdz 2014. gada 28. februārim. Šai vēstulei 2013. gada 20. jūnijā sekoja atjaunināts Komisijas rīcības plāna priekšlikums.
(29)
Šrilanka 2013. gada 22. augustā iesniedza progresa ziņojumu par laikposmu no 2013. gada 31. maija līdz 2013. gada 15. augustam, un pēc tam, 2013. gada 28. oktobrī, tika iesniegta informācija par grozīto tiesību aktu pieņemšanas procedūru.
(30)
Komisija apmeklēja attiecīgās Šrilankas iestādes 2014. gada 28.-30. janvārī. Minētās iestādes tika informētas par situācijas progresu saskaņā ar 2012. gada 15. novembra lēmumu un ierosināto rīcības plānu. Komisijas apmeklējuma laikā Šrilankas iestādēm bija iespēja izteikt apgalvojumus un sniegt attiecīgos dokumentus, atbildot uz 2012. gada 15. novembra lēmumu, kā arī informēt Komisiju par jaunākajiem notikumiem saistībā ar rīcības plāna progresu.
(31)
Šrilanka 2014. gada 27. martā iesniedza vēl vienu progresa ziņojumu, kas attiecās uz laikposmu no 2013. gada 16. augusta līdz 2014. gada 21. martam, iesniedzot šādus dokumentus: i) atjauninātu informāciju par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām; ii) atjauninātu grafiku valsts rīcības plāna īstenošanai cīņā pret NNN zveju; iii) Zvejas un ūdeņu resursu attīstības ministrijas vēstules Ārlietu ministrijai, lūdzot pieeju FAO Atbilstības nolīgumam un to valstspiederīgo lietu izmeklēšanai, kas iesaistīti NNN zvejā ar citu valstu karogiem; iv) VMS finansējuma lūgumu un pierādījumu par prasību attiecībā uz radarbāku; v) informāciju par izpratnes veidošanas apmācībām un vi) paraugus no pārskatītā 2014. gada zvejas žurnāla un inspekcijas plāna ostās attiecībā uz dziļjūras un atklātās jūras zvejas kuģiem. Informācijā bija ietverta arī pārskatītā Zvejniecības likuma pieņemšana Šrilankas parlamentā 2013. gada 5. novembrī. Šrilanka 2014. gada 1. augustā iesniedza papildu progresa ziņojumu, kurš attiecās uz laikposmu līdz 2014. gada jūlijam un kurā papildus atjauninātajai informācijai par ierosinātā rīcības plāna galvenajām jomām un atjauninātajam grafikam par valsts rīcības plāna īstenošanu cīņā pret NNN zveju bija ietverta arī Ārlietu ministrijas vēstule Zvejas un ūdeņu resursu attīstības ministrijai ar informāciju, ka apstiprināšanas dokumenta kopija par pievienošanos FAO Atbilstības nolīgumam tiks iesniegta, tiklīdz pievienošanās būs notikusi; lūgums ģenerālprokuroram ieviest pastiprinātas sankcijas spēkā esošajos tiesību aktos; 2 vēstules no juridisko aktu sagatavotājiem ar pārskatīto noteikumu projektu attiecīgi par zvejas darbībām atklātā jūrā un nozvejas datu apkopošanu, kā arī kopsavilkums par izpratnes veidošanas programmām tāljūras kapteiņiem un īstenošanas ziņojums IOTC par reģionālo novērotāju sistēmu. Šrilanka 2014. gada 29. augustā sniedza papildu informāciju, kurā skaidroja, kas panākts konstatēto trūkumu novēršanā (t. i., noteikumu projekti par zvejas darbībām atklātā jūrā un nozvejas datu apkopošanu, informatīvs apkārtraksts par sankcijām, informācija par novērotāju un inspekcijas programmām un informācija par panākto progresu konstatēto trūkumu novēršanā). Šrilanka 2014. gada 18. un 19. septembrī iesniedza jaunus dokumentus, kuri apliecināja, ka ir pieņemti noteikumi par zvejas darbībām atklātā jūrā un nozvejas datu apkopošanu, un kuros tika sniegta informācija par iekšējo darbu, kas veikts, izstrādājot valdības memorandu par stingru sankciju sistēmu, informācija par atbilstības panākšanu IOTC prasībām, par zvejas žurnālu, inspicēšanas un novērotāju sistēmas aptvērumu un par iespējamu pakāpenisku VMS radarbāku ieviešanu (kaut arī attiecīgais līgums vēl nav noslēgts un izpildīts) tās zvejas kuģos laikposmā no 2015. gada janvāra līdz 2015. gada augustam.
(32)
Komisija arī turpmāk centās iegūt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu. Mutiskās un rakstiskās piezīmes, ko Šrilanka iesniedza pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma, tika izskatītas un ņemtas vērā, turklāt Šrilanka tika mutiski vai rakstiski informēta par Komisijas apsvērumiem.
(33)
Ņemot vērā apkopotos elementus, kā norādīts 34.-67. apsvērumā, Komisija uzskata, ka Šrilanka nav pietiekami atrisinājusi problemātiskās jomas un trūkumus, kas aprakstīti 2012. gada 15. novembra lēmumā. Šrilanka nav arī pilnībā īstenojusi ierosinātos pasākumus, kas norādīti pievienotajā rīcības plānā.
3. NESADARBĪGAS TREŠĀS VALSTS STATUSA NOTEIKŠANA ŠRILANKAI
(34)
Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu Komisija pārskatīja Šrilankas kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valsts starptautisko saistību izpildi atbilstīgi 2012. gada 15. novembra lēmuma secinājumiem un attiecīgajai informācijai, ko sniedza Šrilanka, kā arī ierosinātajam rīcības plānam un īstenotajiem situācijas uzlabošanas pasākumiem. Šīs pārskatīšanas vajadzībām Komisija ņēma vērā parametrus, kas norādīti NNN zvejas regulas 31. panta 4.-7. punktā.
3.1. NNN zvejas atkārtota konstatēšana (NNN zvejas regulas 31. panta 4. punkta a) apakšpunkts)
(35)
Kā uzsvērts 2012. gada 15. novembra lēmuma 292. apsvērumā, Komisija konstatēja, ka Šrilankā nav tiesību aktu, kas paredz zvejas licencēšanu atklātā jūrā.
(36)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 296. apsvērumā, 13 Šrilankas kuģi bija iekļauti IOTC NNN zvejas kuģu saraksta projektā, jo tie bija pieķerti zvejojam, pārkāpjot Indijas okeāna tunzivju komisijas (IOTC) saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. Kopš 2012. gada 15. novembra lēmuma Šrilanka nav aizliegusi saviem kuģiem zvejot nelegāli atklātā jūrā, kā arī tā nekavējoties nav pieņēmusi tiesību aktus, kas ļauj veikt zveju atklātā jūrā un izsniegt licences zvejai atklātā jūrā, lai izvairītos no tās zvejas kuģu nelegālām zvejas darbībām. Tā vietā Šrilanka 2013. gada 5. novembrī beidzot pieņēma pārskatīto Zvejniecības likumu, kas ļāva veikt zveju atklātā jūrā. Tā sagatavoja īstenošanas tiesību akta projektu atklātās jūras kuģu licencēšanai, un šis īstenošanas tiesību akts tika pieņemts 2014. gada septembrī (saskaņā ar iestāžu iesniegtajiem dokumentiem), bet vēl nav īstenots. Šrilanka arī samazināja to kuģu skaitu, kas darbojās IOTC, no 3 307 līdz 1 758 kuģiem, taču šie kuģi joprojām zvejo ar administratīvo atklātās jūras licenci, nevis ar likumīgu licenci. Šajā sakarībā ir jāatgādina, ka saskaņā ar ANO Nolīguma par zivju krājumiem (4) (UNFSA) 18. panta 3. punkta b) apakšpunkta ii) punktu karoga valstij jāveic pasākumi, lai aizliegtu atklātā jūrā zveju tiem kuģiem, kas nav atbilstoši licencēti vai pilnvaroti zvejai. Pašlaik izveidojusies situācija skaidri pierāda, ka Šrilanka nerīkojas saskaņā ar tās starptautiskajām saistībām kā karoga valsts.
(37)
Kopš 2012. gada 15. novembra lēmuma saskaņā ar informāciju, kas saņemta no IOTC (5), trīs Šrilankas karoga kuģus - Malshiri No 1, Gold Marine 5 un Lakpriya 2 - piekrastes valstis 2013. gadā pieķēra par iespējamu iesaistīšanos NNN zvejas darbībās. Ir jāatgādina, ka saskaņā ar UNFSA 18. panta 1. un 2. punktu karoga valsts ir atbildīga par tās kuģiem, kas darbojas atklātā jūrā. Turklāt saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas (UNCLOS) 118. pantu karoga valstij jāsadarbojas dzīvo resursu saglabāšanā un pārvaldīšanā, kas skaidri tiek pārkāpts ar tās flotes klātbūtni, kas darbojas IOTC bez likumīgām zvejas licencēm un tādējādi veic NNN zvejas darbības atbilstoši NNN zvejas regulas 2. panta definīcijām.
(38)
Turklāt 2013. gadā tika konstatēts, ka 13 citi Šrilankas kuģi, kas tika pārbaudīti, šķērsojot piekrastes valsts ekskluzīvo ekonomikas zonu (EEZ), pārkāpa IOTC saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. Komisija uzskata, ka Šrilankas kuģu veiktās zvejas turpināšana, pārkāpjot IOTC saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, skaidri norāda uz to, ka Šrilanka nav izpildījusi savus karoga valsts pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, kā norādīts 37. apsvērumā.
(39)
Tas arī pierāda, ka Šrilanka nenodrošina to, ka zvejas kuģi, kuriem ir tiesības kuģot ar tās karogu, neiesaistās NNN zvejā vai neatbalsta to, un tas neatbilst IPOA IUU 34. punktam, kurā norādīts, ka valstīm būtu jānodrošina, ka zvejas kuģi, kuriem ir tiesības kuģot ar to karogu, neiesaistās NNN zvejā vai neatbalsta to. Turklāt Šrilankas karoga kuģu klātbūtne, kā norādīts 36.-38. apsvērumā, arī norāda uz to, ka Šrilanka nepilda savas saistības atbilstoši UNFSA 19. panta 1. un 2. punktam, saskaņā ar ko karoga valstij ir jānodrošina, ka kuģi, kuri kuģo ar tās karogu, ievēro RZPO saglabāšanas un pārvaldības noteikumus.
(40)
Komisija arī konstatēja, ka atbilstošos pasākumus saistībā ar atkārtoti veiktu NNN zveju Šrilanka nevarētu efektīvi pildīt tās tiesiskā regulējuma nepilnību dēļ. Tāpēc tā rīcības plānā ierosināja pārskatīt tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu atbilstību starptautiskajām saistībām attiecībā uz atklāto jūru, lai novērstu pietiekamu operatīvo līdzekļu trūkumu Šrilankas tāljūras flotes efektīvai uzraudzībai un lai radītu stingru sankciju sistēmu.
(41)
Kā norādīts šā lēmuma 36. apsvērumā, Šrilanka 2013. gada novembrī pieņēma pārskatītu Zvejniecības likumu, kas ļauj tās kuģiem zvejot ārpus EEZ. Tomēr nepieciešamais likums, ar ko tiktu īstenota licenču sistēma zvejai atklātā jūrā, joprojām ir projekts, un tādējādi tas nav piemērojams. Pašlaik licences izsniedz pārvaldes iestādes bez iepriekš noteiktas procedūras un sistēmas. Turklāt pārskatītais Zvejniecības likums arī paredzēja sankciju palielināšanu par NNN zvejas pārkāpumiem, ko varētu uzskatīt kā preventīvu pasākumu tikai attiecībā uz daļu Šrilankas tāljūras flotes (konkrēti, uz maza izmēra laivām, kuras zvejo ārpus Šrilankas EEZ un kurām sankcijas var uzskatīt par atbilstošām, ievērojot šo kuģu ierobežoto zvejas kapacitāti). Tomēr Šrilankas lielizmēra kuģu (garāki par 24 metriem) flote 2013. un 2014. gadā ir palielinājusies, un jaunajā Zvejniecības likumā paredzēto sankciju līmeni, kuru piemēro šai flotes daļai, nevar uzskatīt par preventīvu pasākumu, jo šo kuģu zvejas kapacitāte ir 10-20 reizes lielāka nekā mazāko kuģu zvejas kapacitāte. Pašreizējā tiesību aktā (6) paredzēts maksimālais sods EUR 8 429 (LKR 1 500 000 (7)), ko nevar uzskatīt par efektīvu, lai nodrošinātu atbilstību, lai atturētu no pārkāpumu izdarīšanas un lai atņemtu pārkāpējiem ieguvumus, kas rodas no viņu nelikumīgajām darbībām. Tādējādi nevar uzskatīt, ka šāds sankciju līmenis atbilst UNFSA 19. panta 2. punktam, kurā cita starpā noteikts, ka sankciju smagumam jābūt atbilstīgam un ka pārkāpējiem jāatņem visi ieguvumi, kas rodas no viņu nelikumīgām darbībām. Tāpēc Komisija uzskata, ka Šrilankas ieviestā sankciju sistēma ir nepārprotami neatbilstīga un noteikti nav samērīga ar iespējamo pārkāpumu smagumu, pārkāpumu potenciālo ietekmi uz resursiem un potenciālo ieguvumu, kas varētu rasties no šādām nelikumīgām darbībām.
(42)
Tādējādi Šrilankas īstenotie pasākumi, ņemot vērā tās kā karoga valsts pienākumus, nav pietiekami, lai izpildītu UNCLOS 118. panta un UNFSA 18., 19. un 20. panta noteikumus.
(43)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 292.-299. apsvērumu un norises pēc 2012. gada 15. novembra, Komisijas saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu un 31. panta 4. punkta a) apakšpunktu uzskata, ka Šrilanka kā karoga valsts nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem attiecībā uz NNN zvejas kuģiem un NNN zveju, ko veic vai palīdz veikt Šrilankas karoga zvejas kuģi vai tās valstspiederīgie, un nav veikusi pietiekamus pasākumus, lai novērstu dokumentētu un atkārtotu NNN zveju ar kuģiem, kas iepriekš kuģojuši ar tās karogu.
3.2. Nesadarbošanās un noteikumu neizpilde (NNN zvejas regulas 31. panta 5. punkta b), c) un d) apakšpunkts)
(44)
Kā izklāstīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 302.-311. apsvērumā, Komisija analizēja, vai Šrilanka efektīvi sadarbojās ar Komisiju izmeklēšanā un saistītajās darbībās.
(45)
Kas attiecas uz 2012. gada 15. novembra lēmuma 293. apsvērumā minētajiem kuģiem, Šrilankai, kā norādīts minētā lēmuma 296. apsvērumā, bija pienākums ik mēnesi ziņot par darbībām, kas veiktas pret šiem kuģiem. Šī ziņošana īstenojās tikai deviņos no 12 mēnešiem 2013. gadā un divos no 4 mēnešiem 2014. gadā. Tādējādi, pārkāpjot UNFSA 20. panta noteikumus, kuros norādītas valstu saistības izmeklēt, sadarboties vai nu tieši, vai ar RZPO starpniecību, lai nodrošinātu atbilstību RZPO saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem un to izpildi, Šrilanka nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem attiecībā uz starptautisko sadarbību un noteikumu izpildi.
(46)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 302. apsvērumā, kā arī iepriekš 45. apsvērumā, Šrilanka neizpildīja savas ikmēneša ziņošanas saistības attiecībā pret IOTC par 13 Šrilankas kuģiem, kas, iespējams, bija iesaistīti NNN zvejas darbībās, bet nebija iekļauti IOTC sarakstā. Tādējādi Šrilanka nav pierādījusi, ka tā pilda UNCLOS 94. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumus, kuros noteikts, ka karoga valsts jurisdikciju pār katru kuģi, kas kuģo ar tās karogu, un tā kapteini, virsniekiem un apkalpi uzņemas saskaņā ar nacionālo likumdošanu.
(47)
Turklāt, kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 306.-307. apsvērumā, Komisija analizēja, vai Šrilanka veica reālus izpildes pasākumus attiecībā uz operatoriem, kas atbildīgi par NNN zveju, un vai tika piemērotas pietiekami smagas sankcijas, lai atņemtu pārkāpējiem ieguvumus no NNN zvejas.
(48)
Kā paskaidrots 41. apsvērumā, pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma pieņemšanas Šrilanka neieviesa stingru sankciju sistēmu savas flotes lielizmēra kuģu segmentā. Pašreizējais sankciju uzskaitījums neatbilst UNFSA 19. panta 2. punktam, kurā cita starpā noteikts, ka sankciju smagumam jābūt atbilstīgam un ka pārkāpējiem jāatņem visi ieguvumi, kas rodas no viņu nelikumīgajām darbībām.
(49)
Pieejamie dati joprojām apstiprina, ka Šrilanka nav izpildījusi savas saistības, kas izriet no starptautiskajiem tiesību aktiem, attiecībā uz reāliem noteikumu izpildes pasākumiem. Šajā saistībā, kā paskaidrots 36.-38. apsvērumā, tas, ka joprojām ir kuģi, kuri zvejo, pārkāpjot IOTC saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, liecina par to, ka Šrilanka nepilda savas saistības attiecībā uz tās kuģiem, kas darbojas atklātā jūrā, kā noteikts UNFSA 18. panta 1. un 2. punktā.
(50)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 309. apsvērumā, Šrilankas attīstības līmeni nevar uzskatīt par faktoru, kas mazina kompetento iestāžu iespējas sadarboties ar citām valstīm un īstenot izpildes pasākumus. Attīstības īpašo ierobežojumu novērtējums sīkāk ir aprakstīts 65.-67. apsvērumā.
(51)
Tādējādi Šrilankas īstenotie pasākumi, ņemot vērā tās kā karoga valsts pienākumus, nav pietiekami, lai izpildītu UNCLOS 94. panta 2. punkta b) apakšpunkta un UNFSA 18. un 19. panta noteikumus.
(52)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 302.-311. apsvērumu un norises pēc 2012. gada 15. novembra, Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu un 31. panta 5. punkta b), c) un d) apakšpunktu uzskata, ka Šrilanka nav izpildījusi savus pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga valstij attiecībā uz sadarbību un noteikumu izpildes pasākumiem.
3.3. Starptautisko noteikumu neīstenošana (NNN zvejas regulas 31. panta 6. punkts)
(53)
Kā izklāstīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 314.-334. apsvērumā, Komisija analizēja visu informāciju, ko tā uzskatīja par būtisku attiecībā uz Šrilankas kā IOTC līgumslēdzējas puses statusu. Tāpēc Komisija analizēja visu informāciju, ko tā uzskatīja par būtisku attiecībā uz Šrilankas piekrišanu piemērot IOTC pieņemtos saglabāšanas un pārvaldības pasākumus pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma.
(54)
Ir jāatgādina, ka kopš 2012. gada 15. novembra lēmuma IOTC ir sniegusi gada atbilstības ziņojumus attiecīgi par 2013. (8) un 2014. (9) gadu, kuri liecina, ka Šrilanka 2012. un 2013. gadā joprojām nav nodrošinājusi atbilstību vai arī atbilstība ir tikai daļēja.
(55)
Kas attiecas uz 2013. gada atbilstības ziņojumu, Šrilanka neiesniedza daļu nepieciešamās informācijas par statistiku un dažiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.
(56)
Jo īpaši attiecībā uz IOTC Rezolūciju 10/08 (10) par aktīvo kuģu sarakstu Šrilanka nesniedza informāciju par katra kuģa starptautisko radio izsaukuma signālu. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 06/03 (11) par kuģu satelītnovērošanas sistēmu (VMS) pieņemšanu, Šrilanka neaprīkoja savus kuģus, kuru kopējais garums lielāks par 15 metriem, ar VMS un neizveidoja zvejas uzraudzības centru (FMC). Šrilanka arī neiesniedza obligāto VMS progresa ziņojumu. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 10/02 (12) par obligātajām statistikas prasībām, Šrilanka nav sniegusi datus par izmēru sastopamības biežumu piekrastes zvejā, kā arī nav ziņojusi par nominālo nozveju, nozvejas un zvejas piepūles datiem un izmēru sastopamības biežumu atbilstoši standartam, kas prasīts minētajā rezolūcijā par piekrastes zveju, pelaģisko zivju zveju un zveju ar āķu jedām. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 05/05 (13) par datu iesniegšanu attiecībā uz haizivīm, Šrilanka ir nodrošinājusi tikai daļēju atbilstību, jo nozvejas dati par žaunu tīkliem un āķu jedām ir paziņoti kopā.Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 12/05 (14) par pārkraušanu citā kuģī ostā, Šrilanka nav sniegusi obligāto ziņojumu.Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 11/04 par novērotājiem (15), Šrilanka nav ieviesusi minētajā rezolūcijā prasīto reģionālo novērotāju sistēmu. Jo īpaši Šrilanka nav ieviesusi novērotāju sistēmu ar obligātajiem 5 % novērotāju jūrā uz kuģiem, kas garāki par 24 m, un neatbilst novērotāju ziņošanas pienākumam.
(57)
Kas attiecas uz 2014. gada atbilstības ziņojumu, Šrilanka neiesniedza daļu nepieciešamās informācijas par statistiku, kā arī dažiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.
(58)
Jo īpaši attiecībā uz IOTC Rezolūciju 13/02 (16) Šrilanka nav pieņēmusi tiesību aktu, lai noteiktu rīku marķēšanu par obligātu. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 13/08 (17), Šrilanka nav iesniegusi zivju pievilināšanas ierīču (ZPI) pārvaldības plānu, kā arī nav veikti nekādi juridiskie vai administratīvie pasākumi attiecībā uz 8 kuģiem zvejai ar riņķvadu, kā prasīts atbilstoši IOTC Rezolūcijai 12/13 (18). Turklāt 2014. gadā attiecībā uz IOTC Rezolūciju 06/03 (19) Šrilanka nav aprīkojusi savus kuģus, kuru kopējais garums pārsniedz 15 metrus, ar VMS, nav izveidojusi FMC, kā arī nav iesniegusi obligāto VMS progresa ziņojumu.Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 10/02 par obligātajām statistikas prasībām, Šrilanka nav ziņojusi par nominālo nozveju, nozvejas un zvejas piepūles datiem un izmēru sastopamības biežumu atbilstoši standartam, kas prasīts minētajā rezolūcijā. Kas attiecas uz IOTC Rezolūcijām 13/06 (20) un 12/04 (21), Šrilanka nav transponējusi aizliegumu par okeāna baltspuru haizivīm, kā arī nav izpildījusi saistības uz kuģiem, kas zvejo ar riņķvadu, lietot iegremdējamus tīklus un uz kuģiem zvejai ar āķu jedām - auklas pārgriešanas un āķu izņemšanas rīkus. Atkārtoti arī 2014. gadā saistībā ar Rezolūciju 11/04 (22) Šrilanka nav ieviesusi prasīto novērotāju sistēmu.Jo īpaši Šrilanka nav ieviesusi novērotāju sistēmu ar obligātajiem 5 % novērotāju jūrā uz kuģiem, kas garāki par 24 m, un neatbilst novērotāju ziņošanas pienākumam. Kas attiecas uz IOTC Rezolūciju 10/10 (23), Šrilanka nav sniegusi pārskatu par tunzivju un tunzivjveidīgo zivju produktu importu, izkraušanu, pārkraušanu ostās.
(59)
Tas, ka Šrilanka neiesniedza IOTC nepieciešamo informāciju un neizpildīja IOTC saistības, kā norādīts 56. un 58. apsvērumā, pierāda to, ka Šrilanka nepilda savas saistības kā karoga valsts atbilstoši UNCLOS un UNFSA. Jo īpaši savlaicīga informācijas nesniegšana par statistiku, VMS, nozveju un zvejas piepūli, pārkraušanu citā kuģī ostā, novērotāju programmu mazina Šrilankas spēju pildīt tās saistības atbilstoši UNCLOS 117. un 118. pantam. Minētajos pantos norādīti valstu pienākumi pieņemt pasākumus attiecībā uz to valstspiederīgajiem par atklātās jūras dzīvo resursu saglabāšanu un sadarboties dzīvo resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumos atklātās jūras apgabalos.
(60)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra 322. apsvērumā, Komisijas 2010. gada novembra Šrilankas apmeklējuma laikā tika konstatēti vairāki elementi, jo īpaši attiecībā uz VMS trūkumu un tiesību aktu trūkumu par nozvejas paziņošanu. Citi problemātiskie elementi, piemēram, novērotāju sistēmas trūkums un nepietiekamā ziņošana par kuģiem un valstspiederīgajiem, kas noteikti kā iesaistīti NNN zvejā, norādīti 2012. gada 15. novembra lēmuma 319. un 321. apsvērumā IOTC 2011. un 2012. gada atbilstības ziņojumu rezultātā.Šajā saistībā Šrilankas iestāžu iesniegtā informācija par tiesību aktiem saistībā ar zveju atklātā jūrā, funkcionālas VMS izveidi, uzticamu novērotāju sistēmu un nozvejas reģistrāciju un paziņošanu atklāja, ka iestādes nav nodrošinājušas Šrilankas karoga kuģu efektīvu un lietderīgu kontroli un uzraudzību saskaņā ar starptautiskajām saistībām. Jo īpaši, kā norādīts 36., 40. un 41. apsvērumā, Šrilanka tika aicināta izstrādāt pilnīgu tiesisko regulējumu zvejas atļaušanai atklātā jūrā, papildinot to ar licencēm zvejai atklātā jūrā un IOTC rezolūciju izpildi, jo īpaši attiecībā uz savas flotes, tostarp VMS, zvejas žurnālu, nozvejas paziņošanas sistēmas un novērotāju sistēmas uzraudzību, kontroli un pārraudzību. Attiecībā uz tiesību aktiem par zveju atklātā jūrā tika grozīts Zvejniecības likums, lai ļautu zvejot atklātā jūrā, un tika izstrādāti un 2014. gada septembrī pieņemti īstenošanas noteikumi par licenču izsniegšanu. Tomēr, tā kā īstenošanas noteikumi tika pieņemti tikai 2014. gada septembrī un nav informācijas par to, kā tie tiks īstenoti, tiek izsniegtas tikai administratīvās licences un Šrilankas kuģi darbojas bez VMS. Kas attiecas uz reģionālo novērotāju sistēmu, Šrilankas iestāžu iesniegtie dokumenti atklāja, ka, neraugoties uz dažu inspektoru izraudzīšanu un pieņemšanu darbā, liela daļa flotes netiks aptverta, pamatojoties uz inspektoru mazo skaitu (45), salīdzinot ar kuģu lielo skaitu (1 758IOTC kuģu reģistrā). Tomēr Šrilanka nav iesniegusi nekādus priekšlikumus, lai risinātu šo nopietno problēmu IOTC kontekstā, un tas nozīmē, ka netiek pienācīgi aptverta Šrilankas karoga flote, kas darbojas atklātā jūrā, neatbilstošu inspicēšanas līdzekļu dēļ.Šajā saistībā jāatgādina arī, ka Šrilankai ir nopietnas problēmas saistībā ar datu paziņošanu IOTC, kas mazina valsts spēju pildīt savas saistības kā karoga valstij.
(61)
Attiecībā uz VMS, kā izklāstīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 316., 321. un 322. apsvērumā un šā lēmuma 60. apsvērumā, Komisija atgādina IOTC uzsvērtās dažādās problēmas. Pēc 2012. gada 15. novembra lēmuma Šrilanka norādīja, ka tā atradās VMS ieviešanas procesā. Tā iesniedza Komisijai tiesību aktu, kas liecina par prasību attiecībā uz radarbākas nepieciešamību uz klāja, sākot no 2011. gada 1. novembra, un norādīja, ka pakalpojumu sniedzējs jau bija izraudzīts. Tomēr finansējums nebija nodrošināts, un sarunas starp Šrilankas iestādēm un attiecīgo finanšu iestādi bija norisinājušās vairāk nekā 18 mēnešus. Sarunas attiecas uz aizdevuma nosacījumiem attiecībā uz FMC pirkšanu un ierīkošanu, kā arī finansiālās palīdzības sniegšanu operatoriem, lai saprātīgā laikposmā uzstādītu un darbinātu VMS visā atklātās jūras flotē. Rezultātā Šrilankai nav FMC. Turklāt VMS vēl arvien tiek izstrādāta un tā arī nav sākusi darboties. Komisija sava apmeklējuma laikā 2014. gada janvārī konstatēja, kā apliecināja Šrilankas pēc tam iesniegtie dokumenti un IOTC 2013. un 2014. gada atbilstības ziņojumi, ka Šrilankas zvejas kuģi vēl arvien nav aprīkoti ar VMS. Kas attiecas uz atbilstību IOTC VMS prasībām, ir neatbilstības starp IOTC 2013. un 2014. gada atbilstības ziņojumiem un Šrilankas darbībām. Atbilstības ziņojumos norādīta daļēja atbilstība, turpretī Šrilankas sniegtā informācija skaidri liecina, ka VMS faktiska ieviešana nav notikusi. Tāpēc Šrilanka neatbilst nosacījumiem, kas izklāstīti UNFSA 18. panta 3. punkta g) apakšpunktā, ņemot vērā informāciju, kas apkopota par Šrilankas iestāžu uzraudzības, kontroles un pārraudzības spējām, jo īpaši par tās operatīvo spēju vadīt savu floti, kā arī izstrādāt un ieviest funkcionālu VMS.
(62)
Šā lēmuma 3.3. sadaļā minētie fakti pierāda, ka Šrilanka pārkāpj UNFSA 18. panta 3. punkta noteikumus.
(63)
Tādējādi Šrilanka, ņemot vērā tās kā karoga valsts pienākumus, nav pietiekami izpildījusi UNCLOS 117. un 118. panta un UNFSA 18. panta 3. punkta noteikumus.
(64)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 314.-334. apsvērumu un norises pēc minētā lēmuma, Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. un 6. punktu uzskata, ka Šrilanka nav izpildījusi savus pienākumus atbilstoši starptautiskajiem tiesību aktiem attiecībā uz starptautiskajiem noteikumiem, regulējumu, kā arī saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.
3.4. Jaunattīstības valstu īpašie ierobežojumi
(65)
Jāatgādina, ka saskaņā ar ANO tautas attīstības indeksu (24) Šrilanka tiek uzskatīta par vidēja līmeņa attīstības valsti (92. no 186 valstīm). To apstiprina arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1905/2006 (25) II pielikums, kurā Šrilanka ir ierindota valstu kategorijā ar vidēji zemiem ienākumiem.
(66)
Kā norādīts 2012. gada 15. novembra lēmuma 337. apsvērumā, netika konstatēts neviens apstiprinošs pierādījums, kas liecinātu, ka iemesls tam, kāpēc Šrilanka nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, ir nepietiekams valsts attīstības līmenis. Pēc 2012. gada 15. novembra netika iesniegti nekādi papildu konkrēti pierādījumi, kas pierādītu, ka apzinātie trūkumi ir spējas un administratīvās infrastruktūras trūkuma sekas.
(67)
Ņemot vērā 2012. gada 15. novembra lēmuma 336.-337. apsvērumu un norises pēc 2012. gada 15. novembra, Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 7. punktu uzskata, ka Šrilankas attīstības stāvokli un vispārējo sniegumu attiecībā uz zivsaimniecību neietekmē tās attīstības līmenis.
4. SECINĀJUMS PAR NESADARBĪGAS TREŠĀS VALSTS NOTEIKŠANU
(68)
Ņemot vērā gūtos secinājumus attiecībā uz to, ka Šrilanka nav izpildījusi savus pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem kā karoga, ostas, krasta vai tirgus valsts un nav veikusi pasākumus, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju, šī valsts saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu būtu jānosaka kā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti NNN zvejas apkarošanā.
(69)
Ņemot vērā NNN zvejas regulas 18. panta 1. punkta g) apakšpunktu, dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir pienākums atteikt importēt Savienībā zvejas produktus, nepieprasot nekādus papildu pierādījumus vai palīdzības pieprasījumu no karoga valsts, kurā tās konstatēja, ka nozvejas sertifikātu ir apstiprinājušas iestādes karoga valstī, kurai saskaņā ar minētās regulas 31. pantu ir noteikts nesadarbīgas valsts statuss. Nelabvēlīgā ietekme uz tirdzniecību, ciktāl tas iespējams, būtu jāievieš pakāpeniski, lai laikposmā starp šā Komisijas īstenošanas lēmuma stāšanos spēkā un iespējamajiem Padomes veiktajiem pasākumiem atvieglotu pušu pielāgošanos jaunajai situācijai un nodrošinātu ekonomikas dalībniekiem piemērotu laiku, lai pielāgotos, ņemot vērā īpašās iezīmes, kas raksturīgas Šrilankas zvejas produktiem un Šrilankas piegādes uzņēmumiem, cita starpā ņemot vērā to mazo un vidējo izmēru. Tādējādi šā lēmuma pieņemšana būtu jāatliek uz trim mēnešiem. Šādai atlikšanai nekādi nevajadzētu ietekmēt vajadzību pēc Padomes tūlītējiem pasākumiem, kas efektīvi risinātu situāciju Šrilankā saistībā ar NNN zveju.
(70)
Būtu jānorāda, ka Šrilankas noteikšana par valsti, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu valsti šā lēmuma nolūkā, nekavē Komisiju vai Padomi veikt jebkādus turpmākus pasākumus nesadarbīgo valstu saraksta izveides nolūkā.
(71)
Ja Padome ievietotu Šrilanku nesadarbīgo trešo valstu sarakstā saskaņā ar NNN zvejas regulas 33. panta noteikumiem, šis iepriekš pieņemtais lēmums par statusa noteikšanu zaudētu aktualitāti.
5. KOMITEJAS PROCEDŪRA
(72)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Šrilankas Demokrātiskā Sociālistiskā Republika ir noteikta kā trešā valsts, kuru Komisija uzskata par nesadarbīgu trešo valsti cīņā pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā 2015. gada 14. janvārī.
Briselē, 2014. gada 14. oktobrī