РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 6 май 2014 година
относно насоки за политиките за заетостта на държавите членки за 2014 година
(2014/322/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
като има предвид, че:
(1)
В член 145 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че държавите членки и Съюзът трябва да работят за изработването на координирана стратегия за заетостта, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз.
(2)
Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ предоставя на Съюза възможността да ориентира икономиката си в посока на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от висока степен на заетост, производителност и социално сближаване. На 13 юли 2010 г. Съветът прие Препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (3). Освен това на 21 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/707/ЕС (4) („насоки за заетост“). Тези насоки съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“ („интегрирани насоки“). Пет водещи цели, изброени в съответните интегрирани насоки, съставляват споделените цели, които направляват действията на държавите членки, като се отчитат различните им изходни позиции и национални условия, както и позициите на Съюза и условията в него. Европейската стратегия по заетостта заема водещо място в изпълнението на целите на стратегията „Европа 2020“ в областта на заетостта и пазара на труда.
(3)
Интегрираните насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г. Те съдържат конкретни насоки към държавите членки относно разработването на националните им програми за реформи и изпълнението на съответните реформи. Насоките за заетостта следва да бъдат основа за всякакви специфични за отделните държави препоръки, които Съветът евентуално би отправил към държавите членки съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС, успоредно със специфичните за отделните държави препоръки, отправени към държавите членки съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС. Въз основа на насоките за заетостта следва да се изготвя и съвместният доклад за заетостта, който Съветът и Комисията ежегодно изпращат до Европейския съвет.
(4)
Разглеждането на националните програми за реформи на държавите членки, съдържащи се в съвместния доклад за заетостта, приет от Съвета на 28 февруари 2013 г., показва, че държавите членки следва да продължат да полагат максимални усилия за работа по следните приоритети: увеличаване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, съответстваща на нуждите на пазара, насърчаване на качеството на работните места и ученето през целия живот, подобряване на показателите на системите на образование и обучение на всички равнища и увеличаване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.
(5)
Насоките за заетостта следва да останат непроменени до края на 2014 г., за да се гарантира съсредоточаване на усилията върху тяхното прилагане. До края на 2014 г. всякакво актуализиране на насоките за заетостта следва да остане строго ограничено. През 2011 г., 2012 г. и 2013 г. насоките за заетостта се запазиха непроменени. Те следва да останат непроменени за 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за политиките за заетостта на държавите членки, изложени в приложението към Решение 2010/707/ЕС, остават в сила за 2014 г. и се вземат предвид от държавите членки в техните политики за заетостта.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 6 май 2014 година.
PADOMES LĒMUMS
(2014. gada 6. maijs)
par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2014. gadam
(2014/322/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 145. pantā ir noteikts, ka, lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā izvirzītos mērķus, dalībvalstīm un Savienībai jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī darba tirgus, kas spētu reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā.
(2)
Komisijas ierosinātā stratēģija “Eiropa 2020” ļauj Savienībai vērst savu ekonomiku uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, ko papildinātu augsts nodarbinātības līmenis, darba ražīgums un sociālā kohēzija. 2010. gada 13. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai (3). Turklāt 2010. gada 21. oktobrī Padome pieņēma Lēmumu 2010/707/ES (4) (“nodarbinātības pamatnostādnes”). Minētās pamatnostādnes kopā veido integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai (“integrētās pamatnostādnes”). Pieci galvenie attiecīgajās integrētajās pamatnostādnēs uzskaitītie mērķi ir kopēji mērķi, kuri ir dalībvalstu rīcības pamatā, ņemot vērā to attiecīgās sākuma pozīcijas un valstu apstākļus, kā arī Savienības pozīcijas un apstākļus. Eiropas Nodarbinātības stratēģijai ir vadošā loma stratēģijas “Eiropa 2020” nodarbinātības un darba tirgus mērķu īstenošanā.
(3)
Integrētās pamatnostādnes saskan ar Eiropadomes 2010. gada 17. jūnija secinājumiem. Dalībvalstīm tajās ir doti precīzi norādījumi, kā izstrādāt valsts reformu programmas un īstenot reformas. Nodarbinātības pamatnostādnēm vajadzētu būt pamatā visiem konkrētām valstīm paredzētiem ieteikumiem, kurus Padome saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu var adresēt dalībvalstīm līdztekus konkrētiem dalībvalstīm adresētiem ieteikumiem saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu. Nodarbinātības pamatnostādnes būtu jāizmanto arī, izstrādājot Vienoto nodarbinātības ziņojumu, ko Padome un Komisija ik gadu iesniedz Eiropadomei.
(4)
Pārbaudot dalībvalstu reformu programmas, kas iekļautas Vienotā nodarbinātības ziņojumā, kuru Padome pieņēma 2013. gada 28. februārī, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī turpmāk būtu jāpievēršas šādām prioritātēm: dalības darba tirgū palielināšana un strukturālā bezdarba samazināšana, kvalificēta darbaspēka izveide, kas spēj reaģēt uz darba tirgus vajadzībām, un nodarbinātības kvalitātes un mūžizglītības veicināšana, izglītības un apmācības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības palielināšana terciārajā izglītībā, sociālās integrācijas veicināšana un nabadzības apkarošana.
(5)
Nodarbinātības pamatnostādnēm būtu jāpaliek nemainīgām līdz 2014. gada beigām, lai nodrošinātu koncentrēšanos uz to īstenošanu. Līdz 2014. gada beigām nodarbinātības pamatnostādņu atjaunināšanas iespējām vajadzētu būt stingri ierobežotām. 2011., 2012. un 2013. gadā nodarbinātības pamatnostādnes palika spēkā. Tām būtu jāpaliek spēkā 2014. gadā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas izklāstītas Lēmuma 2010/707/ES pielikumā, paliek spēkā 2014. gadā, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 6. maijā