РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 448/2013 НА КОМИСИЯТА
от 15 май 2013 година
за установяване на процедура за определяне на референтна държава членка за лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, със седалище извън ЕС съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, и за изменение на директиви 2003/41/ЕО и 2009/65/ЕО и на регламенти (ЕО) № 1060/2009 и (ЕС) № 1095/2010 (1), и по-специално член 37, параграф 14 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В случаите, посочени в член 37, параграф 4, буква б), буква в), подточка i), буква д), буква е) и буква ж), подточка i) от Директива 2011/61/ЕС, повече от една държава членка може да бъде считана за възможна референтна държава членка на лице, управляващо алтернативни инвестиционни фондове (ЛУАИФ), със седалище извън ЕС (от трета държава), което желае да управлява алтернативни инвестиционни фондове (АИФ) от ЕС и/или предлага АИФ, управлявани от него в Съюза. В тези случаи ЛУАИФ от трета държава трябва да подаде искане до компетентните органи на тези държави членки, за да определи своята референтна държава членка. Искането следва да бъде придружено от съответната информация и документи, необходими за определяне на референтна държава членка за това ЛУАИФ.Съответните компетентни органи следва да приемат общо решение за определяне на референтна държава членка.За целта трябва да бъде установена процедура, която съответните компетентни органи да следват при определянето на референтна държава членка. Въпреки че компетентните органи на съответните държави членки носят съвместна отговорност за определянето на референтна държава членка, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), установен с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да гарантира, че всички възможни референтни държави членки участват надлежно в процеса на вземането на това решение и следва да подпомага постигането на договореност.
(2)
Процедурата за определяне на референтна държава членка се различава от процедурата за кандидатстване за паспорт по Директива 2011/61/ЕС. След като бъде определена референтната държава членка, съответното ЛУАИФ от трета държава трябва да кандидатства за разрешително пред компетентния орган на тази държава членка, като следва същата процедура и при спазване на същите условия, с които трябва да се съобразят ЛУАИФ по членове 7 и 8 от Директива 2011/61/ЕС.
(3)
Директива 2011/61/ЕС задължава държавите членки, считано от 22 юли 2013 г., да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, с които се транспонира директивата. Без да се засяга делегираният акт, изискван по член 67, параграф 6 от Директива 2011/61/ЕС, прилагането на настоящия регламент следователно се отлага за същата дата.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Процедура за определяне на референтна държава членка от няколко възможни референтни държави членки
1. Когато лице от трета държава, управляващо алтернативен инвестиционен фонд (ЛУАИФ), желае да управлява алтернативни инвестиционни фондове (АИФ) от ЕС, без да ги предлага, или възнамерява да предлага управлявани от него АИФ в Съюза, подава искане за определяне на своята референтна държава членка в съответствие с член 37, параграф 4, втора алинея от Директива 2011/61/ЕС, това искане е в писмен вид и е адресирано до всеки от компетентните органи на държавите членки, които са възможни референтни държави членки. В искането се изброяват всички възможни референтни държави членки.
2. Искането от ЛУАИФ от трета държава включва информацията и документите, необходими за определянето на референтна държава членка.
3. В случая, посочен в член 37, параграф 4, буква б) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват:
а)
указване на държавите членки, в които са установени АИФ, управлявани от ЛУАИФ от трета държава;
б)
указване на държавите членки, в които ЛУАИФ от трета държава управлява активи;
в)
сумите на активите, управлявани от ЛУАИФ от трета държава в различните държави членки.
4. В случая, посочен в член 37, параграф 4, буква в), подточка i) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват:
а)
указване на държавата членка, в която е установен АИФ, управляван от ЛУАИФ от трета държава;
б)
указване на държавата членка, в която ЛУАИФ от трета държава, възнамерява да предлага АИФ.
5. В случаите, посочени в член 37, параграф 4, буква д) и буква ж), подточка i) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват:
а)
указване на държавите членки, в които са установени АИФ, управлявани от ЛУАИФ от трета държава;
б)
описание на маркетинговата стратегия, с която може да се докаже намерението на ЛУАИФ от трета държава да предлага един или няколко АИФ в дадена държава членка или в няколко държави членки и да разработи ефективен маркетинг в определени държави членки, като се указва най-малко следното:
i)
държавите членки, в които дистрибуторите (и ЛУАИФ, в случай че само извършва дистрибуция) ще насърчават продажбата на дялове или акции от АИФ, управлявани от ЛУАИФ, включително делът от управляваните активи, който се очаква да се предлага в тези държави членки спрямо дяловете или акциите, предлагани в целия Съюз;
ii)
прогноза за очаквания брой целеви инвеститори, които са с място на установяване в държавите членки, в които ЛУАИФ възнамерява да предлага своите АИФ;
iii)
официалните езици на държавите членки, на които проспектът и документите за предлагане са били преведени или трябва да бъдат преведени;
iv)
разпределение на маркетинговите дейности в държавите членки, в които ЛУАИФ възнамерява да предлага своите АИФ, като се взема под внимание по-специално значимостта и честотата на рекламите и популяризаторската дейност.
6. Що се отнася до случая, посочен в член 37, параграф 4, буква e) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и документите включват информацията, посочена в параграф 5, буква б) от настоящия член.
7. Незабавно и не по-късно от три работни дни след получаването на искането, посочено в параграф 1 от настоящия член, компетентните органи, към които се е обърнало ЛУАИФ от трета държава в качеството им на компетентни органи от възможни референтни държави, се свързват едни с други и с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), за да решат дали други компетентни органи в Съюза са потенциално свързани в съответствие с член 37, параграф 4 от Директива 2011/61/ЕС.
По искане на ЕОЦКП компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП пълното съдържание на искането, направено от ЛУАИФ от трета държава.
8. Ако се реши, че е възможно участието и на други компетентни органи в Съюза, ЕОЦКП незабавно информира тези органи и предприема необходимото те да получат пълното искане на ЛУАИФ от трета държава.
9. Всеки от компетентните органи, участващи в процедурата, и ЕОЦКП може да поиска от ЛУАИФ от трета държава допълнителна важна информация и документи, необходими за определянето на референтна държава членка.
Искането за допълнителна информация или документи е в писмена форма, с посочени основания за неговото отправяне; то се съобщава едновременно на всички останали заинтересовани компетентни органи и на ЕОЦКП.
След като отправящият искането компетентен орган или ЕОЦКП получат допълнителната информация или документи, те незабавно изпращат тази информация или документация на всички останали заинтересовани органи и на ЕОЦКП - в зависимост от случая.
10. В срок от една седмица след получаването на искането, посочено в параграф 1, от компетентните органи, към които се е обърнало ЛУАИФ, или, когато е приложимо - от всеки друг компетентен орган в Съюза в съответствие с параграф 8, всички заинтересовани компетентни органи обменят помежду си и с ЕОЦКП становища във връзка с определянето на подходяща референтна държава членка.
11. Впоследствие всички компетентни органи съвместно определят референтната държава членка. Те правят това в срок от един месец след получаването на искането от страна на компетентните органи, избрани от ЛУАИФ от трета държава или, когато е приложимо, от друг компетентен орган в Съюза в съответствие с параграф 8.
Ако е поискана допълнителна информация, посоченият в първа алинея срок за определяне на референтна държава членка се удължава, за да бъде включен периодът между искането за допълнителна информация и документи, посочено в параграф 9, и получаването на такава информация или документи.
12. ЕОЦКП подпомага съответните компетентни органи и когато е необходимо, улеснява определянето на референтна държава членка в съответствие с член 31 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
13. Компетентният орган на държавата членка, която е определена за референтна държава членка, уведомява писмено и без излишно забавяне ЛУАИФ от трета държава за взетото решение.
14. В случай че отправящото искане ЛУАИФ от трета държава не бъде информирано в писмена форма в срок от седем дни от вземането на решение или съответните компетентни органи не са определили референтната държава членка в рамките на срока, посочен в параграф 11, първа алинея от настоящия член, отправящото искане ЛУАИФ от трета държава може да избере само своята референтна държава членка в съответствие с критериите, посочени в член 37, параграф 4, втора алинея от Директива 2011/61/ЕС.
ЛУАИФ от трета държава информира незабавно в писмена форма всички компетентни органи, към които първоначално се е обърнало, и ЕОЦКП за избора си на референтна държава членка.
15. Когато референтната държава членка, избрана от ЛУАИФ от трета държава, и референтната държава членка, определена от компетентните органи, са различни, съответните компетентни органи информират ЛУАИФ от трета държава за взетото решение - възможно най-бързо и не по-късно от два работни дни след като са били информирани за избора на ЛУАИФ съгласно параграф 14. В този случай меродавно е решението на компетентните органи.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 22 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2013 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 448/2013
(2013. gada 15. maijs),
ar ko izveido procedūru ārpussavienības AIFP atsauces dalībvalsts noteikšanai atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2011/61/ES
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/61/ES par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par grozījumiem Direktīvā 2003/41/EK, Direktīvā 2009/65/EK, Regulā (EK) Nr. 1060/2009 un Regulā (ES) Nr. 1095/2010 (1) un jo īpaši tās 37. panta 14. punktu,
tā kā:
(1)
Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta b), e) un f) apakšpunktā, c) apakšpunkta i) punktā un g) apakšpunkta i) punktā minētajos gadījumos vairāk nekā viena dalībvalsts uzskatāma par iespējamo atsauces dalībvalsti ārpussavienības alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem (AIFP), kas plāno pārvaldīt ES alternatīvos ieguldījumu fondus (AIF) un/vai tirgot Savienībā to pārvaldījumā esošos AIF. Šajos gadījumos ārpussavienības AIFP šo dalībvalstu kompetentajām iestādēm jāiesniedz lūgums noteikt tā atsauces dalībvalsti. Lūgumam būtu jāpievieno visa būtiskā informācija un dokumenti, kas vajadzīgi, lai šim AIFP būtu iespējams noteikt atsauces dalībvalsti. Iesaistītajām kompetentajām iestādēm būtu jāpieņem kopīgs lēmums, kurā noteikta atsauces dalībvalsts. Būtu jāizveido procedūra, kas, nosakot atsauces dalībvalsti, jāievēro attiecīgajām kompetentajām iestādēm. Lai gan atsauces dalībvalsts iecelšana ir iesaistīto kompetento iestāžu kopīgā atbildība, Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (2), būtu jānodrošina, ka visas iespējamās atsauces dalībvalstis ir pienācīgi iesaistītas šā lēmuma pieņemšanā, un būtu jāsekmē vienošanās panākšana.
(2)
Procedūra atsauces dalībvalsts noteikšanai atšķiras no procedūras pases pieteikuma iesniegšanai saskaņā ar Direktīvu 2011/61/ES. Kad atsauces dalībvalsts ir noteikta, attiecīgajam ārpussavienības AIFP šīs dalībvalsts kompetentajā iestāde jāiesniedz atļaujas saņemšanas pieteikums, ievērojot to pašu procedūru un piemērojot tos pašus noteikumus, kas AIFP piemērojami atbilstīgi Direktīvas 2011/61/ES 7. un 8. pantam.
(3)
Direktīvā 2011/61/ES visām dalībvalstīm no 2013. gada 22. jūlija noteikts pienākums piemērot normatīvos un administratīvos aktus, ar kuriem transponē minēto direktīvu. Neskarot Direktīvas 2011/61/ES 67. panta 6. punktā noteikto deleģētā akta prasību, šīs regulas piemērošanu atliek uz to pašu dienu.
(4)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Eiropas Vērtspapīru komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Procedūra atsauces dalībvalsts noteikšanai no vairākām iespējamām atsauces dalībvalstīm
1. Ja ārpussavienības alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieks (AIFP), kas plāno pārvaldīt ES alternatīvo ieguldījumu fondus (AIF), tos netirgojot, vai kas plāno pārvaldītos AIF tirgot Savienībā, iesniedz lūgumu noteikt tā atsauces dalībvalsti atbilstīgi Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta otrajai daļai, šis lūgums iesniedzams rakstiski un adresējams visām kompetentajām iestādēm dalībvalstīs, kas ir iespējamās atsauces dalībvalstis. Lūgumā uzskaita visas iespējamās atsauces dalībvalstis.
2. Ārpussavienības AIFP lūgumā iekļauj informāciju un dokumentus, kas vajadzīgi atsauces dalībvalsts noteikšanai.
3. Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta b) apakšpunktā minētajā gadījumā šī informācija un dokumenti ietver:
a)
to dalībvalstu uzskaitījumu, kurās darbojas ārpussavienības AIFP pārvaldītie AIF;
b)
to dalībvalstu uzskaitījumu, kurās ārpussavienības AIFP pārvalda aktīvus;
c)
ārpussavienības AIFP pārvaldīto aktīvu apjomu katrā dalībvalstī.
4. Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta c) apakšpunkta i) punktā minētajā gadījumā šī informācija un dokumenti ietver:
a)
tās dalībvalsts nosaukumu, kurā darbojas ārpussavienības AIFP pārvaldītais AIF;
b)
to dalībvalstu uzskaitījumu, kurās ārpussavienības AIFP plāno tirgot AIF.
5. Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta e) apakšpunktā un g) apakšpunkta i) punktā minētajos gadījumos šī informācija un dokumenti ietver:
a)
to dalībvalstu uzskaitījumu, kurās veic uzņēmējdarbību ārpussavienības AIFP pārvaldītie AIF;
b)
tirdzniecības stratēģijas aprakstu, ar ko var pierādīt ārpussavienības AIFP plānus tirgot atsevišķus AIF vai vairākus AIF noteiktās dalībvalstīs vai vairākās dalībvalstīs un izveidot efektīvu tirdzniecību noteiktās dalībvalstīs, norādot vismaz:
i)
dalībvalstis, kurās izplatītāji (un AIFP, ja tas izplatīšanu veic pats) gatavojas reklamēt akcijas vai ieguldījuma apliecības tajos AIF, ko pārvalda AIFP, tostarp norāda arī attiecīgajā dalībvalstī plānoto pārvaldīto aktīvu daļu no kopējā reklāmas apjoma Savienībā;
ii)
to plānoto potenciālo ieguldītāju skaita aplēsi, kuru juridiskā adrese ir dalībvalstīs, kurās AIFP plāno tirgot AIF;
iii)
tās dalībvalstu oficiālās valodas, kurās jau ir tulkoti vai plānots tulkot piedāvājuma un reklāmas dokumentus;
iv)
izplatīšanas un tirdzniecības darbības dalībvalstīs, kurās AIFP plāno tirgot pārvaldītos AIF, jo sevišķi ņemot vērā reklāmas kampaņu un prezentāciju pamanāmību un biežumu.
6. Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta f) apakšpunktā minētajā gadījumā šī informācija un dokumenti ietver šā panta 5. punkta b) apakšpunktā noteiktos.
7. Kompetentās iestādes, pie kurām ārpussavienības AIFP vēršas kā pie iespējamo atsauces dalībvalstu kompetentajām iestādēm, saņemot šā panta 1. punktā minēto lūgumu, nekavējoties un ne vēlāk kā trīs darba dienas pēc lūguma saņemšanas sazinās savā starpā, kā arī ar Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (EVTI) nolūkā izlemt, vai atbilstīgi Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punktam ir potenciāli iesaistītas arī citas kompetentās iestādes Savienībā.
Pēc EVTI pieprasījuma kompetentās iestādes nekavējoties dara zināmu EVTI pilnīgu ārpussavienības AIFP iesniegtā lūguma saturu.
8. Ja tiek nolemts, ka varētu būt iesaistītas arī citas kompetentās iestādes Savienībā, EVTI nekavējoties tās attiecīgi informē un nodrošina, ka tām tiek nosūtīts pilnīgs ārpussavienības AIFP iesniegtā lūguma saturs.
9. Visas šajā procedūrā iesaistītās kompetentās iestādes un EVTI var no ārpussavienības AIFP pieprasīt būtisku papildinformāciju un dokumentus, kas vajadzīgi atsauces dalībvalsts noteikšanai.
Šādu papildinformācijas vai dokumentu pieprasījumu izdara rakstiski, tajā norāda iemeslus, un par to vienlaicīgi informē gan visas pārējās iesaistītās kompetentās iestādes, gan EVTI.
Tiklīdz informācijas pieprasītāja kompetentā iestāde vai EVTI saņem papildinformāciju vai dokumentus, tā šo informāciju vai dokumentus nekavējoties nosūta visām parējām iesaistītajām iestādēm un EVTI.
10. Vienas nedēļas laikā no dienas, kad 1. punktā minēto lūgumu saņēmušas kompetentās iestādes, pie kurām vērsies AIFP, vai atbilstošos gadījumos - saskaņā ar 8. punkta noteikumiem - citas kompetentās iestādēs Savienībā, visas iesaistītās kompetentās iestādes viena otrai un EVTI iesniedz atzinumu par piemērotās atsauces dalībvalsts noteikšanu.
11. Pēc tam visas kompetentās iestādes kopīgi nosaka atsauces dalībvalsti. Noteikšanu veic, vēlākais, vienu mēnesi pēc tam, kad lūgumu saņēmušas ārpussavienības AIFP identificētās kompetentās iestādes vai atbilstošos gadījumos - saskaņā ar 8. punkta noteikumiem - citas kompetentās iestādēs Savienībā.
Ja ir pieprasīta papildinformācija, šā punkta pirmajā daļā minēto termiņu pagarina par laikposmu, kas atbilst tam, cik daudz laika pagājis no 9. punktā minētās papildinformācijas un dokumentu pieprasījuma līdz to saņemšanai.
12. EVTI sniedz atbalstu attiecīgajām kompetentajām iestādēm un vajadzības gadījumā sekmē atsauces dalībvalsts noteikšanu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1095/2010 31. pantam.
13. Kompetentā iestāde dalībvalstī, kas ir noteikta par atsauces dalībvalsti, par šo noteikšanu bez liekas kavēšanās rakstiski informē ārpussavienības AIFP.
14. Ja lūguma iesniedzējs ārpussavienības AIFP nav attiecīgi rakstiski informēts septiņu dienu laikā no atsauces dalībvalsts noteikšanas dienas vai arī attiecīgās kompetentās iestādes šā panta 11. punkta pirmajā daļā noteiktajā termiņā nav noteikušas atsauces dalībvalsti, lūguma iesniedzējs ārpussavienības AIFP var izvēlēties atsauces dalībvalsti atbilstīgi Direktīvas 2011/61/ES 37. panta 4. punkta otrajā daļā noteiktajiem kritērijiem.
Ārpussavienības AIFP par savu atsauces dalībvalsts izvēli nekavējoties rakstiski informē EVTI un visas tās kompetentās iestādes, pie kurām tas sākotnēji vērsies.
15. Ja ārpussavienības AIFP izvēlētā un kompetento iestāžu noteiktā dalībvalsts atšķiras, iesaistītās kompetentās iestādes par noteikšanas rezultātu informē ārpussavienības AIFP pēc iespējas ātrāk, bet ne vēlāk kā divas darba dienas pēc tam, kad tās informētas par AIFP izvēli atbilstīgi 14. punkta noteikumiem. Šajā gadījumā atsauces dalībvalsts ir tā, kuru noteikušas kompetentās iestādes.
2. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šo regulu piemēro no 2013. gada 22. jūlija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 15. maijā