РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 375/2014
(2014. gada 3. aprīlis),
ar ko izveido Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu (iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie”)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 214. panta 5. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Solidaritāte ir viena no Savienības pamatvērtībām, un ir iespējams pilnveidot veidus, kādos Savienības iedzīvotāji pauž solidaritāti ar trešo valstu iedzīvotājiem, kurus var skart vai ir skārušas cilvēka izraisītas krīzes vai dabas katastrofas. Turklāt Savienība kopumā ir lielākā humānās palīdzības sniedzēja, proti, tā sniedz gandrīz 50 % no pasaules humānās palīdzības.
(2)
Brīvprātīgais darbs ir solidaritātes konkrēta un uzskatāma izpausme, kas indivīdiem dod iespēju veltīt savas zināšanas, prasmes un laiku, kalpojot līdzcilvēkiem bez finansiālas motivācijas.
(3)
Ir jāturpina attīstīt solidaritāti ar trešo valstu iedzīvotājiem, kuri cietuši krīzēs vai katastrofās, kā arī jāuzlabo Savienības iedzīvotāju informētība par humāno palīdzību un brīvprātīgo darbu kopumā un humānās palīdzības un brīvprātīgā darba pamanāmība.
(4)
Savienības redzējums humānās palīdzības jomā, tostarp konkretizējot kopējo mērķi, principus, labu praksi un vienotu Savienības humānās palīdzības sniegšanas sistēmu, ir izklāstīts Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju, Eiropas Parlamenta un Komisijas kopīgajā paziņojumā “Eiropas konsenss par humāno palīdzību” (2). Eiropas konsensā par humāno palīdzību ir uzsvērta Savienības stingrā apņemšanās izmantot vajadzībām atbilstīgu pieeju, kā arī ievērot humānās palīdzības pamatprincipus - cilvēcību, neitralitāti, objektivitāti un neatkarību. Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusa (iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie”) pasākumos būtu jāvadās pēc Eiropas konsensa par humāno palīdzību.
(5)
Savienības humāno palīdzību sniedz situācijās, kad, iespējams, tiek izmantoti citi ar attīstības sadarbību, krīžu pārvarēšanu un civilo aizsardzību saistīti instrumenti. Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” darbā būtu jānodrošina saskaņotība un papildināmība un jāizvairās no pārklāšanās ar attiecīgajām Savienības politikas jomām un instrumentiem, jo īpaši ar Savienības humānās palīdzības politiku, attīstības sadarbības politiku un Savienības civilās aizsardzības mehānismu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1313/2013/ES (3), Ārkārtas reaģēšanas koordinēšanas centru, kas izveidots ar minēto lēmumu, un ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) un ES delegācijām, lai Savienības reaģēšana uz humanitārajām krīzēm trešās valstīs būtu koordinēta.
(6)
Iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” būtu jāpapildina centieni uzlabot Savienības spēju sniegt vajadzībām atbilstīgu humāno palīdzību un attīstīt apdraudētu un katastrofu skartu kopienu spējas un noturību trešās valstīs. Turklāt ir svarīgi veicināt sadarbību ar attiecīgajām starptautiskajām organizācijām un citiem humānās jomas partneriem un vietējiem un reģionālajiem dalībniekiem. Minētā sadarbība būtu jāveic saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas pasākumiem, lai atbalstītu Apvienoto Nāciju Organizācijas Humānās palīdzības koordinācijas biroja (UN-OCHA) galveno lomu un vispārējās koordinēšanas funkcijas.
(7)
Gadu gaitā pasaulē gan dabas, gan cilvēka izraisīto humanitāro krīžu skaits, apmērs un sarežģītība ir ievērojami palielinājusies, un šī tendence, domājams, turpināsies, kas humānās palīdzības sniedzējiem nozīmē arvien pieaugošu nepieciešamību reaģēt nekavējoties, efektīvi, racionāli un saskaņoti un sniegt atbalstu vietējām kopienām, lai mazinātu to pakļautību riskiem un nostiprinātu to spēju pārvarēt katastrofas.
(8)
Brīvprātīgie var palīdzēt uzlabot Savienības spēju sniegt vajadzībām atbilstīgu humāno palīdzību saskaņā ar noteiktajiem principiem un sekmēt humānās palīdzības jomas efektivitāti, ja viņi ir pienācīgi atlasīti, apmācīti un sagatavoti nosūtījumam, nodrošinot, ka viņiem ir vajadzīgās prasmes un lietpratība, lai iespējami efektīvi palīdzētu grūtībās nonākušajiem, un ja brīvprātīgā darba veikšanas vietā viņiem ir pietiekams atbalsts un uzraudzība.
(9)
Eiropā un visā pasaulē ir brīvprātīgā darba shēmas, kas vērstas uz darbu trešās valstīs. Bieži tās ir valsts līmeņa shēmas, kas galvenokārt vai pilnībā vērstas uz attīstības projektiem. Tāpēc iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” būtu jānovērš dublēšanās un jārada pievienotā vērtība, dodot brīvprātīgajiem iespēju sniegt kopīgu ieguldījumu humānās palīdzības operācijās un tādējādi stiprinot aktīvu Eiropas pilsoniskumu. Iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie” var radīt pievienoto vērtību, arī sekmējot iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumu īstenošanā iesaistīto organizāciju starptautisko sadarbību un tādējādi uzlabojot starptautiskās attiecības, veidojot pozitīvu Savienības tēlu pasaulē un veicinot interesi par Eiropas mēroga humānās palīdzības projektiem.
(10)
Iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” vajadzētu būt izmaksu ziņā lietderīgai, būtu jāpapildina esošās valstu un starptautiskās brīvprātīgā darba shēmas, nedublējot tās, un būtu jārisina konkrētas vajadzības un trūkumi humānās palīdzības jomā.
(11)
Kā atzīmēts Komisijas 2010. gada 23. novembra paziņojumā “Kā ar brīvprātīgo darbu paust ES iedzīvotāju solidaritāti: pirmās pārdomas par Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu”, humānās palīdzības brīvprātīgajā darbā pašlaik ir nenosegtas jomas, kurās iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie” varētu sniegt ieguldījumu, nodrošinot, ka pareizā profila brīvprātīgie īstajā brīdī tiek nosūtīti uz vajadzīgo vietu. To varētu panākt, jo īpaši nodrošinot humānās palīdzības brīvprātīgo apzināšanas un atlases Eiropas standartus un procedūras, savstarpēji saskaņotus kritērijus brīvprātīgo apmācībai un sagatavošanai pirms nosūtījuma, datubāzi ar iespējamiem brīvprātīgajiem, kuri apzināti, pamatojoties uz vietējām vajadzībām, un iespējas brīvprātīgajiem sniegt ieguldījumu humānās palīdzības operācijās ne tikai ar darbu nosūtījumā, bet arī ar administratīvo atbalstu un brīvprātīgo darbu interneta vidē.
(12)
Sevišķi liela nozīme būtu jāpiešķir brīvprātīgo pienācīgai apmācībai, kā arī drošībai un aizsardzībai, un par to būtu jāveic regulāra informācijas apmaiņa, tostarp ar dalībvalstīm. ES palīdzības brīvprātīgie nebūtu jānosūta darbā uz vietām, kur notiek starptautiski vai iekšēji bruņoti konflikti.
(13)
Savienība humānās palīdzības operācijas īsteno, ievērojot vajadzības un partnerībā ar īstenošanas organizācijām. Minētajām organizācijām būtu jāieņem svarīga loma iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” īstenošanā, lai nodrošinātu vietējo dalībnieku atbildību un minētās iniciatīvas pasākumu maksimālu izmantojumu. Savienībai būtu jo īpaši jāuztic šādām organizācijām ES palīdzības brīvprātīgo apzināšana, atlase, sagatavošana, nosūtīšana un pārraudzība misijas laikā un pēc tās, ievērojot Komisijas noteiktos standartus un procedūras. Komisijai attiecīgā gadījumā vajadzētu būt iespējai pašai nosūtīt uz tās vietējiem birojiem pienācīgi apmācītus un sagatavotus brīvprātīgos atbalsta uzdevumu veikšanai.
(14)
Komisijas 2011. gada 25. oktobra paziņojums “Atjaunota ES stratēģija 2011.-2014. gadam attiecībā uz korporatīvo sociālo atbildību” min, ka privātiem uzņēmumiem var būt būtiska loma un tie var dot ieguldījumu Savienības humānās palīdzības operācijās, jo īpaši ar darba ņēmēju brīvprātīgo darbu.
(15)
Iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” būtu jāpalīdz visu vecumu eiropiešiem demonstrēt aktīvu Eiropas pilsoniskumu. Šai iniciatīvai būtu tādējādi jāpalīdz veicināt brīvprātīgo darbu visā Savienībā un brīvprātīgo dalībnieku personisko izaugsmi un starpkultūru izpratni, līdz ar to uzlabojot viņu lietpratību un nodarbinātības iespējas globālās ekonomikas apstākļos.
(16)
Ievērojot Savienības iespēju vienlīdzības un nediskriminācijas principus, visiem Savienības pilsoņiem un pastāvīgajiem iedzīvotājiem neatkarīgi no nodarbošanās un vecuma vajadzētu būt iespējai iesaistīties kā aktīviem pilsoņiem. Ņemot vērā konkrētās problēmas, ar ko saskaras humānās palīdzības jomā, ES palīdzības brīvprātīgajiem vajadzētu būt vismaz 18 gadus veciem, un viņi varētu būt ļoti dažādu profilu un paaudžu pārstāvji, tostarp eksperti un kvalificēti pensionāri.
(17)
Skaidrs juridiskais statuss ir ļoti svarīgs priekšnoteikums brīvprātīgo iesaistei darbā valstīs ārpus Savienības. Brīvprātīgo nosūtījuma noteikumi būtu jānosaka līgumā, ietverot brīvprātīgo aizsardzības un drošības standartus, nosūtošo un uzņemošo organizāciju pienākumus, apdrošināšanas segšanu un uzturēšanās, izmitināšanas un citu attiecīgo izdevumu segšanu. Brīvprātīgo nosūtīšanai uz trešām valstīm būtu jāizvirza nosacījums par pienācīgiem drošības un aizsardzības pasākumiem.
(18)
Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumos būtu jāņem vērā Politikas programmā brīvprātīgajam darbam Eiropā iekļautie ieteikumi un starptautisko un Eiropas brīvprātīgā darba organizāciju un Apvienoto Nāciju Organizācijas Brīvprātīgo programmas darbs.
(19)
Iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” būtu jāatbalsta vajadzībām atbilstīgi pasākumi, kuru mērķis ir nostiprināt uzņemošo organizāciju spējas pārvaldīt humāno palīdzību trešās valstīs, lai uzlabotu vietējo sagatavotību un reaģēšanu uz humanitārajām krīzēm un lai nodrošinātu efektīvu un ilgtspējīgu ES palīdzības brīvprātīgo darba ietekmi nosūtījuma vietā, izmantojot katastrofu riska pārvaldību, sagatavotību un reaģēšanu, apmācīšanu, mācības par brīvprātīgo pārvaldību un citām saistītām tēmām.
(20)
Iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” attiecīgos gadījumos būtu jāpalīdz nostiprināt dzimumu līdztiesības aspektu Savienības humānās palīdzības politikā, veicinot pienācīgas humānās palīdzības sniegšanu atbilstoši visu vecumu sieviešu un vīriešu konkrētajām vajadzībām. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš sadarbībai ar sieviešu organizācijām un kontaktu grupām nolūkā palielināt sieviešu līdzdalību un vadošo lomu humānās palīdzības jomā un izmantot viņu spējas un zināšanas, lai palīdzētu likvidēt sekas, panākt mieru, samazināt katastrofas risku un attīstīt skarto kopienu noturību.
(21)
Šī regula paredz visam finanšu plānošanas periodam finansējumu, kas Eiropas Parlamentam un Padomei ir galvenā atsauces summa ikgadējās budžeta procedūras laikā, kā paredzēts 17. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumā (2013. gada 2. decembris) par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (4).
(22)
Finansiālās palīdzības piešķiršana būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (5). Ņemot vērā iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” darbību īpašo raksturu, ir lietderīgi paredzēt, ka finansiālo palīdzību var piešķirt fiziskām personām un publisko tiesību un privāttiesību juridiskām personām. Svarīgi ir arī nodrošināt minētās regulas noteikumu ievērošanu, jo īpaši attiecībā uz tajā paredzētajiem saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principiem.
(23)
Īstenošanas un izdevumu kvalitātes uzlabošanai vajadzētu būt iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” mērķu sasniegšanas pamatprincipiem, vienlaikus nodrošinot optimālu finanšu resursu izlietojumu.
(24)
Savienības finanšu intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus visā izdevumu ciklā, tostarp pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, nepamatoti izmaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu atgūšanu un vajadzības gadījumā arī sodus. Būtu jāveic atbilstīgi pasākumi pārkāpumu un krāpšanas novēršanai, kā arī vajadzīgie pasākumi zaudēto, nepamatoti izmaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu atgūšanai saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (6), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (7), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (8).
(25)
Pamatojoties uz sadarbības nolīgumiem, būtu jānodrošina dalības iespēja trešām valstīm, jo īpaši pievienošanās valstīm, kandidātvalstīm, potenciālajām kandidātēm, Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstīm un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm.
(26)
Arī tiem brīvprātīgajiem dalībniekiem un organizācijām no sadarbības valstīm, kuri īsteno iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” darbības, būtu jāievēro un jāatbalsta principi, kas pausti Eiropas konsensā par humāno palīdzību, jo īpaši “humanitārās telpas” aizsardzība.
(27)
Lai nodrošinātu pastāvīgas atgriezeniskās saites un uzlabojumu iespēju un palielinātu to pieņemšanas elastību un efektivitāti, Komisijai saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz noteikumiem par ES palīdzības brīvprātīgo atlases, pārvaldības un nosūtīšanas darbā standartiem, darbības rādītāju un tematisko prioritāšu grozīšanu un šīs regulas īstenošanai paredzētā finansējuma piešķīruma procentuālā sadalījuma korekcijām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(28)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (9). Pieņemot ES palīdzības brīvprātīgo atlases, pārvaldības un nosūtīšanas darbā procedūras, sertifikācijas mehānismu, mācību programmu un iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” gada darba programmu, būtu jāizmanto pārbaudes procedūra.
(29)
Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
(30)
Personas datu apstrāde saskaņā ar šo regulu tiek veikta vienīgi nepieciešamajā apjomā un samērīgi ar mērķi nodrošināt iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pienācīgu darbību. Uz Komisijas veikto personas datu apstrādi attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (10). Uz Savienībā likumīgi darbojošos organizāciju, kuras īsteno iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” darbības, veikto personas datu apstrādi attiecas personas datu aizsardzības Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (11).
(31)
Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu, un tas sniedza atzinumu 2012. gada 23. novembrī (12).
(32)
Ir lietderīgi pielāgot šīs regulas piemērošanas laikposmu Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (13) piemērošanas laikposmam. Tāpēc šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
IEVADNOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu izveido Eiropas Brīvprātīgo humānās palīdzības korpusu (iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie”), ko veido kā sistēmu Eiropas brīvprātīgo kopīgam ieguldījumam, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību trešās valstīs.
Šajā regulā ir noteikti iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” darbības noteikumi un procedūras un finansiālās palīdzības sniegšanas noteikumi.
2. pants
Darbības joma
Šī regula attiecas uz:
1)
ES palīdzības brīvprātīgo atlasi, apmācību un nosūtīšanu darbā, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību trešās valstīs;
2)
pasākumiem ar mērķi atbalstīt, veicināt un sagatavot ES palīdzības brīvprātīgo nosūtīšanu darbā, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību trešās valstīs;
3)
Savienībā un ārpus tās veiktiem pasākumiem ar mērķi attīstīt uzņemošo organizāciju spējas pārvaldīt humāno palīdzību trešās valstīs.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“brīvprātīgais” ir persona, kas pēc brīvas gribas un bez finansiālas motivācijas izvēlas veikt darbu, kurš dod labumu kopienai un sabiedrībai kopumā;
b)
“brīvprātīgā kandidāts” ir persona, kas saskaņā ar 11. panta 3. punktu ir tiesīga pieteikties dalībai iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumos;
c)
“ES palīdzības brīvprātīgais” ir brīvprātīgā kandidāts, kas ir atlasīts, apmācīts saskaņā ar īpašiem standartiem, procedūrām un pamatkritērijiem, atzīts par atbilstīgu un reģistrēts kā pieejams nosūtījumam, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību trešās valstīs;
d)
“humānā palīdzība” ir pasākumi un operācijas trešās valstīs, lai nodrošinātu vajadzībām atbilstīgu ārkārtas palīdzību ar mērķi nosargāt dzīvību, novērst un atvieglot cilvēku ciešanas un aizsargāt cilvēka cieņu cilvēka izraisītu krīžu vai dabas katastrofu gadījumā. Tā ietver palīdzības, atbalsta un aizsardzības operācijas humanitārās krīzes situācijās vai tūlīt pēc tam, atbalsta pasākumus ar mērķi nodrošināt piekļūšanu grūtībās nonākušajiem un veicināt palīdzības brīvu plūsmu, kā arī pasākumus ar mērķi nostiprināt sagatavotību katastrofām un samazināt katastrofu risku, un stiprināt noturību un krīžu pārvarēšanas un seku likvidēšanas spēju;
e)
“trešā valsts” ir ārpus Savienības esoša valsts, kurā notiek d) punktā minētie humānās palīdzības pasākumi un operācijas.
4. pants
Mērķis
Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” mērķis ir palīdzēt uzlabot Savienības spēju sniegt vajadzībām atbilstīgu humāno palīdzību, lai nosargātu dzīvību, novērstu un atvieglotu cilvēku ciešanas un aizsargātu cilvēka cieņu, un palīdzēt attīstīt apdraudētu un katastrofu skartu kopienu spējas un noturību trešās valstīs, jo īpaši ar sagatavotību katastrofām, katastrofu riska mazināšanu un saiknes stiprināšanu starp palīdzību, atjaunošanu un attīstību. Minēto mērķi sasniedz ar ES palīdzības brīvprātīgo kopīgā ieguldījuma radīto pievienoto vērtību, darbībā īstenojot Savienības vērtības, solidarizējoties ar grūtībās nonākušajiem un uzskatāmi veicinot Eiropas pilsoniskuma apziņu.
5. pants
Vispārīgie principi
1. Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumus īsteno, ievērojot humānās palīdzības principus - cilvēcību, neitralitāti, objektivitāti un neatkarību - un Eiropas konsensu par humāno palīdzību.
2. Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumos ievēro vietējo kopienu humānās palīdzības vajadzības un uzņemošo organizāciju vajadzības, un ar tiem tiecas sekmēt humānās palīdzības nozares efektivitāti.
3. Prioritāte ir brīvprātīgo kandidātu un ES palīdzības brīvprātīgo drošība un aizsardzība.
4. Iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie” veicina vajadzībām atbilstīgus kopīgus projektus un dažādu valstu brīvprātīgo dalībnieku un organizāciju, kas īsteno minētās iniciatīvas pasākumus, starptautiskas partnerības, kā norādīts 10. pantā.
6. pants
Savienības rīcības saskaņotība un papildināmība
1. Īstenojot šo regulu, nodrošina saskaņotību un papildināmību ar citiem Savienības ārējās darbības instrumentiem un jomām un citām attiecīgajām Savienības politikas jomām, jo īpaši humānās palīdzības politiku, attīstības sadarbības politiku un Savienības civilās aizsardzības mehānismu, vienlaikus izvairoties no dublēšanās un pārklāšanās un ņemot vērā, ka humānās palīdzības pamatā ir šīs regulas 5. panta 1. punktā minētie humānās palīdzības principi. Īpašu uzmanību pievērš tam, lai pāreja starp palīdzību, atjaunošanu un attīstību notiktu gludi.
2. Komisija un dalībvalstis sadarbojas ar mērķi panākt efektivitāti un lietderību, nodrošinot konsekvenci un saskaņotību starp attiecīgajām valstu brīvprātīgā darba shēmām un iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumiem. Minētie pasākumi balstās uz attiecīgu labo praksi un esošām programmām un, ja iespējams, izmanto esošus Eiropas tīklus.
3. Savienība veicina sadarbību ar attiecīgajām starptautiskajām organizācijām un ar citiem humānās jomas partneriem un vietējiem un reģionāliem dalībniekiem, īstenojot iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumus.
Veicinot saskaņotu starptautisko rīcību humanitāro krīžu gadījumos, iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumus saskaņo ar Apvienoto Nāciju Organizācijas veiktajiem pasākumiem, lai atbalstītu UN-OCHA galveno lomu un vispārējās koordinēšanas funkcijas.
7. pants
Darbības mērķi
1. Iniciatīvai “ES palīdzības brīvprātīgie” ir šādi darbības mērķi:
a)
palīdzēt palielināt un uzlabot Savienības spēju sniegt humāno palīdzību.
Panākumus virzībā uz šo darbības mērķi vērtē pēc tādiem rādītājiem kā:
-
tādu nosūtīto vai nosūtīšanai gatavo ES palīdzības brīvprātīgo skaits, kam ir vajadzīgā kvalifikācija, un tādu ES palīdzības brīvprātīgo skaits, kuri ir pabeiguši savus nosūtījuma līgumus,
-
ar iniciatīvu “ES palīdzības brīvprātīgie” sniegto humāno palīdzību saņēmušo cilvēku skaits un vidējās izmaksas uz vienu personu, kas saņēmusi palīdzību,
-
nosūtīto ES palīdzības brīvprātīgo, nosūtošo un uzņemošo organizāciju apmierinātība ar ES palīdzības brīvprātīgo faktisko humānās palīdzības ieguldījumu nosūtījuma vietā;
b)
uzlabot humānās palīdzības jomā strādājošo brīvprātīgo prasmes, zināšanas un lietpratību un viņu iesaistes noteikumus un nosacījumus.
Panākumus virzībā uz šo darbības mērķi vērtē pēc tādiem rādītājiem kā:
-
apmācīto brīvprātīgo kandidātu skaits un tādu brīvprātīgo skaits, kas pēc mācībām ir sekmīgi izturējuši novērtējumu,
-
sertificēto nosūtošo organizāciju skaits, kurās piemēro brīvprātīgo kandidātu un ES palīdzības brīvprātīgo pārvaldības standartus un procedūras,
-
apmācīto un nosūtīto brīvprātīgo, nosūtošo un uzņemošo organizāciju apmierinātība ar mācību kvalitāti, brīvprātīgo zināšanu līmeni un lietpratību, brīvprātīgo kandidātu un ES palīdzības brīvprātīgo pārvaldības standartu un procedūru izpildi un atbilstību;
c)
attīstīt uzņemošo organizāciju spējas un veicināt brīvprātīgo darbu trešās valstīs.
Panākumus virzībā uz šo darbības mērķi vērtē pēc tādiem rādītājiem kā:
-
spēju attīstīšanas pasākumu skaits un veids trešās valstīs,
-
spēju attīstīšanas pasākumos piedalījušos trešo valstu darbinieku un brīvprātīgo skaits,
-
nosūtošo un uzņemošo organizāciju un trešo valstu brīvprātīgo, kas piedalās spēju attīstīšanas pasākumos, apmierinātība ar veikto pasākumu kvalitāti un efektivitāti;
d)
iepazīstināt ar Savienības humānās palīdzības principiem, kas noteikti Eiropas konsensā par humāno palīdzību.
Panākumus virzībā uz šo darbības mērķi vērtē pēc tādiem rādītājiem kā:
-
informācijas, komunikācijas un informētības veicināšanas pasākumu skaits, veids un izmaksas;
e)
dalībvalstu līmenī palielināt brīvprātīgā darba saskaņotību un konsekvenci, lai uzlabotu Savienības pilsoņu iespējas piedalīties humānās palīdzības pasākumos un operācijās.
Panākumus virzībā uz šo darbības mērķi vērtē pēc tādiem rādītājiem kā:
-
sertificētu nosūtošo organizāciju skaits,
-
nosūtošajām organizācijām sniegtas tehniskās palīdzības pasākumu skaits un veids,
-
brīvprātīgo kandidātu un ES palīdzības brīvprātīgo pārvaldības standartu un procedūru izplatīšana un to pārņemšana citās brīvprātīgā darba shēmās.
2. Rādītājus, kas minēti 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā, attiecīgi izmanto darbības rezultātu uzraudzībai, novērtēšanai un pārskatīšanai. Tie ir doti ievirzei, un tos var grozīt ar deleģētiem aktiem saskaņā ar 24. pantu, lai ņemtu vērā panākumu vērtēšanā gūto pieredzi.
II NODAĻA
INICIATĪVAS “ES PALĪDZĪBAS BRĪVPRĀTĪGIE” PASĀKUMI
8. pants
Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumi
Iniciatīva “ES palīdzības brīvprātīgie” īsteno 4. un 7. pantā minētos mērķus ar šāda veida pasākumiem:
-
standartu un procedūru izstrāde un uzturēšana attiecībā uz brīvprātīgo kandidātiem un ES palīdzības brīvprātīgajiem,
-
nosūtošo un uzņemošo organizāciju sertifikācijas mehānisma izstrāde un uzturēšana,
-
brīvprātīgo kandidātu apzināšana un atlase,
-
mācību programmas izveide un atbalsts mācībām un prakses vietām,
-
ES palīdzības brīvprātīgo datubāzes izveide, uzturēšana un atjaunināšana,
-
ES palīdzības brīvprātīgo nosūtīšana darbā, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību trešās valstīs,
-
uzņemošo organizāciju spēju attīstīšana,
-
iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” tīkla izveide un pārvaldība,
-
komunikācija un informētības veicināšana,
-
atbalsta darbības, kas veicina iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pārskatatbildību, pārredzamību un efektivitāti.
9. pants
Standarti un procedūras attiecībā uz brīvprātīgo kandidātiem un ES palīdzības brīvprātīgajiem
1. Izmantojot esošu attiecīgu praksi, Komisija izveido standartus un procedūras, paredzot nosacījumus, kārtību un prasības, ko nosūtošās un uzņemošās organizācijas piemēro brīvprātīgo kandidātu un ES palīdzības brīvprātīgo apzināšanā, atlasē, sagatavošanā, pārvaldībā un nosūtīšanā darbā, lai atbalstītu humānās palīdzības operācijas trešās valstīs.
2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 24. pantu, lai noteiktu standartus attiecībā uz:
-
kompetenču sistēmu, ko izmanto, lai apzinātu, atlasītu un sagatavotu brīvprātīgos kā jaunus vai pieredzējušus speciālistus,
-
noteikumiem, ar ko nodrošina iespēju vienlīdzību un nediskrimināciju apzināšanas un atlases procesā,
-
noteikumiem, ar ko nodrošina nosūtošo un uzņemošo organizāciju atbilstību attiecīgajiem valstu un Savienības tiesību aktiem un uzņemošās valsts tiesību aktiem,
-
normām, ko piemēro nosūtošo un uzņemošo organizāciju partnerībām,
-
noteikumiem par ES palīdzības brīvprātīgo iegūto prasmju un lietpratības atzīšanu saskaņā ar esošām attiecīgām Savienības iniciatīvām.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu:
-
procedūras, ko ievēro brīvprātīgo kandidātu apzināšanā, atlasē un pirms nosūtīšanas nepieciešamajā sagatavošanā, tostarp attiecīgā gadījumā pirms nosūtīšanas uz prakses vietām,
-
ES palīdzības brīvprātīgo nosūtīšanu darbā un pārvaldību trešās valstīs, ietverot inter alia uzraudzību uz vietas, pastāvīgu atbalstu apmācīšanas, padomdošanas, papildu mācību veidā, vajadzīgos darba apstākļus, atbalstu pēc nosūtīšanas,
-
brīvprātīgo apdrošināšanas un dzīves apstākļu segšanu, tostarp uzturēšanās, izmitināšanas, ceļa un citu attiecīgo izdevumu segšanu,
-
procedūras, ko ievēro pirms nosūtīšanas darbā, nosūtījuma laikā vai pēc tā, lai nodrošinātu pienācīgas rūpības ievērošanu un pienācīgus drošības un aizsardzības pasākumus, tostarp medicīniskās evakuācijas protokolus un drošības plānus par ārkārtas evakuāciju no trešām valstīm, ietverot vajadzīgās procedūras saziņai ar valstu iestādēm,
-
procedūras ES palīdzības brīvprātīgo individuālā snieguma uzraudzībai un novērtēšanai.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 26. panta 2. punktā.
10. pants
Nosūtošo un uzņemošo organizāciju sertifikācijas mehānisms
1. Komisija ar īstenošanas aktiem ciešā sadarbībā ar humānās palīdzības partneriem, ja tādi ir, izstrādā sertifikācijas mehānismu, kas nodrošina, ka nosūtošās organizācijas ievēro 9. pantā minētos standartus un procedūras, un diferencētu sertifikācijas mehānismu attiecībā uz uzņemošajām organizācijām.
Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka sertifikācijas mehānismu darbības procedūru, balstoties uz esošiem attiecīgiem sertifikācijas mehānismiem un procedūrām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 26. panta 2. punktā.
2. Izstrādājot sertifikācijas mehānismu, Komisija veido sinerģijas ar Komisijas partnerības instrumentiem humānās palīdzības jomā un esošiem humānās palīdzības standartiem, lai sekmētu administratīvo vienkāršošanu. Sertifikācijas mehānisms ir iekļaujošs un nediskriminējošs attiecībā uz visām atbilstīgajām organizācijām.
3. Nosūtošās organizācijas var pretendēt uz sertifikāciju, ja:
a)
tās ievēro 9. pantā minētos standartus un procedūras;
b)
tās darbojas humānās palīdzības jomā, kā definēts 3. panta d) punktā; un
c)
tās pieder pie kādas no šādām kategorijām:
i)
nevalstiskas bezpeļņas organizācijas, kuras izveidotas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem un kuru galvenā mītne ir Savienības teritorijā;
ii)
civila rakstura publisko tiesību subjekti, kurus reglamentē ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem;
iii)
nevalstiskas bezpeļņas organizācijas, kas izveidotas 23. pantā minētajās valstīs, saskaņā ar minētajā pantā paredzētajiem nosacījumiem un tajā minētajiem nolīgumiem;
iv)
civila rakstura publisko tiesību subjekti, kas veic uzņēmējdarbību 23. pantā minētajās valstīs, saskaņā ar minētajā pantā paredzētajiem nosacījumiem un tajā minētajiem nolīgumiem;
v)
Starptautiskā Sarkanā Krusta un Sarkanā Pusmēness federācija.
4. Trešo valstu organizācijas var pretendēt uz uzņemošo organizāciju statusu, ja:
a)
tās ievēro 9. pantā minētos standartus un procedūras;
b)
tās darbojas humānās palīdzības jomā, kā definēts 3. panta d) punktā; un
c)
pieder pie kādas no šādām kategorijām:
i)
nevalstiskas bezpeļņas organizācijas, kas darbojas vai izveidotas trešā valstī saskaņā ar attiecīgajā valstī spēkā esošajiem tiesību aktiem;
ii)
civila rakstura publisko tiesību subjekti, kurus reglamentē ar kādas trešās valsts tiesību aktiem;
iii)
starptautiskās aģentūras un organizācijas.
5. Neskarot 3. un 4. punktā paredzētās prasības, nosūtošās un uzņemošās organizācijas var īstenot iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumus kopā ar privātām uz peļņu orientētām organizācijām.
6. Iepriekš nosakot vajadzības, sertificējamās nosūtošās organizācijas var saņemt tehnisko palīdzību, lai uzlabotu to spējas piedalīties iniciatīvā “ES palīdzības brīvprātīgie” un nodrošināt atbilstību 9. pantā minētajiem standartiem un procedūrām.
Šā punkta pirmajā daļā minēto palīdzību saistībā ar 15. pantā minētajiem pasākumiem var saņemt arī sertificējamās uzņemošās organizācijas.
7. Komisija savlaicīgi pēc sertifikācijas publicē sertificēto nosūtošo un uzņemošo organizāciju sarakstu.
11. pants
Brīvprātīgo kandidātu apzināšana un atlase
1. Sertificētās nosūtošās organizācijas apzina un atlasa apmācāmos brīvprātīgos kandidātus, pamatojoties uz trešo valstu vajadzību iepriekšēju novērtējumu, ko veikušas nosūtošās vai uzņemošās organizācijas vai citas attiecīgās struktūras.
2. Brīvprātīgo kandidātu apzināšanā un atlasē ievēro 9. pantā minētos standartus un procedūras un nediskriminācijas un iespēju vienlīdzības principus.
3. Kā brīvprātīgo kandidāti var pieteikties vismaz 18 gadus vecas personas, kuras ir:
a)
Savienības pilsoņi;
b)
trešo valstu valstspiederīgie, kas ir kādas Savienības dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji; un
c)
23. panta 1. punktā minēto valstu pilsoņi saskaņā ar minētā panta nosacījumiem.
12. pants
Apmācību programma un atbalsts apmācībai un prakses vietām
1. Balstoties uz esošām programmām un procedūrām un attiecīgā gadījumā piesaistot specializētas iestādes, Komisija izveido mācību programmu ar mērķi sagatavot brīvprātīgo kandidātus nosūtīšanai darbā, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību.
2. Mācību programmā, ko īsteno kvalificētas organizācijas, var piedalīties brīvprātīgo kandidāti, kuri apzināti un atlasīti saskaņā ar 11. pantu. Mācību konkrēto apjomu un saturu, kas jāapgūst katram brīvprātīgā kandidātam, nosaka attiecīgā sertificētā nosūtošā organizācija, apspriežoties ar sertificēto uzņemošo organizāciju, pamatojoties uz vajadzībām un ņemot vērā brīvprātīgā kandidāta iepriekšējo pieredzi un paredzēto nosūtījumu.
3. Kā daļa no apmācības, un jo īpaši sagatavošanās nosūtījumam, brīvprātīgo kandidātiem var tikt izvirzīta prasība iziet praksi sertificētajās nosūtošajās organizācijās, ja iespējams, valstī, kas nav viņu dzimtā valsts.
4. Neskarot 3. punktu, brīvprātīgo kandidātiem, kuri nav izgājuši praksi, sertificētās nosūtošās organizācijas attiecīgā gadījumā var nodrošināt papildu sagatavošanu pirms nosūtīšanas darbā, kas īpaši pielāgota nosūtījuma vajadzībām un konkrētajiem apstākļiem. Sagatavošanas un prakses organizēšanā ievēro 9. pantā minētos sagatavošanas standartus un procedūras.
5. Mācību programmā ietver novērtējumu par brīvprātīgo kandidātu gatavību nosūtīšanai darbā, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību trešās valstīs, un atbilstību vietējām vajadzībām. Minēto novērtējumu veic sadarbībā ar nosūtošajām organizācijām.
6. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem mācību programmas noteikumus un procedūru, lai novērtētu brīvprātīgo kandidātu gatavību nosūtījumam. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 26. panta 2. punktā.
13. pants
ES palīdzības brīvprātīgo datubāze
1. Brīvprātīgo kandidātus, kuri ir sekmīgi izturējuši 12. panta 5. punktā minēto novērtējumu, atzīst par ES palīdzības brīvprātīgajiem un atbilstīgiem nosūtīšanai darbā. Attiecīgi viņus kā tādus iekļauj ES palīdzības brīvprātīgo datubāzē.
2. Komisija izveido, uztur un atjaunina ES palīdzības brīvprātīgo datubāzi, tostarp par ES palīdzības brīvprātīgo pieejamību un atbilstību nosūtīšanai darbā, un regulē tās piekļuves un izmantošanas nosacījumus. Šajā datubāzē apkopoto vai tai paredzēto personas datu apstrādi attiecīgā gadījumā veic saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK un Regulu (EK) Nr. 45/2001.
14. pants
ES palīdzības brīvprātīgo nosūtīšana darbā uz trešām valstīm
1. Datubāzē iekļautos ES palīdzības brīvprātīgos darbam, lai atbalstītu un papildinātu humāno palīdzību, kā definēts 3. panta d) punktā, var nosūtīt:
a)
sertificētās nosūtošās organizācijas uz trešo valstu uzņemošajām organizācijām; vai
b)
attiecīgā gadījumā - Komisija uz saviem humānās palīdzības vietējiem birojiem atbalsta uzdevumu veikšanai.
2. Brīvprātīgo nosūtīšanu veic atbilstīgi faktiskajām vietējām vajadzībām, ko noteikušas uzņemošās organizācijas.
3. Attiecībā uz 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem nosūtījumiem sertificētās nosūtošās organizācijas nodrošina atbilstību 9. pantā minētajiem standartiem un procedūrām. ES palīdzības brīvprātīgos nenosūta darbā uz vietām, kur notiek starptautiski vai iekšēji bruņoti konflikti.
4. Sertificētās nosūtošās organizācijas informē attiecīgās dalībvalstu un citu iesaistīto valstu iestādes saskaņā ar 23. pantu, pirms to pilsoņus kā ES palīdzības brīvprātīgos nosūta darbā saskaņā ar 9. pantā minētajiem standartiem un procedūrām.
5. ES palīdzības brīvprātīgo nosūtījuma konkrētos noteikumus un viņu lomu, rūpīgi apspriežoties ar uzņemošajām organizācijām, nosaka līgumā starp nosūtošajām organizācijām un ES palīdzības brīvprātīgajiem, tostarp paredzot ES palīdzības brīvprātīgā tiesības un pienākumus, nosūtījuma ilgumu un vietu, kā arī uzdevumus.
6. Attiecībā uz 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem nosūtījumiem Komisija ar ES palīdzības brīvprātīgajiem noslēdz brīvprātīgā nosūtījuma līgumu, kurā noteikti nosūtījuma konkrētie noteikumi un nosacījumi. Brīvprātīgo nosūtījuma līgumi brīvprātīgajiem nerada nekādas tiesības un pienākumus, kas izriet no Eiropas Savienības Civildienesta noteikumiem un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības, kas noteikta Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (14).
7. Katram ES palīdzības brīvprātīgajam piešķir individuālu padomdevēju no uzņemošās organizācijas, kurš nosūtījuma laikā uzrauga ES palīdzības brīvprātīgo un palīdz viņam.
15. pants
Uzņemošo organizāciju humānās palīdzības pārvaldības spēju attīstīšana
Pamatojoties uz nosūtošo un uzņemošo organizāciju veiktu iepriekšēju novērtējumu par trešo valstu vajadzībām, Komisija atbalsta uzņemošo organizāciju humānas palīdzības pārvaldības spēju attīstīšanas pasākumus, lai uzlabotu vietējo sagatavotību un reaģēšanu uz humanitārajām krīzēm un nodrošinātu ES palīdzības brīvprātīgo darba efektīvu un ilgtspējīgu ietekmi nosūtījuma vietā, tostarp:
a)
katastrofu riska pārvaldību, sagatavotību katastrofām un reaģēšanu uz tām, apmācīšanu, uzņemošo organizāciju darbinieku un brīvprātīgo mācības par brīvprātīgo pārvaldību un par citām saistītam tēmām;
b)
paraugprakses apmaiņu, tehnisko palīdzību, mērķsadarbības programmas un darbinieku un brīvprātīgo apmaiņu, tīklu izveidi un citus piemērotus pasākumus.
16. pants
Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” tīkls
1. Komisija izveido un pārvalda iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” tīklu, ko veido:
a)
brīvprātīgo kandidāti un ES palīdzības brīvprātīgie, kuri piedalās vai ir piedalījušies iniciatīvā;
b)
nosūtošās un uzņemošās organizācijas;
c)
dalībvalstu un Eiropas Parlamenta pārstāvji.
2. Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” tīkls jo īpaši:
a)
veicina savstarpējos sakarus un darbojas kā platforma zināšanu apmaiņai, konsultācijām un informācijas izplatīšanai, labas prakses apmaiņai, kā arī 21. panta 3. punktā minētajam vajadzību novērtējumam;
b)
veicina partnerību izveidi un kopīgu projektu izstrādi nosūtīšanas un spēju attīstīšanas pasākumiem, kuros piedalās nosūtošās organizācijas visā Savienībā un uzņemošās organizācijas trešās valstīs;
c)
veido pamatu iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumu attīstīšanai, lai nodrošinātu pastāvīgus uzlabojumus un efektīvu uzraudzību un novērtēšanu;
d)
sniedz brīvprātīgā darba iespējas interneta vidē projektos, kas saistīti ar iniciatīvu “ES palīdzības brīvprātīgie”.
17. pants
Komunikācija un informētības veicināšana
1. Komisija atbalsta sabiedrības informēšanas, komunikācijas un informētības veicināšanas pasākumus, lai veicinātu iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pamanāmību un sekmētu brīvprātīgo darbu humānās palīdzības jomā Savienībā un dalībvalstīs, kā arī trešās valstīs, kurās īsteno minētās iniciatīvas pasākumus.
2. Komisija izstrādā komunikācijas plānu attiecībā uz iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” mērķiem, pasākumiem un redzamiem darbības rezultātiem, nosakot komunikācijas un informācijas izplatīšanas pasākumus, kas vērsti uz sabiedrību, jo īpaši potenciālajiem brīvprātīgo kandidātiem un minētās iniciatīvas pasākumu labuma guvējiem. Minēto komunikācijas plānu īsteno Komisija un saņēmēji, jo īpaši nosūtošās un uzņemošās organizācijas, kā arī ES palīdzības brīvprātīgie.
III NODAĻA
PLĀNOŠANA UN FINANSĒJUMA PIEŠĶIRŠANA
18. pants
Atbilstīgie pasākumi
1. Finansiālo palīdzību var piešķirt 8. pantā minētajiem pasākumiem, tostarp to īstenošanai nepieciešamajiem pasākumiem, kā arī vajadzīgajiem pasākumiem, kas vērsti uz koordinācijas stiprināšanu starp iniciatīvu “ES palīdzības brīvprātīgie” un citām attiecīgajām valsts un starptautiskā līmeņa shēmām, balstoties uz esošu labo praksi.
2. No 1. punktā minētās finansiālās palīdzības var segt arī izdevumus, kas attiecas uz sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un novērtējuma darbībām, kuras ir vajadzīgas iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pārvaldībai un tās mērķu sasniegšanai.
3. Šā panta 2. punktā minētajos izdevumos jo īpaši var ietilpt izdevumi par pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, informēšanas un komunikācijas pasākumiem, kas noteikti 17. pantā, tostarp korporatīvo komunikāciju par Savienības politikas prioritātēm, ciktāl tie ir saistīti ar iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” mērķiem, izdevumi par informācijas apstrādei un apmaiņai paredzētiem IT tīkliem (tostarp to savienošanu ar esošajām un turpmākajām sistēmām, kuras izveidotas, lai veicinātu starpnozaru datu apmaiņu, un saistīto aprīkojumu) un visi citi tehniskās un administratīvās palīdzības izdevumi, kas rodas Komisijai.
19. pants
Finansējuma saņēmēji
Finansiālo palīdzību saskaņā ar šo regulu var piešķirt fiziskām un juridiskām personām neatkarīgi no tā, vai tās ir privāttiesību vai publisko tiesību subjekti, un attiecīgi tās uzskata par finansējuma saņēmējiem Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 nozīmē.
20. pants
Finansējums
1. Šīs regulas īstenošanai paredzētais finansējums laikposmam no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim ir EUR 147 936 000 pašreizējās cenās. Ikgadējās apropriācijas apstiprina Eiropas Parlaments un Padome, ievērojot daudzgadu finanšu shēmu. Maksājumu apropriācijas šā veida maksājumu izdevumu segšanai vajadzības gadījumā var iekļaut budžetā arī pēc 2020. gada, lai nodrošinātu līdz 2020. gada 31. decembrim vēl nepabeigto pasākumu maksājumu pārvaldību.
2. Finansējumu, kas minēts 1. punktā, piešķir laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam saskaņā ar pielikumā noteiktajiem darbības uzdevumiem, tematiskajām prioritātēm un procentuālo sadalījumu.
3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 24. pantu, lai grozītu prioritātes un koriģētu visus pielikumā norādītos skaitļus vismaz par 10 procentpunktiem, bet ne vairāk par 20 procentpunktiem. Šādas korekcijas veic tikai saskaņā ar rezultātiem, kas gūti Komisijas veiktajā pielikumā noteikto tematisko prioritāšu un procentuālā sadalījuma pārskatīšanā, ņemot vērā 27. panta 4. punkta b) apakšpunktā minētā starpposma novērtējuma rezultātus, un šādā gadījumā deleģētos aktus pieņem līdz 2018. gada 30. jūnijam.
4. Ja gadījumā, kad ir jāpārskata budžeta resursi, kas ir pieejami ārkārtas reaģēšanas pasākumu atbalstam, tas vajadzīgs nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, lai pieejamo budžeta piešķīrumu robežās un saskaņā ar 25. pantā paredzēto procedūru koriģētu visus pielikumā norādītos skaitļus vismaz par 10 procentpunktiem, bet ne vairāk par 20 procentpunktiem.
21. pants
Finansiālās intervences veidi un īstenošanas procedūras
1. Komisija īsteno Savienības finansiālo palīdzību saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012.
2. Finansiālo palīdzību saskaņā ar šo regulu var piešķirt jebkurā no Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētajiem veidiem.
3. Lai īstenotu šo regulu, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” gada darba programmu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Gada darba programmā nosaka izvirzītos mērķus, paredzētos rezultātus, īstenošanas metodi un saistītos kopējos izdevumus. Gada darba programmā iekļauj arī finansējamo pasākumu aprakstu, katram pasākumam piešķirto orientējošo summu, attiecīgā gadījumā ņemot vērā noteiktās vajadzības, un orientējošu īstenošanas grafiku. Attiecībā uz dotācijām gada darba programmā norāda prioritātes, būtiskākos vērtēšanas kritērijus un maksimālo līdzfinansējuma likmi. Gada darba programmā nosaka arī trešo valstu dalību saskaņā ar 23. pantā minētajiem nosacījumiem.
22. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot saskaņā ar iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” finansētos pasākumus, Savienības finanšu intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā gadījumā piemērojot iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir pilnvaras, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes uz vietas, revidēt visus dotāciju saņēmējus, līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus, kuri ir saņēmuši Savienības līdzekļus saskaņā ar iniciatīvu “ES palīdzības brīvprātīgie”.
3. Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) saskaņā ar Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 noteiktajām procedūrām tiek atļauts veikt pārbaudes uz vietas un inspekcijas attiecībā uz ekonomikas dalībniekiem, uz kuriem tieši vai netieši attiecas šāds finansējums, lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju līgumu, dotāciju lēmumu vai līgumu, kas finansēts saskaņā ar iniciatīvu “ES palīdzības brīvprātīgie”, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas prettiesiskas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses.
4. Neskarot 1. un 2. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, dotāciju līgumos, dotāciju lēmumos un līgumos, kas izriet no šīs regulas īstenošanas, nepārprotami nosaka Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt šādas revīzijas, pārbaudes uz vietas un inspekcijas, pienācīgi ievērojot visas procesuālās garantijas.
IV NODAĻA
SADARBĪBA AR CITĀM VALSTĪM
23. pants
Sadarbība ar citām valstīm
1. Iniciatīvā “ES palīdzības brīvprātīgie” var piedalīties:
a)
pilsoņi un nosūtošās organizācijas no pievienošanās valstīm, kandidātvalstīm, potenciālajām kandidātēm un Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstīm saskaņā ar attiecīgajos pamatnolīgumos un Asociācijas padomes lēmumos vai līdzīgos aktos noteiktajiem vispārīgajiem principiem un vispārīgajiem noteikumiem un nosacījumiem par minēto valstu dalību Savienības programmās;
b)
pilsoņi un nosūtošās organizācijas no Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīm, kuras ir Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) dalībvalstis, saskaņā ar EEZ līgumā paredzētajiem nosacījumiem;
c)
pilsoņi un nosūtošās organizācijas no citām Eiropas valstīm, ja ar tām ir noslēgti divpusēji nolīgumi.
2. Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumus īstenojošie brīvprātīgie dalībnieki un organizācijas no sadarbības valstīm ievēro 4. pantā izklāstītos vispārīgos principus.
3. Sadarbību ar 1. punktā minētajām iesaistītajām valstīm attiecīgā gadījumā īsteno, izmantojot iesaistīto valstu papildu apropriācijas, ko tās dara pieejamas saskaņā ar procedūrām, par kurām vienojas ar minētajām valstīm.
V NODAĻA
PILNVARU DELEĢĒŠANA UN ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI
24. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 7. panta 2. punktā, 9. panta 2. punktā un 20. panta 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no 2014. gada 25. aprīļa.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 7. panta 2. punktā, 9. panta 2. punktā un 20. panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 7. panta 2. punktu, 9. panta 2. punktu un 20. panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
25. pants
Steidzamības procedūra
1. Ārkārtējos un pietiekami pamatotos apstākļos deleģēts akts, kas pieņemts saskaņā ar šo pantu, stājas spēkā nekavējoties un to piemēro, kamēr nav izteikti nekādi iebildumi saskaņā ar 2. punktu. Paziņojot deleģētu aktu Eiropas Parlamentam un Padomei, izklāsta iemeslus, kādēļ izmanto steidzamības procedūru.
2. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu saskaņā ar 24. panta 5. punktā minēto procedūru. Šādā gadījumā Komisija nekavējoties atceļ aktu, ievērojot Eiropas Parlamenta vai Padomes paziņojumu par lēmumu izteikt iebildumus.
26. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1257/96 (15) 17. panta 1. punktu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
VI NODAĻA
UZRAUDZĪBA UN NOVĒRTĒŠANA
27. pants
Uzraudzība un novērtēšana
1. Iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumus, kuriem piešķirta finansiālā palīdzība, regulāri uzrauga, sekojot to īstenošanai, un ar neatkarīgu ārēju vērtētāju starpniecību regulāri novērtē, izskatot to efektivitāti, racionālumu un ietekmi salīdzinājumā ar iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” mērķiem. Uzraudzība un novērtēšana ietver 4. punktā minētos ziņojumus un citus pasākumus attiecībā uz konkrētiem šīs regulas aspektiem, kuri sākti jebkurā tās īstenošanas brīdī.
2. Nosūtošās organizācijas, kas nosūta ES palīdzības brīvprātīgos darbam ārpus Savienības, atbild par to darbības uzraudzību un regulāri iesniedz Komisijai uzraudzības ziņojumus, aizsargājot visas atsevišķu brīvprātīgo tiesības attiecībā uz personas datu aizsardzību.
3. Novērtējumos izmanto esošos novērtēšanas standartus, tostarp tos, ko izstrādājusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Attīstības palīdzības komiteja, lai noteiktu iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” ilgtermiņa ietekmi uz humāno palīdzību. Novērtējuma posmā Komisija nodrošina regulāru apspriešanos ar visiem iesaistītajiem dalībniekiem, tostarp brīvprātīgajiem, nosūtošajām un uzņemošajām organizācijām, palīdzību saņemošajiem vietējiem iedzīvotājiem un kopienām, humānās palīdzības organizācijām un vietējiem darbiniekiem. Novērtējuma rezultātus ņem vērā programmu izstrādē un līdzekļu sadalē.
4. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz:
a)
gada ziņojumus par panākumiem, kas gūti šīs regulas īstenošanā, tostarp rezultātiem un, ciktāl iespējams, galvenajām sekām;
b)
starpposma novērtējuma ziņojumu par šīs regulas īstenošanas rezultātiem un kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem, tostarp par iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” ietekmi humānajā jomā un programmas izmaksu lietderību, pirmajos trijos tās īstenošanas gados ne vēlāk kā 2017. gada 31. decembrī;
c)
paziņojumu par šīs regulas turpmāko īstenošanu, pamatojoties uz šā punkta b) apakšpunktā minēto starpposma novērtējuma ziņojumu, ne vēlāk kā 2018. gada 31. decembrī;
d)
ex post novērtējuma ziņojumu par īstenošanas septiņu gadu finanšu periodu ne vēlāk kā 2021. gada 31. decembrī.
5. Komisija līdz 2019. gada 1. septembrim pārskata šajā regulā noteiktos pasākumus un, attiecīgā gadījumā ņemot vērā šā panta 4. punkta b) apakšpunktā minētā starpposma novērtējuma ziņojuma secinājumus, papildina minēto pārskatīšanu ar leģislatīvā akta priekšlikumu par grozījumiem šajā regulā.
6. Komisija arī regulāri informē EĀDD par iniciatīvas “ES palīdzības brīvprātīgie” pasākumiem, ievērojot attiecīgo sadarbības kārtību.
VII NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
28. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 3. aprīlī