РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 април 2013 година
относно насоки за политиките за заетост на държавите членки
(2013/208/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
като има предвид, че:
(1)
В член 145 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвижда, че държавите членки и Съюзът работят за изработването на координирана стратегия за заетостта и, по-специално, за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
(2)
Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ предоставя на Съюза възможността да ориентира икономиката си в посока на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от висока степен на заетост, производителност и социално сближаване. На 13 юли 2010 г. Съветът прие Препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (3). Освен това на 21 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/707/ЕС относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (4) („насоки за заетост“). Тези насоки съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“. Петте основни цели, изброени в съответните интегрирани насоки, съставляват споделените цели, от които се ръководят в действията си държавите членки, като се отчитат относителните им изходни позиции и национални условия, както и позициите на Съюза и условията в него. Европейската стратегия по заетостта играе водеща роля в изпълнението на целите на стратегията „Европа 2020“ в областта на заетостта и пазара на труда.
(3)
Интегрираните насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г. Те дават точни указания на държавите членки за разработването на техните национални програми за реформи и за изпълнението на реформите. Насоките за заетостта следва да съставляват основата за всички специфични за отделните държави препоръки, които Съветът евентуално би отправил към държавите членки съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС, успоредно със специфичните за отделните държави препоръки, отправени към държавите членки съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС. Насоките за заетостта следва също така да съставляват основата за изготвянето на съвместния доклад по заетостта, изпращан ежегодно от Съвета и от Комисията до Европейския съвет.
(4)
Анализът на проектите за национални програми за реформи на държавите членки, съдържащи се в съвместния доклад по заетостта, приет от Съвета на 28 февруари 2013 г., показва, че държавите членки следва да продължат да полагат максимални усилия за отчитане в дейността си на следните приоритети: увеличаване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, съответстваща на нуждите на пазара, насърчаване на качеството на работните места и ученето през целия живот, подобряване на показателите на системите на образование и обучение на всички равнища и увеличаване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.
(5)
Приетите през 2010 г. насоки за заетост следва да останат непроменени до 2014 г., за да се осигури приоритетно внимание върху изпълнението им. До края на 2014 г. актуализирането на насоките за заетост следва да продължи да бъде строго ограничено. През 2011 г. и 2012 г. насоките за заетост продължиха да се прилагат. Те следва да продължат да се прилагат и през 2013 г.
(6)
Държавите членки следва да проучат възможността за използване на Европейския социален фонд при изпълнението на насоките за заетостта,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за политиките за заетостта на държавите членки, установени в приложението към Решение 2010/707/ЕС, продължават да се прилагат за 2013 г. и се вземат предвид от държавите членки в техните политики за заетостта.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 22 април 2013 година.
PADOMES LĒMUMS
(2013. gada 22. aprīlis)
par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm
(2013/208/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 145. pantā ir noteikts, ka, lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā izvirzītos mērķus, dalībvalstis un Savienība izstrādā koordinētu stratēģiju nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī darba tirgus, kas spētu reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā.
(2)
Komisijas ierosinātā stratēģija “Eiropa 2020” ļauj Savienībai vērst savu ekonomiku uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, ko papildinātu augsts nodarbinātības līmenis, darba ražīgums un sociālā kohēzija. 2010. gada 13. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai (3). Turklāt 2010. gada 21. oktobrī Padome pieņēma Lēmumu 2010/707/ES par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (4) (“nodarbinātības pamatnostādnes”). Šīs pamatnostādnes kopā veido integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai. Pieci galvenie integrētajās pamatnostādnēs uzskaitītie mērķi ir kopēji mērķi, kuri ir dalībvalstu rīcības pamatā, ņemot vērā to attiecīgās sākuma pozīcijas un valstu apstākļus, kā arī Savienības pozīcijas un apstākļus. Eiropas Nodarbinātības stratēģijai ir vadošā loma stratēģijas “Eiropa 2020” nodarbinātības un darba tirgus mērķu īstenošanā.
(3)
Integrētās pamatnostādnes saskan ar Eiropadomes 2010. gada 17. jūnija secinājumiem. Dalībvalstīm tajās ir doti precīzi norādījumi, kā izstrādāt valsts reformu programmas un īstenot reformas. Nodarbinātības pamatnostādnēm vajadzētu būt pamatā visiem konkrētām valstīm paredzētiem ieteikumiem, kurus Padome saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu var adresēt dalībvalstīm līdztekus konkrētiem dalībvalstīm domātiem ieteikumiem saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu. Nodarbinātības pamatnostādnes būtu jāievēro arī, izstrādājot Vienoto nodarbinātības ziņojumu, kas Padomei un Komisijai ik gadu jāiesniedz Eiropadomei.
(4)
Pārbaudot dalībvalstu sagatavotos valstu reformu programmu projektus, kas iekļauti Vienotajā nodarbinātības ziņojumā, kuru Padome pieņēma 2013. gada 28. februārī, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī turpmāk būtu jāpievēršas šādām prioritātēm: dalības darba tirgū palielināšana un strukturālā bezdarba samazināšana, kvalificēta darbaspēka izveide, kas spēj reaģēt uz darba tirgus vajadzībām, un nodarbinātības kvalitātes un mūžizglītības veicināšana, izglītības un apmācības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības palielināšana terciārajā izglītībā, sociālās integrācijas veicināšana un nabadzības apkarošana.
(5)
2010. gadā pieņemtajām nodarbinātības pamatnostādnēm būtu jāpaliek nemainīgām līdz 2014. gadam, lai nodrošinātu koncentrēšanos uz to īstenošanu. Līdz 2014. gada beigām nodarbinātības pamatnostādņu atjaunināšanas iespējām būtu jābūt stingi ierobežotām. 2011. un 2012. gadā nodarbinātības pamatnostādnes palika spēkā. Tām būtu jāpaliek spēkā 2013. gadā.
(6)
Īstenojot nodarbinātības pamatnostādnes, dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja izmantot Eiropas Sociālo fondu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas izklāstītas Lēmuma 2010/707/ES pielikumā, paliek spēkā 2013. gadā, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Luksemburgā, 2013. gada 22. aprīlī