РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1239/2013
(2013. gada 2. decembris),
ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 15. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, ko tā iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Procedūras sākšana
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2012. gada 8. novembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2) (“paziņojums par procedūras sākšanu”), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikā (ĶTR jeb attiecīgā valsts) ražoto kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importu Savienībā.
(2)
Antisubsidēšanas procedūra tika sākta pēc tam, kad ES uzņēmums ProSun (“sūdzības iesniedzējs”) 2012. gada 26. septembrī iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kas ražo vairāk nekā 25 % no kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu kopējā ražošanas apjoma Savienībā. Sūdzībā bija prima facie pierādījumi par minētā ražojuma subsidēšanu un no tās izrietošu būtisku kaitējumu, un tie tika uzskatīti par pietiekami pamatotiem, lai sāktu procedūru.
(3)
Pirms procedūras sākšanas un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 597/2009, 10. panta 7. punktu Komisija paziņoja ĶTR valdībai (“ĶV”), ka ir saņēmusi ar dokumentiem pamatotu sūdzību, kurā apgalvots, ka ĶTR ražoto kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu subsidētais imports rada būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. ĶV tika aicināta apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. ĶV pieņēma apspriešanās piedāvājumu, un pēc tam notika apspriešanās. Apspriešanās laikā netika panākta abpusēja vienošanās par risinājumu. Tomēr ĶV piezīmes par to, ka sūdzībā minētās shēmas nav kompensējamas, tika pienācīgi ņemtas vērā. Pēc apspriešanās ĶV iesniedza attiecīgus dokumentus.
1.2. Paralēlā antidempinga procedūra
(4)
Komisija 2012. gada 6. septembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), informēja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz ĶTR ražoto kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importu Savienībā.
(5)
Komisija 2013. gada 6. jūnijā, pieņemot Komisijas Regulu (ES) Nr. 513/2013 (4), noteica pagaidu antidempinga maksājumu ĶTR izcelsmes vai no ĶTR nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importam (“antidempinga pagaidu regula”).
(6)
Kaitējuma analīze, kas veikta pašreizējā antisubsidēšanas un paralēlajā antidempinga izmeklēšanā, bija pamatota ar to pašu Savienības ražošanas nozares, reprezentatīvo Savienības ražotāju un izmeklēšanas perioda definīciju un tajā, ja vien nav norādīts citādi, tika pieņemti identiski secinājumi. Tas tika atzīts par pareizu, lai varētu iekļaut kaitējuma analīzi un abās izmeklēšanās nodrošināt saskaņotus konstatējumus. Tāpēc piezīmes par kaitējuma aspektiem, kas izteiktas kādā no minētajām procedūrām, tika ņemtas vērā abās procedūrās.
1.3. Reģistrēšana
(7)
Pēc sūdzības iesniedzēja lūguma, kas pamatots ar nepieciešamajiem pierādījumiem, Komisija 2013. gada 1. martā pieņēma Komisijas Regulu (ES) Nr. 182/2013 (5), ar ko nosaka, ka no 2013. gada 6. marta jāreģistrē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) imports.
(8)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka lēmums par importa reģistrāciju ir nepamatots, jo nav izpildīti nosacījumi, kas paredzēti pamatregulas 24. panta 5. punktā. Tomēr šie apgalvojumi nebija argumentēti un nebija pamatoti ar faktiem. Laikā, kad tika pieņemts lēmums reģistrēt importu, Komisijai bija pietiekami daudz prima facie pierādījumu - jo īpaši par absolūto importa rādītāju un tirgus daļas krasu palielināšanos -, kas pamatoja nepieciešamību reģistrēt importu. Tāpēc minētie apgalvojumi tika noraidīti.
1.4. Procedūrā iesaistītās personas
(9)
Par procedūras sākšanu sūdzību iesniedzējus, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus ĶTR, ĶTR iestādes un zināmos importētājus. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu.
(10)
Ņemot vērā acīmredzami lielo ražotāju eksportētāju skaitu, Savienības ražotāji un nesaistītie importētāji, visi zināmie ražotāji eksportētāji un ar tiem nesaistītie importētāji tika aicināti pieteikties Komisijā, un iesniegt, kā paredzēts paziņojumā par procedūras sākšanu, pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar attiecīgo ražojumu izmeklēšanas periodā, kā noteikts 38. apsvērumā. Šī informācija tika pieprasīta saskaņā ar pamatregulas 27. pantu, lai Komisija varētu nolemt, vai ir jāveic atlase, un vajadzības gadījumā izveidotu izlasi. Notika apspriešanās arī ar ĶTR iestādēm.
a) Ražotāju eksportētāju atlase
(11)
Sākumā prasīto informāciju iesniedza 121 Ķīnas ražotājs eksportētājs/ražotāju eksportētāju grupa, kas piekrita iekļaušanai izlasē. Uzņēmumi, kuri sadarbojās, eksportēja vairāk nekā 80 % no kopējā Ķīnas eksporta apjoma. Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no ražotājiem eksportētājiem, un saskaņā ar pamatregulas 27. pantu Komisija sākotnēji piedāvāja izlasē iekļaut septiņus ražotājus eksportētājus/ražotāju eksportētāju grupas.
(12)
Septiņu uzņēmumu grupu izlasē bija trīs eksportētāji, kas sadarbojās, ar lielāko moduļu eksporta apjomu, divi eksportētāji, kas sadarbojās, ar lielāko elementu eksporta apjomu un divi eksportētāji, kas sadarbojās, ar lielāko plāksnīšu eksporta apjomu. Šo septiņu ražotāju eksportētāju grupu izlase bija pamats, lai noteiktu šo grupu subsidēšanas līmeni, kā arī visu to ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, subsidēšanas līmeni, kuri nebija iekļauti izlasē saskaņā ar pamatregulas 15. panta 2. punktu un 15. panta 3. punktu. Kā skaidrots 46. apsvērumā, izmeklēšanas noslēguma posmā Komisija izslēdza plāksnītes no ražojuma klāsta. Vairāki uzņēmumi tika atlasīti iekļaušanai izlasē, jo tiem bija vislielākais plāksnīšu eksporta apjoms. Tomēr, ņemot vērā to, ka Komisija jau bija veikusi izmeklēšanu attiecībā uz šiem uzņēmumiem un pārbaudījusi to iesniegtos datus, kā arī to, ka visiem šiem uzņēmumiem bija būtiski moduļu un/vai elementu eksporta apjomi, netika atzīts par nepieciešamu mainīt izlasi.
(13)
Bija plānots, ka izlasē tiks iekļauti astoņi ražotāji eksportētāji uzņēmumi/grupas. Tas ir tāpēc, ka, lai gan sākotnēji tika ziņots, ka saistīti ir arī uzņēmumi Jinko Solar Co. Ltd. un Renesola Jiangsu Ltd., vēlāk noskaidrojās, ka tie nav saistīti.
b) Savienības ražotāju atlase
(14)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir izveidojusi Savienības ražotāju pagaidu izlasi. Visi zināmie Savienības ražotāji un zināmās ražotāju apvienības tika informētas par Savienības ražotāju pagaidu izlases izveidi. Šajā pagaidu izlasē bija deviņi Savienības ražotāji, kas pārstāvēja aptuveni 215 Savienības ražotājus, par kuriem pirms izmeklēšanas sākšanas bija zināms, ka tie ražo līdzīgo ražojumu, un tos atlasīja, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo ražošanas apjomu, ņemot vērā pārdošanas apjomus un atrašanās vietu, ko noteiktajā termiņā pamatoti varēja izmeklēt. Tika nodrošināts, lai šī izlase aptvertu gan vertikāli integrētus, gan neintegrētus Savienības ražotājus. Ieinteresētās personas tika arī aicinātas darīt zināmu savu viedokli par pagaidu izlasi.
(15)
Vairākas ieinteresētās personas izteica šādus iebildumus par Savienības ražotāju pagaidu izlasi.
i)
Dažas personas apgalvoja, ka ierobežotā informācija, kas sniegta saistībā ar pagaidu izlasi, ir nepietiekama, tāpēc tās nevar izteikt jēgpilnas piezīmes par ierosināto izlasi. Jo īpaši tās iebilda pret to, ka saglabāta Savienības ražotāju identitātes konfidencialitāte, un pieprasīja, lai tiktu izpausta izlasē iekļauto Savienības ražotāju atrašanās vieta, kā arī - kāda ir atlasīto Savienības ražotāju ražošanas daļa kopējā FE moduļu un elementu ražošanas apjomā, kāds ir ražošanas un pārdošanas apjomu īpatsvars, ko individuāli pārstāv atlasītie uzņēmumi, un kāds tas ir izlasei kopumā.
ii)
Metode, kas izmantota izlases izveidei, tika apstrīdēta, pamatojoties uz to, ka tā “sajauc trīs dažādus soļus”, proti, atbalstu izmeklēšanas sākšanai, Savienības ražošanas nozares definēšanu un atlasi. Tāpēc tika apgalvots, ka nav skaidrs, vai Savienības ražošanas nozare jau bija definēta laikā, kad tika veidota izlase, un vai šo izlasi tādēļ var uzskatīt par reprezentatīvu. Ja Savienības ražošanas nozare nav definēta izlases izveides posmā, ieinteresētās personas nevar pārbaudīt, vai pagaidu izlase ir reprezentatīva un tāpēc - vai, ņemot vērā izmeklēšanas periodu, kas definēts 38. apsvērumā, bijis iespējams pareizi novērtēt situāciju Savienības ražošanas nozarē, pamatojoties uz šo izlasi. Turklāt tika apgalvots, ka nav pareizi veidot pagaidu izlasi, pamatojoties uz Savienības ražotāju atbildēm, kuras tika sniegtas, kad tika vērtēts atbalsts izmeklēšanas sākšanai.
iii)
Tika arī apgalvots, ka pagaidu izlase ir veidota, ņemot vērā tikai tos uzņēmumus, kas izteikuši atbalstu pašreizējai izmeklēšanai.
iv)
Viena persona apgalvoja, ka, tā kā pagaidu izlasē ir iekļauti vertikāli integrēti uzņēmumi, elementu ražošanas apjoms var būt divtik vai trīstik liels un tas liek apšaubīt izlases vispārējo reprezentativitāti. Vertikāli integrētiem ražotājiem tika lūgts uzskaitīt tikai moduļu ražošanas apjomu, nevis elementu apjomu.
v)
Tā pati persona arī apgalvoja, ka dati, uz kuru pamata veidota izlase, ir vismaz daļēji neuzticami un tas varētu ietekmēt visas pagaidu izlases reprezentativitāti kopumā.
vi)
Viena persona iesniedza sarakstu, norādot, ka tajā ir iekļauti vēl aptuveni 150 citi līdzīgā ražojuma ražotāji Savienībā, un apgalvojot, ka tos būtu jāņem vērā, veidojot Savienības ražotāju izlasi.
(16)
Par personu iebildumiem tika sniegtas šādas atbildes. Pretpasākumu riska dēļ Savienības ražotāji pieprasīja, lai to nosaukumi būtu konfidenciāli. Patiesībā patiešām pastāvēja draudi, ka tiks kaitēts Savienības ražotāju uzņēmējdarbībai gan Savienībā, gan ārpus tās. Komisija uzskatīja, ka minētās prasības ir pietiekami pamatotas, lai tās izpildītu. Ja tiktu izpausta individuālu izlasē iekļautu Savienības ražotāju atrašanās vieta vai ražošanas un pārdošanas apjoma īpatsvars, tad varētu viegli noskaidrot attiecīgā ražotāja identitāti, un šajā sakarā izteiktās prasības bija jānoraida.
(17)
Komisija nav “sajaukusi” atbalsta noteikšanu izmeklēšanas sākšanai, Savienības ražošanas nozares noteikšanu un pagaidu izlases veidošanu, jo šie posmi joprojām bija neatkarīgi cits no cita un lēmumi par tiem tika pieņemti atsevišķi. Netika pierādīts, ciktāl to ražošanas un pārdošanas datu izmantošana, kurus iesniedza Savienības ražotāji saistībā ar izmeklēšanas sākšanai piešķirtā atbalsta izvērtēšanu, ir ietekmējuši izlases reprezentativitāti. Sākot izmeklēšanu, Savienības ražošanas nozare patiešām bija definēta provizoriski. Lai provizoriski noteiktu Savienības ražošanas kopējo apjomu izmeklēšanas periodā, kas definēts 38. apsvērumā, tika izmantota visa pieejamā informācija par Savienības ražotājiem, tostarp sūdzībā ietvertā informācija, dati, kas savākti no Savienības ražotājiem un citām personām pirms izmeklēšanas sākšanas.
(18)
Veidojot izlasi, tika ņemti vērā visi Savienības ražotāji, kas atbildēja uz jautājumiem par atbalstu izmeklēšanas sākšanai, neatkarīgi no tā, vai tie atbalstīja izmeklēšanu, iebilda pret to vai vispār neizteica viedokli par to. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(19)
Veidojot pagaidu izlasi, tika izskatīts jautājums par divkāršo vai trīskāršo uzskaiti. Noskaidrojās, ka, izslēdzot vertikāli integrēto Savienības ražotāju elementu ražošanas un pārdošanas apjomus, netiktu ņemta vērā brīvajā tirgū pārdoto elementu ražošanas daļa. Tāpēc tika uzskatīts, ka elementu pārdošanas apjomu izslēgšana no kopējā ražošanas apjoma nenodrošinātu reprezentatīvāku izlasi. Turklāt izlases reprezentativitāte tika noteikta, pamatojoties ne tikai uz ražošanas apjomu, bet arī uz ģeogrāfisko izkliedi un vertikāli integrēto un neintegrēto ražotāju līdzsvarotu pārstāvību. Ražošanas apjoma relatīvā reprezentativitāte tika aprēķināta katra līdzīgā ražojuma veida līmenī. Līdz ar to tika uzskatīts, ka pagaidu izlases veidošanas metode ir pamatota, un tāpēc izlase tiek uzskatīta par reprezentatīvu attiecībā uz izmeklējamā Savienības attiecīgā ražojuma ražošanas nozari kopumā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts. Attiecībā uz datu ticamību jānorāda, ka izlase tika veidota, pamatojoties uz informāciju, kas bija pieejama izlases veidošanas laikā, kā paredzēts pamatregulas 27. pantā. Attiecībā uz to datu ticamību, kas izmantoti, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu, jānorāda, ka izmeklēšanā netika konstatēti pierādījumi, ka pirms izmeklēšanas sākšanas savāktie dati ir būtiski nepilnīgi. Tāpēc var pamatoti pieņemt, ka pamats, kas izmantots provizoriskās izlases veidošanai, ir pietiekami ticams. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(20)
Attiecībā aptuveni uz 150 papildu Savienības ražotāju sarakstu jānorāda, ka šī informācija tika iesniegta ilgi pēc termiņa, kas noteikts ieinteresētajām personām piezīmju iesniegšanai par pagaidu izlasi un Savienības ražotājiem, lai tie pieteiktos un prasītu iekļaušanu izlasē. Turklāt aptuveni 30 no sarakstā iekļautajiem Savienības ražotājiem faktiski bija zināmi Komisijai izlases veidošanas laikā. Turklāt, veidojot izlasi, tika ņemti vērā visi Savienības ražotāji, kas pieteicās pēc paziņojuma par procedūras sākšanu publicēšanas. Līdz ar to izlases reprezentativitāte nav ietekmēta. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(21)
Pēc piezīmju saņemšanas izlases sastāvs tika pārskatīts, jo bija norādes, ka viens no atlasītajiem uzņēmumiem nebūtu bijis spējīgs pilnīgi sadarboties. Lai saglabātu izlases reprezentativitātes līmeni, tika atlasīts vēl viens Savienības ražotājs. Tādējādi pārskatītajā izlasē bija iekļauti desmit uzņēmumi, kas atlasīti, pamatojoties uz vislielāko reprezentatīvo apjomu par katru ražošanas līmeni, ņemot vērā pārdošanas apjomu Savienības tirgū un ģeogrāfisko atrašanās vietu, ko var pienācīgi izmeklēt pieejamā termiņā. Turklāt pēc plāksnīšu izslēgšanas no attiecīgā ražojuma definīcijas un tādējādi - no šīs izmeklēšanas jomas (skat. 42.-46. un 349. apsvērumu), izlasē palika astoņi uzņēmumi. Tādējādi mainītājā Savienības ražotāju izlasē, izsakot procentos no kopējā Savienības ražošanas apjoma, bija iekļauti no 18 % līdz 21 % moduļu ražotāju un no 17 % līdz 24 % elementu ražotāju, un tajā bija pārstāvēti vertikāli integrēti un neintegrēti ražotāji. Ņemot vērā, ka precīzas procentuālās daļas norādīšana ļautu aprēķināt minētā papildu Savienības ražotāja ražošanas apjomu un tādējādi arī noskaidrot tā identitāti, šādas precīzas procentuālās daļas nevarēja izpaust.
(22)
Savienības ražotāji, kas saistībā ar šo antisubsidēšanas procedūru iesniedza Komisijai izlases veidošanai nepieciešamo informāciju, darīja to vienlaikus ar Savienības ražotājiem, kas iesniedza prasīto informāciju paralēli notiekošā antidempinga izmeklēšanā. Turklāt visi Savienības ražotāji, kas antidempinga izmeklēšanā iekļauti galīgajā izlasē, prasīto informāciju bija iesnieguši pašreizējai antisubsidēšanas izmeklēšanai, un tas ļāva Komisijai izveidot izlasi. Tāpēc tika uzskatīts par pareizu, ka Savienības ražotāju galīgās izlases abās procedūrās bija identiskas.
(23)
ĶV atkārtoti apgalvoja, ka sūdzības iesniedzēju un atlasīto Savienības ražotāju nosaukumu konfidencialitāte nav pamatota. Kā jau norādīts pagaidu regulas 9. apsvērumā, pretpasākumu riska dēļ Savienības ražotāji pieprasīja, lai to nosaukumi būtu konfidenciāli. Komisija uzskatīja, ka minētās prasības ir pietiekami pamatotas, lai tās izpildītu. Informāciju, kas Komisijai iesniegta, lai pamatotu pretpasākumu risku, nevar izpaust trešajām personām, jo šāda izpaušana būtu pretrunā konfidencialitātes lūgumam. Turklāt gadījumā, kurā, kā paziņoja ĶV, Savienības ražotājs atkārtoti izvērtēja savu nostāju un atklāja savu identitāti, iesniedzot prasību Tiesā pret pagaidu regulu, vairs nav pamata izpaust informāciju, pamatojoties uz iemesliem, uz kuriem balstoties tika nodrošināta anonimitāte, jo identitāte jau ir atklāta.
(24)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas Ķīnas Iekārtu un elektronisko ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palāta (CCCME) atkārtoti pauda iebildumus par Savienības ražotāju pagaidu izlases veidošanas metodi. Tā jo īpaši apgalvoja, ka iestādes nav ņēmušas vērā 120 ražotājus. Komisija jau ir aplūkojusi šo jautājumu pagaidu regulas 9. apsvērumā. Turklāt iestādes pārbaudīja minētajā sarakstā norādīto uzņēmumu darbību. Izrādījās, ka sarakstā iekļauti galvenokārt iekārtu uzstādītāji, izplatītāji, saistītie importētāji un ražotāji eksportētāji Ķīnā, Taivānā un Indijā. Tādēļ ar to nevar pierādīt, ka iestādes nav ņēmušas vērā ievērojamu skaitu Savienības ražotāju. Turklāt CCCME nav apstrīdējusi kopējo ražošanas apjomu Savienībā, sniedzot alternatīvus datus, un nav iesniegusi pierādījumus par to, ka izlases reprezentativitāte ir ietekmēta, jo neviens no iespējamajiem Savienības papildu ražotājiem netiktu iekļauts izlasē, ja saraksts būtu zināms Komisijai.
c) Nesaistīto importētāju atlase
(25)
No aptuveni 250 sūdzības iesniedzēja norādītajiem nesaistītajiem importētājiem, ar kuriem Komisija sazinājās, 20 personas atbildēja uz jautājumiem atlases veidlapā, kas bija pievienota paziņojumam par procedūras sākšanu, - 12 attiecībā uz moduļiem un viena attiecībā uz elementiem. Turklāt septiņas citas personas pieteicās, taču paziņoja, ka attiecīgo ražojumu neimportē un nepārdod tālāk. Izlase tika izveidota saskaņā ar pamatregulas 27. pantu, lai aptvertu lielāko reprezentatīvo importa apjomu, ko noteiktajā termiņā varētu pamatoti izmeklēt. Pamatojoties uz to, izveidota nesaistītu importētāju izlase, kur bija divi moduļu importētāji un viens elementu importētājs, kuri pārstāvēja aptuveni 2 %-5 % no kopējā importa apjoma no attiecīgās valsts. Tomēr, kad tika saņemtas atbildes uz anketas jautājumiem, kļuva skaidrs, ka vienam no šiem trim importētājiem pamatdarbība faktiski ir saules enerģijas iekārtu uzstādīšana, nevis attiecīgā ražojuma tirdzniecība. Attiecībā uz otra importētāja darbību tiek norādīts, ka tas bija moduļu importētājs, nevis elementu importētājs. Tomēr šajā atbildē uz anketas jautājumiem sniegtās informācijas kvalitāte nebija pietiekama, lai to varētu iekļaut nesaistīto importētāju analīzē. Izmeklēšanā tika atklāts arī tas, ka lielākā daļa attiecīgā ražojuma importa apjoma tika ievesta Savienības tirgū ar tādu uzņēmumu starpniecību, kas saistīti ar ražotājiem eksportētājiem ĶTR, vai arī ar iekārtu uzstādītāju vai projektu izstrādātāju starpniecību.
(26)
Pēc pagaidu antidempinga pasākumu noteikšanas paralēlajā antidempinga izmeklēšanā Komisija vērsās pie citiem importētājiem, kas jau bija sadarbojušies ar izmeklēšanu sākšanas posmā, sniedzot pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar izmeklējamo ražojumu izmeklēšanas periodā, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu. Mērķis bija noteikt, vai var palielināt nesaistīto importētāju izlases lielumu. Seši uzņēmumi, kas atbilda nesaistītu importētāju kritērijiem un tirgoja attiecīgo ražojumu (t. i., pirka un pārdeva to tālāk), pieteicās un izteica vēlmi sadarboties turpmākajā izmeklēšanas gaitā. No šiem sešiem pieci iesniedza atbildi termiņā. No piecām saņemtajām atbildēm tikai trīs bija pietiekami pilnīgas, un tās varēja jēgpilni novērtēt. Pamatojoties uz to, nesaistīto importētāju izlase tika palielināta, un tajā bija četri moduļu importētāji, kas pārstāvēja aptuveni 2 %-5 % kopējā importa apjoma no attiecīgās valsts. Ņemot vērā nesaistīto importētāju struktūru, proti, tie lielākoties bija mazie un vidējie uzņēmumi, nebija iespējams izveidot izlasi, kas pārstāvētu lielu daļu, jo institūcijām bija pieejami ierobežoti resursi.
d) Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes
(27)
Komisija izsūtīja anketas ĶTR pārstāvjiem (tostarp specifiskas anketas Ķīnas Attīstības bankai, Ķīnas Eksporta un importa bankai, Ķīnas Bankai, Šanhajas Bankai, Sinosure, citām attiecīgām finanšu iestādēm un valstij piederošiem polisilīcija, stikla un alumīnija ražotājiem, kuri izmeklēšanas periodā šīs izejvielas piegādāja attiecīgai nozarei), astoņiem izlasē iekļautiem ražotājiem eksportētājiem ĶTR, citiem ražotājiem eksportētājiem ĶTR, kas to pieprasīja, kā arī izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, izlasē iekļautajiem nesaistītajiem importētājiem, augšupējiem un lejupējiem ekonomikas dalībniekiem un to apvienībām, kas pieteicās paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā. Komisija sazinājās arī ar apvienību, kas pārstāv patērētājus.
(28)
Atbildes tika saņemtas no ĶV, visiem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem un viņu saistītajiem uzņēmumiem ĶTR, pieciem ražotājiem eksportētājiem, kas pieprasīja individuālu pārbaudi, visiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, visiem izlasē iekļautajiem nesaistītajiem Savienības importētājiem, 21 augšupējam un lejupējam ekonomikas dalībniekam un trim viņu apvienībām.
(29)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi tika veikti tālāk minēto valsts iestāžu un finanšu iestāžu, izlasē iekļauto uzņēmumu, viena nesaistītā importētāja, divu augšupējo un četru lejupējo ekonomikas dalībnieku, apvienību un neatkarīga konsultanta telpās:
a)
Ķīnas Tautas Republikas valdība:
-
Ķīnas Tirdzniecības ministrija, Pekina, Ķīna;
-
Huaxia Bank, Pekina, Ķīna;
-
Ķīnas Attīstības banka, Pekina, Ķīna;
-
Ķīnas Eksporta un importa banka, Pekina, Ķīna;
-
Ķīnas Eksporta un kredīta apdrošināšanas korporācija (SINOSURE), Pekina, Ķīna.
b)
Ražotāji Savienībā:
-
astoņi izlasē iekļautie Savienības ražotāji.
c)
Ražotāju eksportētāju grupas (un saistītie uzņēmumi) ĶTR:
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Ķīna;
-
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., Ķīna;
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Ķīna;
-
JingAo Group, Ķīna;
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd., PRC Power Co. Ltd., Ķīna;
-
Yingli Green Energy Holding Company, Ķīna;
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd. un Renesola Jiangsu Ltd., Ķīna;
-
Jinko Solar Co. Ltd., Ķīna.
d)
Nesaistītais importētājs Savienībā:
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Vācija.
e)
Augšupējie ekonomikas dalībnieki:
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Vācija;
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Vācija.
f)
Lejupējie ekonomikas dalībnieki:
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Vācija;
-
ValSolar SL, Badajoz, Spānija;
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugāle;
-
Sunedison, Spain Construction, Madride, Spānija.
g)
Apvienības:
-
Eiropas Fotoelektrisko ražojumu nozares apvienība (“EPIA”), Brisele, Beļģija.
h)
Neatkarīgais konsultants:
-
Europressedienst, Bonna, Vācija.
(30)
Ieinteresēto personu sniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
(31)
Apvienība saules enerģijai par pieņemamu cenu (AFASE), kas pārstāv importētājus un augšupējos un lejupējos ekonomikas dalībniekus, apšaubīja juridisko pamatu apmeklējumam, kas tika veikts Europressedienst telpās, apgalvojot, ka šajā izmeklēšanā neatkarīgais konsultants nav ieinteresētā persona pamatregulas 26. panta izpratnē. Tomēr secinājumi, ja iespējams, būtu jāpamato ar ticamiem un pārbaudāmiem datiem. Europressedienst saskaņā ar līgumu sniedza informāciju par makroekonomiskiem rādītājiem. Komisija, ievērojot labas pārvaldības principu, Europressedienst telpās veica pārbaudi uz vietas, lai pārbaudītu to datu ticamību un pareizību, ar kuriem Komisija pamatoja savus konstatējumus.
(32)
ĶV apgalvoja, ka ir pārkāptas tās tiesības uz aizstāvību saistībā ar piekļuvi izmeklēšanas dokumentiem, kur ieinteresētās personas varēja pārbaudīt informāciju, jo i) nekonfidenciālajos dokumentos netika sniegta informācija, un tam nebija norādīts “pamatots iemesls” un netika sniegti pietiekami detalizēti kopsavilkumi, kā arī netika, izņēmuma kārtā, norādīts iemesls tam, ka nav sniegti nekonfidenciāli kopsavilkumi, ii) netika sniegta Savienības ražotāja sniegto visu anketas atbilžu nekonfidenciālā versija un iii) laiks, kas bija nepieciešams, lai ieinteresētajām pusēm darītu pieejamas Savienības ražotāju sniegto anketas atbilžu nekonfidenciālās versijas, bija pārmērīgi ilgs.
(33)
i) Attiecībā uz apgalvojumu, ka publiski pieejamajos dokumentos nebija norādīta informācija, ieinteresētā persona neprecizēja, uz kādu informāciju tas attiecas. ii) Apgalvojums, ka netika darīta pieejama visu anketas atbilžu nekonfidenciālā versija, nav patiess. iii) Attiecībā uz kavēšanos darīt pieejamas atlasīto Savienības ražotāju anketu nekonfidenciālās atbildes, attiecīgajai personai tika paskaidrots, ka anketas tika pievienotas nekonfidenciālajiem dokumentiem tikai pēc tam, kad tika pārbaudīts, vai tās ir pilnīgas un vai kopsavilkumi ir pamatoti. Lai nodrošinātu Savienības ražotāju tiesības uz anonimitāti, bija arī jāpārliecinās, ka anketu nekonfidenciālajās versijās patiešām netiek atklāta attiecīgā Savienības ražotāja identitāte. Tādēļ dažos gadījumos personai, kas iesniegusi nekonfidenciālās versijas, bija tās attiecīgi jāizlabo, pirms tās varēja darīt pieejamas citām ieinteresētajām personām.
(34)
Jebkurā gadījumā tiek uzskatīts, ka tas nekādā veidā neietekmēja ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību. Komisija visām ieinteresētajām personām ir devusi iespēju atbildēt uz izmeklēšanas dokumentos iekļauto informāciju tādā termiņā, lai viņu piezīmes, ja tās ir pamatotas, varētu ņemt vērā pirms izmeklēšanā tika izdarīti secinājumi. Ieinteresētajai personai bija iespēja iesniegt piezīmes par atlasīto Savienības ražotāju anketām arī pēc informācijas pagaidu un pēc galīgās izpaušanas. Tādēļ pat neraugoties uz to, ka informācijas izpaušana un ieinteresēto personu piekļuve izmeklēšanas dokumentiem balstās uz dažādām tiesību normām, būtu jānorāda, ka ieinteresētajām personām bija plašas iespējas sniegt piezīmes par visu informāciju, ko darīja pieejamu kāda no izmeklēšanā iesaistītajām personām. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(35)
Visas ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata paredzēts ieteikt kompensācijas maksājumu noteikšanu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (“informācijas galīgā izpaušana”). Visām personām bija noteikts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par informācijas galīgo izpaušanu.
(36)
Ieinteresēto personu sniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
1.5. Piekrišana saistībām ņemot vērā galīgos maksājumus
(37)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas Komisija saņēma grozītu saistību priekšlikumu, ko uzņemas ražotāji eksportētāji kopā ar Ķīnas Iekārtu un elektronisko ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palātu un kas attiecas arī uz paralēlu antidempinga izmeklēšanu. Ar Komisijas Īstenošanas ēmumu 2013/707/ES (2013. gada 4. decembris), ar ko apstiprina tādu saistību pieņemšanu, kuras piedāvātas saistībā ar antidempinga un antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu galīgo pasākumu piemērošanas periodā (6) Komisija apstiprināja, ka piekrīt minētajām saistībām.
1.6. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods
(38)
Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laika posmu no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). To tendenču pārbaudes, kas ir būtiskas kaitējuma noteikšanai, aptvēra laika posmu no 2009. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(39)
Attiecīgais ražojums procedūras sākšanas posmā tika definēts šādi: ĶTR izcelsmes vai no ĶTR nosūtīti kristāliskā silīcija FE moduļi vai paneļi un tāda veida elementi un plāksnītes, ko izmanto kristāliskos silīcija FE moduļos vai paneļos. Elementu un plāksnīšu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus. Uz šo ražojumu pašlaik attiecas KN kodi: ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90.
(40)
No attiecīgā ražojuma definīcijas ir izslēgti šādi ražojuma veidi:
-
ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv mazāk nekā no sešiem elementiem, kuras ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus;
-
plānkārtiņas fotoelektriskie ražojumi;
-
kristāliskā silīcija fotoelektriskie ražojumi, kas ir pastāvīgi integrēti tādās elektriskajās ierīcēs, kuru funkcija nav enerģijas ražošana un kuru patērēto elektroenerģiju ražo integrētais(-ie) kristāliskā silīcija fotoelektriskais(-ie) elements(-i).
2.2. Līdzīgais ražojums
(41)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka attiecīgajam ražojumam un ražojumam, ko Savienības ražošanas nozare ražo un pārdod Savienībā, ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un pamata galīgais izmantojums. Tāpēc minētie ražojumi ir uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 2. panta c) punkta izpratnē.
2.3. Apgalvojumi par ražojuma klāstu
2.3.1. Plāksnīšu izslēgšana
(42)
Ieinteresētās personas apgalvoja, ka plāksnītes būtu jāizslēdz no ražojuma klāsta, jo to fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības neatbilst attiecīgajām elementu un moduļu īpašībām. Papildus argumentiem, kas tika izvirzīti pirms antidempinga pagaidu regulas publicēšanas, šajā ziņā tika izvirzīti vēl divi argumenti.
(43)
Pirmkārt, ieinteresētās personas apgalvoja, ka plāksnītes var izmantot ne vien elementu ražošanai, bet arī citiem nolūkiem, proti, integrālo shēmu un citu mikroierīču ražošanai. Šajā ziņā tiek norādīts, ka ne visas plāksnītes ir iekļautas ražojuma klāstā, uz ko attiecas izmeklēšana, proti, izmeklēšana attiecas uz “plāksnītēm, ko izmanto kristāliskā silīcija FE moduļos vai paneļos” un šo plāksnīšu “biezums nepārsniedz 400 mikrometrus”. Lai gan plāksnītes noteikti izmanto arī citur, izmeklēšana nekad nav veikta attiecībā uz plāksnītēm, ko izmanto citu ražojumu, piemēram, integrālo shēmu, ražošanai. Turklāt neviens ražotājs, importētājs vai lietotājs, kas iesaistīts šo citu veidu plāksnīšu tirgū, neapgalvoja, ka šādas plāksnītes būtu jāreģistrē vai tām būtu jāpiemēro pagaidu antidempinga maksājumi. Tāpēc tika secināts, ka minēto citu veidu plāksnītes nav šīs izmeklēšanas ražojuma klāstā. Vienlaikus tas liecina, ka plāksnītēm ne vienmēr ir tāds pats galīgais izmantojums kā elementiem un moduļiem.
(44)
Otrkārt, tika apgalvots, ka neapstrādātām plāksnītēm nav nevienas no būtiskajām elektriskajām īpašībām, kuras saules enerģijas elementus un moduļus nošķir no citiem ražojumiem. Proti, plāksnītes nespēj ģenerēt elektroenerģiju no saules gaismas, kas ir kristālisko fotoelektrisko elementu un moduļu pamatfunkcija.
(45)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka tiešām tikai pēc tam, kad plāksnīte tiek pārveidota par elementu, iespējams ģenerēt elektroenerģiju no saules gaismas. Pārveidošanu nodrošina elementi, kas absorbē gaismu un ar kristāliska silīcija starpniecību pārvērš to elektroenerģijā. Elementiem ir p-n pāreja, ar ko uzkrāt un novadīt elementā ģenerēto elektroenerģiju. Montējot moduļus, elementi tiek salodēti ar plakaniem vadiem vai metāla lentēm, izveidojot elementu virknes. Virknes tiek laminētas starp plāksnēm. Lielākoties augšpusē izmanto stiklu, bet apakšā polimēra pamatnes plāksnes. Parasti izveido rāmjus, lai montāžu varētu veikt uz vietas (piemēram, uz jumtiem). Modulim var būt vai nebūt invertors.
(46)
Atšķirīgo fizikālo un tehnisko pamatīpašību dēļ (cita starpā izmeklēšanā tika noteikts, ka tā ir spēja ģenerēt elektroenerģiju no saules gaismas) tika nolemts plāksnītes izslēgt no attiecīgā ražojuma definīcijas un tādējādi - no šīs izmeklēšanas jomas.
2.3.2. Fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un galīgais izmantojums
(47)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka izmeklēšanu nevar attiecināt uz diviem ražojumiem ar atšķirīgām fizikālajām, ķīmiskajām un tehniskajām īpašībām un ka tāpēc attiecībā uz moduļiem, elementiem un plāksnītēm būtu jāveic atsevišķas izmeklēšanas. Tās arī apgalvoja, ka nav skaidrs, vai izmeklēšana attiecas uz vienu vienotu ražojumu vai diviem atsevišķiem ražojumiem, tāpēc tām neesot iespējams pilnībā aizstāvēt savas intereses.
(48)
Elementu un moduļu ražošana ir viens vienots ražošanas process, bet atšķiras ražošanas posmi. Elementi ietekmē gatavā ražojuma (t. i., moduļu) īpašības. Izmeklēšanā tika pierādīts, ka elementu ražošana ir tieši paredzēta vienīgi moduļu izgatavošanai; moduļiem un elementiem ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības (kas ir atkarīgas no izmantotā izejmateriāla) un vienāds pamata galīgais izmantojums, proti, tos pārdod iebūvēšanai saules FE sistēmās. Moduļu jauda ir tieši saistīta ar elementu jaudu.
(49)
Paziņojumā par procedūras sākšanu ir skaidri teikts, ka izmeklējamais ražojums ir moduļi un elementi. Tāpēc ieinteresētās personas, pamatojoties uz definēto attiecīgo ražojumu, varēja pilnībā aizstāvēt savas intereses. Pamatojoties uz to, šie argumenti tika noraidīti.
2.3.3. Atšķirīga nomenklatūra
(50)
Tika arī apgalvots, ka moduļus un elementus nevar uzskatīt par vienotu ražojumu, jo tiem ir vairāki atšķirīgi astoņu ciparu KN kodi, sešu ciparu apakšpozīcija un četru ciparu HS pozīcija. Šajā ziņā tiek norādīts, ka gan elementus, gan moduļus var deklarēt ar muitas pozīciju 8541 40 90, bet muitas pozīcijas 8501 apakšpozīcijas paredzētas elektroenerģijas ģeneratoriem vispār, nevis konkrēti tikai saules enerģijas ražojumiem. Pamatojoties uz to, šis arguments tika noraidīts.
2.3.4. Elementu pievienotā vērtība
(51)
Vairākas personas apgalvoja, ka elementu pārveidošanas procesā radītā pievienotā vērtība veido lielāko daļu no moduļa vērtības un tāpēc elementi jāuzskata par atsevišķu ražojumu.
(52)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka elementu ražošana ir ražošanas procesa tehnoloģiski vissarežģītākā daļa. Tomēr tajā tika arī atklāts, ka minētie divi apstrādes posmi ir savstarpēji saistīti un ka pievienotā vērtība nav koncentrēta konkrētā ražošanas procesa posmā, bet ir sadalīta visā ražošanas procesā. Pamatojoties uz to, šis apgalvojums tika noraidīts.
2.3.5. Atsevišķi tirgi
(53)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka moduļiem un elementiem ir atsevišķi tirgi un tāpēc minētie ražojumi būt jāuzskata par atšķirīgiem ražojumiem - to pierādot arī fakts, ka daudzi ražotāji nav vertikāli integrēti.
(54)
Moduļus un elementus nevar uzskatīt par atsevišķiem ražojumiem, kuru cenu svārstības ir atkarīgas tikai no tirgus faktoriem. Faktiski to cenas ir cieši savstarpēji saistītas, un tās ietekmē polisilīcija cena. Līdzīgi, kā paskaidrots 49. apsvērumā, attiecīgais ražojums tiek ražots vienotā ražošanas procesā, kam ir dažādi posmi. Tas, ka daži ražotāji nav vertikāli integrēti, ir tikai darījumu lēmumu un apjomradītu ietaupījumu dēļ un nemaina šo secinājumu. Pamatojoties uz to, šis arguments tika noraidīts.
2.3.6. Galīgais izmantojums un savstarpējā aizstājamība
(55)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka moduļi un elementi jāuzskata par atšķirīgiem ražojumiem, ņemot vērā to, ka tiem ir atšķirīgs galīgais izmantojums un ka tie nav savstarpēji aizstājami.
(56)
Kā norādīts iepriekš, izmeklēšanā tika atklāts, ka elementu un moduļu ražošanas process ir vienots ražošanas process un ka tāpēc jautājums par vienota ražošanas procesa dažādu posmu savstarpējo aizstājamību nav aktuāls. Turklāt moduļiem un elementiem ir viens un tas pats galīgais izmantojums, proti, saules gaismas pārveidošana elektroenerģijā, tāpēc tos nevar izmantot citiem mērķiem.
2.3.7. Izplatīšanas kanāli
(57)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka moduļiem un elementiem nav vieni un tie paši izplatīšanas kanāli, tādēļ tie nebūtu uzskatāmi par vienu vienotu ražojumu. Izmeklēšana tika atklāts, ka moduļus un elementus var izplatīt pa dažādiem vai līdzīgiem izplatīšanas kanāliem. Tomēr galvenie kritēriji vienota ražojuma definēšanā ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un galīgais izmantojums. Tāpēc, ņemot vērā 47.-49. apsvērumu, tika secināts, ka atšķirīgi izplatīšanas kanāli nav uzskatāmi par noteicošu faktoru. Tāpēc šis arguments būtu jānoraida.
2.3.8. Patērētāju uztvere
(58)
Tika apgalvots, ka moduļi un elementi būtiski atšķiras patērētāju priekšstatu līmenī un tādēļ tie nav uzskatāmi par vienu vienotu ražojumu.
(59)
Līdzīgi kā norādīts iepriekš, galvenie kritēriji vienota ražojuma definēšanā ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un galīgais izmantojums. Tāpēc, ņemot vērā 47.-49. apsvērumu, tiek secināts, ka atšķirīga patērētāju uztvere nav uzskatāma par noteicošu faktoru. Tāpēc šis arguments būtu jānoraida.
2.3.9. Atsevišķa izmeklēšana attiecībā uz elementiem un moduļiem
(60)
Ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka elementi un moduļi nav vienots ražojums, un tādēļ tie jāizvērtē atsevišķi. Tomēr, pretēji plāksnītēm, elementiem un moduļiem ir viena un tā pati pamatīpašība, t. i., spēja ģenerēt elektroenerģiju no saules gaismas. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(61)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens eksportētājs apgalvoja, ka elementi paši par sevi nevar ražot elektroenerģiju. Tika apgalvots, ka tiem ir jābūt integrētiem moduļos, lai ražotu elektroenerģiju. Tomēr katrs elements pats par sevi var no saules gaismas ģenerēt elektroenerģiju, kuras jauda parasti ir aptuveni 4W. Lai gan šī jauda var nebūt pietiekama vairākumam lietojumu, kam nepieciešams samontēt daudzus elementus moduļos, tas nenozīmē, ka elements pats par sevi nevar ģenerēt elektroenerģiju.
(62)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens eksportētājs arī apgalvoja, ka elementi ir ne tikai cits moduļu veids, bet gan pilnīgi atšķirīgs ražojums. Elements patiešām ir moduļa galvenā sastāvdaļa. Elements kā galvenā sastāvdaļa noteikti nav “pilnīgi atšķirīgs ražojums”, jo moduļiem un elementiem ir vienas un tās pašas pamatīpašības, proti, tie ģenerē elektroenerģiju no saules gaismas, kā norādīts 60. apsvērumā iepriekš.
(63)
Tā pati persona turklāt apgalvoja, ka atšķirība starp elementiem un moduļiem tika ņemta vērā, veicot Savienības ražotāju un Ķīnas eksportētāju izlasi. Tādēļ moduļiem un elementiem būtu jānosaka atšķirīgas maksājumu likmes. Šajā ziņā tiek apstiprināts, ka atšķirība starp moduļiem un elementiem patiešām tika ņemta vērā, atlasot Savienības ražotājus un Ķīnas eksportētājus, kā norādīts antidempinga pagaidu regulas 10. un 14. apsvērumā. Tomēr tas tika darīts vienīgi tādēļ, lai nodrošinātu, ka izlase ir reprezentatīva, un tas nenozīmē, ka elementi un moduļi nebūtu jāuzskata par vienotu attiecīgo ražojumu vai ka elementiem un moduļiem būtu jānosaka atsevišķas maksājumu likmes. Patiešām, lai nodrošinātu, ka izlase ir reprezentatīva attiecībā uz visiem ražojumu veidiem, veicot atlasi, bija svarīgi nošķirt elementus un moduļus. Turklāt, ņemot vērā, ka bija zināma nenoteiktība par to, vai elementi un moduļi būtu jāuzskata par vienu ražojumu vai arī par diviem atsevišķiem ražojumiem, bija nepieciešams nodrošināt reprezentativitāti attiecībā uz abiem iespējamajiem variantiem.
(64)
Ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka tas, ka saistības ietver dažādas minimālās importa cenas un apjomus attiecībā uz elementiem un moduļiem, iespējams, apstiprina, ka moduļi un elementi ir atsevišķi ražojumi, par kuriem nepieciešams veikt atsevišķu izmeklēšanu. Tomēr atšķirīgās minimālās importa cenas ir liecina tikai par to, ka elementi un moduļi ir dažādas ražojumu veidu grupas, ko pārdod par atšķirīgām cenām. Tādēļ ir nepieciešams noteikt atšķirīgas cenas, lai minimālās importa cenas būtu jēgpilnas.
(65)
Arī fakts, ka elementi un moduļi ir atsevišķas produktu veidu grupas, pats par sevi nav nozīmīgs attiecīgā ražojuma definēšanai. Attiecīgā ražojuma definēšanai ir būtiski, ka ražojumiem ir vienas un tās pašas pamatīpašības un galīgais izmantojums, kā tas ir moduļu un elementu gadījumā, kā norādīts attiecīgi 46. un 71. apsvērumā.
(66)
ĶV apgalvoja, ka novērtējumā par to, vai elementi un moduļi ir vienots attiecīgais ražojums, netika ņemti vērā vairāki kritēriji, ko Apelācijas institūcija noteica lietā EC - Asbestos (7). Minētie kritēriji ir izmantoti “līdzīgā ražojuma”, bet ne attiecīgā ražojuma definēšanā. Citiem vārdiem, minētie kritēriji ir jāizmanto, lai definētu līdzīgo ražojumu, piemēram, līdzīgo ražojumu, ko ražo Savienības ražošanas nozare un ko vēlāk salīdzina ar attiecīgo ražojumu, ko eksportē Ķīnas ražotāji eksportētāji. Tādēļ minētie kritēriji nav piemēroti attiecīgā ražojuma definēšanai. Jebkurā gadījumā iestādes norāda, ka, piemērojot lietā EC - Asbestos izmantotos kritērijus attiecīgā ražojuma definēšanai šajā lietā, nebūtu panākts citāds rezultāts. Pirmais un otrais kritērijs (īpašības, raksturs un kvalitāte, respektīvi, galīgais izmantojums) atbilst iepriekšējos apsvērumos minētajiem kritērijiem par fizikālajām, ķīmiskajām un tehniskajām īpašībām un galīgajam izmantojumam. Trešais kritērijs (patērētāju gaume un paradumi) šajā lietā nav patiesi lietderīgs, jo elementi ir moduļu galvenā sastāvdaļa; attiecībā uz ceturto kritēriju -tarifu klasifikācija - tiek norādīts, ka gan elementus, gan moduļus var deklarēt muitas pozīcijā 8541 40 90, bet muitas pozīcijas 8501 apakšpozīcijas paredzētas elektroenerģijas ģeneratoriem vispār, nevis konkrēti tikai saules enerģijas ražojumiem.
(67)
Citas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Tiesas iepriekšējās lietās (8) izstrādāto kritēriju objektīva piemērošana liek secināt, ka moduļi un elementi ir atšķirīgi ražojumi. Šajā ziņā tiek norādīts, ka Tiesa tikai norādīja vairākus kritērijus, ko var ņemt vērā, tomēr nav pienākums izmantot visus kritērijus visās lietās, jo ne visi no tiem var būt atbilstoši. Minētie kritēriji ir novērtēti antidempinga pagaidu regulas 27.-39. apsvērumā, un tika konstatēts, ka vairāki kritēriji šajā lietā nav atbilstoši. LietāBrosmann novērtējums par to, vai pie “attiecīgā ražojuma” pieskaitāmi dažādu apavu veidi, arī tika veikts, pamatojoties tikai uz trim kritērijiem, kuri tika atzīti par atbilstošiem. Tā kā ieinteresētās personas nesniedza pamatojumu par to, kādēļ kritēriju objektīva piemērošana liek secināt, ka moduļi un elementi ir atsevišķi ražojumi, šo argumentu nevar pieņemt.
(68)
Turklāt jāatgādina, ka elementiem un moduļiem ir viens un tas pats galvenais galīgais izmantojums, proti, tos pārdod iebūvēšanai saules FE sistēmās. Moduļu jauda ir tieši saistīta ar elementu jaudu, kā norādīts antidempinga pagaidu regulas 28. apsvērumā.
(69)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka, ņemot vērā, ka no ražojuma klāsta ir izslēgtas plāksnītes, un būtiskās apstrādes dēļ, kas jāveic, lai no elementiem izgatavotu moduļus, apgalvojums, ka elementiem un moduļiem ir viens un tas pats galīgais izmantojums, arī ir atspēkots. Tiek arī apgalvots, ka novērtējums par to, vai moduļiem un elementiem ir viens un tas pats galīgais izmantojums, balstās uz pieņēmumu, ka plāksnītēm, moduļiem un elementiem ir viens un tas pats ražošanas process.
(70)
Pirmkārt, secinājums, ka novērtējums par to, vai moduļiem un elementiem ir viens un tas pats galīgais izmantojums, balstās uz ražošanas procesu, ir kļūdains. Lai gan abi apgalvojumi patiešām ir ietverti antidempinga pagaidu regulas vienā apsvērumā, proti, 36. apsvērumā, tas nenozīmē, ka šis viens secinājums balstās uz otru pieņēmumu. Vārds “turklāt”, kas atdala divus apgalvojumus, skaidri norāda, ka otrais apgalvojums nav balstīts uz pirmo. Turklāt abi apgalvojumi attiecas uz atsevišķiem jautājumiem saistībā ar virsrakstu “Galīgais izmantojums un savstarpējā aizstājamība”. Pirmais apgalvojums par ražošanas procesu attiecas uz savstarpējo aizstājamību, bet otrais apgalvojums - uz galīgo izmantojumu. Tādēļ pamatā esošais pieņēmums, ka novērtējums par to, ka moduļiem un elementiem ir viens un tas pats galīgais izmantojums, balstās uz pieņēmumu, ka plāksnītēm, moduļiem un elementiem ir viens un tas pats ražošanas process, neatbilst patiesībai.
(71)
Attiecībā uz elementu un moduļu faktisko galīgo izmantojumu ieinteresētās personas neapstrīd, ka moduļus un elementus pārdod iebūvēšanai saules FE sistēmās. Tādēļ secinājums, ka moduļiem un elementiem ir viens un tas pats galīgais izmantojums, tiek apstiprināts.
2.3.10. Plānkārtiņu ražojumi
(72)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma definīcijā būtu jāiekļauj plānkārtiņu FE ražojumi, norādot, ka tiem ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un viens un viens un tas pats pamata galīgais izmantojums.
(73)
Plānkārtiņu FE ražojumi ir skaidri izslēgti no ražojuma definīcijas (skat. 40. apsvērumu). Plānkārtiņu FE ražojumiem patiešām ir atšķirīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības salīdzinājumā ar attiecīgo ražojumu. Tos ražo atšķirīgā ražošanas procesā un ne no kristāliskā silīcija, kas ir galvenā izejviela moduļu un elementu ražošanā. Tiem ir mazāka pārveidošanas efektivitāte, mazāka jauda vatos, tāpēc tie nav piemēroti tādiem pašiem lietojumiem kā attiecīgais ražojums. Pamatojoties uz to, šie argumenti tika noraidīti.
2.3.11. Pusfabrikāti
(74)
Tika arī apgalvots, ka elementi būtu jāuzskata par pusfabrikātiem, savukārt moduļi ir gatavie ražojumi, un tāpēc tie nebūtu uzskatāmi par vienu vienotu ražojumu.
(75)
Kā norādīts iepriekš, galvenie kritēriji vienota ražojuma definēšanā ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības un galīgais izmantojums. Tāpēc, ņemot vērā 47.-49. apsvērumu, tiek secināts, ka atšķirība starp pusfabrikātiem un gataviem ražojumiem nav uzskatāma par noteicošu faktoru. Tāpēc šis arguments būtu jānoraida.
2.3.12. Ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces
(76)
Viena ieinteresētā persona pieprasīja, lai no ražojuma definīcijas tiktu izslēgti saules enerģijas paneļi, kas paredzēti tikai 12 V akumulatoru lādēšanai, pamatojoties uz to, ka to galīgais izmantojums atšķiras no pieslēgšanai tīklam paredzēto moduļu galīgā izmantojuma, jo šādiem saules enerģijas paneļiem ir daudz mazāka jauda vatos un tāpēc tie nav piemēroti pieslēgšanai tīklam.
(77)
Kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, izmeklējamais ražojums neietver ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv mazāk nekā no sešiem elementiem, ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus. Moduļiem, kas sastāv vairāk nekā no sešiem elementiem un kas paredzēti tikai akumulatoru uzlādēšanai, ir tādas pašas pamatīpašības un jauda kā pieslēgšanai tīklam paredzētiem moduļiem. Tiem izmanto tukšgaitas spriegumu, kas ir mazāks nekā tas, kuru izmanto pieslēgšanai tīklam paredzētiem moduļiem. Neraugoties uz šo atšķirību, izmeklēšanā tika atklāts, ka šā veida moduļus var pieslēgt tīklam. Zemāku spriegumu var vienkārši kompensēt, palielinot elementu izmērus un/vai skaitu. Tāpēc moduļi, kas paredzēti akumulatoru uzlādēšanai un kas sastāv vairāk nekā no sešiem elementiem, ir iekļauti attiecīgā ražojuma definīcijā.
(78)
Ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka definīcija “ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv no mazāk nekā sešiem elementiem”, ir pārāk šaura un būtu jāattiecina uz ražojumiem ar līdzīgu funkciju, uz ko neattiecas šī definīcija, piemēram, uz līdzīga izmēra ražojumiem, kur izmanto lielāku skaitu mazāku elementu.
(79)
Turklāt ieinteresētās personas apgalvoja, ka definīcija “silīcija FE ražojumi, kas pastāvīgi integrēti elektroprecēs”, ir pārāk šaura, jo izslēgtas tiek tikai gatavās elektropreces, bet saules enerģijas komponenti, ko paredzēts integrēt elektroprecēs, ne vienmēr ir izslēgti.
(80)
Patiesi, analizējot argumentus, ko minēja vairākas ieinteresētās personas, tika atklāts, ka šādu ražojumu izslēgšanai pareizāk ir izmantot kritēriju, kas pamatots ar tehniskajiem standartiem, nevis elementu skaitu. Proti, tika konstatēts, ka ražojumi, kas būtu jāizslēdz no pasākumu jomas, pareizāk definēti starptautiskajā standartā “IEC 61730-1 C piemērošanas klase”.
(81)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas tika saņemtas piezīmes par izslēgšanu, pamatojoties uz iepriekš minēto starptautisko standartu. Tika apgalvots, ka tā vietā, lai izmantotu minēto standartu, izslēgšanai būtu pareizāk izmantot sprieguma un jaudas kritēriju, proti, jāizslēdz “moduļi vai paneļi, kam spriegums nepārsniedz 50 V (līdzstrāva) un jauda nepārsniedz 50 W un kas paredzēti vienīgi tiešai lietošanai akumulatoru uzlādei ar tādam pašām sprieguma un jaudas īpašībām”. Šo iebildumu varēja pieņemt, un izslēgšana ir galīgi noteikta atbilstoši minētajai definīcijai.
2.3.13. Jumtā integrēti saules enerģijas moduļi
(82)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi būtu jāizslēdz no izmeklējamā ražojuma klāsta, jo tajos saules enerģijas moduļa funkcijas ir apvienotas ar jumta dakstiņu vai šīfera funkcijām. Kā tādi tie nav savstarpēji tieši aizstājami ar standarta saules enerģijas moduli.
(83)
Tomēr izmeklēšanā tika atklāts, ka gan standarta moduļiem, gan jumtā integrētiem saules enerģijas moduļiem ir jāatbilst vieniem un tiem pašiem elektroenerģijas standartiem. Lai gan jumtā integrētos saules enerģijas moduļus nevar vienkārši aizstāt ar standarta moduļiem, tos var aizstāt ar standarta moduļiem, ko papildina jumta dakstiņi vai šīferis. Tāpēc šiem ražojumiem ir viena un tā pati tehniskā pamatīpašība, proti, spēja ģenerēt elektroenerģiju no saules gaismas. Papildu funkcijas (ko citos gadījumos nodrošina jumta segums) nav uzskatāmas par būtiskām, un to dēļ jumtā integrētie saules enerģijas moduļi nav jāizslēdz no ražojuma klāsta.
(84)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas tā pati ieinteresētā persona apgalvoja, ka fakts, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi un standarta saules enerģijas moduļi nav abpusēji savstarpēji aizstājami, liecina par to, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi būtu jāizslēdz no pasākumu jomas, un atsaucās uz lietu par apaviem (9) vispārīgi un speciālo tehnoloģiju vieglatlētikas apaviem (special technology athletics footwear - “STAF”) konkrētāk. Tomēr STAF izslēgšanai bija daudzi iemesli, un Vispārējā tiesa lietā Brosmann (10) to, ka nav divpusējas savstarpējas aizstājamības, pašu par sevi neuzskatīja par pietiekamu pamatu, un tas apstiprina, ka ļoti atšķirīgus ražojumus, piemēram, pilsētas apavus un pārgājienu apavus, vienā antidempinga izmeklēšanā patiešām var uzskatīt par attiecīgo ražojumu, neraugoties uz to atšķirībām.
(85)
Turklāt ieinteresētā persona apgalvoja, ka tas, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi ES netiek ražoti un ka ieinteresētajai personai pieder intelektuālā īpašuma tiesības, pierāda, kā apgalvo ieinteresētā puse, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi ir inovatīvi un atšķiras no jebkuriem citiem ražojumiem. Tomēr, atkārtoti atsaucoties uz ieinteresētās personas minēto apavu lietu, Vispārējā tiesa Brosmann lietā noteica, ka attiecībā uz šā veida apavu Kopienas ražošanas neesamību un patenta esamību, ir jākonstatē, ka tiem nav izšķirošas nozīmes (11). Tādējādi minētajā lietā pēc patentētas tehnoloģijas ražoti apavi tika uzskatīti par attiecīgo ražojumu.
(86)
Ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka jumtā integrēti saules enerģijas moduļi būtu jāizslēdz no attiecīgā ražojuma definīcijas, jo tos pārdod par ievērojami augstākām cenām nekā standarta moduļus. Arī apavu lietā STAF, ko pārdod par cenu, kura augstāka par konkrētu cenu, tika izslēgti no attiecīgā ražojuma definīcijas. Šajā sakarā ir jānorāda, ka jumtā integrētos saules enerģijas moduļos saules enerģijas moduļa funkcijas ir apvienotas ar jumta dakstiņu vai šīfera funkcijām, kā norādīts 83. apsvērumā. Tādēļ nav jēgpilni salīdzināt cenas, jo papildu funkcijas dēļ cena, protams, ir augstāka.
(87)
Atbildot uz šo argumentu, ieinteresētā persona apgalvoja, ka, pamatojoties uz šo argumentāciju, vispār nebūtu iespējams atsaukties uz cenu atšķirībām kā papildu rādītāju, kas garantē izslēgšanu no ražojuma klāsta. Tomēr šāda interpretācija ir pārāk plaša. Iepriekšējā apsvērumā ir norādīts tikai tas, ka šajā konkrētajā gadījumā, kurā jumtā integrētos moduļos apvienotas attiecīgā ražojuma funkcijas un vēl kāda produkta (šajā gadījumā - jumta dakstiņu vai šīfera) funkcijas, cena, protams, nav jēgpilna. Tas nekādā gadījumā nenozīmē, ka citos gadījumos cenu atšķirība nevar būt lietderīgs rādītājs, lai noteiktu, vai ražojums būtu jāizslēdz no attiecīgā ražojuma definīcijas.
(88)
Visbeidzot, ieinteresētā persona apgalvoja, ka tās jumtā integrētu saules enerģijas moduļu piegādātājam būtu jāļauj pievienoties minimālās cenas saistībām. Tomēr šķiet, ka Ķīnas eksportētājs nesadarbojās izmeklēšanā, un kā uzņēmumam, kas nesadarbojās, tam nav tiesību piedalīties saistībās. Tādēļ šīs prasības nevar pieņemt.
2.3.14. Monokristāliskie un multikristāliskie elementi
(89)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienībā netiek ražoti monokristāliski elementi un ka tās monokristālisko elementu eksports nekonkurē ar ES ražošanas nozari. Tomēr izmeklēšanā tika atklāts, ka patiesībā monokristāliski elementi Savienībā tiek ražoti. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts. Katrā ziņā Vispārējā tiesa Brosmann lietā lēma, ka tas, vai Kopienā tiek ražots konkrēts ražojuma veids, nav izšķiroši.
2.3.15. Klauzula “nosūtīts no”
(90)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka izmeklēšanas attiecināšana uz ražojumiem, kas “nosūtīti no” ĶTR, nav pamatota, jo, procedūru sākot, tā attiecās tikai uz ĶTR izcelsmes ražojumiem.
(91)
Tomēr no ĶTR nosūtītās preces tika iekļautas jau sākšanas posmā. Paziņojuma par procedūras sākšanu 5. punktā ir norādīts, ka “uzņēmumus, kuri nosūta attiecīgo ražojumu no Ķīnas Tautas Republikas, bet uzskata, ka šis eksports daļēji vai pilnībā nav Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes, aicina iesaistīties izmeklēšanā un iesniegt attiecīgo informāciju”. Tāpēc ir skaidrs, ka visiem uzņēmumiem, kas nosūta preces no ĶTR, bija nodrošināta iespēja iesaistīties šajā izmeklēšanā. Turklāt izmeklējamais ražojums bieži ietver komponentus un detaļas, kuru izcelsme ir dažādās valstīs, tāpēc paziņojuma par procedūras sākšanu 5. punktā tika arī paziņots, ka šīs problēmas risināšanai “vajadzības gadījumā tiks pieņemti īpaši noteikumi”.
(92)
Tāpēc tika uzskatīts, ka visi iesaistītie ekonomikas dalībnieki ir pienācīgi informēti par iespēju, ka attiecīgā gadījumā ir iespējams pieņemt īpašus noteikumus par precēm, kas nosūtītas no ĶTR, un tika aicināti sadarboties izmeklēšanā. Tādējādi izmeklēšanas joma netika paplašināta, iekļaujot tajā ražojumus, kas “nosūtīti no ĶTR”, jo tas bija paredzēts jau sākumā.
(93)
Pēc informācijas izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka neatkarīgi no noteikumiem paziņojumā par procedūras sākšanu, kas minēti 91. apsvērumā, izmeklēšana attiecās tikai uz precēm, kuru izcelsme ir ĶTR, un tajā netika novērtēta no ĶTR nosūtīto preču ietekme.
(94)
Šajā sakarā ir jānorāda, ka nolūkā nodrošināt, ka izmeklēšanas laikā tiek novērtētas visas no ĶTR nosūtītās preces, nevis tikai ĶTR izcelsmes preces, tika veikti šādi pasākumi.
-
Visi uzņēmumi, kas nosūta attiecīgo ražojumu no ĶTR, tika aicināti iesaistīties izmeklēšanā neatkarīgi no preču izcelsmes.
-
Paziņojuma par procedūras sākšanu A pielikumā eksportētāji tika aicināti sniegt informāciju par visiem uzņēmuma ražotajiem ražojumiem. Šī informācija attiecās ne tikai uz ĶTR izcelsmes precēm.
-
Pamatojoties uz šo informāciju, kas attiecās uz visu eksportu uz ES neatkarīgi no preču izcelsmes, tika veikta reprezentatīva izlase.
-
Atlasītie ražotāji saņēma anketu “ražotājiem, kas veic eksportu uz Eiropas Savienību”, un ĶTR tika norādīta kā “attiecīgā valsts”, nevis izcelsmes valsts. Tādēļ bija skaidrs, ka izmeklēšana tika veikta par visām precēm neatkarīgi no to izcelsmes.
(95)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka izmeklēšana attiecās uz visām ĶTR izcelsmes precēm un precēm, kas nosūtītas no ĶTR, un ka izmeklēšanas konstatējumi, tostarp par subsidēšanu un kaitējumu, attiecas uz visām ĶTR izcelsmes precēm un precēm, kas nosūtītas no ĶTR.
(96)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ieinteresētās personas apgalvoja, ka sūdzībā ietverti tikai prima facie pierādījumi par ĶTR izcelsmes saules enerģijas paneļu importu, nevis preču importu, kas nosūtītas no ĶTR. Šajā sakarā ir jāprecizē, ka sūdzība patiešām attiecās uz precēm “no ĶTR”, ko var redzēt uz pieteikuma iesniedzēja iesniegtās vāka lapas, uz kuras ir zīmogs. Pirms minētās lapas lietas dokumentos ir vēl viena lapa, kurā patiešām lietots formulējums “Ķīnas Tautas Republikas izcelsme”. Taču tā nebija daļa no sūdzības iesniedzēja iesniegtajiem dokumentiem, bet gan to Komisijas dienesti pievienoja kā vāka lapu, izmantojot izmeklēšanas nosaukumu, nevis atkārtojot sūdzības virsrakstu. Tādēļ ir uzskatāms, ka sūdzība attiecās uz visām precēm no ĶTR neatkarīgi no tā, vai to izcelsme ir ĶTR vai nē.
(97)
Ķīnas ražotāji eksportētāji apgalvoja arī, ka nevar pamatoti uzskatīt, ka ražotāji eksportētāji trešās valstīs zināja, ka uz viņu ražojumiem arī var attiekties izmeklēšana. Šajā sakarā jānorāda, ka pasākumi neattiecas uz precēm, kas atrodas tranzītā GATT V panta izpratnē. Tādēļ uz ražotājiem eksportētājiem, kas nedarbojas ĶTR, pasākumi neattiecas. Turklāt ražotāji eksportētāji trešajās valstīs nepieteicās saistībā ar jautājumu, ka uz viņu eksportētajiem ražojumiem attiecas pasākumi.
(98)
Tie paši ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka ražotāji eksportētāji trešajās valstīs netika aicināti pieteikties, un tiem netika dota iespēja pierādīt, ka viņu ražojumi netiek subsidēti. Iestādes uzskata, ka uz minētajiem ražotājiem eksportētājiem, kas neveic darbības ĶTR, pasākumi neattiecas, jo viņu preces, ja tās nosūta no ĶTR, atradīsies tranzītā. Visi pārējie ražotāji eksportētāji paziņojumā par procedūras sākšanu tika informēti, ka viņu darbība ir izmeklēšanas priekšmets.
2.3.16. Secinājums
(99)
Ņemot vērā iepriekšminēto, tiek galīgi definēts ražojuma klāsts: Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija FE moduļi vai paneļi un tāda veida elementi, ko izmanto kristāliskā silīcija FE moduļos vai paneļos, ja vien tie neatrodas tranzītā GATT V panta izpratnē. Elementu biezums nepārsniedz 400 mikrometrus. Uz ražojumu pašlaik attiecas KN kodi: ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90.
(100)
No attiecīgā ražojuma definīcijas ir izslēgti šādi ražojuma veidi:
-
ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv mazāk nekā no sešiem elementiem, kuras ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus;
-
plānkārtiņas fotoelektriskie ražojumi;
-
kristāliskā silīcija fotoelektriskie ražojumi, kas ir pastāvīgi integrēti tādās elektriskajās ierīcēs, kuru funkcija nav enerģijas ražošana un kuru patērēto elektroenerģiju ražo integrētais(-ie) kristāliskā silīcija fotoelektriskais(-ie) elements(-i);
-
moduļi vai paneļi, kam spriegums nepārsniedz 50 V (līdzstrāva) un jauda nepārsniedz 50 W un kas paredzēti vienīgi tiešai lietošanai akumulatoru uzlādei ar tādam pašām sprieguma un jaudas īpašībām.
3. SUBSIDĒŠANA
(101)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ĶTR spēcīgi subsidē fotoelektrisko nozari (“FE nozare”), un atsaucās uz vairākiem politikas un plānošanas dokumentiem, kā arī tiesību aktiem, kas ir pamatā valsts atbalstam šai nozarei. Komisija izskatīja un analizēja sūdzībā minēto dokumentus, kā arī citus dokumentus, ko izmeklēšanas gaitā iesniedza ĶV un izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, un secināja, ka daudzi no tiem patiesi liecina, ka FE nozare ĶTR izmanto preferenciālu režīmu daudzās jomās.
(102)
ĶV ir iekļāvusi FE nozari “stratēģisko” nozaru sarakstā 12. piecgades plānā (12). ĶV arī pieņēma īpašu plānu saules fotoelektriskajai nozarei (saistībā ar galveno 12. piecgades plānu), t. i., 12. piecgades plānu saules fotoelektriskajai nozarei. Šajā plānā ĶV paudusi atbalstu “svarīgākajiem uzņēmumiem” (13) un “galvenajiem uzņēmumiem” (14), apņemoties “veicināt dažādu fotoelektriskās nozares atbalsta politikas virzienu īstenošanu” (15) un “formulēt vispārēju atbalsta politikas virzienu sagatavošanu rūpniecības, finanšu un nodokļu jomā …” (16).
Valsts padomes lēmumā Nr. 40 teikts, ka ĶV aktīvi atbalstīs jaunas enerģētikas nozares attīstību un paātrinās saules enerģētikas attīstību (17), tajā uzdots visām finanšu iestādēm sniegt kreditēšanas atbalstu veicināmajiem projektiem (šai kategorijai pieder arī FE projekti) un apsola īstenot “citus prioritārus politikas virzienus, kas atbalsta veicināmos projektus” (18). Cits Valsts padomes lēmums, kas pieņemts 2010. gada 10. oktobrī, paredz “fiskālās un finanšu politikas atbalsta intensitātes” palielināšanu, mudina finanšu iestādes “paplašināt kreditēšanas atbalstu” un apsola jaunajās stratēģiskajās nozarēs “izmantot fiskālās prioritārās politikas, piemēram, riska kompensēšanu” (19), un šai kategorijai pieder arī saules FE nozares. Valsts nostādnes zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā termiņā un ilgtermiņā (2006.-2020. gadam) solīts “piešķirt prioritāti politikas finansēšanai”, “mudināt finanšu iestādes piešķirt prioritāru kredīta atbalstu lielākajiem valsts zinātnes un tehnoloģiju industrializācijas projektiem”, “mudināt finanšu iestādes uzlabot un nostiprināt finanšu pakalpojumus augsto tehnoloģiju uzņēmumiem” un “īstenot prioritāras nodokļu politikas, lai sekmētu augsto tehnoloģiju uzņēmumu attīstību” (20).
Arī ĶTR Likums par zinātnes un tehnoloģiju progresu paredz vairākus atbalsta pasākumus stratēģiskajām nozarēm, tostarp saules FE nozarei. Cita starpā, tas paredz, ka valsts mudina finanšu iestādes un nodrošina tām pamatnostādnes attiecībā uz atbalstu augsto un jauno tehnoloģiju nozaru attīstībai, piešķirot aizdevumus (21), uzdod politiski orientētām finanšu iestādēm prioritārā kārtā attīstīt augsto un jauno tehnoloģiju nozares, piedāvājot finanšu pakalpojumus (22), paredz “atlaides procentu maksājumiem par aizdevumiem un galvojumus”, ko saņem noteikti uzņēmumi, un “īpašu palīdzību”, ko politiski orientētas finanšu iestādes sniedz valsts atbalstītiem projektiem (23). Šo pasākumu praktiskā īstenošana ir raksturota turpmāk.
3.1. Ievadpiezīmes
(103)
ĶV un izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem un piekrita apmeklējumiem klātienē (24) šo atbilžu pārbaudīšanai.
(104)
Attiecībā uz ĶV Komisija pēc atbilžu uz anketas jautājumiem analīzes, nosūtīja vēstuli par nepilnībām un pirmspārbaudes vēstuli, un tām sekoja turpmākā korespondence par pārbaudes apmeklējuma darba kārtību. Komisija Ķīnas valdībai deva pietiekami daudz laika, lai sagatavotu un iesniegtu apliecinājumus, kad tas tika pieprasīts un bija pamatoti. Patiesi, Ķīnas valdībai tika piešķirts būtisks termiņa pagarinājums, t. i., 30 papildu dienas, lai atbildētu uz anketas jautājumiem, no kā izrietēja iespējamais 69 dienu termiņš šo atbilžu sniegšanai, un vēl Komisija Ķīnas valdībai deva 25 dienas, lai atbildētu uz vēstuli par nepilnībām. Tādējādi kopumā ĶV rīcībā bija vairāk nekā trīs mēneši, lai iesniegtu Komisijas pieprasīto informāciju.
(105)
Veicot pārbaudi uz vietas Ķīnas Tirdzniecības ministrijā Pekinā un četrās finanšu iestādēs (Ķīnas Attīstības bankā, Ķīnas Eksporta un importa bankā, Huaxia Bank un SINOSURE), Komisija centās pārbaudīt iesniegto informāciju, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kas tika izmantoti, gatavojot ĶV atbildi saskaņā ar pamatregulas 11. un 26. panta noteikumiem. Tā darot, Komisija provizoriski secināja, ka informācijas un apliecinošo dokumentu trūkums no ĶV neļauj pienācīgi pārbaudīt atbildi uz anketas jautājumiem. Turklāt daļa informācijas netika iesniegta nemaz, lai gan tika īpaši pieprasīta, un uz dažiem jautājumiem vienkārši netika sniegtas atbildes. Tādēļ saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ĶV tika informēta par nesadarbošanās sekām.
(106)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija uzliek nepamatotu slogu ĶV un anketā un tai sekojošā vēstulē par nepilnībām ir pieprasījusi nebūtisku un nevajadzīgu informāciju.
(107)
Attiecībā uz pieprasīto informāciju tika atzīmēts, ka Komisija pieprasīja tikai to informāciju par sūdzībā minētajiem apgalvojumiem, kas šķita nepieciešama, lai varētu izdarīt pamatotus secinājumus un saglabāt konsekvenci pieprasījumos, lūdzot sniegt vienus un tos pašus datus un informāciju visā izmeklēšanas procesā, kā arī lūdzot ĶV paskaidrot iesniegto informāciju un tās ietekmi uz izmeklētajām shēmām. Proti, Komisija pieprasīja tikai to informāciju, kas bija nepieciešama, lai varētu novērtēt attiecīgajam ražojumam pieejamās subsidēšanas esamību un līmeni saskaņā ar sūdzībā minētajām subsīdiju shēmām.
3.2. Nesadarbošanās
(108)
Kā minēts 105. apsvērumā, pēc pārbaudes apmeklējumiem uz vietas, kas notika 2013. gada 23. maijā, Komisija informēja ĶV, ka tā izskata faktus, kas pieejami saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Komisija nosūtīja šo vēstuli, jo provizoriski secināja, ka informācijas un pamatojošu pierādījumu trūkums no ĶV neļauj pienācīgi pārbaudīt atbildes uz antisubsidēšanas anketu, vēstuli par nepilnībām un citus dokumentus, ko ĶV iesniegusi šīs procedūras gaitā. Turklāt uzreiz tika konstatēts, ka informācijas daļēji trūka arī atbildēs uz anketas jautājumiem un turpmākajos ĶV iesniegtajos dokumentos, lai gan Komisija to bija īpaši pieprasījusi. Uz dažiem jautājumiem nebija sniegta atbilde. Pieejamo faktu iespējamā piemērošana attiecās uz valdības plāniem, projektiem, dažādiem tiesību aktiem un citiem dokumentiem; preferenciālas politikas aizdevumiem, citu finansējumu, galvojumiem un apdrošināšanu; PBOC apkārtrakstiem; pārbaudēm bankās; eksporta kredīta apdrošināšanu un Sinosure pārbaudēm; demonstrējumu programmu “Zelta saule” (Golden Sun); tiešiem atbrīvojumiem no nodokļiem un to samazināšanas programmām; netiešo nodokļu un importa tarifu programmām; nodrošinātu izejmateriālu par cenu, kas zemāka par pašizmaksu: polisilīciju, alumīnija štancējumus un stiklu; un zemes lietošanas tiesību piešķiršanu.
(109)
ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē iebilda pret Komisijas sākotnējo nodomu piemērot pamatregulas 28. panta noteikumus, apgalvojot, ka šajā gadījumā nav izpildīti nosacījumi, kas nepieciešami, lai neņemtu vērā iesniegto informāciju vai pat “novērstu informācijas nepilnības”.
(110)
ĶV apgalvoja, ka “šaubas” attiecībā uz informācijas precizitāti, kas radušās vienīgi tādēļ, ka iesniegto informāciju nav iespējams pārbaudīt tā, lai Komisija būtu “pilnīgi” apmierināta, nedrīkstētu izraisīt šīs informācijas ignorēšanu. Komisija nepiekrita šādam apgalvojumam, jo tas neatbilda patiesībai. Komisija nebūt “neignorē” informāciju tikai tāpēc vien, ka to nav iespējams pārbaudīt, veicot pārbaudes apmeklējumu uz vietas. Tomēr, ja šī informācija un ĶV sniegtie paskaidrojumi tiek atzīti par pretrunīgiem un/vai nepilnīgiem, salīdzinot ar citu informāciju, kas Komisijai pieejama, un vienlaikus nav iespējams to pārbaudīt, veicot pārbaudes apmeklējumu uz vietas, Komisija nevar izmantot šādu informāciju. Atkarībā no ĶV nesadarbošanās pakāpes pienācīga vērība tiek veltīta visiem informatīvajiem dokumentiem. Tiek arī norādīts, ka Komisijai nebija pretenziju pret formātu, kādā informācija tika sniegta, kā apgalvoja ĶV, bet gan pret tās neprecizitāti un/vai nepilnīgumu.
(111)
ĶV arī apgalvoja, ka daļa no Komisijas pieprasītās informācijas radītu tādu slogu, ka ĶV praktiski nespētu šo informāciju nodrošināt. Šajā ziņā tiek norādīts, ka Komisija pieprasīja tikai to informāciju, kas nepieciešama, lai pārbaudītu sūdzības iesniedzēja apgalvojumus (ko pamatoja prima facie pierādījumi), un deva ĶV pietiekami daudz laika un iespēju šo informāciju iesniegt. Turklāt Komisija ir pilnīgi pārliecināta, ka lielais skaits sūdzības iesniedzēja detalizēto apgalvojumu šajā lietā lika pieprasīt no ĶV ievērojamu informācijas daudzumu. Tomēr, kā izskaidrots iepriekš (104.-107. apsvērumā), prasītā informācija nebija pārmērīga un tās sniegšanai bija atvēlēts pietiekami daudz laika.
(112)
Vēl ĶV norādīja, ka pastāv atšķirība starp iesniegtās informācijas neņemšanu vērā un saņemtās informācijas papildināšanu ar tobrīd reģistrētiem faktiem. Lai gan Komisija labi apzinās šo atšķirību un darbojas saskaņā ar pamatregulas 28. panta attiecīgajiem noteikumiem, tiek norādīts, ka gadījumos, kad iesniegtā informācija ir pretrunā citai par šo jautājumu Komisijai pieejamai informāciju, minēto informāciju nevar papildināt. Šādos gadījumos (piemēram, kad ir iesniegta informācija par banku īpašumtiesībām) Komisijai ir pienākums izlemt, kura informācija ir ticamāka. To darot, Komisija nodrošina, lai pieejamo faktu izmantošana nebūtu represīva un būtu pamatota ar tobrīd pieejamiem faktiem.
(113)
ĶV apgalvoja, ka Komisijai nebija pamata uzskatīt, ka ĶV šajā lietā nesadarbojas, un tā vai nu ignorēja, vai arī pārprata savu pienākumu izvērtēt ĶV “praktiskās spējas” sniegt atbildes uz pieprasījumu. ĶV uzskatīja, ka izmeklēšana kopumā ir bijusi tik nevajadzīgi apgrūtinoša, ka vispārējā sadarbība ir kļuvusi neiespējama, turklāt Komisija kā izmeklēšanas iestāde ir pastāvīgi atteikusies sadarboties ar ĶV, lai šo slogu mazinātu. Šāds apgalvojums ir klaji nepareiza faktu interpretācija. Komisija, lai pildītu savus juridiskos pienākumus pēc pienācīgi dokumentētas sūdzības saņemšanas un vienlaikus ievērotu atbilstošo PTO judikatūru, pieprasīja ĶV tikai to informāciju, kas nepieciešama sūdzībā sniegto apgalvojumu pārbaudei un novērtēšanai, ko pamato pietiekami pierādījumi. Anketas pavadvēstulē, kā arī pašā anketā Komisija piedāvāja ĶV palīdzību. Arī vēstulē par nepilnībām ĶV tika aicināta sazināties ar Komisiju, ja tai rodas kādi jautājumi par pieprasīto informāciju. Komisija arī piešķīra neparasti ilgus termiņa pagarinājumus informācijas iesniegšanai (skat. 104. apsvērumu). Turklāt šajā izmeklēšanā Komisija pieprasīja ĶV informāciju par konkrētiem darījumiem tikai attiecībā uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem, nevis visiem Ķīnas saules enerģijas paneļu ražotājiem, tādējādi maksimāli sašaurinot prasītās informācijas iespējamo apjomu. Komisija norāda, ka ĶV sapludina argumentus par savu praktisko nespēju iesniegt datus ar citām problēmām.
Piemēram, apspriežot apgalvojumu par Komisijas pārmērīgajiem informācijas pieprasījumiem attiecībā uz bankām un finanšu iestādēm, argumentācija tiek pamatota galvenokārt ar apgalvojumiem par sūdzības nepietiekamību, norādot, ka krītotā papīra lietā tā ir pamatota ar “nelikumīgu noteikšanu/testēšanu”. Tāpēc šķiet, ka ĶV sūdzība attiecas uz pierādījumu kvalitāti procedūras sākšanai, nevis uz praktisko spēju iesniegt informāciju. ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē tiešām atkārtoja iepriekšējos iesniegumos minēto apgalvojumu par to, ka daudzu programmu sākšanā nav ievērots pierādījumu slieksnis, kas paredzēts PTO SCM nolīguma 11. panta 2. punktā, un ka, sākot šīs programmas, Komisija pārkāpj PTO SCM nolīguma 11. panta 3. punktu. Komisija jau atbildēja uz minētajiem apgalvojumiem, nosūtot ĶV vēstuli un memorandu, un, tā kā 2013. gada 3. jūnija vēstulē nebija izteikti jauni apgalvojumi, šajā regulā nebija vajadzības vēlreiz aplūkot minētos apgalvojumus.
(114)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija nav devusi ĶV pietiekami daudz laika, lai atbildētu uz anketas jautājumiem. Tas neatbilst patiesībai. Kā iepriekš paskaidrots 104. apsvērumā, Komisija piešķīra ĶV ievērojamus termiņa pagarinājumus, nodrošinot ĶV maksimālo iespējamo laiku, lai neradītu būtiski negatīvu ietekmi uz procedūras pabeigšanu termiņā. Anketas aizpildīšanai un atbildei uz vēstuli par nepilnībām piešķirtais termiņš bija ievērojami ilgāks par termiņu, kas paredzēts pamatregulas 11. panta 2. punktā.
(115)
ĶV apgalvoja, ka Komisija ignorējusi tās pieprasījumu pēc palīdzības, kas vajadzīga, lai noteiktu atbilžu uz anketas jautājumiem relatīvo nepieciešamību un novērstu pieejamo faktu nepareizu interpretāciju. Iesniegtajos dokumentos tā atsaucās uz savu pieprasījumu Komisijai izskaidrot konkrētas pieprasītās informācijas mērķi un kādu faktu noteikšanai tā tiks izmantota, lai “nodrošinātu labākās praktiski iespējamās sadarbības spējas, vienlaikus sniedzot visbūtiskāko informāciju”. Komisija pirms faktiskās informācijas saņemšanas tiešām nevar zināt, pie kādiem secinājumiem tā novedīs. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija strukturējusi anketu tā, ka “funkcionāli nav iespējams” to aizpildīt, un ka Komisija veikusi “izpētes meklēšanu”. Komisija kategoriski noraida šādus apgalvojumus. Kā skaidrots iepriekš, anketā prasīta tikai tā informācija, kas nepieciešama, lai veiktu noteikšanu.
(116)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija prasījusi iesniegt dokumentus, kurus saskaņā ar likumu ĶV nedrīkst sagatavot vai uzdot sagatavot, un šajā ziņā atsaucās uz attiecīgiem ES un PTO tiesību aktiem, kur skaidri noteikts, ka ignorēt vajadzētu tikai nepatiesu vai maldinošu informāciju, un norādīja, ka tai nav “praktisku iespēju” sniegt konkrētu informāciju, ko Ķīnas iekšējie tiesību akti stingri aizliedz izpaust kā valsts noslēpumu vai citu iemeslu dēļ. Tā arī apgalvoja, ka attiecīgie PTO ADA un ASCM noteikumi, kas paredz veidus, kā izmeklēšanas iestādēm iespējams iesniegt konfidenciālu informāciju un nodrošināt tās “konfidenciālu apstrādi”, ne vienmēr attiecas uz gadījumiem, kad šī informācija ir jāiesniedz trešās valsts iestādei, šajā gadījumā - ĶV. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija pārkāptu ASCM noteikumus, ja atteiktos atzīt juridisko atšķirību starp valdības praktisko spēju sniegt informāciju, ko likums aizliedz publicēt, no vienas puses, un cita veida konfidenciālo informāciju, kam tā var pieprasīt konfidenciālu apstrādi parastajā izmeklēšanas gaitā.
(117)
Neatkarīgi no nesniegšanas iemesla Komisija nav ignorējusi informāciju, ko ĶV nav iesniegusi, jo nav iespējams ignorēt to, kas nav iesniegts. No otras puses, situācijā, kad ĶV neiesniedz vai neļauj pārbaudīt noteiktu informāciju, bet līdzīga rakstura informācija ir Komisijai pieejama no citiem avotiem (galvenokārt publiski pieejamā informācija vai informācija no ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, vai ko iesniegušas dažas bankas klātienes izmeklēšanas laikā), Komisija iekļauj šo informāciju procedūras materiālos un izmanto noteikšanā. Komisija nepiekrīt apgalvojumam, ka PTO ADA un ASCM noteikumi, kas paredz veidus, kā izmeklēšanas iestādēm var iesniegt konfidenciālu informāciju un nodrošināt tās “konfidenciālu apstrādi”, neattiektos uz ĶV. Šajā jautājumā ĶV apgalvoja, ka valdībām būtu jāpiemēro cits sadarbības standarts nekā eksportētājiem un ka valdības statuss garantē tai “pieklājības minimumu”, uz ko eksportētājiem nav tiesību. Komisija tam nepiekrīt attiecībā uz kompensācijas maksājumu izmeklēšanas veikšanu. ĶV ir viena no procedūrā ieinteresētajām personām saskaņā ar pamatregulu, un vienlaikus ĶTR kā “ieinteresētai dalībvalstij” ir saistoši PTO noteikumi un judikatūra.
Pamatregulas 28. panta 1. punktā noteikts: “Gadījumos, kad jebkura ieinteresētā puse atsaka piekļuvi vai kā citādi nesagādā vajadzīgo informāciju termiņā, kas noteikts šajā regulā, vai ievērojami kavē izmeklēšanu, pagaidu vai galīgo apstiprinājumu vai noraidījumu drīkst sagatavot, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.” PTO SCM nolīguma 12.7. pantā ir skaidri norādītas valdību (“ieinteresēto dalībvalstu”) nesadarbošanās sekas: “Gadījumos, kad kāda ieinteresētā dalībvalsts vai ieinteresētā puse atsaka piekļuvi informācijai vai citādi nesniedz nepieciešamo informāciju saprātīgā termiņā vai nopietni traucē izmeklēšanu, apstiprinošus vai noraidošus pagaidu vai galīgos lēmumus var pieņemt, balstoties uz rīcībā esošajiem faktiem.” Tādējādi, ja izmeklētāja valsts, šajā gadījumā ES, izmanto savas PTO tiesības kompensācijas maksājuma izmeklēšanā un pieprasa informāciju, kas nepieciešama izmeklēšanai, valdībām un eksportētājiem ir vienādi sadarbības pienākumi. Izmeklēšanas gaitā ĶV bieži atsaucās uz konfidencialitātes noteikumiem kā iemeslu prasītās informācijas nesniegšanai, piemēram, attiecībā uz PBOC apkārtrakstiem pārbaudes nolūkiem. Tiek norādīts, ka, pat ja ĶV, kā tā apgalvoja, “likums aizliedz izpaust šādu informāciju”, tai joprojām ir saistoši PTO pienākumi iesniegt izmeklēšanai nepieciešamo informāciju. Šajā sakarā pašvaldību tiesību akti vai PTO dalībvalsts iekšējie noteikumi nevar atbrīvot valsti no PTO uzliktā pienākuma sadarboties ar izmeklēšanu; šādos konflikta gadījumos ĶV ir pienākums ierosināt veidus, kā nodrošināt piekļuvi informācijai nolūkā veikt atbilstošu pārbaudi. Neatkarīgi no iepriekš teiktā ĶV faktiski nav skaidrojusi šo apgalvojumu un nav sniegusi par to nekādus pierādījumus (piemēram, norādījusi tiesību aktu, kas “aizliedz” izpaust šādu informāciju).
(118)
Turklāt ĶV apgalvoja, ka 2013. gada 25. marta pirmspārbaudes vēstule nav bijusi pietiekami detalizēta un tajā nav bijuši iekļauti konkrēti jautājumi, kas tiks izskatīti pārbaudes apmeklējumā uz vietas. Šajā ziņā tiek norādīts, ka, lai gan Komisijai nav pienākuma nosūtīt sarakstu ar visiem jautājumiem, kas tiks uzdoti pārbaudes apmeklējumā uz vietas (un Komisija neuzskata šādu prasību par atbilstošu), 2013. gada 25. marta pirmspārbaudes vēstulē bija iekļauts ļoti konkrēts un detalizēts saraksts ar jautājumiem un dokumentiem, kas tiktu izskatīti saskaņā ar pamatregulas 26. panta 3. punktu un PTO prasībām. Tomēr vēstulē bija skaidri norādīts, ka šis saraksts nav galīgs un vajadzības gadījumā var izskatīt arī citus jautājumus un pierādījumus. Šajā jautājumā būtu arī jāpiebilst, ka ĶV pirms pārbaudes neiebilda pret šīs vēstules saturu, lai gan, no otras puses, tā atteicās apspriest dažus punktus, kas vēstulē nebija nepārprotami minēti, piemēram, informāciju par lielākajām ĶTR bankām, Ķīnas Komunistiskās partijas (“ĶKP”) iesaisti dažu banku pārvaldībā vai dažu banku piekļuvi Valsts ārvalstu rezervju pārvaldes ārvalstu valūtas rezervēm, apgalvojot, ka tā nav gatava atbildēt uz jautājumiem par šo tematu.
(119)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija pārbaudes apmeklējumā uz vietas nav bijusi elastīga un faktiski “noteikusi noilguma termiņu attiecībā uz visiem ĶV izmaiņu pieprasījumiem”. Tāpat tā apgalvoja, ka Komisija nav pieņēmusi nekādus “funkcionālus” risinājumus, ko ĶV piedāvājusi attiecībā uz pārbaudi Valsts statistikas birojā, un atteikusies pagarināt pārbaudi līdz pirmdienai, 2013. gada 22. aprīlim, lai veiktu pārbaudi Valsts statistikas birojā. Turklāt Komisijas ierēdņi faktiski katru darba dienu sākuši pārbaudes ar nokavēšanos, jo, kā apgalvoja ĶV, nav ieradušies laikus.
(120)
Attiecībā uz šiem apgalvojumiem Komisija uzsver, ka tās ierēdņu elastības pakāpe apmeklējumā uz vietas ir bijusi pilnīga un neapstrīdama. Izņēmuma kārtā Komisijas ierēdņi daudzos gadījumos piedāvājuši pārbaudīt ĶV sameklētos dokumentus un pierādījumus arī krietni pēc attiecīgo tematu slēgšanas un ārpus parastā darba laika. Tā noticis vairākas reizes, pat ja tas nozīmēja, ka ļoti vēlā vakarā ir jādodas uz citiem pārbaudes objektiem un/vai jāatgriežas objektos, kur Komisijas ierēdņi jau bija bijuši un izrādījuši gatavību pārbaudīt dokumentus. Tomēr diemžēl konkrētajos gadījumos ĶV nepieņēma šos piedāvājumus, un tas pamatoti apliecina, ka Komisijas pieprasīto dokumentu neiesniegšanas parastajā darba laikā iemesls nebija laika ierobežojumi vai Komisijas nevēlēšanās tos pārbaudīt. Attiecībā uz pārbaudes apmeklējuma sākuma kavēšanu Komisija atzīmē, ka ierēdņi katru dienu ieradās laikus, taču diemžēl noteiktu kavēšanos radīja ikdienas reģistrācijas procedūras, lai piekļūtu dažādajiem pārbaudes objektiem, kuras pieprasīja ĶV, vai vienkārši ĶV pārstāvju neierašanās, lai pavadītu ierēdņus, kad tie ieradās pārbaudes objektos, un tādēļ ierēdņi bija spiesti gaidīt ilgu laiku pirms sākuma. Komisija arī atzīmē, ka pārbaudes apmeklējumi katru dienu ieilga ilgi pēc parastā darba laika un tieši ĶV atcēla pārbaudes apmeklējuma pēcpusdienas sesiju pirmajā dienā, jo Tehnoloģiju ministrijas pārstāvji nolēma nepiedalīties apmeklējumā (skat. 122. apsvērumu). Faktiski, ja ĶV būtu pieņēmusi visus atkārtotos Komisijas ierēdņu piedāvājumus pārbaudīt dokumentus ārpus darba laika, apmeklējumi būtu bijuši ilgāki, un tā nenotika tikai tāpēc, ka ĶV pilnībā nesadarbojās.
(121)
ĶV arī apstrīdēja Komisijas praksi pēc attiecīgās pārbaudes sesijas noslēguma nepieņemt jaunus dokumentus un pierādījumus, kam nepieciešama pārbaude. Šajā jautājumā jāpaskaidro, ka Komisijas nodoms nav un nekad nav bijis ignorēt tieši šādi iesniegto informāciju. Komisija ņem vērā visu iesniegto informāciju, analizē tās kvalitāti (piemēram, izrakstus no revidētiem finanšu pārskatiem apstrādā citādi nekā vienkāršu Excel tabulu vai Word dokumentu ar skaitļiem, ko neapliecina oficiāli avoti) un novērtē tās svarīgumu, ņemot vērā faktu, ka šo informāciju nav iespējams pārbaudīt klātienes pārbaudes apmeklējuma laikā.
(122)
Attiecībā uz sešiem dokumentiem (25), kurus ĶV iesniedza izmeklēšanas gaitā un kuru saturu ĶV atteicās apspriest klātienes pārbaudes apmeklējuma laikā, ĶV apgalvoja, ka Komisijai nav pamata saskaņā ar pamatregulas 28. pantu izmantot pieejamos faktus. Tā arī apgalvoja, ka Komisija nav palīdzējusi ĶV izprast prasību iesniegt šos dokumentus un pierādīt, ka visi attiecīgie dokumenti ir būtiski, neraugoties uz to, ka ĶV “īpaši aicināja Komisiju pirms pārbaudes sākšanas palīdzēt ĶV izprast prasību iesniegt šos dokumentus un pierādīt, ka visi attiecīgie dokumenti ir būtiski”. Šajā ziņā, pirmkārt, tiek norādīts, ka visi šie dokumenti tieši attiecas uz attiecīgo nozari (26), tādēļ to iekļaušana pārbaudes jomā bija ļoti būtiska.
Otrkārt, ĶV formulējums 2013. gada 11. aprīļa vēstulē Komisijai atšķīrās no redakcijas, kas iekļauta 2013. gada 3. jūnija vēstulē. Faktiski ĶV 2013. gada 11. aprīļa vēstulē apgalvoja, ka minēto dokumentu pārbaude “ir apturēta, ja vien Komisija nevar pārliecinoši pierādīt, kādā mērā šie dokumenti ir uzskatāmi par būtiskiem pašreizējai izmeklēšanai, jo īpaši attiecībā uz apgalvojumiem par subsīdijām”. Tā kā visi šie dokumenti ir tieši saistīti ar attiecīgo nozari un jo īpaši subsīdiju shēmām, piemēram, preferenciālu kreditēšanu vai preferenciālām nodokļu shēmām, kā izriet no teksta, Komisija neizprot, kas vēl papildus būtu jāpievieno, lai pamatotu to būtiskumu. Komisija ir pārsteigta, ka ĶV neinformēja par problēmām ar šo dokumentu būtiskumu laikā, kad tie tika iesniegti, bet tikai pēc tam, kad Komisija pieprasīja paskaidrojumus.
(123)
Komisija 2013. gada 23. maija vēstulē norādīja, ka nevar pārbaudīt lielāko daļu iesniegtās informācijas, salīdzinot to ar oriģinālajiem dokumentiem un datu avotu, kas izmantots, gatavojot ĶV atbildes attiecībā uz informāciju par ĶTR finanšu tirgu un finanšu iestādēm. ĶV iebilda, ka, ņemot vērā “ļoti vispārīgos un nekonkrētos citātus”, Komisija nav devusi ĶV iespēju iesniegt jēgpilnas piezīmes un tādējādi neļauj ĶV pietiekami izmantot tiesības uz aizstāvību. Šis apgalvojums neatbilst patiesībai. Anketā Komisija uzdeva ļoti konkrētus jautājumus un saskaņā ar daudzu izmeklēšanas iestāžu parasto praksi mēģināja pārbaudīt ĶV atbildes klātienes pārbaudes apmeklējuma laikā.
(124)
Atbildē uz anketas jautājumiem ĶV konkrēti apgalvoja, ka “aizdevumi attiecīgai nozarei veido ļoti nelielu daļu no kopējā piešķirto aizdevumu apjoma. Piemēram, dažas bankas ir minējušas savā pielikuma anketā, ka aizdevumi, kas piešķirti attiecīgai nozarei, veido mazāk nekā 1 % kopējā aizdevumu apjoma.” Pārbaudes apmeklējuma laikā ĶV nespēja pamatot šo apgalvojumu ar pierādījumiem un vienkārši aicināja Komisiju vērsties pie bankām.
(125)
Komisija arī pieprasīja statistiku par aizdevumiem attiecīgai nozarei. ĶV apgalvoja, ka tai nav šādu reģistru. Kad Komisija interesējās, vai ĶV ir mēģinājusi apkopot šādu statistiku un pieprasīt informāciju no bankām, CBRC (Banku regulators ĶTR), kas oficiāli piedalījās pārbaudē, atbildēja, ka neko par to nezina, jo par statistiku CBRC atbild cits departaments. ĶV neiesniedza nekādu statistiku, kas bija prasīta anketā un atkārtoti, arī nepilnību novēršanas procesā ne. Komisija pirmspārbaudes vēstulē vēlreiz norādīja, ka šis temats ir jāapskata.
(126)
Attiecībā uz bankām Komisija pārbaudes apmeklējuma laikā jautāja arī par riska un kredītspējas novērtēšanu, vispārējo darbības situāciju, pārvaldības situāciju, kredīta līmeni, finanšu izlietojumu, atmaksāšanas spēju, galvojuma nosacījumiem un banku un kredītņēmēju sadarbību uzņēmējdarbībā, jo ĶV izteica pretenzijas par šiem jautājumiem atbildē uz anketas jautājumiem. Atkal, neraugoties uz faktu, ka šie temati bija norādīti pirmspārbaudes vēstulē, ĶV nespēja iesniegt nekādus pierādījumus, kas apstiprinātu tās apgalvojumus, un aicināja Komisiju vērsties pie bankām.
(127)
Atbildē uz vēstuli par nepilnībām ĶV sniedza noteiktu informāciju par valdības īpašuma īpatsvaru dažās bankās. Tiek norādīts, ka ĶV atbildē uz anketas jautājumiem sākotnēji minēja, ka tās rīcībā nav šādas informācijas, un tā iesniedza minēto informāciju tikai pēc Komisijas piezīmes, ka Komercbanku likuma 24. pants pašlaik prasa, lai bankas paziņotu šādu informāciju CBRC. Kad Komisija pārbaudes apmeklējuma laikā jautāja, kāds ir šīs informācijas avots, klātesošais CBRC ierēdnis apgalvoja, ka nezina, jo par šādu datu vākšanu CBRC atbild cits departaments. Saskaņā ar Pagaidu noteikumu par Uzraudzības padomēm lielākajās valstij piederošajās finanšu iestādēs 2. pantu (ko iesniedza EXIM Banka atbildē uz vēstuli par nepilnībām) “valstij piederošo finanšu iestāžu, kurām Valsts padome ieceļ uzraudzības padomes, sarakstu iesaka administratīvā struktūra, kas atbild par uzraudzības padomēm valstij piederošajās finanšu iestādēs”. Tā kā šī tiesību norma attiecas uz administratīvo struktūru, kas atbild par uzraudzības padomēm valstij piederošajās finanšu iestādēs, šķiet, ka ĶV ir informēta par to, kuras finanšu iestādes tai pieder. Tomēr Komisija nevarēja pārbaudīt šo informāciju, ne arī noteikt šīs informācijas avotu, jo ĶV nesadarbojās. Atklātībā pieejamā informācija liecina, ka ir arī citas valstij piederošas bankas (kas sniedz aizdevumus izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem), papildus tām, par kurām ziņoja ĶV atbildē uz vēstuli par nepilnībām (27).
(128)
ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē apgalvoja, ka Komisija ne anketā, ne arī vēstulē par nepilnībām “nav pieprasījusi pamatojošus pierādījumus vai datu avotus” un “tagad pēkšņi apgalvo, ka trūkst pamatojošu pierādījumu vai datu avotu”. Lai ieraksti būtu pareizi, Komisija, kā jebkura cita izmeklēšanas iestāde, pārbauda visu personu procedūrā iesniegtos datus, un ĶV tika informēta par to, jo Komisija jau anketā un tās pavadvēstulē norādīja, ka atbildes var tikt pārbaudītas. Turklāt pirmspārbaudes vēstulē Komisija minēja arī šo konkrēto tematu kā vienu no jautājumiem, kas tiks pārbaudīti (28). Tādējādi fakts, ka Komisija pieprasa apliecinošus pierādījumus ĶV apgalvojumiem, noteikti nebija pārsteigums ĶV, bet gan standarta procedūra, ko Komisija ievēro katrā un visos gadījumos.
(129)
Kad pārbaudes laikā Komisija lūdza ĶV iesniegt desmit lielāko ĶTR banku sarakstu un norādīt to pārstāvēto tirgus daļu, CBRC atbildēja, ka var sniegt šādu informāciju, taču nesniegs atbildi uz jautājumu, pirms nebūs saņēmis pieprasījumu rakstveidā. Komisija paskaidroja, ka jautājums, kas tiek uzdots mutiski pārbaudes apmeklējuma laikā, ir tikpat derīgs kā jebkurš rakstiski iesniegts jautājums, un norādīja uz faktu, ka attiecībā uz citiem mutiskajiem jautājumiem ĶV neprasīja pirms atbildes sniegšanas tos iesniegt rakstiski. Neraugoties uz šo paskaidrojumu, ĶV joprojām neiesniedza šo informāciju.
(130)
Anketā Komisija pieprasīja dokumentus, kas bija pamatā CBRC izveidei un noteica tās pilnvaras. ĶV iesniedza Valsts tautas kongresa pieņemtu dokumentu, kas vienkārši informēja par CBRC izveidi. Kad Komisija jautāja, vai ir kādi citi dokumenti, kas nosaka CBRC pilnvaras un darbības mērķi, klātesošais CBRC ierēdnis apgalvoja, ka ir arī daudzi citi likumi par CBRC, bet, ja Komisija vēlējās šos dokumentus saņemt, tie bija jāpieprasa pirms pārbaudes. Jāpiebilst, ka anketā Komisija lūdza ĶV “iesniegt dokumentus, kas bija pamatā šīs iestādes izveidei un nosaka tās pilnvaras”, un tādējādi tā bija pieprasījusi šos dokumentus pirms pārbaudes.
(131)
Kad Komisija pieprasīja statistiku un pārskatus no bankām, kas sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem eksportētājiem IP laikā, tā norādīja uz ĶTR Likuma par banku nozares regulāciju un uzraudzību (29) 33. pantu, kas liek CBRC vākt šādu statistiku. Klātesošais CBRC ierēdnis apgalvoja, ka viņam vispirms ir jāprasa atļauja juridiskajam departamentam, taču viņš nesniegs nekādu informāciju par šo jautājumu līdz pārbaudes beigām. Atkal ir jāpiebilst, ka Komisija šo informāciju bija pieprasījusi anketā un vēstulē par nepilnībām, un pirmspārbaudes vēstulē tā bija norādījusi, ka statistika būs pārbaudes temats.
(132)
ĶV arī apgalvoja, ka sūdzībā apgalvotais par Ķīnas bankām, kas ir valsts iestādes, ir pamatotas tikai ar vienkāršiem apgalvojumiem par valsts akciju īpašumiem, kuri savukārt ir pamatoti ar “nelikumīgu” noteikšanu/testēšanu krītotā papīra procedūrā. Šāds apgalvojums ir sūdzībā minēto faktu nepareiza interpretācija. Sūdzības iesniedzējs sūdzībā atsaucas ne tikai uz valsts īpašuma tiesībām, bet arī uz banku aizdevumiem, kas sniegti, pamatojoties uz politiskiem norādījumiem, uz valsts aģentūrām, kas dod rīkojumus finanšu iestādēm palielināt kredītus un aizdevumus uzņēmumiem, lai veicinātu jaunas tehnoloģijas un ražojumus (tostarp FE nozarē). Krītotā papīra procedūrā gūtie konstatējumi, ka Ķīnas bankas darbojas kā valsts iestādes, bija balstīti arī uz citiem datiem, nevis tikai īpašuma tiesībām (piemēram, valdības iejaukšanos un rīkojumiem bankām, lai novirzītu prioritāro kreditēšanu papīra rūpniecībai ar valsts plānu starpniecību), un šie secinājumi pilnībā atbilst ES un PTO tiesību aktiem. Turklāt konstatējumu, ka valstij piederošās bankas darbojas kā valsts iestādes, apstiprina arī procedūra, kura attiecās uz ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu.
(133)
ĶV arī turpināja apgalvot, ka praktiski nespēj iesniegt informāciju par 3 800 bankām un finanšu iestādēm, kas darbojas ĶTR, un ka katrā ziņā CBRC nereģistrē informāciju par valsts īpašuma īpatsvaru bankās. Komisija neizprot, kādēļ ĶV atkārtoti atsaucas uz visām ĶTR bankām saistībā ar ĶV īpašuma tiesībām tajās, ja pieprasītā informācija nepārprotami attiecas tikai uz tām bankām, “kurās ĶV tieši vai netieši pieder akcijas” (30). Kā iepriekš skaidrots 127. apsvērumā, šķiet, ka ĶV apgalvojums, ka CBRC (vai jebkura cita valsts iestāde) nereģistrē informāciju par savām īpašuma tiesībām uz akcijām bankās, ir pretrunā vairākām Ķīnas tiesību normām.
(134)
ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē atkārtoja apgalvojumu, ka tai nav tiesību pieprasīt “neatkarīgām bankām” sniegt konfidenciālu informāciju, un minēja vēstuli, kas it kā nosūtīta bankām par šo jautājumu. Tiesa, pārbaudes laikā ĶV uzrādīja vēstules oriģinālu, kas adresēta bankām, taču, kad Komisija lūdza ĶV iesniegt pierādījumus, kurām bankām un finanšu iestādēm šī vēstule nosūtīta, ĶV nespēja šādus pierādījumus sniegt. ĶV arī apgalvoja, ka dažas no vēstules par nepilnībām 7. pielikumā minētajām iestādēm nav bankas. Šajā jautājumā Komisija atzīmē, ka par šīm iestādēm Komisijai paziņoja izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji kā par iestādēm, kas tiem izsniegušas aizdevumus.
(135)
ĶV apgalvoja, ka Komisija savā anketā un vēstulē par nepilnībām nekad nav rosinājusi jautājumu par PBOC apkārtrakstiem YinFa [2003] un [2004]. Tiek norādīts, ka pirmspārbaudes vēstulē Komisija to jautājumu starpā, uz kuriem attieksies pārbaude, ietvēra “PBOC noteikumus/apkārtrakstus/iekšējos dokumentus par procentu likmju regulēšanu ĶTR”. Abi apkārtraksti neapšaubāmi ietilpst šajā kategorijā. Atbildē uz vēstuli par nepilnībām ĶV pat atsaucās uz rakstu PBOC tīmekļa vietnē, kas bija saistīts ar vienu no šiem apkārtrakstiem. Tomēr ĶV nesniedza PBOC apkārtrakstus un tikai sniedza informāciju no PBOC tīmekļa vietnes, kas bija nepilnīga attiecībā uz aizdevumu un depozītu procentu likmju pārvaldību Ķīnā, salīdzinot ar apkārtrakstiem YinFa [2003] un [2004], kas abi ir pieejami tīmeklī. Jāpiebilst arī, ka ĶV neatteicās sniegt šos dokumentus, pamatojot ar to, ka nav gatava šādam jautājumam, bet drīzāk ar apgalvojumiem par šo apkārtrakstu konfidencialitāti. Šajā ziņā tiek norādīts, ka ĶV apgalvojums par PBOC apkārtrakstu konfidencialitāti neatbilst tās praksei šajā procedūrā. Lai pamatotu apgalvojumu, ka valsts komercbanku (VKB) sniegtie aizdevumi ir atcelti, ĶV piezīmēs par informācijas galīgo izpaušanu sniedza citu PBOC apkārtrakstu pilnā apmērā, un konfidencialitāte, par ko bija runa citā sakarā, toreiz nebija šķērslis. Attiecībā uz izrakstiem no PBOC tīmekļa vietnes jāteic, ka Komisija ņēma tos vērā un neignorēja to saturu. Tomēr, lai gūtu pilnu informāciju par šo tematu, nepieciešama arī informācija, kas iekļauta abos apkārtrakstos un papildina ĶV iesniegto informāciju.
3.3. Individuāla pārbaude
(136)
Seši ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, iesniedza pieprasījumus veikt individuālas pārbaudes saskaņā ar pamatregulas 27. panta 3. punktu - tie bija uzņēmumi CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd., un Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Nebija iespējams nodrošināt šiem uzņēmumiem individuālu pārbaudi, jo iespējamo subsīdiju shēmu lielā skaita un izmeklēšanas laikietilpības dēļ tas radītu nevajadzīgu apgrūtinājumu un varētu aizkavēt izmeklēšanas pabeigšanu termiņā.
3.4. Īpašās shēmas
(137)
Pamatojoties uz sūdzībā minēto informāciju, Komisija meklēja informāciju par turpmāk minētajām shēmām, kas, iespējams, paredzēja valsts iestādes subsīdiju piešķiršanu:
i)
Preferenciālas politikas aizdevumi, cits finansējums galvojumi un apdrošināšana
-
Preferenciālie politiskie aizdevumi;
-
Kredītlīniju nodrošināšana;
-
Eksporta kredītu subsīdiju programmas;
-
Eksporta galvojumi un apdrošināšana zaļajām tehnoloģijām;
-
Ieguvumi, kas piešķirti, nodrošinot piekļuvi ārzonu holdingsabiedrībām, un aizdevumu atmaksāšana, ko veic valsts;
ii)
Subsīdiju programmas
-
Eksporta ražojumu pētniecības attīstības fonds;
-
Subsīdijas “Slaveno zīmolu” un Ķīnas pasaules klases zīmolu programmas izstrādei;
-
Fondi Guandong provinces rūpniecības nozaru ārējai ekspansijai;
-
Demonstrējumu programma “Zelta saule”;
iii)
Tiešie atbrīvojumi no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas
-
Programma “two free/three half” ārvalstu investīciju uzņēmumiem (FIE);
-
Ienākuma nodokļa atlaides uz eksportu orientētiem FIE;
-
Ienākuma nodokļa atlaides FIE uzņēmumiem pēc atrašanās vietas;
-
Nodokļa atlaides FIE uzņēmumiem, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas;
-
Nodokļu kompensācijas FIE uzņēmumu veiktajai pētniecībai un izstrādei;
-
Nodokļu atmaksas par FIE uzņēmumiem peļņas reinvestēšanu uz eksportu orientētos uzņēmumos;
-
Preferenciālas nodokļu programmas FIE uzņēmumiem, kas atzīti par augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem;
-
Nodokļu atlaides augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kas iesaistīti īpašos projektos;
-
Preferenciālā ienākuma nodokļa politika uzņēmumiem Ziemeļaustrumu reģionā;
-
Guandong provinces nodokļu programmas;
iv)
Netiešo nodokļu un importa tarifu programmas
-
PVN atbrīvojumi un importa tarifu atlaides par importēti iekartu izmantošanu;
-
PVN atlaides FIE uzņēmumiem par Ķīnā ražotu iekārtu iepirkšanu;
-
PVN un tarifu atbrīvojumi par pamatlīdzekļu iegādi saskaņā ar ārējās tirdzniecības attīstības fondu programmu;
v)
Valdības nodrošinātās preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu
-
Valdības nodrošinātais polisilīcijs par neatbilstoši zemu cenu;
-
Valdības nodrošinātie alumīnija štancējumi par neatbilstoši zemu cenu;
-
Valdības nodrošinātais stikls par neatbilstoši zemu cenu;
-
Valdības nodrošinātā enerģija;
-
Valdības nodrošinātā zeme un zemes lietošanas tiesības par neatbilstoši zemu cenu.
3.4.1. Preferenciāli politiskie aizdevumi, cits finansējums, galvojumi un apdrošināšana
a) Nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana
- Finanšu tirgus un iestādes Ķīnā
(138)
Komisija pieprasīja ĶV informāciju par to banku sniegto aizdevumu īpatsvaru, kurās ĶV ir lielākais vai vienīgais akcionārs, to banku, kurās ĶV pieder daļas, bet tā nav lielākais akcionārs, to banku, kurās ĶV nav akcionārs, un to banku, kas pieder ārvalstniekiem, attiecībā uz nozari kopumā un to nozari, uz kuru attiecas šī procedūra. ĶV atbildēja, ka tā nereģistrē informāciju par aizdevumu summām un īpatsvaru, ko izsniedz valstij piederošas bankas, un ĶV nereģistrē informāciju par aizdevumiem FE nozarei. ĶV nepiedāvāja alternetīvu šīs informācijas avotu.
(139)
Komisija sākotnējai antisubsidēšanas anketai pievienoja pielikumā specifisku anketu (A pielikumā), kas paredzēta bankām/finanšu iestādēm, un lūdza ĶV nosūtīt to bankām/finanšu iestādēm, kas sniedz aizdevumus attiecīgai nozarei. A pielikuma mērķis bija pārbaudīt sūdzībā minētos apgalvojumus, ka Ķīnas valstij piederošās bankas ir valsts iestādes. Cita starpā Komisija meklēja informāciju par šo Ķīnas banku valsts kontroles struktūru un valdības politikas vai interešu ievērošanu attiecībā uz fotoelektrisko nozari (t. i., par direktoru padomēm un akcionāru padomēm, akcionāru un direktoru sapulču protokoliem, akcionāru un direktoru valstspiederību, kreditēšanas politikām un riska novērtējumiem attiecībā uz aizdevumiem, kas izsniegti ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās). Atbildē uz anketas jautājumiem ĶV iesniedza atbildes uz A pielikuma jautājumiem tikai par piecām bankām (Ķīnas Attīstības Banku (CDB), EXIM banku, Šanhajas Banku, Ķīnas Banku (31) un Huaxia Bank). Vēstulē par nepilnībām Komisija atkārtoja sākotnējo informācijas pieprasījumu. Lai atvieglotu ĶV sadarbību, tā iesniedza sarakstu ar bankām/finanšu iestādēm, kas izsniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, un vēlreiz lūdza ĶV nosūtīt A pielikumu šīm iestādēm. Atbildē uz vēstuli par nepilnībām netika iesniegta neviena papildu atbilde uz A pielikuma jautājumiem.
(140)
Komisija meklēja arī informāciju par valsts īpašuma tiesībām uz šīm bankām un finanšu iestādēm. Atbildē uz anketas jautājumiem ĶV apgalvoja, ka nereģistrē informāciju par īpašumā esošajām akcijām, un tā nesniedza norādes, kā iegūt šādu informāciju. Kad Komisija vēstulē par nepilnībām norādīja, ka šī informācija ir obligāti jāiekļauj banku statūtos un ĶV kā akcionāram tie ir pieejami, ĶV iesniedza akcionāru informāciju par 16 bankām. Tomēr, izņemot piecas bankas, kurām ĶV kā avotus minēja gada ziņojumus, tā neiesniedza nekādus šo informāciju apliecinošus pierādījumus un arī neizpauda, kas ir šīs informācijas datu avots. Attiecībā uz citām bankām, kas izsniedz aizdevumus attiecīgai nozarei, ĶV nesniedza informāciju par to īpašuma tiesību daļu. Līdz ar to Komisija nespēja pārbaudīt paziņoto datu precizitāti un pareizību attiecībā uz valsts īpašuma tiesību daļām bankās un citās finanšu iestādēs.
(141)
ĶV apgalvoja, ka BB reitings, ko piemēro izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem (aizdevumu standartam) ir “ļoti nelabvēlīgs” un Komisija, “ņemot vērā lietas faktiskos apstākļus, nav izskaidrojusi, kādēļ tā ir secinājusi, šis ir precīzs vai vispamatotākais secinājums”. ĶV arī apgalvoja, ka šī metodika rada “nepieļaujami nelabvēlīgus secinājumus”. Kaut arī šis apgalvojums tika izteikts saistībā ar vienu no iepriekšējām lietām (t. i., krītotā papīra lietā) un pirms informācijas izpaušanas par reitingu, ko piemēro šīs procedūras izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, jāpiebilst, ka Komisija nepiemēro “pieejamos nelabvēlīgos faktus” šajā lietā vai jebkurās citās lietās, uz kurām ĶV atsaucās dokumentos, ko iesniedza. Komisija izdarīja atbilstošus secinājumus, pamatojoties tikai uz reģistrācijas ierakstā minētajiem faktiem, kas liecināja par pienācīga kredītriska novērtējuma trūkumu (skat. 175.-178. apsvērumu). Būtu jānorāda, ka IP laikā Ķīnas FE nozare cieta smagus zaudējumus, un bija skaidrs, ka tās finansiālais stāvoklis ir ļoti smags. Vairāki kredītriska novērtējumi, ko iesniedza izlasē iekļautie uzņēmumi, liecināja, ka BB novērtējums attiecībā uz IP kopumā nebija nepamatots. Faktiski daži kredītriska novērtējumi nepārprotami liecināja, ka vairākas grupas īstenībā bija vairāk vai mazāk maksātnespējīgas.
- Pārbaudes bankās
(142)
Komisija pirmspārbaudes vēstulē paredzēja veikt pārbaudes bankās, kas iesniedza atbildes uz anketas A pielikumu un bija izsniegušas lielu daļu aizdevumu izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, t. i., Ķīnas Attīstības bankā, Ķīnas Eksporta un importa bankā, Šanhajas Bankā un Huaxia Bank, un tā iekļāva šajā vēstulē detalizētu sarakstu ar tematiem, kas būtu jāizskata pārbaudes laikā. Sākotnējā anketā, kas bija paredzēta ĶV, Komisija jau paskaidroja, ka atbildēs uz anketas jautājumiem sniegtā informācija var tikt pārbaudīta uz vietas. Komisija pirmspārbaudes vēstulē arī norādīja, ka ir pieprasījusi ĶV “iesniegt visus apliecinošos dokumentus, kas izmantoti, gatavojot Jūsu atbildi pēc būtības, tostarp oriģinālos avota dokumentus un īstenošanas dokumentus”. Divi citi lielākie preferenciālā finansējuma nodrošinātāji izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem vai nu neiesniedza pieprasīto informāciju (Ķīnas Lauksaimniecības banka), vai arī informācija tika iesniegta bankas vārdā bez iespējām šo informāciju pārbaudīt (Ķīnas Banka).
- Šanhajas Banka
(143)
2013. gada 25. marta pirmspārbaudes vēstulē Komisija informēja ĶV par nodomu veikt pārbaudi Šanhajas Bankā (“BoS”) un, lai atvieglotu ĶV šo pārbaudes apmeklējumu, piedāvāja vajadzības gadījumā pagarināt pārbaudes apmeklējumu līdz 2013. gada 22. aprīlim (32). Sākotnējā 5. aprīļa atbildē uz pirmspārbaudes vēstuli ĶV neapstiprināja, ka pārbaude BoS varētu notikt, bet uzdeva jautājumu, vai Komisija vēlētos pārbaudīt Šanhajas Banku citā vietā atlikušajā pārbaudes daļā (t. i., Šanhajā, nevis Pekinā). Lai atvieglotu pārbaudes apmeklējumu, Komisija izņēmuma kārtā tam piekrita, tomēr tā aicināja ĶV apstiprināt pārbaudi Šanhajā vēlākais līdz 9. aprīlim (t. i., trīs darbadienas pirms pārbaudes sākuma Pekinā), lai pārbaudes grupa varētu nokārtot praktiskos jautājumus saistībā ar šādām izmaiņām pārbaudes plānā. Tikai 11. aprīlī (vienu darbadienu pirms pārbaudes sākuma) ĶV apstiprināja, ka BoS būs gatava pārbaudei 2013. gada 23. vai 24. aprīlī. Tajā pašā dienā Komisija informēja ĶV, ka šāda novēlota apstiprinājuma dēļ tā nevar noorganizēt izmaiņas grafikā. Turklāt datumi, ko piedāvāja ĶV (23. vai 24. aprīlis) neietilpa laikposmā, kas bija saskaņots starp ĶV un Komisiju kā laikposms, kurā jāveic pārbaude, un pat pagarinājuma periodā, ko piedāvāja Komisija. Tādēļ Komisija nevarēja pārbaudīt atbildes uz A pielikuma jautājumiem, ko iesniedza BoS, un informāciju par aizdevumiem, ko šī banka izsniegusi izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Tādēļ Komisija 2013. gada 23. maija vēstulē informēja ĶV, ka apsver Regulas (EK) Nr. 597/2009 28. panta piemērošanu attiecībā uz nepārbaudīto informāciju, ko iesniegusi BoS.
(144)
ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē apgalvoja, ka BoS pārbaude nav notikusi Komisijas neelastīguma dēļ un Komisija nav piedāvājusi nekādus citus pārbaudes datumus, bet vienkārši “noraidījusi iespēju apsvērt Šanhajas Bankas pārbaudi”. Šādi apgalvojumi ir vienkārši nepatiesi. Komisija pirmspārbaudes vēstulē nepārprotami informēja, ka ir sākotnēji piedāvājusi pārbaudīt šīs bankas 2013. gada 17. un 18. aprīlī, paredzot iespējamu papildu dienu 22. aprīlī, un deva iespēju ĶV piedāvāt atbilstošu laiku banku apmeklēšanai visā pārbaudes periodā (t. i., pilnu darba nedēļu un vienu papildu dienu). Vēl ĶV piedāvāja BoS pārbaudes datumus ārpus šā laika ietvara un izdarīja to tikai vienu darbadienu pirms pārbaudes apmeklējuma sākuma. Pēc Komisijas domām, piedāvātā elastība ir bijusi vairāk nekā pietiekama, un BoS pārbaudei kopā tika piedāvātas sešas alternatīvas dienas, pretēji ĶV apgalvojumam.
- Huaxia Bank
(145)
Komisija 2013. gada 23. maija vēstulē paskaidroja ĶV, ka nevar pārbaudīt dažas nodaļas Huaxia Bank (“Huaxia”) atbildē uz A pielikuma jautājumiem, proti, attiecībā uz īpašuma tiesību struktūru, izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju kredītspējas novērtējumu un riska prēmijām, ko iekasē no vairākām nozarēm un jo īpaši no attiecīgās nozares.
(146)
ĶV 2013. gada 3. jūnija atbildē apgalvoja, ka Huaxia ir izskaidrojusi īpašuma tiesību struktūru un iesniegusi Komisijai papildu informāciju un paskaidrojumus par tās akcionāriem, bet uz klientu kredītspējas novērtējumu attiecas bankas slepenības noteikumi un līgumsaistības starp bankām un to klientiem.
(147)
Attiecībā uz īpašuma tiesību struktūru jāatzīmē, ka atbildē uz A pielikuma jautājumiem Huaxia apgalvoja - tā ir dibināta “bez jebkādām valdības akcijām” un neizpauž nekādu informāciju par valdības īpašuma tiesībām, pat ja to īpaši pieprasa Komisija A pielikumā. Komisija norādīja, ka tas ir pretrunā ar citu ĶV sniegto informāciju, un Huaxia atzina, ka daži no tās akcionāriem pieder valstij, kā arī iesniedza dokumentu ar informāciju ķīniešu valodā par dažiem no tiem. Huaxia sniegtā informācija joprojām neizskaidroja, kāda ir valsts īpašumtiesību daļa šajā bankā.
(148)
Attiecībā uz kredītspējas novērtēšanu Komisija norāda, ka banka varēja iesniegt šādu dokumentu par vienu no uzņēmumiem (aizsargājot uzņēmuma identitāti ar dažām izmaiņām dokumentā), bet par citiem pieprasītajiem dokumentiem banka apgalvoja, ka uz tiem attiecas slepenības noteikumi un līgumsaistības starp bankām un to klientiem. Šādas pretrunas skaidrojumā ir grūti izprast.
- Ķīnas Eksporta un importa banka
(149)
Komisija 2013. gada 23. maija vēstulē informēja ĶV, ka Ķīnas Eksporta un importa bankas (“EXIM”) atbildes uz A pielikuma jautājumiem un vēstulēm par nepilnībām ir nepilnīgas un EXIM nav iesniegusi vairākus dokumentus, kas tika īpaši pieprasīti, t. i., Statūtus, Paziņojumu par Ķīnas Eksporta un importa bankas dibināšanu, ko izdevusi Valsts padome, un Ķīnas Eksporta un importa bankas kārtību eksporta pārdevēju kredītu pārvaldībai attiecībā uz augsto tehnoloģiju ražojumiem. Attiecībā uz Statūtiem ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē apgalvoja, ka EXIM nevar iesniegt Statūtus savas iekšējās politikas dēļ (kas ir uzskatāms par iekšējās pārvaldes dokumentu), taču atsaucās uz tiešsaistes redakciju, kuru, kā tika apgalvots, pārbaudes laikā tika piedāvāts apskatīt klēpjdatorā, ko nodrošināja EXIM. Komisija neizprot šādu paskaidrojumu, kam nav nekādas jēgas. Ja dokuments pārbaudes laikā bija pieejams tiešsaistē, Komisija neredz iemeslu, kādēļ tas nevarēja tikt iesniegts, kā atkārtoti tika prasīts jau anketā, vēstulē par nepilnībām un vēlreiz pārbaudes laikā. Faktiski apgalvojums, ka EXIM pārbaudes laikā nodrošināja šo dokumentu klēpjdatorā, ir nepatiess. EXIM norādīja, ka Komisija varētu apskatīt šo dokumentu tiešsaistē, bet Komisijas ierēdnis paskaidroja, ka pārbaudes telpās nav pieejams interneta savienojums. Turklāt EXIM pat neiesniedza saiti uz internetā pieejamo statūtu redakciju.
(150)
Attiecībā uz abiem pārējiem dokumentiem EXIM paskaidroja, ka tos nav iespējams iesniegt konfidenciālā rakstura un iekšējo noteikumu dēļ. Tieši EXIM atbildē uz vēstuli par nepilnībām apgalvoja, ka “EXIM banka tika izveidota un darbojas saskaņā ar Paziņojumu par Ķīnas Eksporta un importa bankas dibināšanu, ko izdevusi Valsts padome, un Ķīnas Eksporta un importa bankas statūtiem”. Tādējādi tas tika uzskatīts par būtisku dokumentu, lai pārbaudītu sūdzībā minētos apgalvojumus, ka EXIM ir valsts iestāde, taču Komisijai tika liegta piekļuve šim dokumentam. Saistībā ar to jāpiebilst, ka cita politiskā banka, t. i., CDB, iesniedza līdzīgu dokumentu par savu dibināšanu, un šīs izmeklēšanas ietvaros tika iesniegti arī vairāki citi Valsts padomes paziņojumi. Arī EXIM nepamatoja apgalvojumus par konfidencialitāti ne ar kādiem pierādījumiem. Turklāt, kā paskaidrots 117. apsvērumā, valdības nedrīkst vienkārši atsaukties uz iekšējiem noteikumiem, lai nepildītu pienākumus, kas paredzēti SCM nolīgumā un pamatregulā. Tas pats attiecas uz Ķīnas Eksporta un importa bankas kārtību eksporta pārdevēju kredītu pārvaldībai attiecībā uz augsto tehnoloģiju ražojumiem, kuru EXIM arī atzina par konfidenciālu bez jebkādiem pamatojošiem pierādījumiem un pat atteicās apspriest šā dokumenta mērķi.
(151)
EXIM arī neiesniedza informāciju par direktoru padomes un uzraudzības padomes sastāvu, kas tika atkārtoti pieprasīta, paskaidrojot, ka “direktoru padomes sastāvs ir mainīgs” un Komisijas jautājumi par valdes locekļu piederību ĶKP “ir agresīvi un nepiemēroti jautājumi antisubsidēšanas izmeklēšanas kontekstā”. Fakts, ka direktoru padomes sastāvs ir mainīgs, neattiecas uz šīs izmeklēšanas mērķi. Svarīgi ir tas, kā valsts ir pārstāvēta EXIM padomēs; tomēr ĶV un EXIM atteicās sniegt šādu informāciju. Komisija arī uzskata, ka EXIM (un visu šajā lietā iesaistīto banku) augstākās vadības piederība ĶKP ir būtiska, lai varētu noteikt valsts ietekmes pakāpi uz banku vadību. Saskaņā ar ĶKP konstitūciju “partijai ir jāatbalsta un jāuzlabo ekonomikas pamatsistēma, kurā valsts īpašumam ir galvenā nozīme un dažādas ekonomikas nozares attīstās paralēli…” (33), tādējādi ĶKP ietekmes izvērtēšana EXIM tika uzskatīta par nepieciešamu šīs izmeklēšanas vajadzībām un jo īpaši lai novērtētu valsts ietekmi bankās.
(152)
Attiecībā uz statistiku par dažādu ražojumu kategoriju eksportu, kas tika pieprasīta jau anketā un ko EXIM ir juridisks pienākums paziņot CBRC, ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē apgalvoja, ka šīs informācijas sagatavošanai ir vajadzīgs papildu laiks. Saistībā ar tiek norādīts, ka, tā kā Komisija pieprasīja šo informāciju jau sākotnējā anketā, ĶV rīcībā bija vairāk nekā trīsarpus mēneši šīs informācijas sagatavošanai, taču ĶV to neizdarīja. EXIM apgalvoja, ka “šāda veida informācija ir atrodama gada pārskatos”, taču tas neatbilst patiesībai. Informācija gada pārskatos, uz ko norādīja ĶV, attiecās uz citiem laikposmiem, nevis uz tiem, par kuriem Komisija pieprasīja informāciju anketā un pārbaudes apmeklējuma laikā.
(153)
ĶV pareizi apgalvoja, ka atbildē uz anketas jautājumiem tā ir minējusi cita starpā eksporta kredītu summas attiecībā uz mehānisko un elektrisko ražojumu un jauno augsto tehnoloģiju ražojumu eksporta apjomiem. Tiek norādīts, ka Komisija nekad nav apstrīdējusi šo skaitlisko datu iesniegšanu. Komisija nebija apmierināta ar faktu, ka brīdī, kad tā mēģināja pārbaudīt šos datus pārbaudes apmeklējuma laikā, EXIM nevarēja iesniegt pierādījumus, ne arī paskaidrot, no kurienes šie dati ņemti. Tāpat Komisijai netika ļauts pārbaudīt datus par FE nozarei izsniegto eksporta kredītu īpatsvaru, kurus ĶV iesniedza atbildē uz anketas jautājumiem. Dīvaini bija arī tas, ka EXIM neuzskatīja šos datus par konfidenciāliem, taču, kad Komisija jautāja par datu avotu, lai tos pārbaudītu, EXIM atteica piekļuvi avotam, par iemeslu norādot konfidencialitāti. EXIM atsaucās uz tiem pašiem iemesliem attiecībā uz eksporta kredītu summām, kas izsniegtas izlasē iekļautajiem ražotājiem un ražotājiem, kas sadarbojās. Atbildē uz vēstuli par nepilnībām tā minēja datus, bet neļāva Komisijai tos pārbaudīt, pamatojoties uz konfidencialitāti. Līdz ar to Komisija nevarēja pārbaudīt lielāko daļu EXIM iesniegto statistikas datu.
(154)
EXIM arī atteicās paskaidrot un attiecīgi pierādīt izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju kredītreitingus, kā arī analīzi, kas bija šo reitingu pamatā.
- Ķīnas Attīstības banka (CDB)
(155)
ĶV savā 2013. gada 3. jūnija vēstulē rakstīja, ka nav apmierināta ar to, ka Komisija uzdod “personiskus jautājumus par valdes locekļu un augstākās vadības politiskās partijas piederību”. Tas neatbilst patiesībai. Jautājumi par valdes locekļu un augstākās vadības saistību ar ĶKP bija tikai tehniska rakstura, un, kā iepriekš paskaidrots 151. apsvērumā, to uzdošanas iemesls bija palīdzēt noskaidrot ĶKP funkcijas Ķīnas ekonomikā.
(156)
Pārbaudes apmeklējuma laikā Komisija mēģināja pārbaudīt izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju kredītspējas novērtējumus. CDB sniedza noteiktu vispārīgo informāciju, taču atteicās izpaust jebkādu informāciju par izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju kredītspējas novērtēšanu vai pat FE nozares riska novērtēšanu un novērtējuma ziņojumu.
(157)
Atbildē uz vēstuli par nepilnībām CDB sniedza datus par attiecīgās nozares riska prēmijām. Pārbaudes laikā CDB precizēja savu atbildi šajā jautājumā, taču neiesniedza nekādus apliecinošus pierādījumus šiem datiem vai paskaidrojumu par šo datu pamatotību, neraugoties uz Komisijas atkārtotajiem pieprasījumiem pārbaudes apmeklējuma laikā.
b) Ķīnas valstij piederošās bankas ir valsts iestādes
(158)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ĶTR SOCB ir valsts iestādes pamatregulas 2. panta b) apakšpunkta izpratnē.
(159)
PTO Apelācijas institūcijas (“AI”) ASV sagatavotajā ziņojumā “Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China” (34) (“AI ziņojums”) definēja valsts iestādi kā struktūru, “kurai ir nodotas, kura izmanto vai kurai ir piešķirtas valdības pilnvaras”. Pēc AI uzskatiem, pierādījums, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār kādu struktūru un tās darbību ir uzskatāms par pierādījumu, ka attiecīgai struktūrai ir valdības pilnvaras un tā izmanto šīs pilnvaras valdības funkciju veikšanai. Ja tiek pierādīts, ka formālās norādes par valdības kontroli ir daudzveidīgas, un ir arī pierādījumi, ka šī kontrole tiek izmantota pēc būtības, tādā gadījumā šie pierādījumi ļauj secināt, ka attiecīgā struktūra izmanto valdības pilnvaras (35). AI arī atzina, ka valsts iestādēm ir raksturīga “valdības funkciju veikšana” (36), kas “attiecīgās dalībvalsts tiesību sistēmā parasti būtu uzskatāma par valdības darba daļu” (37).
(160)
Turpmākā analīze lielāko uzmanību veltī tam, vai attiecīgā SOCB Ķīnā pilda funkcijas, kas parastu būtu uzskatāmas par valdības darba daļu, un ja tā, vai tai ir valdības pilnvaras tā rīkoties. Izmeklēšana noskaidroja, ka Ķīnas finanšu tirgum ir raksturīga valdības iejaukšanās, jo lielākā daļa galveno banku pieder valstij. Ķīnas iestādes sniedza tikai ļoti ierobežotu informāciju par banku akcionāriem un īpašniekiem ĶTR. Tomēr, kā papildus paskaidrots turpmāk, Komisija apkopoja pieejamo informāciju, lai tās secinājumi būtu pamatoti. Veicot analīzi par to, vai bankas ir struktūras, kam pieder, ir piešķirtas vai kas izmanto valdības pilnvaras (valsts iestādes), Komisija meklēja informāciju ne tikai par valdības īpašuma daļām bankās, bet arī par citām pazīmēm, piemēram, par valdības pārstāvību direktoru padomēs, valdības kontroli pār to darbību, valdības politikas vai interešu ievērošanu un par to, vai šīs struktūras ir izveidotas ar likumu.
(161)
Pieejamā informācija ļāva secināt, ka valstij piederošām bankām ĶTR pieder lielākā tirgus daļa un tās ir galvenie dalībnieki Ķīnas finanšu tirgū. Saskaņā ar 2006. gada Deutsche Bank pētījumu par ĶTR banku nozari (38) valstij piederošo banku īpatsvars var pārsniegt vairāk nekā 2/3 Ķīnas tirgus. Par šo pašu jautājumu PTO Ķīnas tirdzniecības politikas apskatā ir teikts: “Valsts īpašuma augstā pakāpe ir vēl viena būtiska finanšu nozares īpatnība Ķīnā” (39) un “Ķīnas banku nozares tirgus struktūra ir maz mainījusies, tajā dominē valstij piederošas bankas” (40). Jāpiebilst, ka piecas lielākās valstij piederošās komercbankas (Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka, Sakaru banka un Rūpniecības un tirdzniecības banka) pārstāv vairāk nekā pusi Ķīnas banku nozares (41). Valsts īpašuma tiesības uz piecām lielākajām valstij piederošajām bankām apstiprināja arī ĶV atbildē uz vēstuli par nepilnībām.
(162)
Komisija pieprasīja arī informāciju par šo Ķīnas banku valsts kontroles struktūru un valdības politikas vai interešu ievērošanu attiecībā uz fotoelektrisko nozari (t. i., par direktoru padomēm un akcionāru padomēm, akcionāru un direktoru sapulču protokoliem, akcionāru un direktoru valstspiederību, kreditēšanas politikām un riska novērtējumiem attiecībā uz aizdevumiem, kas izsniegti ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās). Tomēr, kā iepriekš teikts 139. apsvērumā, ĶV sniedza tikai ļoti ierobežotu informāciju par šo tematu un neļāva pārbaudīt lielu daļu iesniegtās informācijas. Tādējādi Komisijai bija jāizmanto pieejamie fakti. Pamatojoties uz pieejamajiem datiem, tā secināja, ka šīs bankas kontrolē valdība, izmantojot īpašuma tiesības, administratīvo kontroli pār to “komerciālo” darbību, tostarp ierobežojumus, kas noteikti depozītu un aizdevumu procentu maksājumiem (skat. 164.-167. apsvērumu), un dažos gadījumos - pat likumā noteiktos dokumentus (42).
Attiecīgie dati, kas izmantoti iepriekš minēto secinājumu izdarīšanai, ir gūti no ĶV iesniegtās informācijas, Ķīnas banku gada ziņojumiem, kurus vai nu iesniedza ĶV, vai kuri ir publiski pieejami, informācijas, kas gūta no 2006. gada Deutsche Bank pētījuma par Ķīnas banku nozari (43), PTO Ķīnas politikas apskata (2012) (44), Pasaules Bankas ziņojuma par Ķīnu 2030. gadā (45) vai 2010. gada ESAO Ķīnas ekonomikas apskata (46), informācijas, ko snieguši ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, un informācijas, kas iekļauta sūdzībā. Attiecībā uz ārvalstu bankām neatkarīgi avoti lēš, ka tās veido Ķīnas banku nozares maznozīmīgu daļu, un tādēļ tām ir neliela nozīme aizdevumu politikā; atbilstošā informācija liecina, ka tām pieder pat mazāk nekā 2 % Ķīnas tirgus (47). Arī attiecīgā publiski pieejamā informācija liecina, ka Ķīnas bankas, jo īpaši lielās komercbankas, joprojām paļaujas uz valstij piederošajiem akcionāriem un valdību, lai papildinātu kapitālu, kad tām pietrūkst atbilstoša kapitāla kredītu ekspansijas dēļ (48).
(163)
Attiecībā uz bankām, kas sniegušas aizdevumus ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, lielākā to daļa ir valstij piederošas bankas. Patiesi, pamatojoties uz pieejamo informāciju (49), tika konstatēts, ka valstij piederošās bankas un citas valstij piederošās struktūras ir izsniegušas lielāko daļu aizdevumu ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās. Starp tām bija ĶTR lielākās komercbankas un politiskās bankas, piemēram, Ķīnas Attīstības banka, EXIM banka, Ķīnas Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka un Ķīnas Rūpniecības un tirdzniecības banka. Attiecībā uz pārējām iesaistītajām valstij piederošajām bankām Komisija vēlreiz pieprasīja to pašu iepriekš minēto informāciju par valdības kontroli un valdības politikas vai interešu ievērošanu attiecībā uz fotoelektrisko nozari. Šāda detalizēta informācija netika sniegta. Tādējādi tika secināts, ka valdība kontrolē šīs bankas. Par šādu būtisku kontroli cita starpā liecina valdības politika par atbalstu attiecīgajai nozarei, kas liek bankām darboties īpaši atbalstošā veidā (skat. 102. apsvērumu). Šo iemeslu dēļ valstij piederošās komercbankas un politiskās bankas ĶTR ir uzskatāmas par valsts iestādēm.
(164)
Papildu pazīme, kas liecina par ĶV iesaisti Ķīnas finanšu tirgū, ir PBOC funkcijas, kas nosaka īpašus ierobežojumus veidam, kā tiek noteiktas un svārstās procentu likmes. Patiesi, izmeklēšana konstatēja, ka PBOC ir pieņemti īpaši noteikumi, kas regulē veidu, kā ĶTR svārstās procentu likmes. Saskaņā ar pieejamo informāciju šie noteikumi ir izklāstīti PBOC Apkārtrakstā par kārtību, kā regulē procentu likmes depozītiem un aizdevumiem, Yinfa (2004. gads), Nr. 251 (Apkārtraksts Nr. 251). Finanšu iestādes tiek aicinātas nodrošināt aizdevumu likmes noteiktā PBOC aizdevumu procentu likmju standarta intervālā. Komercbanku aizdevumiem un politisko banku aizdevumiem, kas tiek komerciāli pārvaldīti, nav noteikts augšējais robežintervāls, bet tikai apakšējais robežintervāls. Pilsētu kredīta kooperatīviem un lauku kredīta kooperatīviem ir noteikts gan augšējais, gan apakšējais robežintervāls. Preferenciāliem aizdevumiem un aizdevumiem, kam Valsts padome izdevusi īpašus noteikumus, procentu likmes nedrīkst paaugstināties. Komisija lūdza ĶV paskaidrojumus par Apkārtrakstā Nr. 251 iekļauto definīciju un redakciju, kā arī par iepriekšējo tiesību aktu (PBOC apkārtrakstu par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju svārstību intervāla palielināšanu, YinFa [2003. gads] Nr. 250). Tomēr, kā iepriekš minēts 135. apsvērumā, ĶV atteicās iesniegt šos apkārtrakstus, tādēļ Komisija nevarēja pārbaudīt to saturu un meklēt paskaidrojumus. Tā kā ĶV neiesniedza atbilstošu informāciju par šo jautājumu, kas liktu domāt, ka situācija ir mainījusies kopš 2013. gada marta, kad Komisija pabeidza antisubsidēšanas izmeklēšanu, kura attiecās uz ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu (50), tika secināts, ka PBOC ir iesaistīta procentu likmju noteikšanā valstij piederošās komercbankās un ietekmē tās. ĶV nesniedza pierādījumus par to, ka situācija, kas tika konstatēta izmeklēšanās, kuras attiecās uz krītoto papīru un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu, būtu mainījusies. Tādēļ, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem un citiem iepriekš minētajiem pierādījumiem, tika secināts, ka situācija attiecībā uz procentu likmju noteikšanas metodiku nemainījās visā IP.
(165)
Aizdevumu procentu likmju ierobežojumi, kā arī augšējās robežvērtības, kas noteiktas depozītu likmēm, rada situāciju, kurā bankām ir garantēta piekļuve lētam kapitālam (saskaņā ar depozītu likmju regulējumu) un tās var aizdot atsevišķām nozarēm par zemām likmēm.
(166)
Uz bankām attiecas arī juridiskas normas, kas prasa, lai tās cita starpā īsteno aizdošanas darbības saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām (51), sniedz kreditēšanas atbalstu veicināmiem projektiem (52) vai dod priekšroku augsto vai jauno tehnoloģiju nozaru attīstībai (53). Bankām ir pienākums ievērot šos noteikumus. Izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji pieder veicināmo projektu kategorijām, kā arī augsto un jauno tehnoloģiju nozaru kategorijai.
(167)
Dažādi neatkarīgie informācijas avoti liecina, ka valsts iesaiste Ķīnas finanšu nozarē ir būtiska un pastāvīga. Piemēram, konstatējums, kas izklāstīts i) SVF 2006. gada darba dokumentā, liecina, ka banku liberalizācija ĶTR ir nepilnīga un netiek pienācīgi ņemts vērā kredītrisks (54); ii) SVF 2009. gada ziņojumā, kas uzver, ka procentu likmes Ķīnā nav liberalizētas (55); iii) SVF 2010. gada ziņojumā par valsti, kas norāda, ka kapitāla izmaksas Ķīnā ir salīdzinoši zemas, kredītu piešķiršanu dažkārt nenosaka pēc cenas, bet lielie korporatīvie ietaupījumi ir daļēji saistīti ar dažādu ietekmējošo faktoru zemajām izmaksām (tostarp kapitāla un zemes izmaksām) (56); iv) ESAO 2010. gada Ķīnas ekonomikas apskatā (57) un ESAO Ekonomikas departamenta Darba dokumentu Nr. 747 par reformām Ķīnas finanšu nozarē (58), kas norāda, ka finanšu iestādes joprojām pieder galvenokārt valstij un tas rada jautājumus par pakāpi, kādā banku kreditēšanas lēmumi tiek balstīti tikai uz komerciāliem apsvērumiem, bet banku tradicionālā funkcija, šķiet, ir darboties kā valsts aģentūrām, kas nodrošina saikni ar valdību.
(168)
Pamatojoties uz iepriekš minētajiem pierādījumiem, tiek secināts, ka valstij piederošās komercbankas un politiskās bankas pilda valsts funkcijas ĶV vārdā, proti, obligātā kārtā veicina konkrētas ekonomikas nozares saskaņā ar valsts plāniem un politikas dokumentiem. Lielais valsts īpašuma īpatsvars valstij piederošajās bankās un cita informācija par saikni starp valstij piederošajām bankām un valdību (tostarp ĶV nesadarbošanās šajā jautājumā) apstiprina, ka valdība, pildot valsts varas funkcijas, ietekmē banku darbību. ĶV īsteno būtisku ietekmi uz valstij piederošajām komercbankām un politiskajām bankām, nepārtraukti iesaistoties finanšu nozarē un pieprasot valstij piederošām bankām īstenot valdības politiku. Tādējādi valstij piederošās komercbankas un politiskās bankas ir uzskatāmas par valsts iestādēm, jo tām pieder, ir piešķirtas un tās izmanto valdības pilnvaras.
c) Privātām bankām ĶTR ĶV uztic uzdevumus un dod norādījumus.
(169)
Komisija arī analizēja, vai privātīpašumā esošām bankām ĶTR tiek uzticēti uzdevumi vai doti ĶV norādījumi izsniegt preferenciālus (subsidētus) aizdevumus ražotājiem fotoelektriskajā nozarē pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas izpratnē.
- ĶV politikas esamība
(170)
No iepriekšējās sadaļas par valsts iesaisti fotoelektriskajā nozarē (101. apsvērums) un turpmākajiem secinājumiem kļūst skaidrs, ka ĶV ir izstrādāta politika par preferenciālu aizdevumu sniegšanu fotoelektriskajā nozarē, jo valsts iestādes (valstij piederošās komercbankas) (59) ir iesaistītas šo aizdevumu sniegšanā un pārvalda lielāko tirgus daļu, kas tām ļauj piedāvāt procentu likmes zem tirgus līmeņa.
- Politikas attiecināšana uz privātām bankām
(171)
Likumu par komercbankām [2003] vienādi piemēro gan valstij piederošām komercbankām, gan privātīpašumā esošām komercbankām. Piemēram, šā likuma 38. pants uzdod visām komercbankām (t. i., arī privātīpašumā esošajām) “noteikt aizdevumu likmi saskaņā ar augšējo un apakšējo aizdevumu likmes ierobežojumu, ko nosaka PBOC”, Likuma par komercbankām 34. pants uzdod komercbankām “īstenot aizdevumu uzņēmējdarbību saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām un sociālo attīstību, kā arī atbilstoši valsts nozaru politikām”.
(172)
Vairāki valsts plānošanas dokumenti, politikas dokumenti un tiesību akti attiecas uz FE nozares preferenciālo kreditēšanu. Piemēram, Valsts padomes 2010. gada 10. oktobra lēmums par septiņu jauno stratēģisko nozaru attīstības veicināšanu sola fiskālā un politikas atbalsta intensitātes paplašināšanu stratēģiskajām nozarēm (60) (FE nozare ir to skaitā), mudina finanšu iestādes “paplašināt kreditēšanas atbalstu” šīm nozarēm un “izmantot fiskālās preferenciālās politikas, piemēram, riska kompensēšanu”. Arī Valsts nostādnes zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā termiņā un ilgtermiņā (2006-2020), kas norāda, ka saules enerģētika un fotoelektriskie elementi ir galvenās nozares un saistītas ar prioritāriem jautājumiem (61), paredz “mudināt finanšu iestādes piešķirt prioritāru kredīta atbalstu lielākajiem valsts zinātnes un tehnoloģiju industrializācijas projektiem” un uzdod valdībai “dot norādījumus dažādām finanšu iestādēm un privātam kapitālam piedalīties zinātnes un tehnoloģiju attīstībā”. ĶTR Likums par zinātnes un tehnoloģiju progresu (ĶTR prezidenta Rīkojums Nr. 82) noteic, ka valsts mudina un dod norādījumus finanšu iestādēm atbalstīt augsto un jauno tehnoloģiju nozaru attīstību, piešķirot aizdevumus, un politiski orientētām finanšu iestādēm ir jādod priekšroka augsto un jauno tehnoloģiju nozaru attīstībai (62). Saskaņā ar to pašu likumu politiski orientētām finanšu iestādēm saistībā ar uzņēmējdarbību ir jāpiedāvā īpašs atbalsts uzņēmumu projektiem, kuros paredzētas neatkarīgas inovācijas, ko veicina valsts (63).
(173)
Turklāt iepriekš minētie ierobežojumi attiecībā uz procentu likmju noteikšanu, ko veic PBOC (164. un 165. apsvērums) ir saistoši arī privātīpašumā esošām komercbankām.
(174)
Minētie citāti no normatīvajiem aktiem, kas attiecas uz banku nozari, liecina, ka ĶV politika izsniegt preferenciālus aizdevumus fotoelektriskajai nozarei attiecas arī uz privātīpašumā esošām komercbankām, un faktiski ĶV uzdod tām “īstenot aizdevumu uzņēmējdarbību saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām un sociālo attīstību, kā arī atbilstoši valsts nozaru politikām” (64).
- Kredītriska novērtējums
(175)
Komisija pieprasīja attiecīgo informāciju no ĶV, lai novērtētu, kā bankas ĶTR veic FE uzņēmumu kredītriska novērtēšanu, pirms pieņem lēmumu par to, vai piešķirt tiem aizdevumus, un lemt par piešķirto aizdevumu nosacījumiem. Anketas A pielikumā Komisija pieprasīja informāciju par to, kā bankas ņem vērā risku, piešķirot aizdevumus, kā tiek novērtēta aizņēmēja kredītspēja, kādas ir riska prēmijas, ko bankas iekasē no dažādiem uzņēmumiem/nozarēm ĶTR, kādus apstākļus bankas ņem vērā, izvērtējot aizdevuma pieteikumus, kāds ir aizdevuma pieteikuma apraksts un apstiprināšanas process utt. Tomēr ne ĶV, ne atsevišķās bankas, kas minētas anketā, neiesniedza nekādus pierādījumus šajā jomā (vienīgais izņēmums ir turpmāk minēts 176. apsvērumā). ĶV sniedza tikai vispārīga rakstura atbildes, bez jebkādiem pierādījumiem par to, ka faktiski vispār notiek jebkāda kredītriska novērtēšana.
(176)
Vienas bankas pārbaudes laikā Komisija varēja apskatīt kādu riska novērtējumu. Daļa no šā kredītriska novērtējuma attiecās uz valsts atbalstu saules enerģētikas uzņēmumiem un valsts plāniem veicināt fotoelektrisko nozari kopumā, un šis fakts tika pozitīvi novērtēts uzņēmumam piešķirtajā kredītreitingā. Minētais piemērs raksturo, kā valdības politika (un subsīdijas, kas novirzītas konkrētai nozarei) ietekmē lēmumu pieņemšanu bankās attiecībā uz saules enerģētikas uzņēmumu finansēšanas nosacījumiem.
(177)
Komisija pieprasīja līdzīgu informāciju arī no ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, un mēģināja to pārbaudīt izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju klātienes pārbaudes apmeklējumu laikā. Lielākā daļa ražotāju eksportētāju atbildēja, ka bankas pieprasa noteiktus dokumentus un veic noteikta veida kredītriska analīzi pirms aizdevumu piešķiršanas. Tomēr viņi nevarēja pamatot šos apgalvojumus ne ar kādiem pierādījumiem. Klātienes pārbaudes laikā Komisija lūdza iesniegt pierādījumus, ka bankas ir pieprasījušas šādus dokumentus vai ka uzņēmumi ir šādus dokumentus iesnieguši bankām, vai iesniegt jebkāda veida paziņojumus, ko bankas izdevušas, apliecinot, ka ir veikta šāda kredītriska analīze. Taču izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas nevarēja iesniegt šādus pierādījumus, un tās nevarēja iesniegt arī nekādus citus pierādījumus, kas apstiprinātu viņu apgalvojumus.
(178)
Informācija par kredītriska novērtējumiem ieinteresētajām personām tika pieprasīta atkārtoti, jo tā tika uzskatīta par būtisku, cita starpā ņemot vērā 167. apsvērumā minēto informāciju.
(179)
Ņemot vērā iepriekš teikto, secinājumi par kredītriska novērtēšanu ĶTR attiecas uz valstij piederošām komercbankām, privātīpašumā esošām komercbankām, kā arī politiskajām bankām. Patiesi, iepriekš minētie pierādījumi liek secināt, ka privātām bankām ĶTR ir jāievēro valdības aizdevumu politikas, jo īpaši attiecībā uz FE nozari, un jādarbojas tāpat, kā darbojas valstij piederošās bankas, kas 168. apsvērumā ir atzītas par valsts iestādēm. Tāpēc secināts, ka privātām bankām tiek uzticēti uzdevumi un doti ĶV norādījumi veikt funkcijas, ko parasti veic valdība pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas izpratnē.
(180)
Turklāt minētie pierādījumi liecina, ka pat tad, ja valstij piederošās bankas netiktu atzītas par valsts iestādēm, tās arī tiktu uzskatītas par tādām, kam tiek uzticēti uzdevumi un doti ĶV norādījumi veikt funkcijas, ko parasti veic valdība pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas izpratnē.
d) Ķīnas finanšu tirgus traucējumi
(181)
No informācijas, kas savākta izmeklēšanā, var secināt, ka valstij piederošo banku īpatsvars pārsniedz vairāk nekā 2/3 Ķīnas tirgus. Piecas lielākās valstij piederošās komercbankas (Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Būvniecības banka, Sakaru banka un Rūpniecības un tirdzniecības banka ) pārstāv vairāk nekā pusi Ķīnas banku nozares (65). Turklāt Ķīnas Attīstības banka un Ķīnas Eksporta un importa banka pilnībā pieder valstij. Šīs septiņas bankas saules paneļu lietā ir izsniegušas absolūti lielāko daļu aizdevumu astoņiem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Šīs dominējošās valsts īpašumtiesības kopā ar Ķīnas finanšu tirgus traucējumiem un Ķīnas valdības politiku novirzīt lētus naudas līdzekļus izvēlētām nozarēm, apdraud līdzvērtīgus konkurences apstākļus starptautiskajā tirdzniecībā un nodrošina nepamatotas priekšrocības Ķīnas ražotājiem.
(182)
Bankas ĶTR nav pilnīgi brīvas pieņemt lēmumus par aizdevumu nosacījumiem. Attiecībā uz procentu likmēm tām ir jāievēro ierobežojumi, ko nosaka Ķīnas Tautas banka (“PBOC”). Šie ierobežojumi, kā arī augšējās robežvērtības, kas noteiktas depozītu likmēm, rada situāciju, kurā bankām ir garantēta piekļuve lētam kapitālam (saskaņā ar depozītu likmju regulējumu) un tās var aizdot atsevišķām nozarēm par zemām likmēm.
(183)
Uz bankām attiecas arī juridiskas normas, kas prasa, lai tās cita starpā īsteno aizdošanas darbības saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām (66), sniedz kreditēšanas atbalstu veicināmiem projektiem (67) vai dod priekšroku augsto vai jauno tehnoloģiju nozaru attīstībai (68). Bankām ir pienākums ievērot šos noteikumus.
(184)
Saskaņā ar jaunākajiem konstatējumiem dažām lielajām komercbankām ĶTR ir pieejamas valsts ārvalstu valūtas rezerves (69). Tas būtiski samazina kapitāla izmaksas, un šī “lētā nauda” tiek izmantota USD un EUR aizdevumiem noteiktiem uzņēmumiem un projektiem saskaņā ar politiku “došanās ārpusē”. Tādēļ tās var piedāvāt nosacījumus, ko parastās komercbankas nespēj.
(185)
Cits būtisks traucējums fotoelektriskās nozares finansēšanai ir Ķīnas Attīstības bankas (“CDB”) īpašais privileģētais stāvoklis, jo tā ir galvenais aizdevējs šai nozarei un izsniedz lielāko daļu aizdevumu un kredītlīniju izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. CDB gandrīz pilnībā tiek finansēta no parādzīmju tirdzniecības, nevis no noguldījumiem, un pēc Finanšu ministrijas tā ir otrs lielākais parādzīmju emitants valstī. Šā īpašā mehānisma dēļ CDB spēj pati sevi lēti finansēt un līdz ar to arī piedāvāt izvēlētām nozarēm aizdevumus ar preferenciāliem nosacījumiem (70).
3.4.1.1. Preferenciālie aizdevumi
a) Ievads
(186)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ĶV subsidē FE nozari, izsniedzot preferenciālus aizdevumus un netiešus kredītus.
b) Juridiskais pamats
(187)
Preferenciāli aizdevumi Ķīnā paredzēti šādos tiesību aktos: ĶTR Likums par komercbankām, Vispārīgie noteikumi par aizdevumiem (ko īsteno Ķīnas Tautas banka) un Valsts padomes Lēmums Nr. 40 “Par pagaidu noteikumu izsludināšanu un īstenošanu attiecībā uz rūpniecības strukturālo pielāgojumu veicināšanu”.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(188)
Ņemot vērā visus pierādījumus, tiek secināts, ka lielāko daļu aizdevumu izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām nodrošina valstij piederošās bankas, kas 168. apsvērumā iepriekš tika atzītas par valsts iestādēm, jo tām ir piešķirtas valdības pilnvaras un tās veic valdības funkcijas. Ir arī pierādījumi, ka šīs bankas faktiski izmanto valdības pilnvaras, jo, kā paskaidrots 164. apsvērumā, valsts (t. i., PBOC) tiešā veidā iejaucas komercbanku lēmumos par procentu likmēm aizdevumiem, kas piešķirti Ķīnas uzņēmumiem. Šādā situācijā minēto struktūru aizdošanas prakse ir tieši saistāma ar valdību. Faktu, ka bankas izmanto valdības pilnvaras, apstiprina arī veids kā Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem (ko īsteno PBOC) 7. un 15. pants, Lēmums Nr. 40 un Likuma par komercbankām 34. pants darbojas attiecībā uz valdības nozaru politiku īstenošanu. Arī daudzi netieši pierādījumi, ko pamato objektīvi pētījumi un ziņojumi, liecina, ka Ķīnas finanšu sistēmā joprojām lielā mērā iejaucas valdība, kā jau iepriekš izskaidrots 172. un 178. apsvērumā. Visbeidzot, ĶV neiesniedza informāciju, kas ļautu labāk izprast valstij piederošo banku saistību ar valdību, kā paskaidrots 139. un 140. apsvērumā. Tādējādi, attiecībā uz aizdevumiem, ko izsniedz valstij piederošas komercbankas ĶTR, Komisija secina, ka FE ražotājiem tiek sniegts finansiāls atbalsts, kas izpaužas kā tiešs līdzekļu pārskaitījums no valdības pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļas izpratnē. Turklāt dažas liecības rāda, ka SOCB (kā arī privātīpašumā esošām bankām) tiek uzticēti uzdevumi vai doti valdības norādījumi, un rezultātā tas nozīmē, ka pastāv finansiāls atbalsts pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) daļas izpratnē.
(189)
Ņemot vērā analīzi iepriekšējā 169.-178. apsvērumā, ir arī noskaidrots, ka privātīpašumā esošām bankām ĶV uztic uzdevumus un dod norādījumus izsniegt aizdevumus FE ražotājiem un pastāv finansiāls atbalsts pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) un iv) daļas izpratnē.
(190)
Ieguvums pamatregulas 3. panta 2. punkta un 6. panta b) izpratnē pastāv tādā mērā, kādā valdības aizdevumi vai aizdevumi no privātām struktūrām, kam valdība uztic uzdevumus un dod norādījumus, tiek piešķirti ar nosacījumiem, kas labvēlīgāki par saņēmējam tirgū tobrīd pieejamajiem. Nevalstiskie aizdevumi ĶTR nenodrošina atbilstošu tirgus standartus, jo ir noteikts, ka privātīpašumā esošām bankām ĶV uztic uzdevumus un dod norādījumus, tāpēc paredzams, ka tās ievēros aizdošanas praksi, kas ir spēkā valstij piederošās bankās. Tādējādi standarti tiek konstruēti, izmantojot 198.-200. apsvērumā aprakstīto metodi. Šā standarta izmantošana pierāda, ka aizdevumi FE nozarei tiek piešķirti ar noteikumiem, kas labvēlīgāki par tirgus noteikumiem.
(191)
FE nozare pieder veicināmai kategorijai saskaņā ar Lēmumu Nr. 40. Lēmums Nr. 40 ir Valsts padomes rīkojums, un tā ir augstākā administratīvā struktūra ĶTR, tādēļ šis lēmums ir juridiski saistošs citām valsts iestādēm un ekonomikas dalībniekiem. Tas klasificē rūpniecības nozares “veicināmos, ierobežojamos un izslēdzamos projektos”. Šis akts ir rūpniecības politikas vadlīnijas, kas kopā ar Direktoriju katalogu parāda, kā ĶV īsteno politiku tādu uzņēmumu grupu vai nozaru veicināšanai un atbalstīšanai kā FE /jaunās enerģētikas nozare, kas Direktoriju katalogā klasificēta kā “veicināma nozare”. Attiecībā uz vairākām nozarēm, kas minētas kā “veicināmas”, jāpiebilst, ka tās ir tikai daļa no Ķīnas ekonomikas. Turklāt tikai dažas darbības šo veicināmo nozaru vidū ir ieguvušas “veicināmu” statusu. Lēmuma Nr. 40 17. pants arī paredz, ka “veicināmie investīciju projekti” var iegūt īpašas privilēģijas un stimulus, cita starpā finanšu atbalstu. No otras puses, atsaucoties uz “ierobežojamiem un izslēdzamiem projektiem”, Lēmums Nr. 40 pilnvaro valsts iestādes tieši iejaukties tirgus regulēšanā. Faktiski 18. un 19. pants paredz, ka attiecīgā iestāde liedz finanšu iestādēm piešķirt aizdevumus šādiem “ierobežojamiem un izslēdzamiem projektiem”. Iepriekš teiktais liecina, ka Lēmums Nr. 40 paredz saistošus noteikumus visām ekonomikas institūcijām, kas izpaužas kā norādījumi par veicināmo nozaru veicināšanu un atbalstīšanu, un viena no tām ir FE nozare.
(192)
Kā iepriekš paskaidrots 172. apsvērumā, ĶV uzdod izsniegt preferenciālus aizdevumus ierobežotam skaitam nozaru, un FE nozare ir viena no tām. Ņemot vērā visu iepriekš teikto, kļūst skaidrs, ka iestādes ļauj finanšu iestādēm sniegt preferenciālus aizdevumus tikai ierobežotam skaitam nozaru/uzņēmumu, kas atbilst attiecīgām ĶV politikām. Pamatojoties uz lietā esošajiem pierādījumiem un tā kā ĶV šajā jautājumā nesadarbojas, tiek secināts, ka subsīdijas, ko sniedz kā preferenciālus aizdevumus, nav pieejamas visai sabiedrībai un tādēļ ir uzskatāmas par “īpašām” pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē. Turklāt neviena ieinteresētā persona neiesniedza pierādījumus, ka šīs subsīdijas tiek balstītas uz objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
d) Secinājums
(193)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visi izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā bija ieguvuši preferenciālus aizdevumus.
(194)
Tādējādi FE nozares finansēšana ir uzskatāma par subsidētu.
(195)
Ņemot vērā finansiālā atbalsta esamību, ražotāju eksportētāju ieguvumus un situācijas īpatnības, šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(196)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta b) punktu saņēmēju saņemtais ieguvums ir starpība starp summu, ko uzņēmums maksā par valsts aizdevumu, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komerciālu aizņēmumu, kuru tas faktiski varēja saņemt tirgū.
(197)
Kā skaidrots iepriekš (190. apsvērumā), Ķīnas banku izsniegtie aizdevumi ir ievērojama valdības iejaukšanās banku nozarē un neatspoguļo likmes, ko varētu saņemt funkcionējošā tirgū, tad attiecīgs tirgus standarts tiek konstruēts, izmantojot turpmāk aprakstīto metodi. Turklāt ĶV nesadarbojās, tāpēc Komisijai bija jāizmanto arī citi pieejamie fakti, lai noteiktu atbilstošu standarta procentu likmi.
(198)
Konstruējot atbilstošu standartu aizdevumiem, kas izteikti Ķīnas juaņās, tika atzīts par nepieciešamu piemērot Ķīnas procentu likmes, kas koriģētas atbilstoši parastajam tirgus riskam. Patiesi, situācijā, kad eksportētāju pašreizējais finansiālais stāvoklis tiek noteikts izkropļotā tirgū un no Ķīnas bankām nav pieejama drošticama informācija par riska mērījumiem un kredītreitingu noteikšanu, tiek atzīts par nepieciešamu neizteikt Ķīnas eksportētāju kredītspēju pēc tās nominālvērtības, bet piemērot uzcenojumu, lai ņemtu vērā Ķīnas izkropļotā tirgus potenciālo ietekmi uz viņu finansiālo situāciju.
(199)
Tas pats attiecas uz aizdevumiem, kas izteikti ārvalstu valūtās. Kā standarts tika izmantotas attiecīgā valūtā izteiktas korporatīvās parādzīmes ar BB reitingu, kas izdotas IP laikā.
(200)
Ņemot vērā iepriekš teikto, kā paskaidrots 138.-140. apsvērumā, ĶV un ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika pieprasīts iesniegt informāciju par Ķīnas banku aizdevumu politikām un veidu, kā aizdevumi tika piešķirti šiem ražotājiem eksportētājiem. Kaut arī šī informācija tika pieprasīta atkārtoti, tā netika saņemta. Tādēļ, ņemot vērā šo sadarbības trūkumu un visus pieejamos faktus, kā arī atbilstoši pamatregulas 28. panta 6. punkta noteikumiem, tika atzīts par pareizu uzskatīt, ka visiem uzņēmumiem Ķīnā būtu jāpiešķir augstākā kategorija - “neinvestīciju kategorija”, kas attiektos tikai uz parādzīmēm (BB reitings pēc Bloomberg), un jāpiemēro tiem atbilstoša prēmija, ko paredzēts maksāt par uzņēmumu emitētām parādzīmēm ar šādu reitingu saskaņā ar Ķīnas Tautas bankas standarta aizdevumu likmi. Ražotāju eksportētāju ieguvums ir aprēķināts, izsakot procentu likmes starpību kā procentuālu īpatsvaru un reizinot to ar aizdevuma atlikušo summu, t. i., procentu maksājumiem, kas vēl nav samaksāti IP laikā. Pēc tam šo summu pieskaita ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, kopējam apgrozījumam.
(201)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Preferenciālie politiskie aizdevumi
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd., ĶTR un ar to saistītie uzņēmumi
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,25 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd un saistītie uzņēmumi
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd un saistītie uzņēmumi
0,85 %
3.4.1.2. Kredītlīniju nodrošināšana
a) Ievads
(202)
Sūdzības iesniedzējs arī apgalvoja, ka Ķīnas bankas piešķīra attiecīgā ražojuma Ķīnas eksportētājiem nesamērīgas kredītlīnijas. Izmeklēšana apstiprināja, ka, patiesi, visi izmeklētie uzņēmumi bija saņēmuši apjomīgas kredītlīnijas no Ķīnas bankām, un lielākoties tās tika piešķirtas bez maksas vai par ļoti nelielu maksu. Parastos tirgus apstākļos šādas kredītlīnijas paredz būtiskas saistības un administratīvās maksas, kas ļauj bankām kompensēt izmaksas un riskus.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(203)
EC-Aircraft izpētes grupas ziņojums apstiprināja, ka šādas kredītlīnijas, ko piešķir individuāliem aizdevumiem un kas pārsniedz ieņēmumus no tiem, var uzskatīt par tiešu naudas līdzekļu nodošanu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu un tādējādi - par finansiālu atbalstu. Šī grupa konstatēja, ka ieguvumus no potenciālas naudas līdzekļu nodošanas rada pati pienākuma esība tieši nodot naudas līdzekļus. Grupa arī secināja, ka kredītlīnija pati par sevi var radīt ieguvumu saņēmējam uzņēmumam, tādēļ tā ir uzskatāma par potenciālu naudas līdzekļu nodošanu, papildus jebkurai citai tiešai naudas līdzekļu nodošanai individuālu aizdevumu veidā (71).
(204)
Kredītlīnijas izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem nodrošināja tās pašas bankas, kas nodrošināja minētos preferenciālos aizdevumus. Kā iepriekš teikts, šīs bankas ir valsts iestādes (158.-166. apsvērums) vai arī ĶV tām uztic uzdevumus un dod norādījumus, lai sniegtu preferenciālu finansējumu FE nozarei (169.-178. apsvērums).
(205)
Kā iepriekš paskaidrots (158.-185. apsvērums), Ķīnas tirgu izkropļo tiesību akti un valstij piederošo banku prakse, un tika secināts, ka lielākoties kredītlīnijas tika piešķirtas bez maksas vai par ļoti nelielu maksu. Parastos tirgus apstākļos šādas kredītlīnijas paredz būtiskas saistības un administratīvās maksas, kas ļauj bankām kompensēt izmaksas un riskus.
(206)
Ieguvumu summu rada maksa, ko parasti piemēro komerciālām kredītlīnijām, kuras piešķir uzņēmumiem, un izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji lielākoties bija no tās atbrīvoti. Komisija izmantoja maksu, ko piemēroja kredītlīnijai, kuru vienam no izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem bija piešķīrusi ārvalstu komercbanka.
(207)
FE nozare pieder veicināmai kategorijai saskaņā ar Lēmumu Nr. 40. Lēmums Nr. 40 ir Valsts padomes rīkojums, un tā ir augstākā administratīvā struktūra ĶTR, tādēļ šis lēmums ir juridiski saistošs citām valsts iestādēm un ekonomikas dalībniekiem. Tas klasificē rūpniecības nozares “veicināmos, ierobežojamos un izslēdzamos projektos”. Šis akts ir rūpniecības politikas vadlīnijas, kas kopā ar Direktoriju katalogu parāda, kā ĶV īsteno politiku tādu uzņēmumu grupu vai nozaru veicināšanai un atbalstīšanai kā FE /jaunās enerģētikas nozare, kas Direktoriju katalogā klasificēta kā “veicināma nozare”. Attiecībā uz vairākām nozarēm, kas minētas kā “veicināmas”, jāpiebilst, ka tās ir tikai daļa no Ķīnas ekonomikas. Turklāt tikai dažas darbības šo veicināmo nozaru vidū ir ieguvušas “veicināmu” statusu. Lēmuma Nr. 40 17. pants arī paredz, ka “veicināmie investīciju projekti” var iegūt īpašas privilēģijas un stimulus, cita starpā finanšu atbalstu. No otras puses, atsaucoties uz “ierobežojamiem un izslēdzamiem projektiem”, Lēmums Nr. 40 pilnvaro valsts iestādes tieši iejaukties tirgus regulēšanā. Faktiski 18. un 19. pants paredz, ka attiecīgā iestāde liedz finanšu iestādēm piešķirt aizdevumus šādiem “ierobežojamiem un izslēdzamiem projektiem”. Iepriekš teiktais liecina, ka Lēmums Nr. 40 paredz saistošus noteikumus visām ekonomikas institūcijām, kas izpaužas kā norādījumi par veicināmo nozaru veicināšanu un atbalstīšanu, un viena no tām ir FE nozare.
(208)
Kā iepriekš skaidrots 172. un 192. apsvērumā, ĶV uzdod sniegt preferenciālus aizdevumus, kuru būtiska daļa ir kredītlīnijas, ierobežotam skaitam nozaru. FE nozare pieder pie šīs nozaru grupas un iegūst no diskriminējošajiem preferenciālajiem aizdevumiem.
(209)
Ņemot vērā visu iepriekš teikto, kļūst skaidrs, ka iestādes ļauj finanšu iestādēm piešķirt preferenciālas kredītlīnijas tikai ierobežotam skaitam nozaru/uzņēmumu, kas atbilst attiecīgām ĶV politikām. Pamatojoties uz lietā esošajiem pierādījumiem un tā kā ĶV šajā jautājumā nesadarbojas, tiek secināts, ka subsīdijas, ko izsniedz kā nesamērīgas kredītlīnijas, nav sabiedrībai vispārīgi pieejamas un tādēļ ir uzskatāmas par “īpašām” pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē. Turklāt neviena ieinteresētā persona neiesniedza pierādījumus, ka šīs subsīdijas tiek balstītas uz objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
c) Secinājums
(210)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visas izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupas izmeklēšanas periodā bija ieguvušas kredītlīnijas, kas tika piešķirtas bez maksas vai par maksu, kas zemāka par tirgus cenu.
(211)
Tādējādi šādu kredītlīniju piešķiršana FE nozarei būtu jāizskata par subsīdiju.
(212)
Ņemot vērā finansiālā atbalsta esību, ražotāju eksportētāju ieguvumus un situācijas īpatnības, šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
d) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(213)
Kredītlīniju piešķiršana bez maksas vai par neatbilstoši zemu cenu, ir uzskatāma par finanšu pakalpojumu (pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) daļa), kas sniegts neatbilstoši zemu cenu. Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Ņemot vērā tirgus traucējumus, kas minēti 158.-185. apsvērumā iepriekš, atlīdzības atbilstīgumu par finanšu pakalpojumiem (šajā gadījumā - par kredītlīniju nodrošināšanu) nevar noteikt, pamatojoties uz dominējošo situāciju ĶTR tirgū. Tādējādi, saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu saņemtais ieguvums ir starpība starp summu, ko uzņēmums maksā par kredītlīniju nodrošināšanu Ķīnas bankās, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komerciālu kredītlīniju, kuru tas faktiski varēja saņemt tirgū. Arī kredītlīnijas var uzskatīt par potenciālu naudas līdzekļu nodošanu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu.
(214)
Viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem saņēma kredītlīniju bankā, kuras juridiskā adrese atradās finansiālā jurisdikcijā ārpus ĶTR, un šī kredītlīnija prasīja saistību uzņemšanos un maksu par līguma noslēgšanu, kā parasti pieņemts pasaules finanšu tirgos. Kaut arī šo kredītlīniju piešķīra attiecīgās bankas Ķīnas meitasuzņēmums, tā ir uzskatāma par pamatotu standarta kritēriju. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu tika atzīts par pareizu par standartu izmantot maksu, kas piemērota šai kredītlīnijai.
(215)
Maksas, ko izmanto kā kritēriju, līmeni proporcionāli piemēro visu attiecīgo kredītlīniju summām, lai aprēķinātu subsīdijas summu (no kuras atskaita visas faktiski samaksātās maksas). Gadījumos, kad kredītlīnijas ilgums pārsniedza vienu gadu, subsīdijas kopsumma tika sadalīta pa visu kredītlīnijas ilgumu, bet atbilstoša summa tika piesaistīta IP.
(216)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Kredītlīniju nodrošināšana
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
1,09 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd un saistītie uzņēmumi
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd un saistītie uzņēmumi
2,59 %
3.4.1.3. Eksporta kredītu subsīdiju programmas
(217)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.1.4. Eksporta galvojumi un apdrošināšana zaļajām tehnoloģijām
a) Ievads
(218)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Ķīnas Eksporta un kredīta apdrošināšanas korporācija (“Sinosure”) nodrošina eksporta kredīta apdrošināšanu ar preferenciāliem noteikumiem attiecīgā ražojuma ražotājiem, cita starpā izmantojot programmu “Zaļais ekspresis”. Pēc sūdzības iesniedzēja domām, Sinosure eksporta kredīta apdrošināšana nav pietiekama, lai segtu pat šīs programmas ilgtermiņa darbības izmaksas un zaudējumus.
b) Nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana
(219)
Kā minēts 104. un 105. apsvērumā, Komisija anketā, vēstulē par nepilnībām un klātienes pārbaudes apmeklējuma laikā pieprasīja ĶV un Sinosure informāciju, ko ĶV un/vai Sinosure nebija sniegušas.
(220)
Komisija pieprasīja datus par institucionālo sistēmu un attiecīgos dokumentus, kas regulē Sinosure kā valsts oficiālā eksporta kredīta apdrošinātāja darbību. ĶV iesniedza tikai paziņojumu, ko 2004. gadā bija kopīgi izdevusi Tirdzniecības ministrija (“TM”) un Sinosure, bet neiesniedza vairākus citus būtiskus dokumentus, tostarp, piemēram, tā saucamo “plānu 840”, kas ietverts Valsts padomes 2009. gada 27. maija paziņojumā (72).
(221)
Attiecībā uz atbildes uz anketas jautājumiem un 1. pielikuma par Sinosure pārbaudi Komisija nevarēja iegūt vairākus dokumentus un pārbaudīt vairākus klātienē pieprasītus datus. Jo īpaši Sinosure neiesniedza šādu informāciju un pierādījumus, ko pieprasīja Komisija: a) 2012. gada finanšu pārskatus, kas, kā tika paziņots, vēl nebija pieejami Sinosure tīmekļa vietnē; b) attiecīgos dokumentus par eksporta kredīta apdrošināšanu diviem izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, tostarp līgumus, riska novērtējumus, saraksti un prēmiju samaksu apliecinošos dokumentus; c) konkrēto informāciju par augstākajiem vadītājiem, kurus iecēlusi Valsts padome; d) pierādījumus par datiem un priekšrocībām, kas minētas 2004. gada paziņojumā, ko kopīgi izdevusi TM un Sinosure, tostarp par ierobežojumu apstiprināšanu, likmes elastību un atlaidi prēmiju mainīgā intervāla ietvaros; e) pierādījumus par eksporta kredīta apdrošināšanas darbības ilgtermiņa izmaksām un ieņēmumiem; f) pierādījumus par tirgus situācijas novērtējumu fotoelektriskajā nozarē.
(222)
Komisija nevarēja arī pārbaudīt vairākus datus, kas bija iekļauti atbildē uz anketas jautājumiem attiecībā uz Sinosure darbību, tostarp jo īpaši atbildes par riska novērtējumiem, faktiskās prēmijas aprēķināšanu un izmantošanas un apstiprināšanas procesu, ņemot vērā Sinosure atteikumu apspriest konkrētus līgumus, kas noslēgti ar izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kuri sadarbojās. Sinosure arī nevarēja paskaidrot vai iesniegt apliecinošus dokumentus par dažām Komisijas konstatētām datu nepilnībām vai citiem datiem, kas iekļauti atbildēs uz anketas jautājumiem un vēstuli par nepilnībām.
(223)
ĶV un Sinosure centās pamatot šādu sadarbības trūkumu ar konfidencialitāti pārbaudes apmeklējuma laikā un ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē. Šajā ziņā pirmspārbaudes vēstulē un turpmākajā sarakstē pa e-pastu noskaidrojās, ka Komisija vēlas, lai pārbaudei būtu jēga, un parasti tā būtu veikusi visus nepieciešamos piesardzības pasākumus, lai aizsargātu iesniegto vai vienkārši pārbaudei nodoto konfidenciālo informāciju saskaņā ar juridisko pienākumu aizsargāt šādu informāciju, kā paredzēts attiecīgajos stingrajos ES noteikumos. Attiecībā uz dokumentiem, kurus Sinosure mēģināja iesniegt jau pēc pārbaudes apmeklējuma beigām un kurus tā neļāva Komisijai pienācīgi pārbaudīt, tos nevar ņemt vērā, jo tie tika īpaši sagatavoti izmeklēšanas vajadzībām un Komisija nevarēja pārbaudīt avota dokumentus.
(224)
Tā kā ĶV un Sinosure nesadarbojās, Komisija nevarēja pārbaudīt vairākus datus par Sinosure veikto eksporta kredīta apdrošināšanu izlasē iekļautajiem eksportējošajiem attiecīgā ražojuma ražotājiem, kuri sadarbojās. Tādējādi vairāki Komisijas secinājumi ir balstīti uz informāciju, kas pieejama reģistrētajos ierakstos, kā paredzēts pamatregulas 28. pantā.
c) Sinosure ir valsts iestāde
(225)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Sinosure ir valsts iestāde pamatregulas 2. panta b) apakšpunkta un attiecīgās PTO judikatūras (73) izpratnē, jo tai ir uzticēti uzdevumi vai ir piešķirtas valdības pilnvaras. Konkrēti ĶV īsteno būtisku kontroli pār Sinosure (74), un Sinosure izmanto valdības pilnvaras, pildot valdības funkcijas.
(226)
Komisija norāda, ka eksporta kredīta apdrošināšanas darbība, ko īsteno Sinosure, ir neatņemama sastāvdaļa no plašākas finanšu nozares, kura ir iekārtota tā, ka valdības iejaukšanās tieši ietekmē un traucē finanšu tirgus normālu darbību ĶTR (skat. 185. apsvērumu un turpmākos).
(227)
Sinosure veic valdības funkcijas, darbojoties kā vienīgā oficiālā eksporta kredīta apdrošināšanas iestāde ĶTR. Tādēļ tai ir monopolstāvoklis eksporta kredīta apdrošināšanas tirgū. Uzņēmums apstiprināja, ka šis tirgus nav atvērts, kaut arī ir daži starptautiski konkurenti, kas netieši veic uzņēmējdarbību ĶTR.
(228)
Valdībai pilnībā pieder Sinosure, un tā īsteno pilnīgu finanšu kontroli pār to. Valsts ir Sinosure vienīgais īpašnieks, un Valsts padomei pieder 100 % daļu. Reģistrētā kapitāla četru miljardu Ķīnas juaņu apmērā izcelsme ir saistīta ar eksporta kredīta apdrošināšanas darījumu fondu saskaņā ar valsts finanšu budžetu. Turklāt valsts 2011. gadā iepludināja tajā 20 miljardus Ķīnas juaņu ar Ķīnas Investīciju korporācijas starpniecību, kas ir Ķīnas valsts līdzekļu fonds. (75) Statūti liecina, ka par šā uzņēmuma darbību kompetentā iestāde ir Finanšu ministrija, un tie arī paredz, ka uzņēmumam ir jāiesniedz finanšu un grāmatvedības pārskati un fiskālā budžeta pārskats Finanšu ministrijai pārbaudei un apstiprināšanai.
(229)
Valdības kontrole nozīmē, ka Sinosure kā pilnīgam valsts īpašumam nav direktoru padomes. Attiecībā uz uzraudzības padomi, visus uzraudzītājus ieceļ Valsts padome, un viņi pilda savus pienākumus saskaņā ar “Pagaidu noteikumiem par svarīgu valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomēm”. Arī Sinosure augstāko vadību amatos ieceļ valdība. Uzņēmuma gada pārskats par 2011. gadu (“AR 2011”) liecina, ka Sinosure priekšsēdētājs ir partijas komitejas sekretārs un lielākā daļa augstāko vadītāju arī ir partijas komitejas locekļi. Tā kā Sinosure atteicās sniegt papildu informāciju par augstāko vadību, var secināt, ka šī vadība ir tieši atkarīga no valdības, kas tieši ieceļ amatos uzraudzības padomes locekļus un augstākos vadītājus. Pamatojoties uz to, jāsecina, ka ĶV pilnībā kontrolē uzņēmumu Sinosure.
(230)
Tas, ka Sinosure īsteno valdības funkcijas un politikas, ir redzams tik skaidri un nepārprotami, ka var secināt - šis uzņēmums ir tieši atkarīgs no pašas valdības. Sinosure gada pārskatā par 2011. gadu ir iekļauti vairāki to apliecinoši apgalvojumi, proti: Sinosure“proaktīvi īstenoja ECA politiskās funkcijas [..] un nodrošināja labu startu 12. piecgades plāna perioda pirmajā gadā” (AR 2011, 4. lpp.); korporatīvās reformas turpināšana nostiprināja Sinosure kā ECA politiskās funkcijas. “CCCPC Ekonomikas konference lika uzsvaru uz šo funkciju un izvirzīja skaidras prasības kredītu apdrošināšanas jomā, kas deva iespēju turpināt iesākto izaugsmi.” (AR 2011, 5. lpp.); “2011. gadā Sinosure īstenoja ĶKP Centrālās komitejas un Valsts padomes stratēģijas, lēmumus un rīkojumus, kā arī valsts politiku diplomātijas, ārējās tirdzniecības, rūpniecības un finanšu nozarēs, ļāva pilnībā izpausties savai politiskajai funkcijai un panāca strauju izaugsmi.” (AR 2011, 11. lpp.); “Sinosure pilnībā īstenoja valsts politiku attiecībā uz “Īpašo mehānismu lielo patstāvīgas darbības iekārtu eksporta finansēšanas apdrošināšanai” un izpildīja savus valsts noteiktos pienākumus.” (AR 2011, 11. lpp.).
(231)
Institucionālā sistēma un citi ĶV izdotie dokumenti, saskaņā ar kuriem Sinosure darbojas, papildus apliecina, ka tā pilda valsts iestādes funkcijas un tai ir piešķirtas pilnvaras īstenot valdības politiku. Paziņojumu par tirdzniecības veicināšanas stratēģijas īstenošanu ar zinātnes un tehnoloģiju starpniecību, izmantojot eksporta kredīta apdrošināšanu (Shang Ji Fa [2004], Nr. 368, 2004. gada 26. jūlijs), kopīgi izdeva TM un Sinosure 2004. gadā, un tas joprojām regulē Sinosure darbību. Viens no šā paziņojuma mērķiem ir augsto un jauno tehnoloģiju un augstas pievienotās vērtības ražojumu eksporta veicināšana, turpinot izmantot eksporta kredīta apdrošināšanu. Minētais paziņojums nepārprotami pilnvaro Sinosure atbalstīt galvenās eksporta nozares, kas minētas Ķīnas augsto un jauno tehnoloģiju ražojumu direktorijā 2006. gadam. Šī direktorija ietver “Saules enerģijas elementus un moduļus” kā atbalstāmos ražojumus, un tādēļ tos var uzskatīt par Sinosure tiešā veidā atbalstītiem. Minētajā paziņojumā noteiktas šādas priekšrocības: “zaļais kanāls”, proti, īpašs atbalsts ražojumiem, kas iekļauti katalogā, un tiem jāsaņem apstiprinājums piecu dienu laikā, ja ir izpildīti parakstīšanās nosacījumi un tiek apstiprināti ierobežojumi prioritārai apdrošināšanai; prasības ātrums, jo tā jāpabeidz trīs mēnešu laikā pēc prasības dokumentu saņemšanas; un likmes elastība, paredzot lielāku atlaidi prēmijas likmei Sinosure mainīgā intervāla ietvaros. Paziņojums arī paredz, ka reģionālās un vietējās tirdzniecības iestādes veic papildu pasākumus, lai atbalstītu direktorijā iekļautos ražojumus. Paziņojums uzdod Sinosure pielāgot parakstīšanās modeli, pamatojoties uz valsts nozaru politiku un augsto un jauno tehnoloģiju ražojumu eksporta īpašībām, kā arī sniegt atbalstu inovācijām un pētniecības un izstrādes nozarēm, ko īpaši atbalsta valsts.
(232)
Komisija ir informēta arī par citiem dokumentiem, kas pierāda, ka Sinosure tiešā veidā īsteno valdības politiku, cita starpā atbalstot ražotājus eksportētājus. Tā saucamais “plāns 840” ir raksturots Valsts padomes 2009. gada 27. maija paziņojumā (76). Šis nosaukums ir saistīts ar 84 miljardu ASV dolāru izmantošanu eksporta apdrošināšanai, un tas ir viens no sešiem pasākumiem, kurus Valsts padome izsludināja 2009. gadā, lai stabilizētu eksporta pieprasījumu, reaģējot uz pasaules krīzi, un turpmāko palielināto pieprasījumu pēc eksporta kredīta apdrošināšanas. Šie seši pasākumi jo īpaši attiecas uz eksporta kredīta apdrošināšanas uzlabošanu, īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas nodrošināšanu 84 miljardu ASV dolāru apmērā 2009. gadā un prēmijas likmes samazināšanu. Sinosure kā vienīgā politiskā iestāde, kas paraksta eksporta kredīta apdrošināšanu, ir minēta kā šā plāna īstenotāja. Attiecībā uz apdrošināšanas prēmiju samazināšanu Sinosure tika prasīts nodrošināt, lai īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas vidējā likme tiktu samazināta par 30 %, salīdzinot ar vispārējo vidējo likmi 2008. gadā.
(233)
Tā saucamais “plāns 421” tika paredzēts Paziņojumā par īpašu apdrošināšanas finansēšanas mehānismu īstenošanas jautājumiem attiecībā uz lielu patstāvīgas darbības iekārtu eksportu, kuru 2009. gada 22. jūnijā kopīgi izdeva Tirdzniecības ministrija un Finanšu ministrija. Tā arī bija nozīmīga politika, kas sekmēja Ķīnas “došanās ārā” politiku, reaģējot uz 2009. gada pasaules finanšu krīzi, un tā nodrošināja apdrošināšanai finansējumu 42,1 miljarda ASV dolāru apmērā, lai sekmētu lielu patstāvīgas darbības iekārtu eksportu. Sinosure un dažas citas finanšu iestādes pārvaldītu un nodrošinātu šo finansējumu. Minētajā dokumentā iekļautie uzņēmumi varētu izmantot preferenciālus finansiālus pasākumus, tostarp eksporta kredīta apdrošināšanu. Tā kā Ķīnas valdība nesadarbojās, Komisija nevarēja pieprasīt papildu informāciju par šā paziņojuma piemērošanu. Tā kā nebija pierādījumu par pretējo, Komisijai bija pamats uzskatīt, ka šis dokuments attiecās arī uz FE iekārtām un FE nozari.
(234)
Citi dokumenti, kas liecina par valdības atbalstu īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas nodrošināšanai, ir divi dokumenti par finansiālā atbalsta palielināšanu Stratēģiskajām jaunajām nozarēm (SEI). Valsts padomes paziņojums par Valsts padomes atbalsta un attīstības pasākumiem stratēģiskas nozīmes jauno nozaru paātrināšanai, Guo Fa [2010], Nr. 32, 18.10.2010., 7. punkta C daļa, mudina finanšu iestādes palielināt finansiālo atbalstu. SEI attīstības īstenošanas vadlīnijas, ko kopīgi izdevušas visas atbildīgās ministrijas (t. i., Valsts attīstības un reformu komisija, Tirdzniecības ministrija, Zinātnes ministrija, Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrija, Vides aizsardzības ministrija, Finanšu ministrija, Valsts nodokļu pārvalde, Muitas galvenā pārvalde, Kvalitātes uzraudzības galvenā pārvalde un Intelektuālā īpašuma inspekcijas birojs), Guo Fa [2011] Nr. 310, 2011. gada 21. oktobris, Xxvii) punktā arī īpaši pievēršas aktīvajam atbalstam, ko cita starpā nodrošina ar eksporta kredīta apdrošināšanu stratēģiskajām jaunajām nozarēm. Šīs stratēģiskās jaunās nozares pievēršas ražojumiem, tehnoloģijām un pakalpojumiem, lai attīstītu starptautisko tirgu, aerokosmisko nozari, augsto galaiekārtu ražošanu, lielapjoma vai stimulētās iekšzemes patentētās tehnoloģijas un standarta eksporta stratēģiskos jaunos rūpnieciskos ražojumus. Pierādījumu par pretējo nav, tāpēc ir iemesls uzskatīt, ka arī attiecīgie ražojumi un izlasē iekļautie eksportētāji pieder “stratēģiskajām jaunajām nozarēm” un ir tiesīgi saņemt izrietošos ieguvumus.
(235)
Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija secina, ka Sinosure ir valsts iestāde, jo tai ir piešķirtas valdības pilnvaras īstenot valdības politikas, to būtiski kontrolē valdība un tā pilda valdības funkcijas.
d) Juridiskais pamats
(236)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Paziņojums par tirdzniecības veicināšanas stratēģijas īstenošanu ar zinātnes un tehnoloģiju starpniecību, izmantojot eksporta kredīta apdrošināšanu (Shang Ji Fa [2004], Nr. 368), ko kopīgi izdevusi TM un Sinosure; Ķīnas augsto un jauno tehnoloģiju ražojumu eksporta direktorija 2006. gadam; tā saucamais “plāns 840”, kas iekļauts Valsts padomes 2009. gada 27. maija paziņojumā; tā saucamais “plāns 421”, kas iekļauts Paziņojumā par īpašu apdrošināšanas finansēšanas mehānismu īstenošanas jautājumiem attiecībā uz lielu patstāvīgas darbības iekārtu eksportu, kuru 2009. gada 22. jūnijā kopīgi izdeva Tirdzniecības ministrija un Finanšu ministrija; Paziņojums par Valsts padomes atbalsta un attīstības pasākumiem stratēģiskas nozīmes jauno nozaru paātrināšanai (Guo Fa [2010], Nr. 32, 2010. gada 18. oktobris), ko izdevusi Valsts padome, un tā īstenošanas vadlīnijas (Guo Fa [2011], Nr. 310, 2011. gada 21. oktobris).
e) Izmeklēšanas konstatējumi
(237)
Tā kā Sinosure ir valsts iestāde, kam piešķirtas valdības pilnvaras un kas īsteno valdības tiesību aktus un plānus, eksporta kredīta apdrošināšanas nodrošināšana attiecīgā ražojuma ražotājiem ir finansiāls atbalsts, kas izpaužas kā potenciāla tieša valdības naudas līdzekļu nodošana pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļas izpratnē.
(238)
Attiecībā uz ražotāju eksportētāju pašvaldībām maksātās prēmijas daļējo atlaidi - arī tā ir uzskatāma par tiešu naudas līdzekļu nodošanu subsīdijas veidā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu.
(239)
Ieguvums pamatregulas 3. panta 2. punkta un 6. panta c) punkta izpratnē pastāv tādā mērā, kādā Sinosure nodrošina eksporta kredīta apdrošināšanu ar nosacījumiem, kas labvēlīgāki par saņēmējam tirgū tobrīd pieejamajiem, vai kādā Sinosure nodrošina apdrošināšanu, kas citādi tirgū nebūtu pieejama nemaz. Papildu ieguvums 3. panta 2. punkta izpratnē, ko saņem ražotājs eksportētājs, ir naudas atlaide daļai no apdrošināšanas prēmijas, kuru Sinosure maksā vairākas pašvaldības, kuru teritorijā reģistrēti daži ražotāji eksportētāji.
(240)
2004. gada paziņojumā ir uzskaitīti visi ieguvumi, ko Sinosure un/vai pašvaldības piešķir uzņēmumiem, kuri iekļauti 2006. gada direktorijā un atbilst valsts politikai. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka apdrošināšanas līgumi, kas noslēgti starp Sinosure un izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kā arī prēmijas daļējās atlaides, ko piešķir pašvaldības, pilnībā atbilst šādiem ieguvumiem. “Zaļā ekspreša” mehānisms paredz vienkāršot un paātrināt procesu apdrošinājuma piešķiršanā un prasījumu izskatīšanā, veicot ātru zaudējumu novērtēšanu un tai sekojošu paātrinātu maksājumu klientam.
(241)
Izmeklēšanā tika arī konstatēts, ka pasākumi, kas veikti, reaģējot uz 2009. gada finanšu krīzi un izklāstīti “plānā 840” un “plānā 421”, un vēlāk arī 2011. gada pasākumi stratēģisko jauno nozaru atbalstīšanai nodrošināja būtiskus ieguvumus ražotājiem eksportētājiem. Šie pasākumi palielināja apdrošinājuma pieejamību un papildus samazināja prēmijas, ko iekasē Sinosure, neraugoties uz grūto ekonomikas situāciju un būtiski pieaugušajiem Sinosure riskiem apdrošināšanas darbībā, un tie pilnībā atspoguļojās apdrošinājumā, ko Sinosure nodrošināja ražotājiem eksportētājiem. Konkrēti izmeklēšanā tika konstatets, ka nosacījumi un prēmijas, kas iekasētas attiecīgajos IP gados, būtiski nemainījās vai pat uzlabojās, neraugoties uz saistību neizpildes prasījumu skaita pieaugumu, ko apmaksāja Sinosure, un būtisko stāvokļa pasliktināšanos FE nozarē.
(242)
Jautājumā par ieguvuma esību Komisija vispirms izvērtēja, kādā mērā Sinosure prēmijas sedza īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas izmaksas. Sinosure argumentēja, pamatojoties uz j) punktu PTO Nolīgumā par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SCM”), kas atzīst par “aizliegtu” eksporta subsīdiju saskaņā ar šā nolīguma 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu tādu eksporta kredīta apdrošināšanas programmu piedāvāšanu par atvieglotām likmēm, kas ir neatbilstošas, apdrošinot ilgtermiņa darbības izmaksas, un šo programmu radītos zaudējumus. Atbildē uz anketas jautājumiem Sinosure vienkārši atsaucās uz peļņu un zaudējumiem, kas radušies pēdējo piecu gadu laikā, un secināja, ka, lai gan kopumā tā šajā periodā ir guvusi peļņu, ražotāju eksportētāju īstermiņa eksporta kredītu apdrošināšana nav uzskatāma par subsīdiju saskaņā ar PTO SCM nolīgumu. Kā iepriekš teikts (skat. 221. un 222. apsvērumu), Komisija lūdza Sinosure sniegt konkrētu informāciju un pierādījumus par eksporta kredīta apdrošināšanas darbības ilgtermiņa rentabilitāti, tostarp ieņēmumiem no prēmijām, darbības izmaksām un programmas radītajiem zaudējumiem, saskaņā ar PTO SCM nolīgumu. Tomēr Sinosure neiesniedza dokumentus un pierādījumus, kas tika pieprasīti pārbaudes apmeklējuma laikā, uzstājot uz vispārējiem rentabilitātes datiem, kas iekļauti revidētajos gada pārskatos.
(243)
Komisija atzīmē, ka, pat ja tā varētu vienkārši paļauties uz Sinosure gada pārskatiem, nespējot pārbaudīt datus un informāciju, kas iekļauta šajos pārskatos, tā nevarētu secināt, ka Sinosure ir guvusi ilgtermiņa peļņu no savas eksporta kredīta apdrošināšanas nodaļas, kas atbilst j) punktā minētajai “programmai”. Sinosure veic daudzas darbības arī papildus eksporta kredīta apdrošināšanai, un dati un informācija, kas iekļauta gada pārskatos, ir konsolidēti dati par visām šīm darbībām, bez precīza sadalījuma par katru no tām. Daži gada pārskati (bet ne jaunākais no tiem) liecina, ka īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšana nebūt nav svarīgākā Sinosure darbība, taču nav pieejams precīzs īpatsvars. Tā kā Sinosure atteicās sniegt pieprasīto informāciju un pierādījumus par šo konkrēto darbību atsevišķi, bet tā ir nepieciešama, lai varētu analizēt šo “programmu” saskaņā ar 1. pielikuma j) punktu PTO SCM nolīgumā, Komisijai nācās pamatot secinājumus ar ierakstos pieejamajiem pierādījumiem.
(244)
Komisija norāda, ka saskaņā ar Sinosure Statūtu 11. pantu šis uzņēmums darbojas bez peļņas un bez zaudējumiem. Citiem vārdiem, Sinosure statūtos nav minēts mērķis maksimizēt peļņu, bet tās mērķis ir tikai nodrošināt līdzsvaru atbilstoši funkcijai būt vienīgajam oficiālajam eksporta kredītu apdrošinātājam ĶTR. Kā iepriekš teikts, lietas materiāli liecina, ka juridiskā un politiskā vide, kurā Sinosure darbojas, paredz, ka šis uzņēmums īsteno valdības politikas un plānus, pildot valsts politikas uzdevumus. No izvēlētajām nozarēm un uzņēmumiem, ko īpaši atbalsta valsts, ražotājiem eksportētājiem ir pilnīga piekļuve eksporta kredītu apdrošināšanai, ko nodrošina Sinosure, izmantojot preferenciālas likmes, pat laikā pēc pasaules krīzes 2009. gadā un pat pēc tam, kad fotoelektriskajā nozarē iestājās bezprecedenta krīze, arī IP laikā. Tādējādi Sinosure nodrošina neierobežoti pieejamu apdrošinājumu FE nozarei, un ārkārtīgi zemās apdrošināšanas prēmijas, ko tā piedāvā, neatbilst faktiskajiem riskiem, kas rodas, apdrošinot šīs nozares eksporta apjomus. Pamatojoties uz visu šo reģistrēto informāciju, jau var secināt, ka nevar izslēgt - visticamāk prēmiju likmes, ko iekasē Sinosure, nav atbilstošas ilgtermiņa darbības zaudējumu segšanai, un patiesībā tas šķiet iespējams.
(245)
Tā kā Sinosure nesadarbojās, Komisija izskatīja arī papildu informāciju, kas vēl vairāk pamatoja šo secinājumu. Publiski pieejamie pierādījumi jau tagad nepārprotami liecina, ka faktiski Sinosure (77) darbojas, ciešot ilgtermiņa darbības zaudējumus. Komisija analizēja arī attiecīgos datus Sinosure gada pārskatu ieņēmumu daļā par laiku no 2006. līdz 2011. gadam, ko Sinosure iesniedza, lai pamatotu rentabilitātes datus, kas norādīti atbildē uz anketas jautājumiem. Šie dati liecina, ka Sinosure ir uzrādījusi lielus ilgtermiņa darbības zaudējumus kopumā par visām apdrošināšanas darbībām, izslēdzot investīciju ieņēmumus un citus ieņēmumus. Konkrētāk, katrā atsevišķajā gadā laikā no 2006. līdz 2011. gadam (izņemot vienīgi 2010. gadu) apmierinātie prasījumi jau (gandrīz) sasniedz vai (būtiski) pārsniedz Sinosure nopelnītās neto prēmijas. Ja no neto prēmijām atskaita arī darbības izdevumus un komisijas maksas, rezultāti liecina par vēl lielākiem zaudējumiem. Skaitliskie rādītāji liecina, ka, neraugoties uz mērenu peļņu 2010. gadā, kopējais periods, kad apdrošināšanas darbība radīja zaudējumus, ir ilgs. gada ziņojumi liecina, ka Sinosure kopējos ieņēmumus būtiski veicina investīciju ieņēmumi un citi ieņēmumi, kas nav saistīti ar šā uzņēmuma eksporta kredīta apdrošināšanas programmas dzīvotspējas novērtēšanu. Tā kā īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšana veido lielāko daļu Sinosure uzņēmējdarbības, ja nav pierādījumu par pretējo, ir jāsecina, ka Sinosure ir cietusi būtiskus ilgtermiņa zaudējumus no savas eksporta kredīta apdrošināšanas programmas.
Ņemot vērā, ka Sinosure cieš zaudējumus no eksporta kredīta apdrošināšanas programmas, ieguvuma esību nosaka, salīdzinot ražotāju eksportētāju samaksātās prēmijas ar piedāvājumu tirgū. Sinosure ir vienīgais oficiālais eksporta kredīta apdrošinātājs un tādēļ pilnībā kontrolē iekšzemes tirgu. ĶTR nav komerciālu standartu šādiem instrumentiem un finanšu tirgus ĶTR ir izkropļots valdības iejaukšanās dēļ, tāpēc ir pamatoti izmantot standartus ārpus ĶTR, t. i., prēmijas, ko iekasē normālā tirgus situācijā. Pamatojoties uz to, kā aprakstīts turpmākajā sadaļā par subsīdijas apjoma aprēķināšanu, prēmijas ir zemākas par tirgus likmēm, tātad tiek piešķirts ieguvums.
(246)
Minētās subsīdijas ir iespējamas, ja notiek eksporta darbība pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo tās nevar iegūt bez eksportēšanas. Turklāt tās ir arī īpašas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, jo tās ir pieejamas tikai noteiktiem uzņēmumiem. Saules enerģijas elementi un moduļi ir skaidri ierakstīti 2006. gada augsto un jauno tehnoloģiju ražojumu direktorijā, un tas ir priekšnosacījums, lai saņemtu privilēģijas, kas paredzētas 2004. gada paziņojumā. Turklāt viens no Sinosure galvenajiem mērķiem ir valsts politikas un plānu, tostarp arī 12. piecgades plāna, īstenošana FE nozarē. FE nozare izmanto arī “plānu 840” un “plānu 421”, tāpat kā dažas citas nozares, kas atsevišķi izceltas šajos plānos (skat. 232. un 233. apsvērumu). FE nozare ir uzskatāma arī par vienu no veicināmām nozarēm saskaņā ar Lēmumu Nr. 40 un citiem plānošanas dokumentiem un normatīviem aktiem (skat. 207. un 208. apsvērumu). Šī nozare atbilst arī “stratēģisko un jauno nozaru” kategorijai, kas bauda dažādus ieguvumus saskaņā ar valdības politiku (skat. 102. apsvērumu). Lielākajai daļai ražotāju eksportētāju ir arī oficiāls statuss kā augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, un tādēļ tiem ir daudzas priekšrocības saskaņā ar labvēlīgām valdības politikām.
(247)
Tādējādi ir acīmredzams, ka ieguvumi, ko piešķir Sinosure vai vietējās pašvaldības, kompensējot daļu no apdrošināšanas prēmijas, nav pieejamas visām rūpniecības nozarēm un visiem uzņēmumiem, bet tās saņem tikai nozares un uzņēmumi, kas īpaši atbilst attiecīgām valdības atbalsta politikām un tām pamatā esošiem dokumentiem. Komisija secina, ka ieguvumi, ko attiecīgā ražojuma ražotājiem piešķir Sinosure un/vai pašvaldības, ir īpaši pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Turklāt, tā kā nav pierādījumu, ka šīs subsīdijas tiek balstītas uz objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu, tās ir īpašas arī šajā izpratnē.
f) Secinājums
(248)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka izmeklēšanas periodā sešas izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupas bija saņēmušas Sinosure piedāvāto eksporta kredīta apdrošināšanu.
(249)
Sinosure piedāvātā eksporta kredīta apdrošināšana FE nozarei ir uzskatāma par subsīdiju tādā mērā, kādā prēmijas ir mazākas par tirgus likmēm.
(250)
Ņemot vērā finansiālā atbalsta esību, ražotāju eksportētāju ieguvumus un situācijas īpatnības, šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
g) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(251)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Ieguvuma aprēķināšana notiek līdzīgi kā situācijā ar aizdevumu galvojumiem. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta c) punktu saņēmēju saņemtais ieguvums ir starpība starp prēmijas summu, ko uzņēmums maksā par Sinosure īstermiņa apdrošināšanu, un prēmijas summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu eksporta kredīta apdrošināšanu tirgū.
(252)
Sinosure piedāvātā īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšana izriet no valdības politikas mērķiem un Sinosure pieder monopolstāvoklis iekšzemes tirgū, jo tā darbojas kā vienīgā oficiālā eksporta kredīta aģentūra, tāpēc atbilstošais tirgus standarts tiek konstruēts, izmantojot turpmāk aprakstīto metodi. Turklāt, tā kā ĶV un Sinosure nesadarbojās, Komisijai bija jāizmanto arī citi pieejamie fakti, lai noteiktu atbilstošo tirgus prēmiju apdrošināšanai, ko saņēma FE ražotāji.
(253)
Komisija uzskata, ka visatbilstošākais kritērijs, par kuru informācija ir viegli pieejama, ir prēmiju likmes, ko piemēro Amerikas Savienoto Valstu Eksporta un importa banka (“Ex-Im banka”). Saskaņā ar atklātībā pieejamo informāciju (78) Ex-Im banka ir ASV Federālās valdības oficiālā eksporta kredīta aģentūra, un tā ir pašfinansējoša iestāde. Ex-Im bankas darbība ietver eksporta kredīta apdrošināšanu un citas darbības, piemēram, apgrozāmā kapitāla garantijas un aizdevumu garantijas (pircēju finansēšana). Tās uzdevums ir izveidot un atbalstīt darbavietas ASV, atbalstot ASV eksportu starptautiskajiem pircējiem. Ex-Im banka darbojas kā valdības korporācija, kuru kontrolē Savienoto Valstu Kongress. Tāpēc tā vairākos aspektos ir līdzīga Sinosure, un šī banka tiek uzskatīta par atbilstošu standarta iestādi.
(254)
Standarta prēmija tika aprēķināta, pamatojoties uz faktisko maksu, ko iekasē par eksportu uz ESAO valstīm attiecībā uz pilna apgrozījuma polisēm, kur paredzēts segt 90 % no apdrošinātās summas un ilgums - 120 dienas. Faktiskā prēmija ir caurmēra vidējais rādītājs piecām dažādām ārvalstu pircēju kategorijām atkarībā no viņu maksātspējas un maksātnespējas riska. Tas ir tuvākais pieejamais standarts, kas izmantojams, lai aprēķinātu prēmiju, ko attiecīgā ražojuma ražotājiem būtu jāmaksā tirgū.
(255)
Ieguvuma summa tika aprēķināta, pamatojoties uz ĶV sniegto informāciju, un tā ir saistīta ar Sinosure apdrošinātajām summām eksporta kredīta apdrošināšanā, kā arī maksu, kas IP laikā maksāta par šādu apdrošināšanu. Informācija, ko par Sinosure sniedza sadarbības uzņēmumi, netika izmantota, jo bija skaidrs, ka ĶV informācija ir pilnīgāka (piemēram, ne visi uzņēmumi atbildē uz anketas jautājumiem informēja par savu Sinosure polisi vai deklarēja to klātienes pārbaudē uz vietas).
(256)
Attiecībā uz apdrošināšanas prēmijas daļu, ko apmaksā pašvaldības, ieguvumu aprēķina kā atlaides un subsīdijas apmērā, ko IP laikā saņēmuši izlasē iekļautie uzņēmumi.
(257)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Eksporta garantijas un apdrošināšana
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. Solar Group un saistītie uzņēmumi
0,71 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
3.4.1.5. Ieguvumi, kas piešķirti, nodrošinot piekļuvi ārzonu holdingsabiedrībām, un aizdevumu atmaksāšana, ko veic valsts
(258)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.2. Piešķīrumu programmas
3.4.2.1. Eksporta ražojumu pētniecības attīstības fonds
(259)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.2.2. Subsīdijas “Slaveno zīmolu” un Ķīnas pasaules klases zīmolu programmas izstrādei
(260)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka daži izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā bija saņēmuši ieguvumus no šīm shēmām. Tomēr, ņemot vērā saņemto ieguvumu nelielās summas un to niecīgo ietekmi uz subsīdijas starpību, Komisija neuzskata par nepieciešamu analizēt šo shēmu kompensēšanu.
3.4.2.3. Fondi Guandong provinces rūpniecības nozaru ārējai ekspansijai
(261)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.2.4. Demonstrējumu programma “Zelta saule”
a) Ievads
(262)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma ražotāji ir saņēmuši subsīdijas no demonstrējumu programmas “Zelta saule” (“Zelta saule”), ko Ķīnas valdība ieviesa 2009. gada jūlijā. Tajā bija prima facie pierādījumi, ka četri no izlasē iekļautajiem eksportētājiem no šīs programmas saņēmuši tiešas subsīdijas attiecība uz attiecīgo ražojumu. Turklāt tā liecināja, ka viens no izlasē iekļautajiem eksportētājiem 2011. gadā atlasīts kā attiecīga ražojuma piegādātājs, attiecība uz 70 % no kopējās projektu operatoru uzstādītās jaudas (t. i. uzņēmumi, kas ražo un pārdod elektroenerģiju, kas iegūta no FE sistēmām). Sūdzībā bija arī informācija, kas liecināja, ka programmas “Zelta saule” finansējums projektu operatoriem netika piešķirts caurredzamā veidā un ar konkurenci.
b) Nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana
(263)
Kā sīkāk izklāstīts 104. un 105. apsvērumā, Komisija anketā, vēstulē par nepilnībām un klātienes pārbaudes apmeklējuma laikā no ĶV pieprasīja informāciju par programmu “Zelta saule” ko ĶV nesniedza.
(264)
Attiecībā uz informāciju, kas pieprasīta anketā un vēstulē par nepilnībām, ĶV konsekventi apgalvoja, ka šī subsīdiju programma nav paredzēta attiecīgo ražojumu ražotājiem. Tādējādi ĶV neiesniedza atbildes uz daudziem jautājumiem par šo programmu un ieguvumiem attiecīgo ražojumu ražotājiem, atbildot ar “nav attiecināms”. ĶV arī neiesniedza visus būtiskos normatīvos aktus, administratīvās vadlīnijas un citus aktus, kas bija prasīti anketā, aprobežojoties tikai ar galvenā juridiskā pamata dokumentu iesniegšanu.
(265)
Sākot pārbaudes sesiju attiecībā uz programmu “Zelta saule”, Komisija lūdza ĶV iesniegt visus pielikumus jau iesniegtajiem galvenajiem juridiskā pamata dokumentiem un norādīt, vai tā plāno iesniegt citus oficiālus dokumentus par šo programmu. ĶV iesniedza pieprasītos pielikumus, bet atbildēja, ka neplāno iesniegt nekādus papildu dokumentus. Tad Komisija parādīja ĶV budžeta dokumentu par tābrīža finansētajiem projektiem un atbilstošajām summām, kas piešķirtas saskaņā ar šo programmu, kuru bija izdevusi Finanšu ministrija (“FM”) un iesniedza sadarbojošies eksportētāji (FM Dokuments Nr. 965 [2010], 2010. gada 2. decembris). Šā dokumenta pielikumos redzams, ka viens no izlasē iekļautajiem eksportētājiem saņēmis ievērojamu programmas “Zelta saule” finansējumu saviem projektiem un arī kā piegādātājs, kas piegādā piemērotas iekārtas vairākiem saskaņā ar programmu “Zelta saule” finansētiem projektiem. FM pārstāvji, kas piedalījās pārbaudē, bija informēti par uzrādīto dokumentu, un Komisija lūdza viņiem iesniegt visus līdzīgos budžeta dokumentus, ko FM izdevusi par programmas “Zelta saule” īstenošanas gadiem. Kaut arī FM pārstāvji principā piekrita iesniegt šos dokumentus, viņi Komisijai tos tā arī neiesniedza.
(266)
Komisija arī parādīja TM budžeta dokumentus par programmu “Zelta saule”, ko izdevis vietējais provinces un pašvaldības finanšu departaments un bija iesniedzis viens no eksportētājiem, kuri sadarbojās, un lūdza ĶV iesniegt citus līdzīgus būtiskos dokumentus (t. i., provinču vai pašvaldību izdotos) par šo programmu. ĶV atbildēja, ka tai nav šo dokumentu, jo tie attiecas uz provincēm un/vai pašvaldībām, un tādēļ nevar tos iesniegt.
(267)
ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē atkārtoja nostāju, ka programma “Zelta saule” nav paredzēta attiecīgā ražojuma ražotājiem, un paskaidroja, ka, kaut arī minētie ražotāji varēja saņemt ieguvumus no šī programmas, viņi to darīja kā spēkstaciju operatori, nevis kā saules paneļu ražotāji, jo šajā programmā subsīdijas var saņemt tikai elektroenerģijas ražotāji. Vēstulē apgalvots arī tas, ka Komisija ir lūgusi trīs konkrēti norādītus dokumentus, ko ĶV bija sniegusi. Tas neatbilst patiesībai, jo Komisija pārbaudes laikā pieprasīja konkrētus budžeta dokumentus, ko izdevusi FM (arī tie bija skaidri norādīti Komisijas 2013. gada 23. maija vēstulē) un vietējās iestādes, kuru teritorijā ražotāji eksportētāji atradās (atsaucoties uz konkrētiem dokumentiem ko bija iesnieguši ražotāji eksportētāji), bet ĶV nolēma tos neiesniegt.
(268)
Komisija arī pieprasīja konkrētu informāciju par “Zelta saules” maksājumiem, ko bija saņēmis viens no izlasē iekļautajiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, jo šis eksportētājs bija piegādājis attiecīgo ražojumu un tiešā veidā saņēmis ienākumus no valdības. ĶV atkal nevarēja pārbaudes apmeklējuma laikā izskaidrot situāciju un sniegt kādu papildu informāciju un vienkārši sazinājās ar uzņēmuma juridisko konsultantu, kurš it kā paskaidroja, ka šī situācija Komisijas ierēdņiem ir izskaidrota pārbaudes apmeklējuma laikā, bet tas nebija tiesa. Papildu informācija par šo situāciju ir turpmāk paskaidrota 276.-278. apsvērumā. Kā sīkāk precizēts 275.-278. apsvērumā, izmeklēšanā tika noskaidrots, ka izlasē iekļautie ražotāji, kuri sadarbojās, patiesi bija tieši vai netieši ieguvuši piešķīrumus no programmas “Zelta saule”, tostarp konkrēti par attiecīgā ražojuma piegādi. ĶV apgalvojums, ka šī programma nedod ieguvumu attiecīgā ražojuma ražošanā, nenoliedzami bija pretrunā pierādījumiem un faktiem, kas tika pārbaudīti izmeklēšanā.
(269)
ĶV nesadarbojās, tāpēc Komisija nevarēja pārbaudīt vairākus būtiskus programmas “Zelta saule” aspektus un faktiskos ieguvumus, ko saņēma attiecīgā ražojuma ražotāji. Tas viss papildināja to, ka ĶV neiesniedza visus attiecīgos pieprasītos dokumentus, proti, budžeta dokumentus par programmas “Zelta saule” apropriācijām, kurus izdevusi FM attiecībā uz programmas īstenošanas gadiem. Tādējādi vairāki izmeklēšanas secinājumi ir balstīti uz labāko informāciju, kas pieejama reģistrētajos ierakstos, kā paredzēts pamatregulas 28. pantā.
c) Juridiskais pamats
(270)
Galvenais juridiskais pamats ir 2009. gada 16. jūlija Paziņojums par demonstrējumu programmas “Zelta saule” īstenošanu un pielikumā pievienotā Demonstrējumu programmas “Zelta saule” palīdzības pagaidu pasākumi fonda pārvaldībai, lieta CaiJian Nr. 397 [2009], ko izdevusi Finanšu ministrija, Zinātnes ministrija un Valsts enerģētikas padome; Apkārtraksts par piešķīrumu sekmīgu īstenošanu demonstrējumu programmai “Zelta saule”, lieta Nr. 718 [2009]; Apkārtraksts par demonstrējumu programmas “Zelta saule” sekmīgu pabeigšanu 2010. gadā, lieta Nr. 622 [2010]; Apkārtraksts par Norādījumiem par finanšu subsīdijas budžeta indeksiem attiecībā uz demonstrējumu programmas “Zelta saule” būvniecības izmaksām 2010. gadā, lieta Nr. 965 [2010], 2010. gada 2. decembris, ko izdevusi Finanšu ministrija; Apkārtraksts par budžeta mērķa sadalījumu attiecībā uz fiskālo subsīdiju, kas piešķirta programmai “Zelta saule” 2011. gadā, JCJ lieta Nr. 336, 2011. gada 1. septembris, izdevis Hebei Finanšu departaments; Apkārtraksts par budžeta mērķa sadalījumu attiecībā uz fiskālo subsīdiju, kas piešķirta programmai “Zelta saule” 2011. gadā, HCJ lieta Nr. 135, 2011. gada 8. novembris, izdevis Hengshui pašvaldības finanšu birojs.
d) Izmeklēšanas konstatējumi
(271)
Programma “Zelta saule” tika izveidota 2009. gadā, lai veicinātu izkliedētās saules enerģijas FE sistēmas nozares tehnoloģisko progresu un pakāpenisku attīstību. Par programmu atbildīgās iestādes centrālajā līmenī ir Finanšu ministrija, Zinātnes ministrija un Valsts enerģētikas padome. Paziņojumā par programmas “Zelta saule” īstenošanu ir minēti vairāki kritēriji šīs programmas līdzekļu saņemšanai, tostarp: a) uzņēmumiem jābūt iekļautiem vietējā “Zelta saules” demonstrējumu projekta īstenošanas plānā; b) uzstādītai jaudai jābūt vismaz 300 kWh; c) būvniecības periods nedrīkst pārsniegt vienu gadu, bet darbības periods nedrīkst būt mazāks par 20 gadiem; d) FE projektu īpašnieku kopējiem aktīviem jābūt vismaz 100 miljonu Ķīnas juaņu, bet kapitālam - vismaz 30 % no investīciju izmaksām; e) integrēto sistēmu un galveno iekārtu, ko izmanto FE ģenerēšanas projektiem, ražotāji ir jāatlasa konkursa kārtībā. Piemērotie projekti var saņemt no valdības līdz 50 procentiem kopējo investīciju izmaksu, taču šo robežvērtību palielina līdz 70 procentiem attiecībā uz projektu īpašniekiem, kas atrodas attālos rajonos bez uzstādīta elektrotīkla.
(272)
Attiecībā uz procedūru - uzņēmumiem, kas vēlas saņemt finansējumu šajā programmā, jāiesniedz pieteikumi un apliecinošie dokumenti kompetentai valdības iestādei. Finanšu, tehnoloģiju un enerģētikas departamenti provinču līmenī, kas atbild par programmas organizāciju, iesniedz kopīgu kopsavilkuma ziņojumu Finanšu ministrijai, Zinātnes ministrijai un Valsts enerģētikas padomei, kas atbild par provinču projektu izskatīšanu attiecībā uz tehniskajām programmām, būvniecības nosacījumiem, finansēšanas un visus citiem aspektiem. Pēc galīgā apstiprinājuma valdībā Finanšu ministrija piešķir līdzekļus tieši pašam projekta īpašniekam un saglabā attiecīgos apstiprinājuma un izmaksāšanas dokumentus.
(273)
Praksē projektu operatori pieteikumus finansējuma saņemšanai iesniedz valdībai pēc līguma noslēgšanas ar piemēroto FE iekārtu (t.i., attiecīgā ražojuma) piegādātāju(-iem). Saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem šos piemēroto FE iekārtu piegādātājus izraugās saskaņā ar konkursa procedūru. Tomēr ĶV neprecizēja, kā tā īsteno savu rīcības brīvību, izvēloties projekta operatorus vietējā programmas “Zelta saule” zelta demonstrācijas projekta īstenošanas plāniem, un to, kā šie projekta operatori savukārt izvēlas piemēroto FE iekārtu piegādātāju. ĶV un ieinteresētās personas nav pierādījušas, ka atlases process ir atklāts, pārredzams un nediskriminējošs, jo tās nav iesniegušas attiecīgo dokumentāciju. Nav nekādu norāžu uz to, ka ir tikušas pirktas ārzemju FE iekārtas. Ievērojamu daļu no piemērotajām FE iekārtām ir nodrošinājis viens atsevišķs izlasē iekļauts ražotājs, kurš sadarbojās. Tāpēc iestādes, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, secina, ka programma “Zelta saule” tikusi izmantota kā līdzeklis, lai radītu mākslīgu pieprasījumu pēc izlasē iekļautu attiecīgā produkta Ķīnas ražotāju ražojumiem.. Ja valdība uzskata projektu par atbilstīgu, tai ir jāpiešķir līdzekļi.
(274)
Programma “Zelta saule” piešķir subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļas un 3. panta 2. punkta izpratnē, piešķīrumu formā pārskaitot naudas līdzekļus no ĶV attiecīgā ražojuma ražotājiem.
(275)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka vairāki izlasē iekļautie ražotāji, kuri sadarbojās, ir tiešā veidā saņēmuši subsīdijas no programmas “Zelta saule”, lai uzstādītu saules ģenerētas elektroenerģijas iekārtas savās telpās. Šīs izlasē iekļautajiem ražotājiem, kas sadarbojās, izmaksātās subsīdijas kompensē daļu no izmaksām, kas citādi rastos, un tādējādi tās ir tieši saistītas ar attiecīgo ražojumu.
(276)
Turklāt izmeklēšanā tika konstatēts, ka izlasē iekļautie ražotāji, kuri sadarbojās, arī saņēma finansējumu saskaņā ar šo programmu, lai varētu piegādāt attiecīgos ražojumus nesaistītiem projekta operatoriem. Konkrēti izmeklēšanā uz vietas tika konstatēts, ka viens izlasē iekļauts ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, ir tieši no ĶV saņēmis ievērojamu vienreizēju maksājumu par visiem 40 projektiem, kas finansēti no programmas “Zelta saule”, un par to viņš ir piegādājis attiecīgo ražojumu. Šādu summu izlasē iekļautais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, netika ziņojis savā atbildē uz anketas jautājumiem. Finanšu ministrijas 2010. gada apkārtraksts liecina, ka šis eksportētājs, kurš sadarbojās, tika izraudzīts, lai piegādātu attiecīgo ražojumu vairākiem nesaistītiem projekta operatoriem gan privātajā, gan valsts sektorā. Komisija mēģināja iegūt informāciju no ĶV par šo tiešo maksājumu izlasē iekļautajam eksportētājam, kurš sadarbojās, jo 13. pants 2009. gada Paziņojumā par pagaidu pasākumiem programmai “Zelta saule” īpaši paredz, ka subsīdijas tiek izmaksātas tieši projekta operatoram, kurš saņem saules enerģijas iekārtu (t. i., nevis iekārtas aprīkojuma piegādātājam), un ĶV pārbaudes laikā nepārprotami apstiprināja šo faktu. Kā paskaidrots iepriekš, ĶV pārbaudes apmeklējuma laikā nespēja sniegt nekādus paskaidrojumus par to, kāpēc izlasē iekļautais eksportētājs ir saņēmis tiešu finansējumu. ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē piezīmēs aprobežojās tikai ar vienu no 40 projektiem, vienkārši apgalvojot, ka ir bijusi finansiāla vienošanās starp projekta operatoru un izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju, jo šim operatoram nav pieticis naudas, lai samaksātu izlase iekļautajam ražotājam, kurš sadarbojās, un tāpēc viņi vienojušies, ka subsīdija tiks izmaksāta tieši izlasē iekļautajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās. Šis nepamatotais un ļoti īsais paskaidrojums, kas attiecās tikai uz vienu projektu, kurā piedalījās izlasē iekļauts eksportētājs, kas sadarbojās, no 40 projektiem, kas uzskaitīti FM dokumentā, ir pilnīgi nepietiekams, lai Komisijai paskaidrotu situāciju.
(277)
Izlasē iekļautais eksportētājs, kas sadarbojās, 2013. gada 24. jūnija vēstulē centās pamatot, ka tiešais maksājums 40 attiecīgajiem projektiem netika paziņots, jo tā bijusi “lietotāja” subsīdija, kas paredzēta projekta operatoram, nevis piegādātājam. Šis eksportētājs apstiprināja, ka ir saņēmis tiešu vienreizēju maksājumu par piegādēm 40 projektos, kas minēti FM apkārtrakstā, piebilstot, ka valdība drīkst pārskaitīt līdzekļus tieši piegādātājam un šādas rīcības iemesls ir nodrošināt, lai minētās subsīdijas tiktu izmantotas tikai apstiprinātām FE sistēmām, un atvieglot kontroli. Tomēr eksportētājs koncentrēja savu atbildi uz vienu projektu, kuram dokumenti tika savākti uz vietas, un ignorēja visus pārējos 39 projektos, par kuriem tas tiešā veidā bija saņēmis programmas “Zelta saule” finansējumu. Lai gan eksportētājs pierādīja, ka šā konkrētā projekta finansējumu bija iegrāmatots kā debitoru saistības, nevis kā valsts dotācijas iepriekšējs maksājums, tomēr netika iesniegti nekādi citi pierādījumi par šā vai kādu citu projektu faktisko izpildi, tostarp par attiecīgo ražojumu faktisko piegādi, par ko tika saņemti līdzekļi. Tā sniegtie paskaidrojumi arī nav ieviesuši skaidrību jautājumā par valdības tiešo maksājumu neatbilstību iepriekš minētajiem attiecīgajiem īstenošanas noteikumiem, kas paredz, ka ĶV parasti nodod līdzekļus projekta operatoram, nevis iekārtu piegādātājam.
(278)
Komisija uzskata, ka ĶV paskaidrojums par finansiālo vienošanos starp izlasē iekļauto eksportētāju, kas sadarbojās, un projekta operatoru ir nepārliecinošs, jo šķiet dīvaini, ka divas privātas personas var pašas izlemt par vienošanos, kurā nepieciešama valdības rīcība (t. i., tiešs valdības maksājums piegādātājam, pārkāpjot 2009. gada paziņojuma 13. pantu), neiesaistot lēmuma pieņemšanā valdību un iespējams - pat neinformējot to. ĶV neiesniedza pamatotākus pierādījumus un piezīmes par šo aspektu attiecībā uz tiešo maksājumu piegādātājiem un nolēma atbildē aprobežoties tikai ar vienu vārdā nenosauktu projektu no 40 projektiem, kurus īstenoja izlasē iekļautie eksportētāji, kas sadarbojās. Arī paskaidrojumos, ko sniedza šis eksportētājs, netika pieminēta ĶV piezīme par ekonomikas dalībnieka grūto finansiālo situāciju attiecībā uz projektu, kuru ĶV nebija precizējusi. Turklāt eksportētāja apgalvojumi par tiešā maksājuma iespējamību un tā loģiskais pamatojums neguva nekādu apstiprinājumu no citiem avotiem un ĶV.
(279)
Ņemot vērā iepriekš minētos nepilnīgos un pretrunīgos komentārus, ko sniedza ĶV un izlasē iekļautais eksportētājs, kurš sadarbojās, vienīgais kopsaucējs un izdarāmais secinājums ir tas, ka ĶV veiktais vienreizējais tiešais maksājums izlasē iekļautajam eksportētājam, kurš sadarbojās, bija nepieciešams, lai nodrošinātu, ka šis eksportētājs saņem līdzekļus, jo saistībā ar projekta operatora finansiālajām grūtībām pastāvētu nemaksāšanas risks. Fakts ir tāds, ka izlasē iekļautais eksportētājs nespēja paskaidrot, kā ir izmantojis no valdības saņemto vienreizējo maksājumu, vai FE iekārtas tikušas piegādātas projektu operatoriem un kādu cenu projekta operatori ir samaksājuši, ja tas vispār ir noticis. Ņemot vērā to, ka Komisijai šīs lietas dokumentācijā vai citādi nav pieejami nekādi citi pierādījumi, Komisija, pamatojoties uz pamatregulas 28. pantu, nolēma, ka vienreizējais maksājums eksportētājam, kurš sadarbojās, ir bijusi tiešā dotācija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē.
(280)
Vēl Komisija secina, ka subsīdijas, kas piešķirtas attiecīgā produkta piegādātājiem - kā projekta operatoriem vai, iespējams, piegādājot FE iekārtas nesaistītu projektu operatoriem, - sniedz tiem labumu atbilstīgi pamatregulas 3. panta 2. punktam. Finansējums saskaņā ar programmu “Zelta saule” ļauj attiecīgā ražojuma ražotājiem kā projekta operatoriem ietaupīt izmaksas saistībā ar saules ģenerētas elektroenerģijas iekārtu uzstādīšanu savās telpās. Ja attiecīgā ražojuma ražotāji ir FE iekārtu piegādātāji nesaistītu projektu operatoriem, finansējums saskaņā ar programmu “Zelta saule” tiešā veidā nonāk un paliek pie tiem, nav vajadzības iekārtas faktiski piegādāt, un/vai tie ir pasargāti no riska, ka nesaistītu projektu operatori tiem nesamaksātu. Pēdējā gadījumā attiecīgā ražojuma ražotāji saņem samaksu, ko citādi nebūtu saņēmuši no nesaistītu projektu operatoriem.
(281)
Šī subsīdiju shēma ir arī īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo tiesību akts, saskaņā ar kuru darbojas piešķīrējiestāde, pats par sevi ierobežo šīs shēmas pieejamību, nodrošinot to tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas atbilst vairākiem šajā tiesību aktā minētajiem kritērijiem, un plašāk - tikai uzņēmumiem, kas iesaistīti saules enerģijas nozarē. Turklāt, tā kā ne FE iekārtu piegādātāju, ne projekta operatoru atlase nav balstīta uz atklātu, pārredzamu un nediskriminējošu konkurences procedūru un ĶV veic tiešus maksājumus FE iekārtu piegādātājiem, shēma ir specifiska arī tādēļ, ka de facto gūt no tās labumu var tikai atsevišķi FE iekārtu piegādātāji. Šī programma neatbilst prasībām ne-īpašai programmai, kā paredzēts 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā, ņemot vērā to, ka piemērotības nosacījumi un faktiskie atlases kritēriji, lai uzņēmumus varētu iekļaut vietējos projekta īstenošanas plānos un varētu atlasīt galīgos projektus, pamatojoties uz dažādiem tehniskajiem un finansiālajiem aspektiem, nav objektīvi un tos nepiemēro automātiski.
e) Secinājums
(282)
Programma “Zelta saule” ir īpaša subsīdija piešķīruma veidā. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka daži izlasē iekļautie eksportētāji, kas sadarbojās, ir izmantojuši šo subsīdiju.
f) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(283)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Demonstrējumu programma “Zelta saule”
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,05 %
3.4.3. Tiešie atbrīvojumi no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas
3.4.3.1. Programma “two free/three half” ārvalstu investīciju uzņēmumiem (FIE)
a) Ievads
(284)
Sūdzībā bija apgalvojums, ka ir īpašs tiesību akts, kas pieņemts 1991. gadā, kura mērķis ir veicināt ārvalstu investīcijas Ķīnā, proti, Likums par ārvalstu investīciju uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākuma nodokli (FIE nodokļa likums). Starp atvieglojumiem tā saucamajiem ārvalstu investīciju uzņēmumiem (“FIE”) ir arī subsīdiju programma “two free/three half”, kura paredz pilnīgu atbrīvojumu no piemērojamā ienākuma nodokļa pirmajos divos gados, kad FIE guvis peļņu, un pusi no likmes nākamajos trijos gados.
(285)
Programma “two free/three half” citā variantā attiecas arī uz uzņēmumiem, kas atzīti par jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumiem un atrodas noteiktos izvēlētos rajonos. Šā programmas varianta subsīdijas var piemērot arī pēc 2013. gada. Izmeklēšana konstatēja, ka viens no eksportētājiem, kurš sadarbojās (Yingli Hainan), izmanto ieguvumus no šīs programmas, sākot no 2011. gada, un ir saņēmis pilnīgu atbrīvojumu no nodokļiem 2011. un 2012. gadā un 50 % nodokļa likmes samazinājumu turpmākajos trijos gados.
(286)
Komisija vēlējās pārbaudīt šo programmu ĶV pārbaudes apmeklējuma laikā. Taču ĶV neiesniedza informāciju par šo atšķirīgo programmas “two free/three half” variantu. ĶV 2013. gada 3. jūnija vēstulē apgalvoja, ka šī programma nav sūdzības iesniedzēja minētā un neaizstāj programmas “two free/three half” variantu, kas paredzēts FIE, kā norādīts sūdzībā, un ko piemēro bez ģeogrāfiska ierobežojuma. Komisija ņem vērā šos ĶV sniegtos paskaidrojumus un izprot, ka minētā nodokļu programma oficiāli ir atsevišķa programma, kas atšķiras no programmas “two free three half”, kura paredzēta FIE. Tomēr, tā kā ieguvums tika saņemts arī pēc norādītajām FIE shēmas beigām, tad ieguvumu mehānisms, raksturs un ietekme bija tādi paši kā ieguvumiem no FIE programmas, un par to ziņoja viens izlasē iekļauts eksportētājs, kurš sadarbojās, uzskatot, ka tai ir cieša saikne ar FIE programmu “two free/three half”, kas varētu būt tās pašas programmas turpinājums, un tādēļ ieguvums būtu kompensējams. Saistībā ar minēto Komisija atzīmē, ka pamatregulas 10. panta 1. punkts ļauj izmeklēt jebkuru “iespējamu subsīdiju”, ko konstatējis sūdzības iesniedzējs, un neattiecas uz jebkuru “iespējamu subsīdiju programmu”. Tā kā šajā gadījumā abas programmas attiecas uz to pašu subsīdiju, t. i., neiekasēto uzņēmumu ienākuma nodokli, Komisijai ir tiesības izmeklēt tās kā vienu subsīdiju.
b) Juridiskais pamats
(287)
Šīs programmas juridiskais pamats ir FIE nodokļa likuma 8. pants un Ķīnas Tautas Republikas Likuma par ārvalstu investīciju uzņēmumu un ārvalstu uzņēmumu ienākuma nodokli īstenošanas noteikumu 72. pants. Kā apgalvo ĶV, šī programma ir izbeigta, 2007. gada 16. martā pieņemot Uzņēmumu ienākuma nodokļa likumu 2008. gadam (“EIT likums”) Ķīnas Tautas Republikas 10. Visķīnas tautas kongresa 5. sesijā, proti, EIT likuma 57. pantu, kas paredz izbeigt subsīdiju piešķiršanu līdz 2012. gada beigām.
(288)
Īpašās programmas “two free three half” juridiskais pamats ir Dekrēts Nr. 40 [2007], t. i., Valsts padomes paziņojums par pagaidu preferenciālo politiku īstenošanu attiecībā uz ienākuma nodokli augsto tehnoloģiju uzņēmumiem, kas izveidoti īpašajā ekonomikas zonā un Shanghai Pudong jaunajā rajonā, kura pamatā ir ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 57. panta 3. punkts, kā arī Administratīvie pasākumi augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(289)
No ienākuma nodokļa ir atbrīvoti tikai ražojošie uzņēmumi ar ārvalstu investīcijām, kam paredzēts darboties ne mazāk kā desmit gadus. Atbrīvojums sākas gadā, kurā uzņēmums sāk gūt peļņu, ilgst pirmos divus gadus, un pēc tam nākamajos trijos gados tam piemēro 50 % atlaidi no piemērojamās nodokļa likmes.
(290)
Īpašā varianta shēmā piemērotajiem uzņēmumiem nepieciešams arī atzīts statuss kā jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumiem, kas izturējuši īpašu administratīvo sertificēšanu, tas ir, kā uzņēmumiem ar intelektuālo pamatīpašumu, kuri atbilst arī ĶTR EIT likuma īstenošanas noteikumu 93. panta nosacījumiem.
(291)
Jebkuram uzņēmumam, kas plāno pieteikties šajā shēmā, ir jāiesniedz uzņēmumu ienākuma nodokļa gada nodokļu deklarācijas veidlapa, tās pielikumi un finanšu pārskati Valsts nodokļu pārvaldei. Šīs prasības attiecas arī uz īpašā varianta shēmu.
(292)
ĶV apgalvoja, ka šī programma ir pakāpeniski izbeigta, kopš 2008. gadā ir stājies spēkā EIT likums, un tās subsīdijas bija pieejamas līdz 2012. gada beigām. ĶV arī apgalvoja, ka tās vietā nav nekādas citas FIE paredzētas programmas, un pašlaik FIE maksā nodokļus tāpat kā citi korporatīvie nodokļu maksātāji. Komisija atzīmē, ka šī nodokļu programma ir piešķīrusi ieguvumus IP laikā, jo vairāki FE ražotāji ir tās saņēmuši IP laikā. Turklāt nav izslēgts, ka ieguvumi no šīs programmas joprojām ir pieejami vai ka ir pieejama cita līdzīga aizstājējprogramma, vai ka tāda tiks pieņemta nākotnē. Patiesi, kā iepriekš teikts, izmeklēšanā tika konstatēts, ka programmai “two free/three half” ir arī citi varianti, no kuriem joprojām tiek piešķirti ieguvumi saules paneļu ražotājiem. Tāpēc šī programma tika atzīta par joprojām kompensējamu.
(293)
Īpašā varianta shēmu izmantoja viens no eksportētājiem, kas sadarbojās, proti, Yingli Green Energy.
d) Secinājums
(294)
Šī programma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta izpratnē, un tā izpaužas kā nesaņemtie valdības ieņēmumi, kas rada ieguvumu saņēmējiem uzņēmumiem.
(295)
Šī subsīdiju shēma ir arī īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā to, ka tiesību akts, saskaņā ar kuru darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo šīs shēmas pieejamību, nodrošinot to tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas atzīti par FIE un atbilst konkrētiem attiecīgā tiesību aktā minētiem kritērijiem.
(296)
Tāpēc šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
(297)
Šīs shēmas variants ir uzskatāms par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta izpratnē, un tā izpaužas kā nesaņemtie valdības ieņēmumi, kas rada ieguvumu saņēmējiem uzņēmumiem.
(298)
Šī subsīdiju shēma ir arī īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā to, ka tiesību akts, saskaņā ar kuru darbojas piešķīrējiestāde, pats par sevi ierobežo šīs shēmas pieejamību, nodrošinot to tikai konkrētiem uzņēmumiem un nozarēm, kas atzītas par veicināmām, piemēram, FE nozarei. Šī shēma ir īpaša arī pamatregulas 4. panta 3. punkta izpratnē, jo piemērotība aprobežojas ar noteiktiem reģioniem.
(299)
Tāpēc šis variants būtu jāuzskata par kompensējamu.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(300)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts kā saņēmējiem piešķirtais ieguvums, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir kopējā nodokļa summa, kas maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi pēc tam, kad no tās atskaitīta summa, kas samaksāta pēc samazinātas preferenciālās nodokļa likmes. Kompensētās summas pamatojas uz datiem, kas iekļauti uzņēmumu nodokļu deklarācijās par 2011. gadu. Revidētā nodokļu deklarācija par 2012. nodokļu gadu nebija pieejama nevienam izlasē iekļautajam eksportētājam, kurš sadarbojās, tāpēc tika izmantoti kopējie dati par 2011. nodokļu gadu.
(301)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdiju summa (dalāmais lielums) tika piešķirta par kopējo tirdzniecības apgrozījumu, kas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, izveidojās IP laikā, jo subsīdija nav piešķirama eksporta darbībai un netika piešķirta atbilstoši apjomiem, kas saražoti, izgatavoti, eksportēti vai pārvadāti.
(302)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Programma “two free/three half”
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
1,03 %
3.4.3.2. Ienākuma nodokļa atlaides uz eksportu orientētiem FIE
(303)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.3.3. Ienākuma nodokļa atlaides FIE pēc atrašanās vietas
(304)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.3.4. Nodokļa atlaides FIE uzņēmumiem, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas
(305)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.3.5. Nodokļu kompensācijas FIE uzņēmumu veiktajai pētniecībai un izstrādei
a) Ievads
(306)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka FIE ir tiesības uz preferenciālām nodokļu politikām pētniecībā un izstrādē, saņemot 150 procentu nodokļa kompensācijas par izdevumiem, ja tie palielinājušies par 10 procentiem vai vairāk, salīdzinot ar iepriekšējo gadu.
(307)
ĶV apgalvoja, ka šī shēma tika izbeigta, kad 2008. gadā pieņēma EIT likumu, un tai netika noteikts nekāds pakāpeniskas izbeigšanas periods. Tomēr vairāki izlasē iekļautie eksportētāji, kuri sadarbojās, ziņoja, ka ir saņēmuši ieguvumus no līdzīgas programmas saskaņā ar 2008. gada EIT likumu, un tas liecina, ka 2008. gadā preferenciālā pētniecības un izstrādes izmaksu kompensēšanas programma FIE uzņēmumiem aizstāta ar īpašu programmu. ĶV nesniedza papildu informāciju par 150 % nodokļa kompensēšanu atbildē uz anketas jautājumiem vai atbildē uz vēstuli par nepilnībām.
b) Juridiskais pamats
(308)
Šīs shēma paredzēta ĶTR EIT likuma 30. panta 1. punktā un Noteikumu par Uzņēmumu ienākuma nodokļa īstenošanu 95. pantā (“EIT īstenošanas noteikumi”), un Administratīvajos pasākumus augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai (Guo Ke Fa Huo [2008] Nr. 172), kā arī EIT īstenošanas noteikumu 93. pantā un Valsts nodokļu pārvaldes paziņojumā par jautājumiem, kas attiecas uz Kārtību, kādā augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi maksā uzņēmumu ienākuma nodokli (Guo Shui Han [2008] Nr. 985).
(309)
95. pants paredz, ka papildu 50 % atlaidi par pētniecības un izstrādes izdevumiem, kā minēts 30. panta 1. punktā, piešķir par šādiem izdevumiem saistībā ar augsto un jauno tehnoloģiju ražojumiem, lai tiem piemērotu amortizāciju, pamatojoties uz 150 % no nemateriālo aktīvu izmaksām.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(310)
Kā iepriekš teikts, ĶV nesniedza nekādu būtisku informāciju par šo shēmu atbildēs uz anketas jautājumiem un vēstuli par nepilnībām. Šī shēma jau tika kompensēta izmeklēšanās, kuras attiecās uz krītoto papīru (79) un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu (80). Attiecīgās tiesību aktu prasības liecina, ka šī shēma nodrošina ieguvumus uzņēmumiem, kas oficiāli atzīti par augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem. Šiem uzņēmumiem rodas ar pētniecību un izstrādi saistīti izdevumi arī, izstrādājot jaunas tehnoloģijas, jaunus ražojumus un jaunas amata prasmes. Piemērotie uzņēmumi var saņemt kompensāciju par vēl 50 % no to pētniecības un izstrādes izdevumiem, ja tiem ir saistošs ienākuma nodoklis. Arī izdevumi, ko rada nemateriālie pētniecības un izstrādes aktīvi, dod piemērotajiem uzņēmumiem tiesības uz 150 % atlaidi par šo uzņēmumu faktiskajām izmaksām.
(311)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka uzņēmumiem, kas izmanto šo shēmu, jāiesniedz ienākuma nodokļa deklarācijas un attiecīgie pielikumi. Faktiskā ieguvuma summa ir uzrādīta gan nodokļu deklarācijā, gan V pielikumā. Šo shēmu var izmantot tikai uzņēmumi, kas saņēmuši oficiālu apliecību, kurā tie atzīti par augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem.
d) Secinājums
(312)
Šī shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta izpratnē, un tā izpaužas kā nesaņemtie valdības ieņēmumi, kas rada ieguvumu saņēmējiem uzņēmumiem.
(313)
Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā to, ka tiesību akts pats par sevi ierobežo šīs shēmas pieejamību, nodrošinot to tikai konkrētiem uzņēmumiem, kas oficiāli atzīti par augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem un kam rodas ar pētniecību un izstrādi saistīti izdevumi, izstrādājot jaunas tehnoloģijas, jaunus ražojumus un jaunas amata prasmes.
(314)
Tāpēc šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(315)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir kopējā nodokļa summa, kas maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi pēc tam, kad no tās atskaitīta summa, kas samaksāta pēc papildu 50 % atlaides no faktiskajiem izdevumiem, kas apstiprinātos projektos rodas pētniecībā un izstrādē. Kompensētās summas pamatojas uz datiem, kas iekļauti uzņēmumu nodokļu deklarācijās par 2011. gadu. Revidētā nodokļu deklarācija par 2012. nodokļu gadu nebija pieejama nevienam izlasē iekļautajam eksportētājam, kurš sadarbojās, tāpēc tika izmantoti kopējie dati par 2011. nodokļu gadu.
(316)
Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdiju summa (dalāmais lielums) tika piešķirta par kopējo tirdzniecības apgrozījumu, kas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, izveidojās IP laikā, jo subsīdija nav piešķirama eksporta darbībai un netika piešķirta atbilstoši apjomiem, kas saražoti, izgatavoti, eksportēti vai pārvadāti.
(317)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Nodokļa kompensācija par pētniecību un tehnoloģiju izstrādi
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,33 %
3.4.3.6. Nodokļu atmaksas par FIE peļņas reinvestēšanu uz eksportu orientētos uzņēmumos
(318)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.3.7. Preferenciālas nodokļu programmas FIE uzņēmumiem, kas atzīti par augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem
(319)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka šajā programmā izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā nesaņēma ieguvumus, jo uzņēmumi izmantoja jaunu programmu, kas aizstāja iepriekšējās preferences. Šis jautājums turpmāk ir sīkāk apspriests 3.4.4.8. punktā.
3.4.3.8. Nodokļu atlaides augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kas iesaistīti īpašos projektos
a) Ievads
(320)
Šī programma ļauj uzņēmumam, kas atzīts par augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumu, iegūt samazinātu ienākuma nodokļa likmi 15 %, salīdzinot ar parasto likmi 25 %. Šo programmu ES atzina par kompensējamu izmeklēšanās, kuras attiecas uz krītoto papīru un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu; par kompensējamu to atzina arī ASV iestādes.
b) Juridiskais pamats
(321)
Šīs programmas juridiskais pamats ir EIT likuma 28. panta 2. punkts, un Administratīvie pasākumi augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai (Guo Ke Fa Huo [2008] Nr. 172), kā arī EIT īstenošanas noteikumu 93. pants un Valsts nodokļu pārvaldes paziņojums par jautājumiem, kas attiecas uz Kārtību, kādā augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi maksā uzņēmumu ienākuma nodokli (Guo Shui Han [2008] Nr. 985).
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(322)
Šo shēmu piemēro atzītiem augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kam nepieciešams būtisks valsts atbalsts. Šiem uzņēmumiem nepieciešamas patstāvīgas intelektuālā pamatīpašuma tiesības, un tiem jāatbilst vairākām prasībām: i) ražotāji ir iekļauti ražojumu jomā, kas pieder valsts būtiski atbalstīto augsto tehnoloģiju jomām; ii) kopējās pētniecības un izstrādes izmaksas veido noteiktu daļu no kopējiem tirdzniecības ieņēmumiem; iii) ieņēmumi no augsto un jauno tehnoloģiju ražojumiem veido noteiktu daļu no kopējiem tirdzniecības ieņēmumiem; iv) personāls, kas iesaistīts pētniecībā un izstrādē, veido noteiktu daļu no kopējā darbinieku skaita; v) ir izpildītas citas prasības, kas paredzētas 2008. gada Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu administratīvajos pasākumos.
(323)
Uzņēmumiem, kas izmanto šo shēmu, jāiesniedz ienākuma nodokļa deklarācijas un attiecīgie pielikumi. Faktiskais ieguvuma apjoms ir norādīts gan nodokļu deklarācijā, gan V pielikumā.
d) Secinājums
(324)
Tāpēc šī shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 3. panta 2. punkta izpratnē, jo tā ir finansiāls atbalsts, kas izpaužas kā nesaņemtie valdības ieņēmumi, kas rada ieguvumu saņēmējiem uzņēmumiem. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu saņēmēju ieguvums līdzinās nodokļu ietaupījumam, ko pieļauj šī programma.
(325)
Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo tā aprobežojas ar uzņēmumiem, kas iztur augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu sertificēšanu un atbilst visām 2008. gada administratīvo pasākumu prasībām. Turklāt tiesību akti vai piešķīrējiestāde nav noteikusi objektīvus kritērijus par šīs shēmas piemērošanu, un tā nenotiek automātiski saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(326)
Tāpēc šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(327)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Saņēmējiem piešķirtā ieguvums ir kopējā nodokļa summa, kas maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi pēc tam, kad no tās atskaitīta summa, kas samaksāta pēc samazinātas preferenciālās nodokļa likmes. Kompensētās summas pamatojas uz datiem, kas iekļauti uzņēmumu nodokļu deklarācijās par 2011. gadu. Revidētā nodokļu deklarācija par 2012. nodokļu gadu nebija pieejama nevienam izlasē iekļautajam eksportētājam, kurš sadarbojās, tāpēc tika izmantoti kopējie dati par 2011. nodokļu gadu.
(328)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Nodokļu atlaides augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, kas iesaistīti īpašos projektos
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,35 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
3.4.3.9. Preferenciālā ienākuma nodokļa politika uzņēmumiem Ziemeļaustrumu reģionā
(329)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.3.10. Guandong provinces nodokļu programmas
(330)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.4. Netiešo nodokļu un importa tarifu programmas
3.4.4.1. PVN atbrīvojumi un importa tarifu atlaides par importēti iekārtu izmantošanu
a) Ievads
(331)
Šī programma paredz PVN atbrīvojumu un importa tarifus, kas labvēlīgi FIE vai iekšzemes uzņēmumiem, kuri importē ražošanā izmantotas pamatiekārtas. Lai varētu izmantot atbrīvojumu, iekārta nedrīkst būt nepiemēroto iekārtu sarakstā un prasītājam uzņēmumam ir jāsaņem valsts atbalstīta uzņēmuma apliecība, ko izdod Ķīnas iestādes vai NDRC saskaņā ar attiecīgiem investīciju, nodokļu un muitas tiesību aktiem. Šī programma tika kompensēta antisubsidēšanas procedūrās, kuras attiecās uz krītoto papīru un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu.
b) Juridiskais pamats
(332)
Šīs programmas juridiskais pamats ir Valsts padomes apkārtraksts par nodokļu politiku precizēšanu attiecībā uz importētām iekārtām, Guo Fa Nr. 37/1997, Finanšu ministrijas, Galvenās muitas pārvaldes un Valsts nodokļu pārvaldes paziņojums par dažu preferenciālo importa nodevu politiku precizēšanu, Finanšu ministrijas, Galvenās muitas pārvaldes un Valsts nodokļu pārvaldes informācija [2008], Nr. 43, NDRC paziņojums par aktuāliem jautājumiem attiecībā uz iekšzemes vai ārvalstu finansēto projektu, kuru attīstību veicina valsts, apstiprinājuma vēstules apstrādi, Nr. 316 2006, 2006. gada 22. februāris, un No nodevas neatbrīvojamo izstrādājumu katalogs, kurus importē FIE vai iekšzemes uzņēmumi, 2008.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(333)
Uzskatāms, ka šī programma sniedz finansiālu atbalstu kā ĶV nesaņemtos ieņēmumus pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas izpratnē, jo FIE un citi piemērotie iekšzemes uzņēmumi ir atbrīvoti no PVN maksāšanas un/vai tarifiem, kas citādi būtu jāmaksā. Tādējādi tā nodrošina ieguvumus saņēmējiem uzņēmumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē. Šī programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā to, ka tiesību akts, saskaņā ar kuru darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo tās pieejamību, nodrošinot to tikai uzņēmumiem, kas iegulda konkrētās uzņēmējdarbības kategorijās, kuras definē tikai likums un kuras pieder vai nu veicināmai kategorijai, vai ierobežojamai kategorijai B saskaņā ar Norādījumu katalogu ārvalstu investīciju un tehnoloģiju pārneses nozarēm, vai kategorijās, kas atbilst Galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju katalogam, kuru attīstību veicina valsts. Turklāt nav objektīvu kritēriju, kas ierobežotu piemērotību šai programmai, un nav pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka piemērotība iestājas automātiski saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
d) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(334)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata PVN un nodokļu atbrīvojuma summu attiecībā uz importētām iekārtām. Lai nodrošinātu, ka kompensējamā summa attiecas tikai uz IP periodu, saņemtais ieguvums tiek amortizēts attiecībā uz iekārtu ekspluatācijas laiku saskaņā ar parastajām uzņēmumu grāmatvedības procedūrām.
(335)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
PVN atbrīvojumi un importa tarifu atlaides par importēti iekārtu izmantošanu
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,38 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
3.4.4.2. PVN atlaides par Ķīnā ražotu iekārtu FIE iepirkšanu
a) Ievads
(336)
Šī programma paredz PVN atbrīvojumu par iekšzemē ražotu iekārtu iepirkumiem FIE. Lai izmantotu šo atbrīvojumu, iekārtas nedrīkst būt iekļautas nepiemēroto iekārtu sarakstā un to vērtība nedrīkst pārsniegt noteiktu robežvērtību. Šī programma tika aplūkota antisubsidēšanas procedūrās, kas attiecās uz krītoto papīru un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu.
b) Juridiskais pamats
(337)
Juridiskais pamats ir Pagaidu pasākumi nodokļu atmaksāšanas administrēšanai attiecībā uz iekšzemē ražotu iekārtu iepirkumiem FIE, Izmēģinājuma pasākumi nodokļu atlaides administrēšanai attiecībā uz Ķīnā ražotu iekārtu iegādi ārvalstu investīciju projektiem un Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu pārvaldes paziņojums par atlaižu politikas atcelšanu iekšzemes iekārtām, ko iegādājas ārvalstu investīciju uzņēmumi.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(338)
ĶV atbildē uz antisubsidēšanas anketas jautājumiem apgalvoja, ka šī programma ir pārtraukta no 2009. gada 1. janvāra, un atsaucās uz Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu pārvaldes apkārtrakstu par atlaižu politikas atcelšanu iekšzemē ražotu iekārtu iegādei ārvalstu investīciju uzņēmumos (CAISHUI{2008} Nr. 176). Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka vairāki izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā bija saņēmuši ieguvumus no šīs shēmas. Attiecīgie izlasē iekļautie eksportētāji iesniedza detalizētu informāciju par šo shēmu, tostarp par saņemtās subsīdijas summām. Ņemot to vērā, tika secināts, ka ĶV nav iesniegusi precīzu informāciju par šo programmu, un, kā liecina dažu ražotāju eksportētāju situācija, šī programma joprojām turpinās.
(339)
ĶV nesniedza prasīto informāciju, tāpēc Komisija izmantoja informāciju, ko sniedza izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji.
(340)
Uzskatāms, ka šī programma sniedz finansiālu atbalstu kā ĶV nesaņemtos ieņēmumus pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas izpratnē, jo FIE uzņēmumi ir atbrīvoti no PVN maksāšanas, kas citādi būtu jāmaksā, ja nebūtu šā atbrīvojuma. Tādējādi tā nodrošina ieguvumus saņēmējiem uzņēmumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē. Šī programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo tiesību akts, saskaņā ar kuru darbojas piešķīrējiestāde, tā pieejama tikai ārvalstu investīciju uzņēmumiem, kas iepērk iekšzemē ražotas iekārtas un pieder pie atbalstāmas kategorijas un ierobežotās B kategorijas saskaņā ar Ārvalstu finansēto nozaru katalogu, un iekšzemes tirgū iegādātās iekārtas iekļautas Galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju katalogā, kuru attīstību veicina valsts. Tālāk, Izmēģinājuma pasākumi nodokļu atlaides administrēšanai attiecībā uz Ķīnā ražotu iekārtu iegādi ārvalstu investīciju projektiem un Finanšu ministrijas paziņojums ierobežo subsīdiju piešķiršanu tikai ar FIE, kas pieder veicināmajai kategorijai Ārvalstu investīciju nozaru norādījumu katalogā vai Privileģēto ārvalstu investīciju nozaru katalogā Ķīnas centrālajiem un rietumu reģioniem. Turklāt nav objektīvu kritēriju, kas ierobežotu piemērotību šai programmai, un nav pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka piemērotība iestājas automātiski saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Šī programma ir īpaša arī saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunktu, jo to var piemērot, ja izmanto iekšzemes, nevis importētas preces.
d) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(341)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata PVN atbrīvojuma summu attiecībā uz iekšzemes iekārtām. Lai nodrošinātu, ka kompensējamā summa attiecas tikai uz IP periodu, saņemtais atbalsts tiek amortizēts attiecībā uz iekārtu ekspluatācijas laiku saskaņā ar parastajām nozares procedūrām.
(342)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
PVN atlaides par Ķīnā ražotu iekārtu FIE iepirkšanu
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,05 %
3.4.4.3. PVN un tarifu atbrīvojumi par pamatlīdzekļu iegādi saskaņā ar ārējās tirdzniecības attīstības fondu programmu
(343)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.5. Valdības nodrošinātās preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu cenu
3.4.5.1. Valdības nodrošinātais polisilīcijs par neatbilstoši zemu cenu
(344)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.5.2. Valdības nodrošinātie alumīnija štancējumi par neatbilstoši zemu cenu
(345)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.5.3. Valdības nodrošinātais stikls par neatbilstoši zemu cenu
(346)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi IP laikā no šīs programmas nesaņēma ieguvumus.
3.4.5.4. Valdības nodrošinātā enerģija
a) Ievads
(347)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka daži Ķīnas polisilīcija ražotāji ir ieguvuši lētu elektroenerģiju, kas piegādāta par neatbilstoši zemu cenu.
b) Izmeklēšanas konstatējumi
(348)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka vairākiem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem uzņēmumu grupā ir piesaistīts polisilīcija ražotājs. Tika konstatēts, ka viena no izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, t. i., LDK Solar, ir regulāri saņēmusi būtiskas elektrības cenas subsīdijas no Xin Yu ekonomikas zonas finanšu biroja. Kaut arī šajā gadījumā uzņēmums tieši neieguva zemāku elektrības cenu kā vispārpieejamā cena tirgū, būtiskās atlaides, ko piešķīra Xin Yu ekonomikas zonas finanšu birojs, varēja radīt situāciju, kad uzņēmums saņem ieguvumus no lētas elektrības piegādes, kas tādēļ kļūst funkcionāli līdzīgas valdības piegādēm par cenu, kas zemāka nekā tirgū. Jebkurā gadījumā, pat ja atlaidi uzskata par subsīdiju, šis pasākums ir cieši saistīts ar sūdzības iesniedzēja apgalvojumiem un ietilpst izmeklēšanas jomā. Faktiski attiecīgais uzņēmums LDK Group ietvaros saņēma gandrīz pilnīgu kompensāciju par elektrības maksu, kas bija jāmaksā IP laikā.
(349)
LDK Solar grupa ar saistītā polisilīcija ražotāja starpniecību saņēma finansiālu atbalstu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) daļas izpratnē, ciktāl vietējā pašvaldība piešķīra subsīdijas maksai par elektrību, vai 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļas izpratnē. Tās ir uzskatāmas par valdības finansiālu atbalstu, piegādājot tādas preces, kas nav vispārīgā infrastruktūra pamatregulas izpratnē. Citādi tā būtu tieša naudas līdzekļu nodošana.
(350)
LDK Solar saņēma ieguvumu pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē, ciktāl valdība nodrošināja elektrību par neatbilstoši zemu cenu. Tika noskaidrots, ka šis eksportētājs, pateicoties elektrības maksas subsīdijām, faktiski maksāja zemāku maksu par vispārpieejamo cenu. Tieša naudas nodošana bija ieguvums, jo tas bija neatmaksājams piešķīrums, kas nebija pieejams tirgū.
(351)
Subsīdija, piegādājot lētu elektrību ar atlaidi vienam no izlasē iekļautajiem ražotājiem, ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo subsīdijas maksai par elektrību tika maksātas tikai LDK. Šī subsīdija bija arī reģionāla rakstura, jo attiecās uz noteiktiem uzņēmumiem Xin Yu ekonomikas zonā. Tā kā LDK un ĶV nesadarbojās un nepaziņoja par šo subsīdiju, iepriekš minētie secinājumi tika izdarīti, pamatojoties uz pieejamiem faktiem.
c) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(352)
Subsīdijas apjoms bija vienāds ar atlaides apjomu IP periodā.
(353)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Elektrība LTAR
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,00 %
3.4.5.5. Valdības nodrošinātās zemes lietošanas tiesības par neatbilstoši zemu cenu
a) Ievads
(354)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma Ķīnas ražotāji saņem no ĶV zemes lietošanas tiesības par neatbilstoši zemu cenu, ciktāl valsts vai vietējās pašvaldības nepiešķir šīs tiesības saskaņā ar tirgus principiem.
(355)
ĶV apgalvoja, ka pastāv standartizēts, sakārtots un konkurētspējīgs zemes tirgus, kurā zemes lietošanas tiesības ir publiski jātirgo saskaņā ar zemes tirgus noteikumiem. ĶV arī apgalvoja, ka rūpnieciski un komerciāli izmantojamā zeme ir jāiegādājas, kompensējot lietošanu atklātā tirgū un rīkojot cenu aptauju, izsoli un konkursu, kā arī “neatkarīgi no piedāvājumu skaita vai sākotnējās cenas, galarezultātā samaksātā cena ir uzskatāma par tirgus cenu, ko nosaka brīvs tirgus piedāvājums un pieprasījums”. ĶV arī apgalvoja, ka zemes lietošanas tiesību nodošanu nedrīkst ierobežot, izsludinot šo nodošanu ar tendera, izsoles un kotēšanas starpniecību, kas traucē taisnīgu konkurenci.
(356)
ĶV neiesniedza nekādus datus par faktiskajām zemes lietošanas tiesību cenām un valdības noteiktajām zemes sākumcenām. Anketā prasītā informācija, kuru ĶV iesniedza par zemes lietošanas tiesību darījumiem, bija nepilnīga. Pārbaudes apmeklējuma laikā, labojot sākotnējo atbildi uz anketas jautājumiem, tā arī apstiprināja, ka dažiem paziņotajiem darījumiem tika rīkota konkursa procedūra. Tomēr netika iesniegta anketā prasītā informācija par pieteikumu skaitu un starpību starp sākotnējo un galīgo cenu.
(357)
Pārbaudes laikā Komisija pieprasīja ĶV iesniegt pierādījumus, kas apstiprinātu apgalvojumus par to, ka zemes lietošanas tiesību nodošana Ķīnā notiek, rīkojot konkursus, kotēšanu vai izsoles. Tika atzīmēts, ka saskaņā ar Noteikumu par valsts īpašumā esošās apbūves zemes lietošanas tiesību piešķiršanu, uzaicinot iesniegt pieteikumus, rīkojot izsoles un kotēšanu, 11. pantu atbildīgā valsts iestāde publicē paziņojumu, kad tiek rīkots pieteikumu iesniegšanas, izsoles vai kotēšanas process. Pamatojoties uz to, Komisija pieprasīja visus publiskos paziņojumus par darījumiem, uz kuriem attiecās šādas procedūras, lai savāktu un pārbaudītu anketā prasīto informāciju. ĶV neiesniedza nevienu šādu paziņojumu, apgalvojot, ka “tie vairs neeksistē”. Tāpēc Komisija nevarēja pārbaudīt informāciju par izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju darījumiem ar zemes lietošanas tiesībām.
(358)
Komisija informēja ĶV par savu nodomu piemērot šai subsīdiju shēmai Regulas (EK) Nr. 597/2009 28. panta noteikumus un, tā kā ĶV atbildē uz Komisijas 2013. gada 23. maija vēstuli nesniedza apmierinošu paskaidrojumu vai kādus jaunus pierādījumus par šo tematu, Komisijai nācās balstīt savus secinājumus uz labākajiem pieejamajiem faktiem, t. i., šajā gadījumā - uz informāciju, ko bija iesnieguši izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, un citu atklātībā pieejamo informāciju.
(359)
Pieņemot, ka zemei ĶTR nav tirgus cenas, Komisija arī pieprasīja ĶV tās viedokli par iespējamiem standartiem. Kaut arī tas bija tikai pieņēmums un nekādā gadījumā ne konstatējums vai secinājums laikā, kad ĶV tika nosūtīta anketa, ĶV pauda viedokli, ka šis pieņēmums ir nepareizs un neiesniedza nekādu konkrētu informāciju par iespējamajiem standartiem. ĶV tikai apgalvoja, ka, “ja ir jāizmanto kādi standarti, tām vajadzētu būt jābūt cenām, kādas par līdzīgu zemi jāmaksā Ķīnas nozaru uzņēmumiem, kas netiek atbalstīti”. Tā kā ĶV neinformēja, kuras nozares netiek “atbalstītas”, un neiesniedza informāciju par cenām, ko šīs nozares maksā par rūpniecisko zemi Ķīnā, Komisija nevarēja novērtēt, vai šis standarts ir piemērots. Šajā sakarā tiek norādīts, ka iepriekšējās izmeklēšanās, kuras attiecās uz krītoto papīru un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu, Komisija konstatēja, ka zemes lietošanas tiesību piešķiršana šīm nozarēm arī neatbilda tirgus principiem.
b) Juridiskais pamats
(360)
Zemes lietošanas tiesību piešķiršanu Ķīnā regulē Ķīnas Tautas Republikas Zemes pārvaldes likums.
c) Izmeklēšanas konstatējumi
(361)
Saskaņā ar Zemes pārvaldes likuma 2. pantu visa zeme pieder valstij, jo saskaņā ar Ķīnas konstitūciju un attiecīgām tiesību normām zeme ir kolektīvs Ķīnas tautas īpašums. Zemi nedrīkst pārdot, bet zemes lietošanas tiesības var piešķirt likumā paredzētajā kārtībā. Valsts iestādes var piešķirt šādas tiesības, publiski uzaicinot iesniegt pieteikumus, rīkojot kotēšanu vai izsoli.
(362)
Ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, iesniedza informāciju par viņu rīcībā nodoto zemi un lielāko daļu attiecīgo zemes lietošanas tiesību līgumu un apliecību, taču ĶV sniedza tikai ļoti ierobežotu informāciju par zemes lietošanas tiesību cenu noteikšanu.
(363)
Kā iepriekš teikts, ĶV apgalvoja, ka zemes lietošanas tiesības Ķīnā tiek piešķirtas, iesniedzot pieteikumus, rīkojot izsoles un konkursus. To paredz arī Ķīnas Tautas Republikas Nekustamā īpašuma tiesību likuma 137. pants.
(364)
Tomēr tika konstatēts, ka šī ĶV raksturotā sistēma praksē ne vienmēr darbojas vienādi. Izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju pārbaudes laikā Komisija ieguva dažus paziņojumus, ko publicējušas attiecīgās iestādes attiecībā uz nodošanai pieejamajām zemes lietošanas tiesībām. Ja viens paziņojums īpaši ierobežoja potenciālos zemes lietošanas tiesību pircējus ar fotoelektrisko nozari (81), otrs paziņojums paredzēja iestāžu sākotnēji noteiktus cenas ierobežojumus un nepieļāva cenas noteikšanu tirgū. (82) Pašas izsoles nebija paredzētas reālai konkurencei, jo vairākos gadījumos, kas tika izskatīti ražotāju eksportētāju klātienes pārbaužu laikā, pieteikumu bija iesniedzis tikai viens uzņēmums (tikai izlasē iekļautais FE ražotājs), tādēļ sākotnējais piedāvājums (vērtība, ko noteicis vietējais Zemes birojs) sakrita ar galīgo cenu par kvadrātmetru.
(365)
Minētie pierādījumi ir pretrunā ar ĶV apgalvojumiem, ka cenas, kas tiek maksātas par zemes lietošanas tiesībām ĶTR, atbilst tirgus cenām, ko nosaka brīvs tirgus piedāvājums un pieprasījums, un ka zemes lietošanas tiesību nodošana neparedz ierobežojumus paziņojumā par nodošanu, rīkojot konkursu, izsoli un kotēšanu, un tie apdraud taisnīgu konkurenci. Tika arī konstatēts, ka daži izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji ir saņēmuši kompensācijas no vietējām pašvaldībām par (jau tāpat zemajām) cenām, ko tie samaksāja par zemes lietošanas tiesībām.
(366)
Papildus zemajām cenām daži izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji saņēma arī citus līdzekļus saistībā ar zemes lietošanas tiesību iegādi un tas rezultātā vēl vairāk samazināja faktisko cenu par zemes lietošanas tiesībām.
(367)
Procedūras secinājumi apliecina, ka situācija ĶTR attiecībā uz zemes piešķiršanu un iegādi ir neskaidra un nepārredzama, bet cenas bieži vien patvaļīgi nosaka iestādes. Iestādes nosaka cenas saskaņā ar Pilsētu zemes novērtēšanas sistēmu, kas, bez citiem kritērijiem, liek tām ņemt vērā arī rūpniecības politiku, nosakot cenu rūpnieciskai zemei (83).
(368)
Arī neatkarīgā publiski pieejamā informācija liecina, ka zeme ĶTR tiek piešķirta par cenu, kas zemāka par parasto tirgus cenu (84).
d) Secinājums
(369)
Tādējādi ĶV piešķirtās zemes lietošanas tiesības ir uzskatāmas par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) daļas un 3. panta 2. punkta izpratnē, un tā izpaužas kā preču nodrošināšana, kas rada ieguvumus saņēmējiem uzņēmumiem. Kā skaidrots 364.-367. apsvērumā, ĶTR nav funkcionējoša zemes tirgus, un ārēju standartu izmantošana (skat. 372. apsvērumu) pierāda, ka summas, ko izlasē iekļautie eksportētāji samaksājuši par zemes lietošanas tiesībām, ir būtiski zemākas par parasto tirgus cenu. Turklāt pašvaldību kompensācijas ir uzskatāmas par tiešu naudas līdzekļu nodošanu, kas rada ieguvumu, jo tās ir neatmaksājamas subsīdijas, kas nav pieejamas tirgū. Šīs subsīdijas ir īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta izpratnē, jo preferenciāla piekļuve rūpnieciskajai zemei ir pieejama tikai uzņēmumiem, kas pieder noteiktām nozarēm, šajā gadījumā - fotoelektriskajai nozarei, tikai daži darījumi tiek slēgti, izmantojot pieteikumu iesniegšanas procesu, cenas bieži vien nosaka iestādes, bet valdības prakse šajā jomā ir neskaidra un necaurredzama. Stāvoklis ar zemi ĶTR ir apskatīts arī SVF darba dokumentā, kas apstiprina, ka zemes lietošanas tiesību ĶTR piešķiršana Ķīnas nozaru uzņēmumiem neatbilst tirgus situācijai (85).
(370)
Līdz ar to šī subsīdija ir uzskatāma par kompensējamu.
e) Subsīdijas apjoma aprēķināšana
(371)
Tika secināts, ka situācija ĶTR attiecībā uz zemes lietošanas tiesībām neatbilst tirgus principiem, tad šķiet, ka ĶTR nemaz nav pieejami privāti standarti. Tādēļ izmaksu vai cenu pielāgošana ĶTR nav iespējama. Šādos apstākļos tiek uzskatīts, ka ĶTR tirgus neeksistē, un saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu subsīdiju apjoma mērīšanai ir nepieciešams izmantot ārējus standartus. Tā kā ĶV nesadarbojās un neierosināja ārējus standartus, Komisijai, lai noteiktu atbilstošu ārējo standartu, nācās izmantot pieejamos faktus. Tādējādi tika uzskatīts par pareizu kā atbilstošo standartu izmantot informāciju no Taivānas atsevišķās muitas teritorijas. Šī informācija tika izmantota arī iepriekšējās izmeklēšanās, kuras attiecās uz krītoto papīru un ar organisku pārklājumu pārklātu tēraudu.
(372)
Komisija uzskata, ka zemes cenas Taivānā ir labākais veids, kā salīdzināt teritorijas ĶTR, kur darbojas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās. Lielākā daļa ražotāju eksportētāju atrodas attīstītos rajonos ar augstu IKP provincēs ar lielu iedzīvotāju blīvumu.
(373)
Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts saistībā ar saņēmēju ieguvumu, kurš, saskaņā ar konstatēto, eksistēja IP laikā. Saņēmēju saņemtais ieguvums ir aprēķināts, ņemot vērā starpību starp summu, ko katrs uzņēmums faktiski samaksājis par zemes lietošanas tiesībām (atskaitot vietējo valdību atmaksātās summas), un summu, kas būtu jāmaksā (pamatota ar Taivānas standartu).
(374)
Veicot šo aprēķinu, Komisija izmantoja vidējo zemes cenu par kvadrātmetru, kas noteikta Taivānā, un precizēja to ar valūtas kursa un IKP rādītājiem, sākot no datumiem, kad tika noslēgti attiecīgie zemes lietošanas tiesību līgumi. Informācija par rūpnieciskās zemes cenām tika iegūta no Taivānas Ekonomikas lietu ministrijas Rūpniecības biroja tīmekļa vietnes. Valūtas kurss un IKP izmaiņas Taivānai tika aprēķinātas, pamatojoties uz inflācijas rādītājiem un IKP izmaiņām uz vienu iedzīvotāju pašreizējās cenās ASV dolāros attiecībā uz Taivānu, kuras SVF publicējis 2011. gada Pasaules ekonomikas apskatā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (dalāmais lielums) tika sadalīta pa IP, ņemot vērā zemes lietošanas tiesību parasto dzīves ilgumu rūpnieciska lietojuma zemei, t. i., 50 gadus. Šī summa pēc tam tika sadalīta pa kopējo tirdzniecības apgrozījumu, kas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, izveidojās IP laikā, jo subsīdija nav piešķirama eksporta darbībai un netika piešķirta atbilstoši apjomiem, kas saražoti, izgatavoti, eksportēti vai pārvadāti.
(375)
Subsīdiju likme, kas saskaņā ar šo shēmu IP laikā noteikta attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, ir šāda:
Zemes lietošanas tiesības LTAR
Uzņēmums/grupa
Subsīdiju likme
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company un saistītie uzņēmumi
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,65 %
JingAo Group un saistītie uzņēmumi
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. un saistītie uzņēmumi
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. un saistītie uzņēmumi
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
1,66 %
3.5. Personu piezīmes pēc galīgās informācijas izpaušanas
(376)
ĶV apstrīdēja faktu, ka pēc informācijas izpaušanas noteiktu informāciju no galīgās izpaušanas dokumenta ir citējuši daži plašsaziņas līdzekļi un ieinteresētās personas. Šajā sakarā jāatzīmē, ka Komisija šo dokumentu nav publiskojusi. Bet Komisijai nav iespējams kontrolēt to vairāku simtu ieinteresēto personu darbību, kuras saņēma piekļuvi informācijas izpaušanas dokumentam. Ja dažas personas nolemtu publiskot informācijas izpaušanas dokumentu vai paust savu viedokli par to, Komisijai nebūtu iespējams to nepieļaut.
3.5.1. Ķīnas valdības (ĶV) piezīmes par it kā kļūdainiem apgalvojumiem galīgo konstatējumu dokumentā
(377)
ĶV apgalvoja, ka Komisija ir pārkāpusi PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (SKP nolīguma) 12.1. punktā minēto prasību par “pietiekoši lielām iespējām”. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju plašie termiņa pagarinājumi, kurus Komisija piešķīra, lai ĶV varētu atbildēt uz anketas jautājumiem (kā sīkāk skaidrots 104. apsvērumā iepriekš), šim mērķim nebija pietiekami. ĶV arī apgalvoja, ka SKP nolīguma 12.7. punktā minētajam “saprātīgajam termiņam” būtu jārada arī SKP nolīguma 12.1. punktā minētās “pietiekoši lielās iespējas” attiecībā uz visiem citiem anketu dokumentiem. ĶV arī apgalvoja, ka tā varēja sazināties ar izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem tikai pēc izlases izveidošanas un tāpēc atbildei piešķirtais termiņš attiecībā uz laika periodu no anketas jautājumu saņemšanas līdz lēmuma par izlasi pieņemšanai zaudēja jēgu. ĶV apgalvoja, ka Komisijas “vēlme” ātri pabeigt izmeklēšanu, šķiet, pārspēja “neapspriežamo prasību” piešķirt pietiekoši lielas iespējas saskaņā ar 12.1. punktu. Komisija nepiekrīt šiem apgalvojumiem, jo tā pielika visas pūles, lai piešķirtu ĶV maksimāli iespējamo termiņu atbilžu sniegšanai uz anketas jautājumiem un vēstulē par trūkstošo informāciju prasītās informācijas iesniegšanai. ĶV tika informēta, ka prasītos dokumentus būs iespējams iesniegt līdz pārbaudes apmeklējuma datumam.
Komisija neliedza ĶV iesniegt informāciju visa procesa laikā un vairākos gadījumos atgādināja ĶV par iespēju pieprasīt noklausīšanos, kuras laikā ĶV varētu iepazīstināt ar savu informāciju un viedokli. Jāpiebilst, ka visa procesa laikā nebija tādu gadījumu, kad ĶV iesniegtā informācija tiktu noraidīta, par iemeslu minot termiņu. ĶV apgalvojums, ka atbildei piešķirtais termiņš attiecībā uz laika periodu no anketas jautājumu saņemšanas līdz lēmuma par izlasi pieņemšanai zaudēja jēgu, nav pareizs. Anketas jautājumu lielākā daļa attiecās uz attiecīgās ražošanas nozares/ražojuma subsidēšanas vispārējo līmeni, un lēmuma par izlasi pieņemšana nekādā veidā neierobežoja ĶV iespējas vākt vispārīgu informāciju. Vēl būtiskāk ir tas, ka pēc izlases izveides ĶV vēl aizvien bija 43 dienas, lai vāktu informāciju saistībā ar izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Komisija rīkojās saskaņā ar SKP nolīguma 12.1. punktu un piešķīra ĶV pietiekoši lielas iespējas iesniegt visus pierādījumus, kurus tā uzskatīja par būtiskiem, paturot prātā, ka, tā kā izmeklēšana ir jāpabeidz savlaicīgi, šis nevar būt beztermiņa pienākums.
(378)
ĶV arī apgalvoja, ka sākotnēji Komisija pieprasīja sīki izstrādātu informāciju par izlasē neiekļautiem ražotājiem eksportētājiem, kas nebija uz izlasi balstītas izmeklēšanas vajadzībām “nepieciešamā informācija”. Šai ziņā jānorāda, ka laikā, kad tika nosūtīta ĶV paredzētā anketa, vēl nebija pieņemts galīgais lēmums par izlases veidošanu vai neveidošanu šajā procesā. Pēc tam, kad Komisija no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem saņēma atbildes uz izlases anketas jautājumiem un kļuva skaidrs, ka sadarbības līmenis no eksportētāju puses ir augsts un ka izlasē iekļautie eksportētāji sadarbosies, atbilstoši atbildot uz anketas jautājumiem, Komisija neuzstāja, ka ir jāsniedz ar uzņēmumiem saistīta informācija par subsidēšanu attiecībā uz izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Tāpēc Komisija tam nepiekrīt.
(379)
ĶV apgalvoja, ka Komisija galīgo konstatējumu dokumentā ir kļūdaini norādījusi, ka ĶV atbildēs uz anketas jautājumiem un turpmākajos iesniegumos neizpauda noteiktu informāciju. Tas neatbilst patiesībai. Kā Komisija jau norādīja savā ĶV adresētajā 2013. gada 23. maija vēstulē, ĶV neiesniedza prasīto informāciju attiecībā uz valsts īpašumā esošām finanšu iestādēm, kā arī dokumentus, kas attiecas uz Sinosure un eksporta kredīta apdrošināšanas piešķiršanu, un dokumentus, kas attiecas uz demonstrējumu programmu “Zelta Saule” un informāciju saistībā ar zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu.
(380)
Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju Komisija neizmantoja pieejamo informāciju kā mehānismu trūkstošās informācijas papildināšanai, kā noteikts darba grupās un PTO diskusijās, (86) bet tā vietā “Komisija izmantoja nelabvēlīgus secinājumus soda veidā un turpināja pārkāpt SKP nolīguma noteikumus”. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija izmantoja pieejamos faktus ne vien tāpēc, lai “tikai aizstātu, iespējams, trūkstošo informāciju, bet šie fakti bija Komisijas par subsidēšanu izdarīto konstatējumu pamatā, pilnībā ignorējot nozīmīgu tās informācijas daļu, kuru tika iesniegušas ĶV un iesaistītās finanšu iestādes, pie tam Komisija visbiežāk aizbildinājās ar to, ka ĶV it kā nespēj sniegt nevainojamas atbildes vai pierādīt katru skaitli”. Komisija tā nerīkojās. Visa ĶV iesniegtā informācija, tostarp plāni un tiesību akti, tika izskatīta un analizēta, un konstatējumu pamatā ir ĶV iesniegtie dokumenti, ja vien šie dokumenti tika darīti pieejami un pārbaudē tika apstiprināta to pareizība. Par Komisijas attieksmi pret ĶV iesniegto informāciju liecina tas, ka konstatējumu pamatošanai pastāvīgi tiek izmantoti citāti no minētajiem dokumentiem. Iepriekš 110. apsvērumā Komisija skaidri norāda uz tām dažām situācijām, kad iesniegtā informācija netika atzīta par ticamu.
(381)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija ir nonākusi pretrunās, no vienas puses, galīgo konstatējumu dokumentā apgalvojot, ka šajā izmeklēšanā tā pieprasīja ar darījumiem saistītu informāciju tikai izlasē iekļautajiem eksportētājiem, bet, no otras puses, citā vietā tajā pašā dokumentā norādot, ka “valdības anketa attiecas ne tikai uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem”. Tas neatbilst patiesībai. Komisijas apgalvojumi nebija pretrunīgi. Kā jau paskaidrots iepriekš 378. apsvērumā, Komisija pēc lēmuma veikt atlasi sašaurināja sākotnējo pieprasījumu sniegt informāciju par konkrētiem uzņēmumiem, aprobežojot to ar izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Tomēr, lai novērtētu iespējamo subsīdiju shēmu kompensējamību, Komisija pieprasīja arī citu informāciju, kas nav informācija, kura attiecas uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, piemēram, informāciju par Ķīnas finanšu tirgiem vai zemes izmantošanas tiesību tirgiem. Tāpēc jāpiemin, ka “valdības anketa attiecas ne tikai uz izlasē iekļautajiem eksportētājiem”.
(382)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija šķietami nepievērš uzmanību tam, ka informāciju nevar vienkārši noraidīt, ja tā nav darīta pieejama pārbaudei. Komisija šajā procesā neizturējās pret informāciju minētajā veidā. Nebija neviena gadījuma, kad “pārbaudes nepieejamība” tika minēta kā vienīgais iemesls tam, lai šādu informāciju nepieņemtu pilnībā. Tomēr, ja cita lietā ietvertā informācija bija tai pretrunā un tajā pašā laikā ĶV nevarēja šo informāciju papildināt ar vēl kādiem pierādījumiem, šādu informāciju nevarēja atzīt par ticamu.
(383)
Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju Komisija galīgo konstatējumu dokumenta 85. punktā (kas atkārtots 117. apsvērumā iepriekš) it kā atzina, ka ĶV nekontrolē banku un finanšu iestādes un nevar uzdot tām sniegt informāciju. Jānorāda, ka Komisija nav informēta par šādu apgalvojumu un pēc apsvēruma teksta pārskatīšanas konstatē, ka tā tur nav apgalvots.
(384)
ĶV apgalvoja, ka Komisija, šķiet, piekrita ĶV, ka šīs izmeklēšanas gadījumā valsts tiesību aktus nevar aizstāt ar antidempinga pamatregulas vai SKP nolīguma prasībām. Saikne, kuru ĶV piesauca attiecībā uz it kā konfidenciālas informācijas nesniegšanu, zaudē jēgu. Tomēr Komisija pierādīja (117. apsvērums iepriekš), ka pašvaldību tiesību akti vai PTO dalībvalsts iekšējie noteikumi nevar atbrīvot valsti no PTO uzliktā pienākuma sadarboties ar izmeklēšanu un konflikta gadījumā ĶV ziņā ir ierosināt veidus, kā nodrošināt piekļuvi informācijai nolūkā veikt atbilstošu pārbaudi. Uz situāciju, kad vienas bankas amatpersona iesniedza viena izlasē iekļauta uzņēmuma kredītriska novērtējumu, ĶV atsaucās kā uz apliecinājumu, ka tiek ierosināts veids, kā pārbaudīt iespējami ierobežotas piekļuves informāciju, un norādīja, ka “Komisija joprojām nebija apmierināta”. Gluži pretēji, kā kļūst skaidrs no 148. apsvēruma formulējuma (skat. iepriekš), Komisija neaplūkoja šā konkrētā dokumenta pārbaudes jautājumu un savos konstatējumos pilnībā ņēma vērā minēto informāciju. Tomēr tas bija izņēmuma gadījums, kas diemžēl neattiecās uz lielāko daļu līdzīgas informācijas, kura tika prasīta šajā procesā.
(385)
Šai sakarā ĶV turpināja apgalvot, ka SKP nolīgumā ir paredzēts, ka banku “konfidenciāli iekšēji dokumenti” ir būtiska informācija, un tāpēc, ka tā netiek sniegta, nedrīkst izmantot pieejamos faktus. Komisija uzskata, ka šis apgalvojums ir pārāk vispārējs, un nesaprot, kā var veikt atbilstošu pārbaudi (pienācīgi ievērojot konfidencialitātes procedūras) visos gadījumos, ja šādi dokumenti (tostarp tie, kas ietver informāciju par darījumiem ar klientiem) vienkārši netiek darīti pieejami. Ja nevar notikt pārbaudes, trūkstošo faktu aizstāšanai ir jāļauj izmantot pieejamo informāciju.
(386)
ĶV atkārtoti apgalvoja, ka pirms pārbaudes veikšanas nosūtītajā vēstulē nebija ietverti konkrēti jautājumi par pārbaudi, un atsaucās uz Komisijas 2013. gada 23. maija vēstuli, kurā tas bija formulēts. Tomēr Komisija galīgo konstatējumu dokumenta 86. punktā (kas atkārtots 118. apsvērumā iepriekš) norādīja, ka pirms pārbaudes veikšanas nosūtītajā 2013. gada 25. marta vēstulē bija ietverts ļoti konkrēts un sīki izstrādāts to jautājumu un dokumentu saraksts, kuri tiks ņemti vērā pārbaudē, kas pilnībā atbilst pamatregulas 26. panta 3. punktam un PTO prasībām. Tas, ka nebija īpaša jautājumu saraksta, kura iesniegšana nav paredzēta pamatregulā un PTO noteikumos, nav attaisnojums ĶV nespējai pilnībā sadarboties pārbaudes laikā.
(387)
ĶV apgalvoja, ka Komisija pārbaudes laikā demonstrēja pilnīgu elastīguma trūkumu. Tādējādi ĶV nepareizi interpretē faktus, kā arī situāciju pirms pārbaudes apmeklējuma un tā laikā. Kā jau skaidrots galīgo konstatējumu dokumenta 88., 89. un 90. punktā (kas atkārtoti 120.-122. apsvērumā iepriekš), Komisija demonstrēja pilnīgu beznosacījumu elastīgumu. Diemžēl ĶV mēģinājumi sniegt informāciju, kuru nebija iespējams pārbaudīt laikā, kad notika apmeklējumi uz vietas, nozīmē, ka šādu informāciju nevar salīdzināt un nevar piešķirt tai pārbaudīta dokumenta nozīmi. ĶV arī atgādināja Komisijai par PTO judikatūru lietā “EK - Laši” (EC-Salmon), kurā norādīts, ka ne vienmēr to, vai dokumenti ir “pārbaudāmi”, nosaka tikai iespēja veikt izmeklēšanu uz vietas, un apgalvoja, ka Komisija nevar noraidīt informāciju tikai tāpēc, ka tā nav pieejama pārbaudes apmeklējumu laikā. Komisija norāda, ka informācijai, kas nav pieejama pārbaudē uz vietas, lai varētu apstiprināt tās precizitāti un ticamību, drīkst piešķirt mazāku nozīmi nekā informācijai, kura ir pienācīgi pārbaudīta, un dažreiz šis konstatējums attiecās arī uz šo izmeklēšanu.
(388)
ĶV apstrīd Komisijas iespējamo praksi nepieņemt jaunus dokumentus un pierādījumus, kuri jāpārbauda pēc tās pārbaudes kārtas beigām, uz kuru tie attiecas. Kā jau skaidrots galīgo konstatējumu dokumenta 89. punktā (kas atkārtots 121. apsvērumā iepriekš), tas neattiecas un nekad nav attiecies uz šo gadījumu. Komisija tiešām parasti nevar pieņemt dokumentus kā pārbaudes pierādījumu tad, kad pārbaudes kārta ir beigusies, un šādus dokumentus praktiski nav iespējams pārbaudīt, bet nekas nekavē ĶV iesniegt minētos dokumentus rakstiski, kas faktiski notika arī šajā gadījumā.
(389)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nepaskaidroja sešu iepriekš 122. apsvērumā minēto dokumentu pieprasīšanas iemeslu un tāpēc to pārbaude netika atļauta. Šo apgalvojumu ĶV pauda jau 2013. gada 3. jūnija vēstulē, un Komisija pilnībā atbildēja uz to 122. apsvērumā (skat. iepriekš). Vēlreiz jānorāda, ka visi šie dokumenti attiecas uz attiecīgo ražošanas nozari, pie tam uz vienām un tām pašām subsīdiju shēmām, piemēram, preferenciāliem aizdevumiem un preferenciālām nodokļu shēmām. Tāpēc to nosaukumi un saturs skaidri liecina par saistību ar šo izmeklēšanu. Tomēr ĶV pārbaudes laikā vienkārši atteicās atbildēt uz visiem saistītajiem jautājumiem, atsaucoties uz iespējamu dokumenta neatbilstību procesam kā uz vienīgo iemeslu.
(390)
ĶV apgalvoja, ka atbildēs uz anketas jautājumiem tā nevarēja sniegt apstiprinošus pierādījumus par informāciju attiecībā uz attiecīgajai ražošanas nozarei piešķirto aizdevumu procentiem, jo šī informācija pieder bankām, kuras ir neatkarīgas struktūras nevis ĶV resori, un ka Komisijai skaitļi jāpārbauda bankās. ĶV atsaucās uz Komercbanku likuma noteikumiem, kuros paredzēts, ka bankas veic uzņēmējdarbību saskaņā ar tiesību aktiem (4. pants) un ka dažādu līmeņu pašvaldības un valsts iestādes, kā arī sabiedriskas organizācijas un privātpersonas neiejaucas banku uzņēmējdarbībā (5. pants). Faktiski ĶV atbildē uz anketas jautājumiem izteica apgalvojumu, kuru nespēja pamatot. Arī bankas, kuras Komisija mēģināja pārbaudīt, nevarēja pamatot šo informāciju ar jebkādu citu informāciju. Ja tiktu uzskatīts, ka tāda prakse ir pieņemama, tad ieinteresētā persona, uz kuru attiecas izmeklēšana, varētu vienkārši izteikt jebkuru apgalvojumu kā pamatojumu un iestādei, kura veic izmeklēšanu, būtu tas jāpieņem bez iespējas pārbaudīt tā atbilstību realitātei. Tas ir vēl svarīgāk, jo šī konkrētā informācija ir pretrunā ar pārējo dokumentos minēto informāciju. Komercbanku likumā ir arī citi panti, kuros bankām ir noteikts pienākums veikt aizdevumu darījumus, ņemot vērā tautsaimniecības vajadzības un sociālo attīstību, kā arī atbilstoši valsts rūpniecības politikai (34. pants). Kā ĶV savās piezīmēs pareizi norādīja, bankas veic uzņēmējdarbību saskaņā ar tiesību aktiem, t. i., saskaņā arī ar minēto Komercbanku likuma 34. pantu. Tādējādi šī šķietami skaidrā atšķirība starp valdību un bankām netika pamatota ar faktiem.
(391)
ĶV apgalvoja, ka tā sniedza visu tās rīcībā esošo informāciju par īpašumtiesībām uz bankām. Tā arī apgalvoja, ka iesniegtie skaitļi par īpašumtiesībām uz bankām ir Ķīnas Banku darbību regulējošās komisijas (ĶBDRK) oficiālie rādītāji un tāpēc nav iemesla uzskatīt, ka ĶV sniegtā informācija ir kļūdaina vai maldinoša un ka tiek attiecināti pamatregulas 28. pantā minētie noteikumi. Turklāt ĶV apgalvoja, ka tā nebija informēta par Komisijas galīgo konstatējumu dokumenta 95. punktā (kas atkārtots 127. apsvērumā iepriekš) minētā apgalvojuma avotu (“Publiski pieejamā informācijā norādīts, ka ir arī citas valsts īpašumā esošas bankas, kuras izsniedz aizdevumus izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem”), t. i., papildus ĶV atbildē uz vēstuli par trūkstošo informāciju minētajām valsts īpašumā esošajām bankām. Šos apgalvojumus nevar pieņemt. Jānorāda, ka sākotnēji ĶV savā atbildē uz anketas jautājumiem apgalvoja, ka tās rīcībā nav informācijas par ĶV īpašumtiesībām uz bankām. Tikai pēc tam, kad Komisija vēstulē par trūkstošo informāciju norādīja, ka saskaņā ar Ķīnas tiesību aktiem ĶV ir jāapkopo minētā informācija, ĶV sniedza daļu no prasītās informācijas šajā jautājumā. Pārbaudes laikā ĶBDRK oficiāli atteicās skaitļus par īpašumtiesībām uz bankām pamatot ar jebkādiem pierādījumiem, atteicās norādīt informācijas avotu un nepaskaidroja, no kurienes šī informācija ir saņemta. Jānorāda arī, ka ĶV neapstrīdēja faktu, ka vismaz piecas citas Komisijas galīgo konstatējumu dokumentā nosauktās bankas (skat. 127. apsvēruma zemsvītras piezīmi) atrodas valsts īpašumā.
(392)
ĶV nepiekrita galīgo konstatējumu dokumentā 97. punktā minētajam apgalvojumam (kas atkārtots 129. apsvērumā iepriekš), ka ĶBDRK atteicās atbildēt uz jautājumu par desmit lielākajām bankām Ķīnā, jo šis jautājums netika iesniegts rakstiski, un apgalvoja, ka Komisija nepareizi interpretē faktus, par galveno neatbildēšanas iemeslu minot to, ka šis jautājums nebija ietverts pirms pārbaudes veikšanas nosūtītajā vēstulē un tāpēc ĶBDRK bija vajadzīgs laiks atbildes sagatavošanai. Faktiski tieši ĶV nepareizi interpretē faktus saistībā ar šo jautājumu. Komisija neuzstāja uz tūlītēju atbildi, bet ĶBDRK atteicās pat izskatīt jautājumu, aizbildinoties, ka tas iepriekš netika iesniegts rakstiski. Ja iemesls būtu bijis atbildes sagatavošanai nepieciešamā laika trūkums, ĶV varēja iesniegt atbildi vēlāk pārbaudes laikā vai pa e-pastu (lai gan Komisijai nebūtu iespējas to pārbaudīt), kā tas tika darīts attiecībā uz vairākiem citiem dokumentiem. Tomēr ĶV to nedarīja.
(393)
ĶV apgalvoja, ka tā iesniedza visus dokumentus attiecībā uz ĶBDRK komisiju un tās pilnvarām, kurus Komisija pieprasīja anketas jautājumos, un, tā kā Komisija vēstulē par trūkstošo informāciju saistībā ar to neuzdeva nekādus jautājumus un neietvēra šos dokumentus pirms pārbaudes veikšanas nosūtītās vēstules 2. pielikumā uzskaitīto “to dokumentu sarakstā, kuri jāiesniedz pirms pārbaudes apmeklējuma sākuma”, ĶV neuzskatīja, ka tās pienākums ir iesniegt jebkādus citus dokumentus. Tas neatbilst patiesībai. Komisija pieprasīja visus dokumentus, kuri bija ĶBDRK komisijas izveides un pilnvaru pamatā, bet ĶV iesniedza tikai dažus no tiem. Tikai no ĶBDRK amatpersonas apgalvojumiem Komisija uzzināja, ka saistībā ar šo jautājumu eksistē arī citi dokumenti. Faktiski ĶV atbildes uz anketas jautājumiem šai ziņā bija nepilnīgas un maldinošas, jo ĶV (ĶBDRK) skaidri zināja, ka pastāv minētie papildu dokumenti, kā pārbaudē uz vietas atzina ĶBDRK.
(394)
ĶV apgalvoja, ka pārbaudes laikā Komisija faktiski nepieprasīja statistiku un ziņojumus no bankām, kuras izsniedza aizdevumus izlasē iekļautajiem eksportētājiem izmeklēšanas perioda (IP) laikā. Tā apgalvoja, ka Komisija pieprasīja tikai 2012. gada statistikas ziņojumu, kuru Ķīnas Banka iesniedza ĶBDRK, un attiecībā uz to ĶBDRK amatpersonai bija jākonsultējas attiecīgajos juridiskajos dienestos konfidencialitātes pienākumu dēļ. Tas neatbilst patiesībai. Pārbaudes laikā Komisija atkārtoja savu anketas jautājumos un vēstulē par trūkstošo informāciju minēto prasību iesniegt statistikas datus no visām bankām, kuras izsniedza aizdevumus izlasē iekļautajiem eksportētājiem (87).
(395)
ĶV arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzēja atsauce sūdzībā krītotā papīra (Coated Fine Paper) lietā, kurā Komisija konstatēja, “pamatojoties uz nelabvēlīgiem secinājumiem”, ka “VKB” rīkojās kā valsts iestādes, ir “nepamatots apgalvojums, kuram trūkst konteksta attiecībā uz attiecīgā ražojuma ražotājiem eksportētājiem piešķirtās subsīdijas veidu un esību, un tāpēc to nevar uzskatīt par pietiekamu pierādījumu”, ka pastāv valdības vai valsts iestādes finansiāls ieguldījums SKP nolīguma 11.2. punkta nozīmē. Pirmkārt, jānorāda, ka attiecīgo konstatējumu pamatā krītotā papīra lietā nebija nelabvēlīgi secinājumi, bet pieejamie fakti saskaņā ar pamatregulas 28. pantu, un nav nākamā nolēmuma, kurā tiktu apstiprināts ĶV apgalvojums, ka minētā Komisijas konstatējuma pamatā ir “pieejamo faktu nepienācīga izmantošana”. Gluži pretēji, Komisija izdarīja līdzīgus konstatējumus attiecībā uz VKB citā antisubsidēšanas lietā saistībā ar importu no Ķīnas, proti, ar organisko pārklājumu pārklātu tērauda ražojumu (Organic Coated Steel) lietā, un arī citas izmeklēšanas iestādes ir secinājušas, ka Ķīnas VKB ir valsts iestādes, tostarp ASV savā konstatējumā, kuru atbalstīja PTO Apelācijas institūcija. (88)
(396)
ĶV turpināja apgalvot, ka Komisija pieprasīja konkrētu informāciju no visām Ķīnā dibinātajām bankām un ka ĶV praktiski nespēj sniegt šādu informāciju par “vairāk kā 3 800” bankām. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam un vēlreiz atsaucas uz vēstuli par trūkstošo informāciju, kurā pēc ĶV atbildēm uz anketas jautājumiem informācijas apjoms tika samazināts, pieprasot to tikai no bankām, kuru akciju turētāja tieši vai netieši ir ĶV (89).
(397)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisijas apgalvojums, ka tā ņēma vērā pārbaudes laikā iesniegto attiecīgo Ķīnas Tautas bankas (ĶTB) apkārtrakstu kopsavilkumu no tīmekļa vietnes, neatbilst patiesībai un ka par to liecina galīgo konstatējumu dokumenta 133. punkts (kas atkārtots 164. apsvērumā iepriekš). Tas neatbilst patiesībai. Minētais 164. apsvērums nav pretrunā ar izrakstiem no tīmekļa vietnes. Komisija ņem to vērā un arī paļaujas uz faktisko apkārtraksta saturu, kuru ĶV līdz šim nekad nebija apstrīdējusi kā neprecīzu.
(398)
ĶV apgalvoja, ka Komisija “atsevišķus terminus un frāzes ir “izrāvusi” no dažādu dokumentu konteksta”, citus nepareizi interpretējusi un centusies tos saistīt kopā, lai konstatētu, ka ĶV atbalsta nozari, kura ražo attiecīgo ražojumu, vai lai konstatētu, ka VKB ir valsts iestāde. Tā apgalvo, ka šo dokumentu (plānu, izklāstu un lēmumu) “pilnīga iepazīšana” parādītu, ka Komisijas konstatējumos nav juridiskā pamata un tie netiek balstīti uz pierādījumiem. Tas neatbilst patiesībai. Komisija analizēja un ņēma vērā visus dokumentus kopumā, tostarp tos, uz kuriem atsaucās 102. apsvērumā, tieši tādā veidā, kādu atbalsta ĶV.
(399)
ĶV apgalvoja, ka galīgo konstatējumu dokumentā Komisija citēja Lēmumu Nr. 40, neņemot vērā kontekstu, “lai sagrozītu tā patieso nozīmi”. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju Lēmuma Nr. 40 citos noteikumos skaidri norādīts, ka jebkuras attīstības politikas mērķis ir atjaunojamas enerģijas izmantošanas attīstība, nevis saules enerģijas moduļu un elementu klasificēšana, kā piedāvāja Komisija. Neatbilst patiesībai apgalvojums, ka Komisijas atsaucē uz Lēmuma Nr. 40 V pantu netika ievērots konteksts. Komisija nepolemizē, vai viens no mērķiem bija vai nebija atjaunojamu enerģijas avotu izmantošanas attīstība. Faktiski Lēmumā Nr. 40 Valsts padome izvirzīja jaunas enerģijas ražošanu un saules enerģiju kā prioritāras ražošanas nozares un tāpēc tās kļuva par atbalstāmas kategorijas projektiem saskaņā ar Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu katalogu. Ņemot vērā Lēmuma Nr. 40 17., 18. un 19. pantu, finanšu iestādes drīkst piešķirt aizdevumus tikai tām ražošanas nozarēm un tiem uzņēmumiem, kas pieder pie šīs kategorijas. Tā ir skaidra norāde, ka fotoelektriskās (FE) enerģijas nozare, kas cita starpā ražo saules enerģijas moduļus un elementus, ir prioritāra.
(400)
ĶV apgalvoja, ka Valsts padomes 10. oktobra Lēmumā nav atsauces uz saules enerģijas moduļiem un elementiem vai FE enerģijas nozari, un, ja ir sniegts jebkāds fiskāls atbalsts, tad tas ir bijis paredzēts alternatīvās enerģijas izmantošanas mērķiem, kam nav sakara ar moduļu un elementu ražošanu kopumā. Komisija tam nepiekrīt. Jānorāda, ka Valsts padomes Lēmumā nav izvirzīti tikai tādi mērķi, kas saistīti ar alternatīvu enerģijas avotu izmantošanas veicināšanu. Lēmuma nosaukums (Valsts padomes Lēmums par topošu stratēģiskas nozīmes nozaru atbalsta un attīstības paātrināšanu) un saturs (cita starpā 1. panta 1. un 2. punkts, 2. panta 2. punkts) skaidri liecina, ka tā mērķis ir atbalstīt atlasītu ražošanas nozaru attīstību (šajā gadījumā - topošas stratēģiskas nozīmes nozares). To apstiprina arī fakts, ka Lēmumā definētie mērķi tieši attiecas uz topošo stratēģiskas nozīmes nozaru izlaidi un darbības rezultātiem (2. panta 3. punkts). Lēmumā ir pamanāma arī skaidra saikne starp topošajām stratēģiskas nozīmes nozarēm un FE enerģijas nozari, kas cita starpā ražo saules enerģijas moduļus un elementus. Pirmkārt, nav šaubu, ka FE enerģijas nozare ir alternatīvās enerģijas ražošanas nozares segments, uz kuru Lēmuma 2. pantā atsaucas kā uz nozari, kas valstij ir jāatbalsta un jāattīsta. Otrkārt, izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji darbojas augsto tehnoloģiju nozarēs, kas ir minētas Lēmuma 2. panta 2. punktā. Tāpat pie 12. piecgadu plāna stratēģiskajām nozarēm ir minēta saules enerģijas ražošanas nozare un arī saules fotoelektriskās enerģijas nozares 12. piecgadu plānā ir apstiprināts, ka ar Valsts padomes Lēmumu “saules fotoelektriskās enerģijas nozare ir atzīta par topošo stratēģiskas nozīmes nozaru svarīgu jomu, kuru mūsu valsts attīstīs nākotnē” (90)
(401)
Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju Komisija citēja Vidēja un ilgtermiņa zinātnes un tehnoloģijas plānu, bet neatsaucās uz vienīgo piemēru vai noteikumu, ar kuru šajā dokumentā definēti augsto tehnoloģiju uzņēmumi, kas ietver moduļu un elementu ražošanas uzņēmumus vai FE enerģijas nozari kopumā. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju izklāsta mērķi ir vērsti tikai uz alternatīvās enerģijas avotu izmantošanas attīstību, lai samazinātu atkarību no fosilā kurināmā. Komisija tam nepiekrīt. Vairākumam no izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecās izmeklēšana, ir izsniegti augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu sertifikāti un, pamatojoties uz tiem, minētie uzņēmumi saņēma subsīdijas, kuras piešķīra tikai augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem (piem., nodokļu atvieglojumus). Izlasē iekļautie eksportētāji izmantoja tāda paša veida individuālās atbalsta programmas, kādas ir minētas šajā plānā.
(402)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas apgalvojums, ka ĶTR Likums par zinātnisko un tehnoloģisko progresu ietver vairākus pasākumus stratēģisko ražošanas nozaru, tostarp saules FE enerģijas nozares atbalstam, nav pamatots ar faktiem un ka šajā likumā nav minēta FE enerģijas nozare vai stratēģiskas ražošanas nozares, un nav pamata apgalvot, ka attiecīgais ražojums ir ietverts šā likuma darbības jomā. Tas neatbilst patiesībai. Šā apgalvojuma pamatā ir minētā likuma 18. un 34. panta noteikumi. Saskaņā ar 18. pantu valsts mudina finanšu iestādes un dod tām norādījumus atbalstīt augsto un jauno tehnoloģiju nozaru attīstību. Saskaņā ar 34. pantu uz politiku vērstas finanšu iestādes piedāvā speciālu palīdzību valsts atbalstītiem uzņēmumu projektiem. FE enerģijas nozare ietilpst augsto un jauno tehnoloģiju nozaru kategorijā un arī valsts atbalstītu uzņēmumu projektu kategorijā. Turklāt šā paša likuma 17. pantā cita starpā tiek solīts piemērot preferenciālu nodokļu politiku struktūrām, kuras iesaistīsies valsts zinātniskajos un tehnoloģiskajos plānos ietvertos projektos. Iepriekš 401. apsvērumā skaidri parādīts, ka uzņēmumu projekti FE enerģijas nozarē ietilpst šajā darbības jomā. Secinājums ir tāds, ka ir vismaz trīs skaidras norādes, ka FE enerģijas nozare un uzņēmumi, kas ražo un eksportē attiecīgo ražojumu, ir ietverti šā likuma darbības jomā.
(403)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija uzskatīja, ka ĶTR plāniem, lēmumiem un tiesību aktiem ir tādas pašas tiesiskās sekas un vērtība, un tas ir pretrunā ar juridiskās interpretācijas principiem, Ķīnas tiesību aktiem un ĶV atkārtoti iesniegtajiem argumentiem. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju atsauce uz vispārējo piecgades plānu un speciālo FE enerģijas plānu nav juridiska atsauce, jo netika iesniegti pozitīvi pierādījumi, ka plāni ir juridiski saistoši. Tas neatbilst patiesībai, jo ĶV apgalvojums, ka plāni nav saistoši, netiek pamatots ar citiem pierādījumiem lietā. Gluži pretēji plāna tekstā, ko ĶV iesniedza atbildēs uz anketas jautājumiem, skaidri norādīts: “Šo plānu izstrādāja un apstiprināja Nacionālā Tautas kongress, un tam ir likuma spēks.” (91) ĶV savās piezīmēs par galīgo informācijas izpaušanu norādīja: “Saskaņā ar Ķīnas tiesību aktiem Konstitūcija, likumi, administratīvie tiesību akti, vietējie noteikumi un tiesību akti ir Ķīnas tiesību akti.” Tā kā plānam ir likuma spēks un ĶV apstiprināja, ka likumi ir Ķīnas tiesību akti, Komisija izdarīja secinājumu, ka plāns ir juridiski saistošs. Saskaņā ar ĶV skaidrojumu pārbaudes apmeklējuma laikā nozaru un reģionu piecgadu plānu pamatā ir vispārējais piecgadu plāns, tāpēc Komisijai nebija pamata pret FE enerģijas nozares piecgadu plānu (2011.-2015. gadam) un pret vispārējo piecgadu plānu izturēties atšķirīgi.
(404)
ĶV citē “Komisijas izdotās pamatnostādnes attiecībā uz atlīdzību/atmaksu” kā līdzīgi nesaistoša dokumenta piemēru ES kontekstā. Komisija pieņem, ka ĶV atsaucas uz Komisijas paziņojumu par antidempinga maksājumu atmaksu (OV C 127, 29.5.2002., 10. lpp.). Patiesībā nav pareizi raksturot šīs pamatnostādnes kā nesaistošas, jo tās ir saistošas Komisijai, ciktāl tās nepārkāpj augstāka spēka tiesību normas. Komisija ir noteikusi, ka Ķīnas plāni ir juridiski saistoši. Tomēr, pat hipotētiski pieņemot, ka tas tā nav, ir skaidrs, ka valsts, nozaru un reģionāliem plāniem, kuri parasti izriet no augstāka līmeņa valdības plāniem un ar kuriem nosaka valdības politiku ekonomikas un rūpniecības attīstības jomā, jābūt apveltītiem ar augstu pierādījuma spēku attiecībā uz tajos norādīto mērķu de facto obligāto raksturu. Tāpat ir skaidrs, ka valdība varētu paust nosodījumu tām struktūrām, kuras nepareizi īsteno minēto politiku. Tāpēc tām joprojām būtu liela nozīme attiecībā uz lēmumiem, kas saistīti ar valdības intervenci ekonomikā un atsevišķu nozaru vadīšanu un kontroli.
3.5.2. Ieinteresēto personu piezīmes par preferenciālas politikas aizdevumiem, citu finansējumu, apdrošināšanas garantijām
(405)
ĶV apgalvoja, ka atbilžu nesniegšana uz A pielikuma jautājumiem nevar kalpot par iemeslu, lai piemērotu pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju, ja Komisija tiešām plānoja pārbaudīt sūdzībā izteiktos apgalvojumus, ka Ķīnas valsts īpašumā esošās bankas ir valsts iestādes, tai nevajadzēja pārslogot anketu ar iekšēju, konfidenciālu un ar darījumiem saistītu datu pieprasījumiem par bankām, daudzas no kurām nekādā veidā nevar piederēt valdībai. Šajā ziņā ĶV atsaucās uz informāciju par individuāliem aizdevumiem, kurus banka izsniedza izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam. A pielikumā pieprasītā informācija bija nepieciešama, lai varētu pārbaudīt, vai Ķīnas bankas ir valsts iestādes un vai valdība tām uztic uzdevumus un dod norādījumus. Izņemot informāciju par individuāliem aizdevumiem, ĶV nenorāda, kādu vēl prasīto informāciju tā uzskata par nebūtisku minētajam nolūkam.
(406)
Jāatgādina, ka jautājumi A pielikumā tika izmantoti, lai vāktu informāciju par īpašumtiesībām uz bankām, par direktoru valdes un padomes sastāvu, akcionāru sanāksmju un direktoru valdes sēžu protokoliem, augstākā līmeņa vadītāju saistību ar valsts iestādēm, aizdevumu sadali pa nozarēm, aizdevumu politiku un to aizņēmumu riska novērtējumu, kurus izsniedza sadarbībā iesaistītiem ražotājiem eksportētājiem. ĶV apgalvoja, ka, lai izdarītu konstatējumus par valsts iestādēm, šāds pieprasījums bija “klaji nepamatots” un pieprasītās informācijas apmērs pārāk plašs. ĶV arī apgalvoja, ka “slieksnis” attiecībā uz to, vai struktūra ir vai nav valsts iestāde, bija jānosaka pirms minētās informācijas pieprasīšanas. Komisija tam nepiekrīt. Ņemot vērā augstos standartus, kas noteikti PTO AI DS 379 (92), būtiska ir visa pieprasītā informācija, tostarp konstatējumi par valdības iesaistes pakāpi finanšu sistēmā. Piemēram, pierādījums par struktūru darbību nekomerciālā veidā varētu būt uzdevumu uzticēšana un norādījumu došana - ja to papildina ar norādēm par valdības secinājumiem. Jebkurā gadījumā būtu jānorāda, ka, tā kā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji sadarbojās, Komisija nolēma sašaurināt prasītās informācijas apjomu, pieprasot to tikai par minētajiem uzņēmumiem izsniegtajiem aizdevumiem, un neizdarīja nekādus secinājumus, kad ĶV nesniedza citu informāciju par individuāliem aizdevumiem, kas atšķirtos no sākotnēji prasītās. Tomēr visi pārējie informācijas pieprasījumi joprojām bija būtiski izmeklēšanai. Attiecībā uz ĶV apgalvojumu, ka tā nevarēja iesniegt daļu no A pielikumā prasītās informācijas, jānorāda, ka ĶV atteicās iesniegt visu A pielikumos prasīto informāciju, izņemot informāciju par atsevišķām bankām. Ņemot vērā iepriekš minēto, tika secināts, ka ĶV saprātīgā termiņā nesniedza atlikušo prasīto informāciju.
(407)
ĶV, atsaucoties uz PTO Apelācijas institūcijas ziņojumu (99. punkts) (93) lietā “ASV - Karsti velmēts tērauds” (Hot-Rolled Steel), apgalvo, ka tai nebija praktiskas iespējas atbildēt uz Komisijas “nepamatotajiem” informācijas pieprasījumiem, un ka Komisijas nespēja atrisināt šo jautājumu un saistīt dažādos pieprasījumus ar to faktu noteikšanu, uz kuriem tie attiecās, nozīmē, ka Komisija nerīkojās labticīgi. Lai gan minētā lieta attiecas uz eksportētāju sadarbību antidempinga lietā, Komisija apstiprina, ka attiecībā uz valdības anketām kompensācijas maksājuma lietās ir jāpanāk līdzsvars starp prasīto informāciju un respondenta faktisko spēju to sniegt. Tomēr līdzsvars ir jāpanāk visu faktu kontekstā. Krītotā papīra lietā un ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu lietā jau tika noteikts, ka valsts īpašumā esošas bankas Ķīnā ir valsts iestādes, un arī šajā lietā sūdzības iesniedzējs sniedza pietiekamus prima facie pierādījumus, kas liecina, ka valsts īpašumā esošās bankas joprojām ir valsts iestādes. Tāpēc ĶV bija jābūt gatavai uz liela faktu daudzuma pieprasījumu, ja tā vēlējās atspēkot šo apgalvojumu. Diemžēl ĶV turpināja apgalvot, piemēram, ka tai bija maz vai nebija nemaz informācijas par valdības īpašumtiesībām uz bankām (ļoti svarīgs faktors valsts iestādes noteikšanā), tādējādi norādot, ka tā nerīkojās atbilstīgi savām iespējām un atteicās dot piekļuvi vajadzīgajai informācijai. Tas ir viens no “izņēmuma apstākļiem”, kad var piemērot Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“ASCM”) 12. panta 7. punktu (saskaņā ar PTO Darba grupas ziņojumu (94)). Turklāt, lai gan Komisija bija informēta, ka nepieciešamības dēļ tās informācijas pieprasījumi bija diezgan apjomīgi, sadarbība ir divpusējs process, un sākotnēji tā vietā, lai ierosinātu veidus, kā varētu saprātīgi atbildēt uz informācijas pieprasījumiem, ĶV reaģēja, vienkārši pieprasot skaidrojumus par to, uz kuriem noteiktajiem faktiem attiecas pieprasījumi (uz šādu jautājumu nevar atbildēt iepriekš).
(408)
Attiecībā uz Šanhajas Bankas (Bank of Shanghai) pārbaudi ĶV apgalvoja, ka nevar uzskatīt pārbaudes nenotikšanas faktu par pietiekamu iemeslu, lai izmantotu pieejamos faktus, un jebkurā gadījumā pati Komisija ir vainīga, ka pārbaude nenotika. Komisija atbildē norāda, ka faktiskā situācija attiecībā uz Šanhajas Bankas pārbaudes apmeklējuma organizēšanu tika skaidri aprakstīta galīgās informācijas izpaušanas dokumenta 111. un 112. punktā (kas atkārtoti 143. un 144. apsvērumā iepriekš). Faktiskā situācija attiecībā uz šo pārbaudi nav mainījusies, un Komisija nepiekrīt ĶV sniegtajai šo faktu interpretācijai un uzskata, ka ir veikusi visus vajadzīgos pasākumus, lai pārbaude notiktu, bet tas nebija iespējams ĶV radīto šķēršļu dēļ. ĶV atsaucas uz PTO ekspertu grupas ziņojumu (95), kurā secināts, ka tas, ka nav noticis apmeklējums uz vietas, nenozīmē, ka ir izsmeltas visas iespējas pārbaudīt dokumentus. Tomēr šajā izmeklēšanā ĶV informēja Komisiju par bankas pieejamību pārbaudei tikai vienu darba dienu pirms sākās ĶV pārbaude (pēc tam, kad bija beidzies jau pagarinātais termiņš šāda apstiprinājuma iesniegšanai), tādējādi izslēdzot visas iespējas noorganizēt apmeklējumu uz vietas, jo sagatavošanās darbi jau bija veikti un tos nevarēja mainīt. Šajos apstākļos jāsecina, ka ĶV nerīkojās atbilstīgi savām iespējām un Komisija nezina, kādā veidā ar citiem līdzekļiem varētu aizstāt pārbaudes, ko veic apmeklējumā uz vietas.
(409)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nevar neņemt vērā HuaXia Bankas sniegto informāciju par tās īpašumtiesību struktūru, kā iemeslu minot, ka tā nav “ideāla visos aspektos”. Komisija norāda, ka šīs informācijas nepieņemšanas iemesls nebija tas, ka tā nav ideāla visos aspektos. Kā skaidrots jau 147. apsvērumā iepriekš, HuaXia Banka neizpauda informāciju par valdības īpašumtiesībām līdz pārbaudes apmeklējumam, lai gan Komisija šādu informāciju pieprasīja jau sākotnējā anketā. Pēc tam, kad Komisija norādīja, ka HuaXia Banka pieder dažiem valsts īpašumā esošiem akcionāriem, banka iesniedza papīra lapu ar informāciju no nezināma avota, turklāt šī informācija neatbilda pārējai informācijai lietā. Šādu informāciju nebija iespējams pieņemt.
(410)
Attiecībā uz HuaXia Bankas lēmumu iesniegt tikai dažus no kredītspējas novērtējumiem, kā aprakstīts 148. apsvērumā iepriekš, ĶV apgalvoja, ka Komisija ir saņēmusi pamatotu paskaidrojumu, kāpēc banka nevarēja iesniegt pārējos novērtējumus. Komisija tam nepiekrīt. Tā kā pirms pārbaudes veikšanas nosūtītajā vēstulē tika skaidri norādīts, ka uz šādiem dokumentiem attiecas pārbaudes apmeklējums, nepietiek ar skaidrojumu, ka “ar diviem riska novērtējuma ziņojumiem nodarbojas citas bankas filiāles un atbildīgie darbinieki pašlaik nav pieejami”. Turklāt ĶV min argumentu, kas tiek atkārtots arī citos tās komentāros, ka informāciju nevarēja iesniegt, jo ir jānodrošina klientu konfidencialitāte. Komisija norāda, ka tās kompensācijas maksājumu izmeklēšanā (96) ir paredzēti konfidenciālas informācijas apstrādes noteikumi un ka jebkurā gadījumā Komisijas pieprasījumu lielākā daļa šajā un citos jautājumos attiecās uz šādas informācijas pārbaudi, nevis uz tās kopēšanu. Jebkurā gadījumā Komisija norāda, ka kompensācijas maksājumu izmeklēšanā stingra “klienta konfidencialitātes” principa piemērošana varētu padarīt šādas svarīgas informācijas pārbaudi neiespējamu. Šādās situācijās būtu neiespējami salīdzināt eksportētāja sniegtās atbildes uz daudziem jautājumiem, kā arī veikt konkrētu shēmu saņēmēju izlases pārbaudes gadījumos, kad eksportētāji nesadarbojas vai kad izmeklēšanu veic kopumā.
(411)
ĶV apgalvoja, ka EXIM banka pilnībā sadarbojās ar izmeklēšanu, bet dažus Komisijas prasītos dokumentus nevarēja iesniegt, ņemot vērā iekšējās politikas noteikumus, valsts noslēpumu, konfidencialitāti vai citus tiesību aktus. Tāpēc šo dokumentu neiesniegšanas rezultātā nevar izmantot pieejamos faktus. Saskaņā ar Komercbanku likumu EXIM bankas amatpersonas nevarēja iesniegt šos dokumentus pārbaudes laikā. Šajā ziņā un pretēji Komisijas pieņēmumam ar pamatregulu un SKP nolīgumu nevar aizstāt ĶTR tiesību aktus. ĶV arī apgalvoja, ka jautājumi par augstākā līmeņa amatpersonu piederību politiskajām partijām ĶV šķiet nebūtiski un traucējoši. Komisija tam nepiekrīt. Lai gan ar PTO noteikumiem (kas ir pamatregulas pamatā) nevar “aizstāt” valsts tiesību aktus, tas nevar liegt Komisijai izdarīt secinājumus, ja šādi valsts tiesību akti šķietami traucē izpildīt pamatotus informācijas pieprasījumus. Turklāt, lai arī EXIM banka sniedza dažas atbildes uz jautājumiem A pielikumā, tā atteicās gandrīz visu minēto informāciju pamatot ar datiem par tās avotu vai cita veida pierādījumiem. Tādēļ informācijai ir tikai mutiska apgalvojuma vērtība, kas nav pamatota ar pārbaudītiem rakstiskiem dokumentiem. Ja šāda prakse tiktu pieņemta, EXIM banka varētu iesniegt būtībā jebkādu informāciju, un izmeklēšanas iestādei tā būtu jāpieņem bez iespējas novērtēt tās precizitāti.
Jautājums par piederību politiskām partijām un Ķīnas Komunistiskās partijas nodaļu esamību EXIM bankā (jebkurā citā šai lietā iesaistītā bankā) ir ļoti būtisks, lai noteiktu, cik lielā mērā valsts ietekmē banku pārvaldību, ņemot vērā Ķīnas Komunistiskās partijas lomu atbilstoši ĶTR Konstitūcijai. Turklāt, lai pamatotu šādus jautājumus, ko Komisija uzdeva 151. apsvērumā, jānorāda arī, ka saskaņā ar Ķīnas Komunistiskās partijas Konstitūciju ir paredzēts izveidot “partijas pirmorganizāciju” visās organizācijās, tostarp privātos komercuzņēmumos, ja uzņēmumā strādā vismaz trīs partijas biedri. Šīs organizācijas nodrošina un pārrauga partijas un valsts principu un politikas īstenošanu, kā arī palīdz akcionāru, direktoru valdes, uzraudzības padomes un vadītāju sanāksmēs pildīt to funkcijas un pilnvaras saskaņā ar tiesību aktiem (97). ĶTR Uzņēmējdarbības likumā ir paredzēts, ka visu Ķīnas uzņēmumu pienākums ir savā organizatoriskajā struktūrā izveidot Ķīnas Komunistiskās partijas organizāciju, lai īstenotu Ķīnas Komunistiskās partijas darbību (98). Tādējādi Ķīnas Komunistiskās partija acīmredzami ir saistīta ar ĶV un visu veidu uzņēmumu un iestāžu Ķīnā darbību, tāpēc ir pamatoti uzdot jautājumus par piederību partijām.
(412)
Attiecībā uz Ķīnas Attīstības bankas (CDB) pārbaudi ĶV izteica tādu pašu apgalvojumu par jautājumiem, kas saistīti ar vadības piederību politiskajām partijām un Ķīnas Komunistiskās partijas lomu bankā. Šajā sakarībā Komisija atsaucas uz 151. un 411. apsvērumā minētajiem pamatojumiem. ĶV arī apgalvoja, ka CDB nevarēja iesniegt prasītos kredītriska novērtējuma ziņojumus konfidencialitātes apsvērumu dēļ un ka tā iesniedza kredītreitinga veidni un arī konkrētu kredītriska novērtējuma paraugu, no kura bija izņemts uzņēmuma nosaukums. Jānorāda, ka kredītreitinga veidne un nezināmas ražošanas nozares nezināma uzņēmuma kredītreitings nav pierādījums par viena no izlasē iekļauto eksportētāju kredītriska novērtējumu, kā to bija prasījusi Komisija. Attiecībā uz konfidencialitātes jautājumiem Komisija atsaucas uz 410. apsvērumā sniegto skaidrojumu.
(413)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas konstatējums, ka VKB ir valsts iestādes, nav saderīgs ar SKP nolīguma 1.1. punktu, jo Komisija tā noteikšanai nav izmantojusi nekādus pierādījumus un nav sniegusi pamatotu un atbilstošu noteikšanas analīzi, kurā pierādītu, ka valdības iesaiste Ķīnas finanšu nozarē ir tik nozīmīga, ka bankām ir jāievēro preferenciāla politika. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam pēc būtības. Neatkarīgā informācija, kas minēta 162.-168. apsvērumā, liecina, ka bankas ievēro preferenciālu politiku, un to var arī nepārprotami saprast, iepazīstoties ar vairākiem 102. apsvērumā minētiem Ķīnas plāniem, tiesību aktiem un politikas dokumentiem. Komisija izskatīja un analizēja vairākus dokumentus, ko publicējušas starptautiskas organizācijas, tostarp PTO, Pasaules banka, SVF, ESAO, un atsaucās uz tiem; visos šajos dokumentos secināts, ka valsts būtiski iejaucas Ķīnas banku nozarē, jo īpaši tas attiecas uz priviliģētiem aizdevumu saņēmējiem un procentu likmju noteikšnu.
(414)
ĶV apstrīd vairāku to dokumentu nozīmi, kuri tika izmantoti kā labākie pieejamie fakti un uz kuriem Komisija atsaucās saistībā ar valsts iestādes noteikšanu attiecībā uz VKB. Kā sākotnēja piezīme vispirms jānorāda, ka Komisijai bija jāizmanto pieejamie fakti tikai tāpēc, ka ĶV lielā mērā nesadarbojās un atteicās iesniegt prasīto informāciju.
(415)
ĶV apgalvoja, ka Deutsche Bank izpētes ziņojumā (“DB ziņojums”), kuru Komisija citēja 161. apsvērumā, tiek aprakstīta vēsturiskā situācija Ķīnā, un tas nevar nodrošināt pozitīvu pamatu, lai novērtētu Ķīnas banku nozari septiņus gadus vēlāk. Pirmkārt, ĶV kļūdās, apgalvojot, ka ziņojums tiek izmantots kā pamats, lai novērtētu situāciju “septiņus gadus vēlāk”. Minētais ziņojums ir sastādīts 2007. gadā, bet IP - Ķīnas banku nozares novērtēšanas attiecīgais periods šīs procedūras vajadzībām - sākās 2011. gadā. Tāpēc ziņojums attiecas uz situāciju četrus gadus pirms attiecīgā perioda. Otrkārt, DB ziņojums nav vienīgais dokuments, kuru Komisija izmantoja, lai izdarītu konstatējumus, bet tikai Ķīnas banku nozares un jo īpaši tās īpašumtiesību struktūras analīzes sākuma punkts. Treškārt, pārējā informācija, uz kuru Komisija atsaucās, lai noteiktu Ķīnas banku nozares īpašumtiesību struktūru (tostarp PTO, SVF un ESAO ziņojumi un darba dokumenti), atbilst DB ziņojuma konstatējumiem. Šajā kontekstā jānorāda, ka ĶV iesniedza tikai nelielu daļu no atkārtoti prasītās informācijas par šo jautājumu un faktiski nekad neapstrīdēja Komisijas uz faktiem balstītos konstatējumus par valsts īpašumtiesību līmeni banku nozarē un valsts iejaukšanos banku sistēmā.
(416)
ĶV arī apstrīd Komisijas atsauci uz 2012. gada PTO tirdzniecības politikas pārskata ziņojumu, norādot, ka apgalvojums, ka “Ķīnas banku nozares tirgus struktūrā nav notikušas gandrīz nekādas izmaiņas”, attiecas uz iepriekšējo pārskata periodu 2010. gadā. Komisija neiebilst pret šo apgalvojumu. Faktiski Komisija galīgās informācijas izpaušanas dokumentā citē 2010. un 2012. gada PTO tirdzniecības politikas pārskata ziņojumus tajā pašā 161. apsvērumā, lai parādītu, ka divos gados nav notikušas gandrīz nekādas izmaiņas. PTO 2010. gada ziņojumā tika norādīts, ka “vēl viena nozīmīga Ķīnas finanšu nozares iezīme ir augsts valsts īpašumtiesību līmenis”, bet 2012. gada ziņojumā tika apstiprināts, ka šajā ziņā nav notikušas gandrīz nekādas izmaiņas. ĶV arī citēja 2012. gada ziņojumu un, pamatojoties uz šiem citātiem, apgalvoja, ka ziņojums ir pretrunā ar Komisijas novērtējumu 161. apsvērumā. Šo iebildumu nevar pieņemt. Neviens no ĶV piezīmēs par galīgo informācijas izpaušanu minētajiem ziņojuma citātiem nav pretrunā ar Komisijas novērtējumu 161. apsvērumā un nedod iespēju pat apšaubīt šo novērtējumu.
(417)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisijas konstatējumi 162. apsvērumā izdarīti bez pozitīviem pierādījumiem, jo Komisija (papildus iepriekšējos apsvērumos minētajam DB ziņojumam un PTO tirdzniecības politikas pārskatiem) “vienkārši atsaucas uz Pasaules Bankas ziņojumu un ekonomikas pārskatu u. c., bet nesniedz pamatotu un atbilstošu savu konstatējumu skaidrojumu”. Šo iebildumu nevar pieņemt. Šajā sakarā tiek norādīts, ka, inter alia, Pasaules Bankas ziņojumā minēts: “Neraugoties uz iespaidīgu progresu finanšu nozares reformēšanas un padziļināšanas jomā pēdējās trijās desmitgadēs, Ķīnas finanšu sistēma joprojām tiek apspiesta un cieš no strukturālas nelīdzsvarotības. Pašreizējā sistēma, kuru raksturo valsts īpašumā esošu banku pārsvars, stipra valsts intervence un pastāvīga procentu likmju kontrole, ir guvusi ievērojamus panākumus ietaupījumu piesaistē un kapitāla piešķiršanā stratēģiskām nozarēm Ķīnas ekonomikas augšupejas laikā”, un “Līdztekus tiešai un netiešai finanšu iestāžu kontrolei jādod iespēja veikt neatkarīgus, uz tirgu balstītus pasākumus. Tas nozīmē, ka autonomai centrālai bankai jāpieņem atvērta tirgus darbības un jāizmanto procentu likmes kredītlimitu vietā, lai pārvaldītu likviditāti. Komercbankām jāizmanto komerciāli principi un kredītspējas analīze, nevis jāņem vērā valdības signāli, lai vadītu aizdošanu,” un “Valdība visos līmeņos ir cieši iesaistīta finanšu iestāžu komercdarbībās vai nu kā akcionāre, vai netieši tās ietekmējot, galvenokārt tāpēc, ka tā ir lielā mērā atkarīga no komercbanku kredītiem, īstenojot politikas mērķus”. ESAO 2010. gada ekonomikas pārskatā par Ķīnu aprakstīta ĶTB politika attiecībā uz aizdevumu maksimālo likmi un noguldījumu minimālo likmi, norādot, ka tā kavē bankas atbilstoši uzņemties cenu risku un ierobežo konkurenci banku nozarē, un konstatējot, ka šādas politikas mērķis ir nodrošināt pārsvarā valsts īpašumā esošu banku rentabilitāti.
(418)
ĶV arī apgalvo, ka Komisijas konstatējumam par ĶTB dalību procentu likmes noteikšanā, ko veic valsts īpašumā esošās komercbankas, un ietekmi uz to, trūkst piemērota pamatojuma un pierādījumu bāzes. Šajā ziņā ĶV norādīja, ka Komisijai vajadzētu zināt, ka 2013. gada jūlijā aizdevumu minimālās likmes tika atceltas. Pirmkārt, jānorāda, ka Komisija neanalizēja banku tirgus situāciju Ķīnā 2013. gada jūlijā, jo tas nav būtiski šai izmeklēšanai. Otrkārt, apgalvojums, ka šim Komisijas konstatējumam trūkst pienācīga pamatojuma un pierādījumu bāzes, ir nepareizs. Attiecīgajos apkārtrakstos skaidri norādīts, ka ĶTB nosaka aizdevumu ierobežojumus, kā arī noguldījumu likmes. Treškārt, ESAO ekonomikas pārskatā: par Ķīnu, kas citēts 162. apsvērumā, arī ir apstiprināta šādu ierobežojumu esība.
(419)
ĶV apgalvoja, ka “Komisija zināja, ka ar apkārtrakstiem, tostarp 2012. gada 8. jūnija un 8. jūlija apkārtrakstiem, ko izdeva pēc konstatējumiem krītotā papīra lietā, tika ievērojami mainīta ĶTB procentu likmju prakse”. Tas ir nepareizi. Komisija nevarēja zināt, vai prakse ir mainījusies, un to, kā tieši tā ir mainījusies, jo ĶV atteicās iesniegt šos apkārtrakstus. Pat pārbaudes laikā iesniegtajos kopsavilkumos no ĶTB tīmekļa vietnēm, kurus, kā kļūdaini apgalvo ĶV, Komisija nemaz nav ņēmusi vērā, var gūt apstiprinājumu, ka šādi ierobežojumi joprojām pastāv.
(420)
ĶV arī apgalvoja, ka “Komisija šķietami nebalstīja savus konstatējumus uz faktiskajiem “pieejamajiem faktiem”, kas ir pretrunā ar vēsturisko informāciju, kura bija Komisijas rīcībā, bet saistīja to ar ĶV, lai pierādītu, ka ir izmainījusies situācija, ko pārbaudīja ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu lietas laikā”. Ņemot vērā 415.-419. apsvērumā sniegto skaidrojumu, ir skaidrs, ka šis apgalvojums neatbilst patiesībai Nav pieejami tādi fakti par lietu, kuri būtu pretrunā ar Komisijas konstatējumiem, un konstatējumu pamatā nav tikai vēsturiskā informācija, bet arī pozitīvi pierādījumi, kuri ir balstīti uz visu informāciju, kas attiecas uz IP.
(421)
ĶV apgalvoja, ka četri punkti, kurus Komisija norādīja 166. apsvērumā, neatbilst patiesībai un tiem trūkst pienācīga juridiska novērtējuma. ĶV apgalvoja, ka atsauce uz Komercbanku likuma 34. pantu, ka bankas ir paredzētas,“lai veiktu ar aizdevumiem saistītu uzņēmējdarbību saskaņā ar valsts ekonomikas vajadzībām”, ir pilnīgi neitrāla. Nav skaidrs, ko ĶV vēlējās norādīt, izmantojot terminu “neitrāla”, bet saskaņā ar 102. apsvērumā minētajiem plāniem, politikas dokumentiem un tiesību aktiem šķiet, ka FE enerģijas nozares attīstība un tās finansiālais un cita veida atbalsts ir viena no Ķīnas valsts ekonomikas vajadzībām. Šajos dokumentos minētā un paustā finansiālā atbalsta kontekstā ir skaidrs, ka bankas atbalsta uzņēmumus FE enerģijas nozarē. Saistībā ar konstatējumu, ka uz bankām attiecas tiesību akti, kuros paredzēts, ka tām jāsniedz atbalsts kredīta veidā atbalstītajiem projektiem, attiecībā uz kuriem Komisija atsaucās uz Valsts padomes Lēmuma Nr. 40 redakciju, ĶV apgalvoja, ka “tas ir pilnīgi nevietā”, jo lēmumā nav konstatēts vai norādīts, ka saules enerģijas ražošanas nozare ir atbalstīts projekts. Arī šis apgalvojums neatbilst patiesībai. No 399. apsvēruma ir skaidri redzams, ka saules enerģijas ražošanas nozare pieder pie atbalstīto ražošanas nozaru/projektu kategorijas. ĶV izteica līdzīgu apgalvojumu attiecībā uz ĶTR Likumu par zinātnisko un tehnoloģisko progresu un Komisijas konstatējumu, ka likumā ir noteikts, ka bankām jādod priekšroka augsto un jauno tehnoloģiju nozaru attīstībai un ka izlasē iekļautie ražotāji ietilpst augsto tehnoloģiju kategorijā. ĶV apgalvoja, ka Komisija nav veikusi juridisku analīzi attiecībā uz jautājumu, vai saules enerģijas moduļu un elementu ražošanas nozare, kas aprakstīta kā augsto tehnoloģiju nozare, ietilpst šā likuma darbības jomā. Tas neatbilst patiesībai. Komisija noteica nepārprotamu saikni starp augsto tehnoloģiju nozaru kategoriju un saules enerģijas moduļu un elementu ražošanas nozari. Tas tiek sīki paskaidrots 402. apsvērumā.
(422)
ĶV iebilda, ka Komisijas apgalvojums par nozīmīgu un pastāvīgu valsts iesaisti Ķīnas finanšu nozarē nav balstīts uz pozitīviem pierādījumiem. ĶV apstrīdēja Komisijas minētos pierādījumus un apgalvoja, ka 2009. gada SVF ziņojums, kurā norādīts uz procentu likmes liberalizācijas trūkumu, nav atbilstošs, jo procentu likmes Ķīnā ir pilnībā liberalizētas. Tas neatbilst patiesībai. Pierādījumi lietā liecina, ka procentu likmju liberalizācija Ķīnā nav pabeigta, un to apstiprināja arī ĶTB amatpersonas, kas piedalījās pārbaudes apmeklējumā. Attiecībā uz 2010. gada SVF valsts ziņojumu, uz kuru atsaucās Komisija, ĶV apgalvoja, ka Komisija pilnībā nav ņēmusi vērā SVF konstatējumus par finanšu nozares liberalizāciju. Tas neatbilst patiesībai. Komisija ņēma vērā visus tos attiecīgos SVF konstatējumus šajā ziņojumā, kas bija būtiski. SVF konstatējumi, uz kuriem ĶV atsaucās savās piezīmēs, nav pretrunā ar Komisijas konstatējumiem par valsts iesaisti Ķīnas finanšu nozarē un konstatējumiem attiecībā uz valsts īpašumtiesībām un aizdevumu un noguldījumu procentu likmju politiku. Apstāklis, ka ziņojumā minēts progress, kas pēdējos gados ir panākts vairāk uz tirgu balstītas finanšu sistēmas attīstībā Ķīnā, nenozīmē, ka ziņojumā minēts, ka Ķīnā faktiski ir uz tirgu balstīta finanšu sistēma. Attiecībā uz ESAO pārskatiem, kurus citēja Komisija, ĶV apgalvoja, ka, pamatojoties uz “vienu frāzi, kurā izslēgts ievērojams progress banku nozares liberalizācijā”, nevar secināt, ka bankas Ķīnā nedarbojas neatkarīgi. Attiecībā uz šo apgalvojumu jānorāda, ka Komisija nekad nav izdarījusi secinājumu, pamatojoties uz “vienu frāzi”, bet, kā redzams iepriekš tekstā, tā izdara secinājumus, pamatojoties uz vairākiem dokumentiem, kurus sagatavojušas neatkarīgas starptautiskas organizācijas.
(423)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas analīze attiecībā uz valsts iestādes noteikšanu “ir pilnīgi kļūdaina”, un 168. apsvērumā minētais tās secinājums nav saderīgs ar termina “valsts iestāde” PTO AI interpretāciju ziņojumā US-Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China. Viens ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka Komisijas argumentācija attiecībā uz valsts iestādes noteikšanu ir “juridiski kļūdaina”. ĶV apgalvoja, ka Komisija nav konstatējusi, ka VKB ir, tām ir piešķirtas un tās īsteno valsts iestāžu pilnvaras, tāpat kā tā nav konstatējusi, i) ka konkrētās funkcijas, par kurām tiek uzskatīts, ka tās īsteno VKB, ir funkcijas, kuras parasti īsteno valdība, t.i., pirmām kārtām valdības funkcijas, ii) VKB un valdības kopīgās iezīmes, izņemot akciju ieguldījumu/līdzdalību, kas arī netika konstatēta visās VKB, un iii) ka visām VKB ir nepieciešamās valsts iestāžu pilnvaras, lai varētu šīs pilnvaras īstenot, vai tām ir piešķirtas pilnvaras īstenot attiecīgās valdības funkcijas. Šie apgalvojumi tika noraidīti. Komisija atsaucas uz šā jautājuma analīzi 158.-167. apsvērumā. Pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļā subsīdijas definīcijā aizdevumu izsniegšana ir minēta kā valdības funkcija. Šajā izmeklēšanā VKB saņem norādījumus prasības formā, izmantojot plānus un citus politikas dokumentus, lai veicinātu konkrētas nozares, tostarp FE nozari. Pamatojoties uz pieejamiem faktiem, tika arī secināts, ka valdībai ir nozīmīgas īpašumtiesības uz bankām Ķīnā un ka valdība īsteno faktisku VKB kontroli. Tā kā ĶV nesniedza prasīto informāciju par valdības īpašumtiesībām uz visām VKB Ķīnā, Komisija formulēja konstatējumus, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Tādēļ Komisija secina, ka VKB darbojas kā valdības atzars, kas pilda valsts funkcijas, īstenojot ĶV preferenciālo aizdevumu politiku konkrētam nozarēm.
(424)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija nav konstatējusi uzdevumu uzticēšanu Ķīnas privātām bankām vai to norīkošanu, un jo īpaši, ka Komisija nav konstatējusi, ka ĶV skaidri un apstiprinoši būtu deleģējusi uzdevumu, devusi rīkojumu, uzticējusi pienākumu vai piešķīrusi pilnvaras privātām bankām un VKB izsniegt preferenciālus aizdevumus. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam. Kā paskaidrots 170. - 173. apsvērumā, Ķīnā tiek īstenota valdības politika sniegt atbalstu preferenciālu aizdevumu veidā FE enerģijas nozarei. Privātajām bankām ir noteikts par pienākumu šo valdības politiku īstenot: ar Komercbanku likuma starpniecību ĶV dod norādi Ķīnas bankām “veikt aizdevumu darījumus, ņemot vērā tautsaimniecības vajadzības un sociālo attīstību, kā arī atbilstoši valsts rūpniecības politikai.” Šīs vajadzības un valsts rūpniecības politika, inter alia, ir noteiktas dažādos plānos un politikas dokumentos, un viena no tām ir preferenciāla finansējuma piešķiršana atlasītām ražošanas nozarēm, tostarp FE enerģijas nozarei. ĶV arī apgalvoja, ka attiecīgais pants Komercbanku likumā ir “izrauts” no konteksta un ka tas skaidri neparāda, ka ĶV būtu deleģējusi uzdevumu, devusi rīkojumu, uzticējusi pienākumu vai piešķīrusi pilnvaras kādai no komercbankām. Komisija nepiekrīt, ka 34. pants ir “izrauts” no konteksta, kā jau iepriekš tika skaidrots 390. apsvērumā, un uzskata, ka tā redakcija ir skaidra, juridiski saistoša norāde visām bankām Ķīnā. Komisija nepiekrīt arī ĶV apgalvojumam, ka dokumenti, kuros paredzēta preferenciālu aizdevumu izsniegšana FE enerģijas nozarei, kas minēti 102. apsvērumā, “nav atbilstošs juridiskais pamats”. Tas ir sīki paskaidrots 399.-403. apsvērumā.
(425)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija nav parādījusi, ka ĶV uztic uzdevumus un dod norādījumus ārvalstnieku īpašumā esošām bankām Ķīnā. Šis apgalvojums tika noraidīts. Komisija parādīja, ka Ķīnā visām privātajām bankām tiek uzticēti uzdevumi un doti norādījumi (skat., inter alia, arī 169. - 172. un 424. apsvērumu) un ka arī ārvalstnieku īpašumā esošas bankas ietilpst šajā kategorijā.
(426)
Attiecībā uz uzdevumu uzticēšanu un norādījumu došanu ĶV arī apgalvoja, ka Komisija ir izdarījusi secinājumus, pamatojoties uz viena izlasē iekļauta eksportētāja kredītriska novērtējumu, kuru iesniedza viena banka, un piemēroja šos secinājumus visām bankām Ķīnā, tādējādi šajā ziņā izmantojot nelabvēlīgus secinājumus. Jānorāda, ka ĶV, kā arī bankas atteicās iesniegt citu izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju kredītriska novērtējumus. Tā kā Komisija bija spiesta šajā ziņā izmantot pieejamos faktus un iepriekš minētais kredītriska novērtējums ir pieejamais fakts, Komisija daļēji balstīja savus secinājumus uz šo dokumentu. Taču atkārtoti jānorāda, ka secinājumi tika izdarīti, pamatojoties uz pieejamiem faktiem, nevis uz nelabvēlīgiem secinājumiem.
(427)
ĶV iebilda pret Komisijas veikto Ķīnas finanšu tirgus izkropļojuma novērtējumu, norādot, ka tas ir “juridiski nepareizs”. ĶV apgalvoja, ka nav pierādījumu, kas norādītu, ka VKB izmeklēšanas periodā veidoja 2/3 no Ķīnas finanšu tirgus. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam. Tā kā Komisija atkārtoti pieprasīja, bet ĶV nesniedza informāciju par īpašumtiesībām banku nozarē, Komisija izmantoja pieejamos faktus. Šajā sakarā Komisija atsaucās uz DB ziņojumu, kurā norādīts, ka VKB veido vairāk nekā 2/3 no Ķīnas finanšu tirgus. To apstiprināja arī pierādījumi no PTO, SVF, ESAO un Pasaules Bankas dokumentiem, kuros apstiprināts, ka valsts klātbūtne Ķīnas banku nozarē IP laikā nav būtiski mainījusies. ĶV arī iebilda, ka Komisijas apgalvojums par procentu likmēm (proti, ka bankām ir jāievēro ĶTB noteiktie procentu likmju ierobežojumi) ir nepareizs, jo aizdevumu minimālā likme ir pilnībā atcelta. Tas neatbilst patiesībai. Tā ir taisnība, ka ĶV savās piezīmēs apgalvoja, ka aizdevumu minimālā likme 2013. gada jūlijā tika atcelta, bet tas notika vairāk nekā vienu gadu pēc IP beigām. Tāpat ir tiesa, ka noguldījumu maksimālā likme joprojām ir spēkā. Tāpēc Komisijas konstatējums, ka bankas nevar pilnībā pēc saviem ieskatiem lemt par aizdevumu nosacījumiem (vismaz IP laikā), atbilst patiesībai un to pamato lietā ietvertie pierādījumi. ĶV arī apstrīdēja 183.-188. apsvērumā minētos Komisijas konstatējumus, pamatojoties uz vairāku Komisijas citēto plānu, politikas dokumentu un tiesību aktu šķietamo neatbilstību. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam un atsaucas uz 399.-403. apsvērumu, kuros tā skaidro, kāpēc šie dokumenti attiecas uz minētajiem konstatējumiem.
ĶV arī norādīja, ka Komisijas konstatējums, ka dažām bankām piešķīra piekļuvi SAFE ārvalstu valūtas rezervēm, ir nevietā, jo pierādījumos, uz kuriem atsaucas Komisija, ir nosaukta tikai EXIM banka un CDB, kā arī paskaidroja, ka aizdevumi, kuru avots ir minētās rezerves, tika piešķirti tikai valsts īpašumā esošiem uzņēmumiem. Komisija tam nepiekrīt. Pierādījumi liecina tikai par to, ka šīs programmas uzsākšanas brīdī tā bija pieejama tikai politikas bankām CDB un EXIM, bet tajos minēts arī liels aizdevums Ķīnas Bankai, kas norāda uz sākotnējā ierobežojuma atcelšanu. Arī apgalvojums, ka pierādījumi “skaidri liecina, ka aizdevumi tiek piešķirti tikai tādiem valsts īpašumā esošiem uzņēmumiem kā Sinopec”, ir neprecīzs. Faktiski tika apliecināts, ka priekšroka tiek dota lielākajiem valsts īpašumā esošajiem uzņēmumiem, taču netika norādīts, ka šādus aizdevumus piešķir tikai tiem. Un jebkurā gadījumā, ņemot vērā EXIM bankas un CDB lielumu un ietekmi uz finanšu tirgu Ķīnā, pat ja programma aprobežotos tikai ar šīm bankām, tas nozīmētu, ka tiek būtiski izkropļots viss finanšu tirgus.
(428)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija nav konstatējusi īpašas iezīmes attiecībā uz preferenciālu aizdevumu izsniegšanu un ka īpašu iezīmju analīze ir juridiski nekonsekventa, jo tajā nekonstatēja, vai Lēmums Nr. 40 attiecas uz projektiem vai ražošanas nozarēm. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju fakts, ka “Lēmumā Nr. 40 ir ietverts ļoti liels ekonomikas nozaru un ražošanas nozaru skaits, nenozīmē, ka tiek skaidri ierobežota konkrētu uzņēmumu piekļuve iespējamām subsīdijām, kā tas ir paredzēts PTO tiesu praksē.” Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam. Attiecībā uz atbalstītiem projektiem jāatgādina, ka tie attiecas tikai uz konkrētām darbībām saistībā ar nelielu ražošanas nozaru skaitu, un tādējādi šo klasifikāciju, kas aptver tikai uzņēmumu apakškopu Ķīnā, nevar uzskatīt par vispārēju un nespecifisku. Komisija uzskatīja šo par visloģiskāko interpretāciju apstākļos, kad nav nekādu paskaidrojumu (un apstiprinošu dokumentu) par to, kā tieši ĶV piemēroja FE enerģijas nozares jēdzienu, piemēram, Lēmuma Nr. 40 un ar to saistītā Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu kataloga mērķiem. Turklāt, kā skaidrots 102. apsvērumā, saules FE enerģijas nozare arī pieder pie stratēģisko ražošanas nozaru kategorijas, kā definēts 12. piecgades plānā, un, pamatojoties uz to, saņem piekļuvi preferenciālam finansējumam, kas skaidri redzams citātos no dažādiem plānošanas un politikas dokumentiem un tiesību aktiem tajā pašā apsvērumā.
(429)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija nav konstatējusi, ka preferenciālā aizdevums būtu devis labumu, jo Komisijas konstatējumos netika pamatota ārēju kritēriju izmantošana gūtā labuma noteikšanas vajadzībām. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju Komisijai nebija pamata piemērot BB kredītreitingu, jo tas nesniedza pierādījumus, ka atšķirībā no visiem citiem kredītreitingiem, visticamāk, BB kredītreitings ir neizkropļots kredītreitings un tā piemērošana “atspoguļo nepieļaujamu nelabvēlīgu secinājumu izmantošanu, pārkāpjot SKP nolīguma 12.7. punktu”. Šis apgalvojums tika noraidīts. Ņemot vērā izkropļojumus un izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju pienācīga kredītspējas vai riska novērtējuma, ko būtu veikušas aizdevējas bankas, trūkumu, Komisija nevarēja izmantot atsevišķu ražotāju eksportētāju kredītreitingu (ja tāds vispār bija) kā norādītu vērtību. Šajā gadījumā BB kredītreitings nav nelabvēlīgs secinājums un tas ir labvēlīgs ražotājiem eksportētājiem, jo ir labākais tirgus reitings, kas ir ārpus ieguldījuma reitings.
(430)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka kritēriju noteikšanai attiecībā uz dažiem ražotājiem eksportētājiem, kuru finansiālā situācija bija īpaši slikta, Komisijai būtu vajadzējis izmantot kredītreitingu, kas nav tik labvēlīgs kā BB reitings. 429. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ Komisija uzskatīja, ka BB kredītreitings (ārpus ieguldījuma kategorijas) ir atbilstošs, lai atspoguļotu izlasē ietverto ražotāju eksportētāju finansiālo situāciju IP laikā.
(431)
Sūdzības iesniedzējs arī pieprasīja, lai Komisija izpaustu informāciju par to, kā tika aprēķināts uzcenojums aizdevumiem Ķīnas valūtā. Komisija izskaidroja metodoloģiju galīgās informācijas izpaušanas dokumenta 169. punktā (citēts 198. apsvērumā). Atbilstoši metodoloģijai, ko jau izmantoja krītotā papīra lietā un ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu lietā, Komisija pielāgoja Ķīnas procentu likmes, pieskaitot procentu likmju starpību starp vērtspapīriem ar vislabāko reitingu un vērtspapīriem ar BB kredītreitingu, kas tika tirgoti tirgū IP laikā.
(432)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijai nolūkā noteikt preferanciālo aizdevumu sniegto labumu būtu vajadzējis salīdzināt aizdevumu likmes “atbalstāmajās nozarēs” ar aizdevumu likmēm “neatbalstāmajās nozarēs”. Ņemot vērā Komisijas veikto finanšu tirgu analīzi (181. - 185. apsvērums), šis apgalvojums tika noraidīts. Konstatēto izkropļojumu dēļ procentu likmes Ķīnas finanšu tirgos nešķiet ticamas.
(433)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisijai nevajadzēja izmantot ārējos kritērijus EUR un USD aizdevumiem, jo viens no galvenajiem elementiem, uz kuriem Komisija balstīja izkropļojuma analīzi, t. i., ĶTB procentu likmju ierobežojumus, neattiecas uz šādiem aizdevumiem. Šis apgalvojums tika noraidīts. ĶTB procentu likmju ierobežojumi ir tikai viens no galvenajiem elementiem, kurus Komisija izmantoja Ķīnas finanšu tirgus analīzē. Kā paskaidrots 180. - 184. apsvērumā, pastāv virkne citu izkropļojumu, kas paši par sevi pamatoja ārējo kritēriju izmantošanu arī attiecībā uz EUR un USD aizdevumiem.
(434)
Vairāki eksportētāji un ĶV apgalvoja, ka Nolīgumi starp eksportētājiem un dažām valsts īpašumā esošām bankām (turpmāk šajā iedaļā “Nolīgumi”) nav līdzvērtīgi kredītlīnijām un neveido finansiālu ieguldījumu, jo neietver bankas pienākumu vai saistības sniegt turpmāku finansējumu saskaņā ar konkrētiem noteikumiem un nosacījumiem. Tie atsaucas arī uz darba grupas lietā “EK - Gaisa kuģi” (EC-Aircraft) secinājumiem, kuros norādīts, ka “tikai iespēja”, ka valdība varētu nodot līdzekļus, ja tiek izpildīti iepriekš noteikti nosacījumi, nav pietiekama, lai parādītu finansiāla ieguldījuma esību. Tie norādīja uz darba grupas apgalvojumu, ka ar pašām līgumattiecībām “var radīt ieguvumu saņēmējam, kas darbojas individuāli un neatkarīgi no ieguvuma, kuru varētu radīt, nododot jebkādus līdzekļus nākotnē”.
(435)
Attiecībā uz darba grupas lietā “EK - Gaisa kuģi” konstatējumiem Komisija norāda, ka šādi konstatējumi nav izsmeļoši, ņemot vērā kredītlīniju vai citu līdzīgu nolīgumu darbības jomu, un šajā lietā nav saistoši Komisijas sniegtajai pamatregulas interpretācijai. Tomēr Komisija piekrīt darba grupas secinājumiem, bet nepiekrīt tam, ka ĶV šos secinājumus attiecina uz šo izmeklēšanu. Parasti Nolīgumos paredzēts, ka viena valsts īpašumā esoša banka izsniedz aizdevumu nepieciešamās naudas summas apmērā, dažkārt tas tiek saistīts ar iespējamajiem uzlabojumiem iesaistītā uzņēmuma darbība. Tādējādi, no vienas puses, Nolīgumu tekstā var būt tekstuāli ne tik skaidri izteiktas vai automātiski izrietošas saistības attiecībā uz turpmākās kreditēšanas noteikumiem un nosacījumiem, kādas ir raksturīgas dažiem kredītlīniju nolīgumu veidiem. Tos dažkārt papildina ar atsevišķiem aizdevuma vai kredīta nolīgumiem. Tomēr tiek atzīmēts, ka aizdevumi saskaņā ar šiem Nolīgumiem parasti tiek izsniegti, pamatojoties uz ļoti līdzīgiem, ja ne pat identiskiem noteikumiem. Tomēr, no otras puses, Nolīgumos ir vairāki noteikumi, kuri ir daudz plašāki par parastu kredītlīniju nolīgumu formulējumu un ar kuriem paredz, ka attiecīgā banka izveido garantētu atbalsta mehānismu. Komisija uzskata, ka šajā gadījumā Nolīgumu rakstiskie noteikumi nav pārliecinoši, jo “saistības” vai “apņemšanās” nodot līdzekļus var paust rakstiskā vai nerakstītā veidā, un ka to esība būtu jānosaka, pamatojoties uz visiem faktiem lietas materiālos.
(436)
Pamatojoties uz to, valsts īpašumā esošo banku saistību vai apņemšanās konkrētā būtība balstās uz šādiem aspektiem:
a)
Nolīgumu teksts. Komisija atzīmē, ka būtiskākajos Nolīgumos, kas attiecas uz lielām valstij piederošām bankām un konkrētiem ražotājiem eksportētajiem, noteikumi pamata ir līdzīgi. Nolīgumi veido starp banku un eksportētāju ciešu saikni attiecībā uz līdzekļu nodošanu. Tajos paredzēts nodot nepieciešamo naudas summu pēc tam, kad ir izpildīti konkrēti nosacījumi saistībā ar darbības rezultātiem un kredītreitingu. Nolīgumos uzņēmumam tiek piešķirtas tiesības uz “labvēlīgu režīmu”, kad tas lūdz aizdevumu, salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuri nav parakstījuši šādus nolīgumus. Dažas no iespējamā finansējuma summām salīdzinājumā ar uzņēmuma gada apgrozījumu ir milzīgas. Izlasē iekļautajiem eksportētājiem apsolītās kredītu summas vairāk kā trīs reizes pārsniedza to gada apgrozījumu. Turklāt Nolīgumos ir paredzēts, ka bankas sniedz ievērojamu atbalstu attiecīgā uzņēmuma attīstībai. Tiek minēta “ilgtermiņa stabila stratēģiska partnerība” starp banku un uzņēmumu, bankas piešķirta “prioritāte” uzņēmuma galvenajiem celtniecības projektiem, uzņēmumam tiek piedāvāts “ilgtermiņa stabils finansiāls atbalsts”“aktīvu iegādei un reorganizācijai, katras uzņēmējsabiedrības struktūrvienības pamatizveidei, tehnisko uzlabojumu projektam, “darbības uzsākšanas pasaules mērogā” projektam un citām darbībām….”, kā arī palīdzība, lai “formulētu vidēja termiņa un ilgtermiņa attīstības plānu, izmantojot savas profesionālās, institucionālās un veiktspējas priekšrocības.” Nolīgumos arī minēts, ka tie atbilst valsts politikas makroekonomikas un rūpniecības jomā. Tādēļ varētu šķist, ka uzņēmumam sniegtais stratēģiskais atbalsts apvienojumā ar “labvēlīgu režīmu”, kas piešķirts ar Nolīgumiem, padara par ļoti ticamu iespēju, ka uzņēmums automātiski būs tiesīgs saņemt aizdevumus saskaņā ar šiem Nolīgumiem.
b)
Aizdevēju raksturojums un mērķi. Aizdevēji ir valsts īpašumā esošas bankas, kuras atzītas par valsts iestādēm vai citām bankām, kurām, kā konstatēts, valdība uztic uzdevumus un dod norādījumus, un tāpēc tās rīkojas kā ĶV atzars. Konstatēts arī, ka tās izsniedz aizdevumus, piemērojot likmes, kas ir ievērojami zemākas par tirgus likmēm. Piemēram, dažos Nolīgumos minētas bankas “finansēšanas priekšrocības” un tās atbalstu “augsto tehnoloģiju ražošanas nozarei .., kas ir prioritāte attīstības politikā ar valdības koncesiju”.
c)
Valdības attieksme pret aizņēmēju. Aizņēmēji pieder pie jaunajām stratēģiskajām nozarēm, kā parādīts 102. apsvērumā.
d)
Valdības sadarbības pakāpe izmeklēšanā. Kredītlīniju piešķīrēji (valsts īpašumā esošas bankas un bankas, kurām valdība uztic uzdevumu un dod norādījumus) nav pilnībā sadarbojušies ar izmeklēšanu, un konstatējumi par tiem ir izdarīti, izmantojot pieejamos faktus;
e)
Nolīgumu vērtējums tirgū. Šķiet, ka uzņēmumi uzskata Nolīgumus par pierādījumu, ka valsts tos atbalsta, un publiski paziņo par šādu nolīgumu noslēgšanu, lai dotu pozitīvu signālu tirgum un potenciālajiem ieguldītājiem; Piemēram, 2010. gada 9. jūlijā uzņēmums Yingli Solar savā paziņojumā presei minēja “stratēģiskas sadarbības nolīgumu” ar CDB, saskaņā ar kuru “sagaidāms, ka CDB piešķirs kredītus par kopējo maksimālo summu RMB 36 miljoni Yingli Group un tās saistīto uzņēmumu atbalstam.”Yingli finanšu direktors apliecināja: “Šis nolīgums ir pamats divu pušu sadarbībai jaunā līmenī, un mēs uzskatām, ka tā būs mūsu izdevība izmantot iespējas nostiprināt mūsu līderpozīcijas FE enerģijas nozarē.”2011. gada 26. janvārī uzņēmums Jinko Solar Ķīnas Bankas izsniegtu kredītu par kopējo summu RMB 50 miljardi raksturoja kā “stratēģiskas sadarbības nolīgumu, kurš arī turpmāk stiprinās mūsu līderpozīcijas starp saules enerģijas iekārtu ražotājiem.” Paziņojumā presei tika apliecināts: “Mēs esam pārliecināti, ka ar Ķīnas Bankas ilgtermiņa finansiālo atbalstu mēs sasniegsim izcilus rezultātus 2011. gadā, kā arī ilgtermiņā - mūsu izaugsmes mērķus.”2010. gada 14. aprīlī tika ziņots, ka uzņēmums Trina Solar gatavojas izmantot CDB kredīta līgumu USD 4,4 miljardu apmērā “tirgus paplašināšanai”. Visi šie paziņojumi liek domāt, ka attiecīgie ražotāji eksportētāji uzskata Nolīgumus par pilnīgi drošu finansējuma avotu.
f)
Nolīgumu darbība. Ražotājiem eksportētājiem ir izsniegti daudzi individuāli aizdevumi, t. i., Nolīgumu rezultātā faktiski tiek nodoti līdzekļi, turklāt parasti likmes ir ievērojami zemākas par tirgus likmēm.
(437)
Pamatojoties uz visiem pierādījumiem, tiek secināts, ka bankas piedāvā Nolīgumus valdības stratēģijas ietvaros, lai veicinātu FE enerģijas nozari, un attiecīgie eksportētāji tos ļoti augstu vērtē, neraugoties uz to, vai līdzekļi faktiski tiek nodoti vai ne. Tas ir pretrunā ar ieinteresēto personu argumentiem, ka šiem Nolīgumiem nav nekādas vērtības. Lai gan Nolīgumiem piemīt parastu kredītlīniju iezīmes, to nosacījumi un noteikumi ir ievērojami plašāki, un tie darbojas kā stratēģiskas partnerattiecības starp valsts iestādēm un uzņēmumiem, kuri īsteno valdības politiku. Šajā sakarā tie darbojas kā valsts atbalsta/garantijas mehānisms, kas pastiprina attiecīgo eksportētāju tirgus pozīcijas un ļauj tiem paplašināt jaudas un izlaidi ar pārliecību, ka viņi saņems nepieciešamo finansējumu. Bez šāda atbalsta/garantijas, visticamāk, tirgū uzskatītu, ka eksportētāji atrodas acīmredzami vājākā pozīcijā. Tāpēc tie [Nolīgumi] kvalificējas kā iespējama līdzekļu nodošana vai finansiālu pakalpojumu sniegšana. Tirgū šādai vērtīgai “garantijai” būtu zināma vērtība un par to vismaz būtu jāsamaksā nozīmīga maksa. Ņemot to vērā, Nolīgumi arī rada priekšrocību, kura, kā to formulēja “EK - Gaisa kuģu” darba grupa, “ir individuāla un neatkarīga no ieguvuma, ko varētu radīt jebkādus līdzekļu nodošana nākotnē”, kam par iemeslu, inter alia, ir potenciālais valdības pienākums veikt maksājumu. Nolīgumi nav tikai neskaidri “solījumi piešķirt “lētu” finansējumu” (99), un ir skaidrs, ka tie padara saņēmējus “turīgākus”, nekā tie būtu bez Nolīguma.
(438)
Ieguvuma summa tika noteikta, pamatojoties uz maksu, ko par kredītlīnijas saņemšanu iekasēja no viena izlasē ietvertā ražotāja eksportētāja, kas to saņēma. Minēto kredītlīniju piešķīra banka, kas ir nodibināta finansiālā jurisdikcijā, kura nav ĶTR jurisdikcija, un tai ir visas tās pašas iezīmes, kādas ir pasaules finanšu tirgos pieejamām komerciālām kredītlīnijām un citiem tirdzniecības nozarē sastopamiem nolīgumiem. Jānorāda, ka minētās kredītlīnijas nosacījumi ievērojami neatšķiras no citu komerciālo kredītlīniju nosacījumiem, kuras saņēma izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji un par kurām tika iekasēta maksa. Ņemot vērā iepriekš minēto analīzi, tas ir konservatīvs kritērijs, jo pierādījumi liecina, ka Nolīgumi uzņēmumiem ir vērtīgāki par tādu atsevišķu pasākumu kā standarta kredītlīnija. Tomēr Komisija uzskatīja, ka prasītās maksas ir pamatots apliecinājums tām maksām, kuras būtu jāmaksā saskaņā ar Nolīgumiem.
(439)
ĶV arī apgalvoja, ka bankas, kuras slēdza Nolīgumus ar izlasē iekļautajiem eksportētājiem, nav valsts iestādes vai ka valdība neuzticēja tām uzdevumu attiecīgi rīkoties. Šis apgalvojums tika noraidīts. Iesaistītās bankas bija tās pašas bankas, kuras sniedza preferenciālu finansējumu, un 159.-168. apsvērumā un 169.-180. apsvērumā Komisija jau sniedza sīki izstrādātu skaidrojumu, kāpēc tās ir valsts iestādes un/vai kāpēc ĶV tām uzticēja uzdevumus un deva norādījumus.
(440)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas apgalvojums, ka parastos tirgus apstākļos uz kredītlīnijām attiecas ievērojamas piešķiršanas un administrēšanas maksas, ir nepamatots, jo šādas maksas piemēro tikai “piešķirtām kredītlīnijām”. Šis apgalvojums tika noraidīts. Kā norādīts iepriekšējā apsvērumā, tās kredītlīnijas nosacījumi, ko izmantoja kā kritēriju, ievērojami neatšķiras no citu tādu komerciālo kredītlīniju nosacījumiem, kuras saņēma izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, tostarp no bankām, kas atrodas ārpus Ķīnas. Turklāt šķiet, ka viena no bankām, kura noslēdza vairākus šādus nolīgumus ar izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, iekasēja līdzīgas maksas no klientiem ārvalstīs (100).
(441)
ĶV arī iebilda, ka Komisija nav sniegusi pierādījumus savam apgalvojumam, ka valdības piešķirtās kredītlīnijas (piem., Nolīgumi) ir preferenciāla finansējuma daļa. Tas neatbilst patiesībai. Kredītlīniju piešķiršana ir tā standarta finansējuma daļa, ko bankas piešķir uzņēmumiem, bet Nolīgumi ir atsevišķi un atšķirīgi pasākumi, kas ir preferenciāla finansējuma daļa. Kā norādīts 102. apsvērumā, ĶV vairākos plānošanas un politikas dokumentos un tiesību aktos paredz preferenciālu finansējumu FE enerģijas nozarei. Turklāt saskaņā ar šiem Nolīgumiem ir izsniegti daudzi aizdevumi, kas nepārprotami liecina par to, ka tie ir preferenciālā finansējuma FE enerģijas nozarei neatņemama sastāvdaļa.
(442)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, kredītlīniju piešķiršana nav konkrēta subsīdija. Šis apgalvojums tika noraidīts. Kā paskaidrots 441. apsvērumā, kredītlīniju piešķiršana ir preferenciāla finansējuma neatņemama daļa un tādēļ īpašu iezīmju analīze 191., 192., 209. un 428. apsvērumā tieši tāpat attiecas uz kredītlīniju piešķiršanu.
(443)
Saskaņā ar sūdzības iesniedzēja apgalvoto, ņemot vērā to, ka EXIM banka atteicās sadarboties, Komisijai būtu vajadzējis noteikt subsīdijas normu eksporta pircēju kredītu izmantošanai. Komisijai būtu vajadzējis izmantot šo informāciju no sūdzības un ASV Tirdzniecības departamenta konstatējumus līdzīgā FE enerģijas lietā. Šo iebildumu nevar pieņemt. Komisija izmeklēja sūdzībā izteiktos apgalvojumus, taču neguva pierādījumus, ka izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji IP laikā būtu guvuši labumu no šādiem pasākumiem. Tiek atzīmēts, ka ASV Tirdzniecības departamenta lietas un šīs konkrētās lietas izmeklēšanas periodi nesakrīt.
3.5.3. Ieinteresēto personu piezīmes par eksporta garantiju un apdrošināšanu zaļajām tehnoloģijām
(444)
Attiecībā uz Komisijas pārbaudes apmeklējuma laikā prasītajiem dokumentiem, kā minēts 220. un 221. apsvērumā, ĶV apgalvoja, ka tad, kad pieprasīja Plānu Nr. 840, netika paskaidrots, ka Sinosure 2012. gada finanšu pārskati pārbaudes laikā nebija pieejami un ka informācija par izlasē iekļautajiem uzņēmumiem bija konfidenciāla un ka jebkurā gadījumā attiecīgie līgumi netika glabāti Sinosure galvenajā mītnē. Komisija atsaucas uz saviem paskaidrojumiem 219., 220. un 223. apsvērumā, kuros aplūkoti visi minētie argumenti. Attiecībā uz Plānu Nr. 840 Komisija piebilst, ka tā lūdza visus attiecīgos dokumentus, kas saistīti ar Sinosure darbību un iespējamo subsīdiju programmu, kura radīja ieguvumus izlasē iekļautajiem eksportētājiem, un ka tās konstatējumiem Plāns Nr. 840 ir ļoti būtisks kopā ar citiem 236. apsvērumā minētajiem dokumentiem, kā norādīts skaidrojumos 232. apsvērumā. Attiecībā uz Sinosure 2012. gada finanšu pārskatiem Komisija lūdza kontroles pārskatus, ja 2012. gada finanšu pārskati vēl nebūtu sagatavoti, bet Sinosure atteicās iesniegt arī kontroles pārskatus par 2012. gadu.
(445)
ĶV arī apgalvoja, ka nav juridisku vai faktisku pierādījumu, lai pamatotu secinājumu, ka fotoelektriskās enerģijas nozare ir “stratēģiska ražošanas nozare”, un ka šāds secinājums ir radies pieņēmumu rezultātā. Komisija atsaucas uz skaidrojumu 231. apsvērumā un atgādina, ka ĶV šo punktu īpaši apstiprināja pārbaudes apmeklējuma laikā. Attiecībā uz līdzīgu apgalvojumu par Plānu Nr. 840, Plānu Nr. 421 un pasākumiem “Jauno stratēģisko nozaru” atbalstam un uz apgalvojumu, ka plāni nav juridiski saistoši, Komisija atsaucas uz skaidrojumiem attiecīgi 232.-234. apsvērumā. Komisija arī norāda, ka ĶV nav iesniegusi šos dokumentus un apspriedusi tos ar Komisiju un ka lietas materiālos nav pierādījumu, ka Komisijas secinājumi neatbilst patiesībai.
(446)
ĶV un viens izlasē iekļautais eksportētājs apgalvo, ka vietējo iestāžu piešķirtās atlaides un dotācijas eksporta kredīta apdrošināšanas prēmijas samaksai ir kompensētas nelegāli, jo nav konstatēts, ka tās veido subsīdijas PTO SKP nolīguma nozīmē. Komisija atsaucas uz izmeklēšanas konstatējumu analīzi un jo īpaši uz 239. un 247. apsvērumu. Komisija arī norāda, ka atlaides un dotācijas ir nesaraujami saistītas ar eksporta kredīta apdrošināšanas programmu, jo to atmaksa notiek pēc tam, kad Sinosure veikusi prēmijas maksājumu, atbilstīgi eksporta kredīta apdrošināšanas politikai. Visbeidzot, uz šīm atlaidēm attiecas arī MOFCOM un Sinosure kopīgi izdotā 2004. gada Paziņojuma Nr. 368 darbības joma, kurā teikts, ka “reģionālās un pašvaldību iestādes kopā turpinās pielikt pūles, lai īstenotu rokasgrāmatā ietvertajiem ražojumiem un augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem paredzētos atbalsta pasākumus attiecībā uz eksporta kredīta apdrošināšanu”.
(447)
ĶV arī apšauba konstatējumus attiecībā uz PTO SKP nolīguma 1. pielikuma j) punktu, ka Sinosure īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas programmā izmantotās prēmiju likmes nebija atbilstošas, lai segtu programmas ilgtermiņa darbības izmaksas un zaudējumus. Lai to pamatotu, ĶV citē PTO darba grupas tiesu praksi lietā “ASV - Augstieņu kokvilna” (Upland Cotton) un iesniedz skaidrojumus, kuri balstīti uz dažādiem skaitļu kopumiem un Sinosure gada pārskatos minētajiem argumentiem. ĶV arī apšauba Komisijas atsauci uz Sinosure statūtu 11. pantu un juridiskās firmas Stewart Law rakstu. Komisija atkārtoti norāda uz visiem 242.-245. apsvērumā minētajiem argumentiem un atgādina, ka tās secinājumu pamatā ir labākie lietā pieejamie pierādījumi, jo ĶV nesadarbojās, un tādēļ Komisija nevarēja iegūt attiecīgo informāciju, kuru tā bija lūgusi. Lai izdarītu konstatējumus, Komisija ņēma vērā vairākus elementus un pierādījumus lietā, kuru vidū bija Sinosure statūtu 11. pants un juridiskās firmas Stewart Law raksts. Komisija uzskata, ka, kamēr neviens no šiem elementiem nav noteicoši paši par sevi, minētie un visi citi elementi ir svarīgi šai noteikšanai. Komisija konstatējumos ir pilnībā ņēmusi vērā tiesu praksi lietā “ASV - Augstieņu kokvilna”, un ĶV minētie šīs tiesu prakses citāti ir ļoti piemēroti.
(448)
Apšaubot Komisijas 245. apsvērumā veikto analīzi, ĶV iesniedz tabulu ar skaitļiem no Sinosure publiski pieejamā gada pārskata par laikposmu 2006.-2011. gadam ienākumu deklarācijas, un secina, ka ir acīmredzami, ka saņemtās prēmijas bija lielākas nekā programmas darbības izmaksas. Pirmkārt, Komisija norāda, ka ĶV iesniegtajā tabulā attiecīgajā rindā ir ietvertas tikai Sinosure darbības izmaksas, bet nav ietvertas komisijas atlīdzības summas. Otrkārt, skaitļi neapstrīdami liecina, ka katru gadu no 2006. gada līdz 2011. gadam, izņemot 2010. gadu, neto prēmiju summas nekad nav nepārsniegušas neto atlīdzības pieprasījumu summas, kurām pieskaitītas darbības izmaksas, pat neņemot vērā komisijas atlīdzības, kuras ĶV ir izlaidusi. Ir ietverts arī 2011. gads, kas daļēji ietilpst izmeklēšanas periodā, un zaudējumu summa dažos no gadiem ir diezgan ievērojama (piem., 2008. gadā). Treškārt, Komisija norāda, ka attiecībā uz 2010. gadu ĶV ir minējusi nesamērīgi zemu neto apmaksāto atlīdzības pieprasījumu summu (norādīts, ka samaksātās prēmijas 20 reizes pārsniedz apmaksātos atlīdzības pieprasījumus), un tas nav atspoguļots 2010. gada pārskatā. Šīs summas, ko ĶV paziņoja par 2010. gadu, pamatā ir daudzskaitlīgas ex-post korekcijas, kas attiecas uz atlīdzības pieprasījumu atgūšanu un atlikto atlīdzību rezervju izmaiņām, kuras parādās tikai 2011. gada pārskatā ar atsauci uz 2010. gadu. Šķiet, ka šīs korekcijas ir ārkārtējas un neparastas, un tās tiek atspoguļotas tikai nākamā gada pārskatā. Komisija arī norāda, ka attiecībā uz 2011. gadu ĶV ir informējusi par summām, kas iekļautas 2011. gada pārskatā. Komisija uzskata, ka šādas korekcijas ir grūti saskaņot ar faktisko situāciju, īpaši ņemot vērā sadarbības un turpmāku ĶV vai Sinosure skaidrojumu trūkumu izmeklēšanas gaitā.
Saskaņā ar lietu ĶV citēto lietu “ASV - Augstieņu kokvilna”“j) punktā minētā atsauce uz “ilgtermiņa” periodu ir atsauce uz pietiekami ilgu periodu tādas objektīvas pārbaudes nodrošināšanai, kura ļauj rūpīgi izvērtēt programmu un izvairīties no pārmērīga nozīmīguma piešķiršanas jebkurai vienreizējai vai netipiskai pieredzei attiecīgajā dienā, mēnesī, trimestrī, pusgadā, gadā vai citā noteiktā laika periodā”. Komisija uzskata laikposmu no 2006. gada līdz 2011. gadam par pietiekamu ilgtermiņa periodu, un katru gadu minētajā laikposmā Sinosure ir cietusi zaudējumus. Ja tiek ņemti vērā koriģētie skaitļi 2011. gada pārskatā, situācija 2010. gadā ir jāuzskata par vienreizēju vai netipisku un tādējādi par maznozīmīgu, vai arī parastie nekoriģētie skaitļi 2010. gada pārskatā jāņem vērā kā būtiski, kas liecina par to, ka rezultāts tikai nedaudz pārsniedz peļņas slieksni. Ņemot vērā citos gados radušos ievērojamos zaudējumus, apstiprinās Komisijas konstatējumi, ka Sinosure laikposmā no 2006. gada līdz 2011. gadam kopumā cieta ilgtermiņa zaudējumus. Turklāt, pat ņemot vērā 2010. gada datus un atzīstot tos par reprezentatīviem, nemainīgs ir fakts, ka piecos no sešiem gadiem laikposmā no 2006. gada līdz 2011. gadam Sinosure cieta zaudējumus. Citas tabulas un skaitļu kopumus, ko ĶV iesniedza, lai apstrīdētu Komisijas konstatējumus par PTO SKP nolīguma j) punktu, nevar saskaņot ar pārējo informāciju lietas materiālos un/vai tie nav pārbaudāmi. Jebkurā gadījumā tie paši par sevi neliecina, ka Sinosure sasniedza peļņas slieksni īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas programmas darbības laikā no 2006. gada līdz 2011. gadam
(449)
Attiecībā uz ieguvuma aprēķina kritērijiem ĶV uzskata, ka ārvalsts kritērija noteikšana nav saderīga ar SKP nolīgumu, bet nepievieno nevienu argumentu, lai pamatotu savu iebildumu. Komisija atsaucas uz savu skaidrojumu 245. apsvērumā.
(450)
ĶV un viens sadarbībā iesaistītais izlasē iekļautais eksportētājs apstrīd izmantotos kritērijus, apgalvojot, ka Komisija nav pamatojusi, kādēļ: i) prēmiju aprēķina pamatā ir US EXIM bankas dati; ii) kā importējošā valsts ir izmantota Itālija, nevis Vācija, kas ir galvenais eksporta tirgus attiecīgajam ražojumam; iii) izmantots 120 dienu laikposms, nevis 60 dienu vai īsāks laikposms; iv) prēmiju aprēķins nav izmantots tiešajam eksportam, bet gan Finanšu Institūciju Pircēju Kredīta (FIBC) Eksporta apdrošināšanai. Attiecībā uz i) apakšpunktu Komisija atsaucas uz 253. apsvērumu. Attiecībā uz ii) apakšpunktu Komisija uzskata, ka Itālija atspoguļo pareizo līdzsvaru starp ES valstīm ar viszemāko risku un ES valstīm ar ievērojami augstāku risku un attiecīgi iekasētām prēmijām, kuras arī ir attiecīgā ražojuma tirgi. Attiecībā uz iii) apakšpunktu, tā kā EXIM bankas tīmekļa vietnē nav pieejama speciāla simulācija ar 90 dienu periodu, Komisija uzskata, ka 120 dienas ir vispiemērotākais periods, lai parādītu pārdošanas nosacījumus izmeklēšanas periodā. Attiecībā uz iv) apakšpunktu Komisija nevarēja iegūt tieša eksporta prēmiju aprēķina simulāciju, un tā uzskata, ka šis kritērijs atspoguļo vispārējo riska situāciju iegādes valstī.
(451)
Viens sadarbībā iesaistītais izlasē iekļautais eksportētājs apgalvo, ka iegādājās eksporta kredīta apdrošināšanu dažiem eksporta gadījumiem, bet ir maksājis parasto apdrošināšanas prēmiju un nav izmantojis Green Express programmu vai jebkuru citu labvēlīgu režīmu, kā apgalvoja sūdzības iesniedzējs. Tā kā nav pierādījumu, lai apstiprinātu šo apgalvojumu, Komisija atsaucas uz saviem konstatējumiem par šo programmu 3.4.1.4. iedaļā. Attiecībā uz Green Express programmu Komisija atsaucas uz saviem konstatējumiem 240. apsvērumā un norāda, ka tā ir Sinosure īstermiņa kredīta apdrošināšanas programmas īpašs aspekts un ka Komisijas konstatējumi neattiecas tikai uz šo aspektu, bet uz visu programmu kopumā.
3.5.4. Demonstrējumu programma “Zelta saule”
(452)
ĶV iebilda, ka šī programma sniedz dotācijas “izplatītām saules FE enerģijas sistēmām”, nevis attiecīgā ražojuma ražotājiem/eksportētājiem, un ka attiecīgie tiesību aktu kritēriji neattiecas uz moduļu un elementu ražotājiem. Šajā sakarā ĶV apgalvo, ka tā ir sniegusi visus attiecīgos dokumentus par programmu un to pat saskaņojusi ar izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, lai pierādītu šo apgalvojumu. Trīs sadarbībā iesaistītie izlasē iekļautie eksportētāji apgalvo, ka tā ir “lietotāja subsīdija” un nepiešķir nekādas priekšrocības attiecīgajam ražojumam, tādēļ tā nav kompensējama pamatregulas 1. panta 1. punkta un 3. panta 2. punkta, GATT 1994 VI:3 panta un PTO SKP nolīguma 19.1. panta nozīmē. Šie eksportētāji atsaucas uz ES lēmumu lietā Biodiesel from the United States (97. apsvērums Komisijas Regulā (EK) Nr. 194/2009, OV L 67, 12.3.2009., 50. lpp., un PTO tiesu praksi lietās U.S.-Lead Bars (Darba grupas ziņojuma 6.50., 6.53., 6.56. un 6.57. punkts), Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft (Darba grupas ziņojuma 9.112. punkts), Brazil-Export Financing Programme for Aircraft (Darba grupas ziņojuma 7.24. punkts), un Canada-Measures Affecting the Export of Civilian Aircraft Apelācijas institūcijas ziņojuma 157. un 159. punkts).
(453)
Komisija atsaucas uz saviem izmeklēšanas konstatējumiem un jo īpaši šīs regulas 243. - 246. apsvērumā minētajiem, kas sniedz izsmeļošu skaidrojumu par iepriekš minētajiem argumentiem un apstiprina, ka noteikšana saskan ar ĶV un izlasē iekļauto eksportētāju, kuri sadarbojās, citētajiem attiecīgajiem noteikumiem un tiesu praksi. Komisija atkārtoti apliecina, ka dotācijas programmas ietvaros ir tieši saistītas ar attiecīgo ražojumu, jo attiecināmās “izplatītās saules FE enerģijas sistēmas” jo īpaši ietver moduļu un elementu piegādi, kas ir būtiska projektu daļa un tādējādi saikne starp valdības piešķirtajām priekšrocībām (ieguvumu) un attiecīgo ražojumu ir tieša un neatrisināma. Ka jo īpaši norādīts 244. un 245. apsvērumā, izmeklēšanās tika apstiprināts, ka ĶV ir veikusi tiešus maksājumus vairākiem izlasē iekļautiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, (piemēram, ka iemeslu norādot saules paneļu uzstādīšanu, lai ražotu enerģiju pašpatēriņam, tostarp attiecīgā ražojuma ražošanas procesam), inter alia, izmantojot pašu saražotos moduļus un elementus. Tāpat tika konstatēts, ka tiešie maksājumi, kas veikti eksportētājiem kā attiecīgā ražojuma piegādātājiem ar trešo personu projektu attīstītāju starpniecību, faktiski ir pretrunā attiecīgo tiesību aktu noteikumiem, un ka ĶV nav sniegusi pierādījumus situācijas labošanai (proti, skat. 245. un 246. apsvērumu).
ĶV un izlasē iekļauto eksportētāju, kuri sadarbojās, nedaudzie paskaidrojumi, ka tiešā līdzekļu nodošana, pārkāpjot Ķīnas tiesību aktus, bija nepieciešama, jo projekta attīstītājs bija nonācis finansiālās grūtībās, un lai nodrošinātu, ka dotācijas tiktu izmantotas tikai atļautam FE enerģijas sistēmām, nepārprotami norāda uz to, ka, ja nebūtu šo tiešo valdības maksājumu, izlasē iekļautie eksportētāji, kuri sadarbojās un darbojās kā piegādātāji, nebūtu varējuši saņemt nekādus līdzekļus par attiecīgā ražojuma piegādi un ka valdība nebūtu spējusi nodrošināt, ka subsīdija tiktu izmantota paredzētajam mērķim. No šāda viedokļa un, tā kā trūkst citu pierādījumu, šie maksājumi jāuzskata par tiešu ĶV dotāciju attiecīgā ražojuma ražotājam, kurš savādāk nebūtu varējis saņemt nekādus līdzekļus par attiecīgā ražojuma piegādi (pieņemot, ka piegāde vispār ir notikusi, par ko lietā arī nav nekādu pierādījumu). Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija ir pārliecināta, ka ĶV un izlasē iekļauto eksportētāju, kuri sadarbojās, sniegtie argumenti ir juridiski nepamatoti.
(454)
ĶV arī apgalvo, ka situācijās, kurās programmas priekšrocības attiecās uz attiecīgā ražojuma piegādi nesaistītiem projektu attīstītājiem, Komisijai bija pienākums veikt ietekmes analīzi, lai noskaidrotu šo faktu; ĶV atsaucas uz PTO lēmumu lietā US-Softwood Lumber IV (Apelācijas institūcijas ziņojuma 141. un 142. punkts). Lai noraidītu šo apgalvojumu, Komisija atsaucas uz 244. - 246. un 352. apsvērumu. Turklāt Komisija nevarēja veikt ietekmes analīzi, jo ĶV un ieinteresētas personas nesadarbojās. Tādējādi šajā situācijā nevar būt runa par ietekmes analīzi un citētā PTO tiesu prakse nav atbilstoša, ņemot vēra to, ka ieņēmumi tika tieši izmaksāti attiecīgā ražojuma ražotājam un bija tieši saistīti ar, inter alia, attiecīgā ražojuma piegādi. Tā kā šie maksājumi bija neatmaksājamas dotācijas, tie ir finansiāls ieguldījums (tieša līdzekļu nodošana), un Komisija ir tiesīga pieņemt, ka tie sniedz ieguvumu saņēmējam (ražotājiem) - jo nav arī citu pierādījumu par attiecīgo summu turpmāko izlietojumu. Ja šīs programmas ietvaros valdības maksājumus būtu veikusi trešajām personām projektu attīstītajiem un iekārtas būtu iegādātas par tirgus cenām, attiecīgajiem eksportētājiem nebūtu nekādu ieguvumu. Tomēr situācijā, kas maksājumus veic eksportējošiem ražotājiem, summas, ko šie uzņēmumi izmantojuši saules paneļu uzstādīšanai, ir ieguvums, jo atbrīvo tos no izmaksām, kas savādāk tiem būtu radušās šajā procesā. Ja eksportējošais ražotājs nespēj pierādīt, ka dotācijas daļa ir nodota trešajām personām, kas to izlieto, tad pamatojoties uz pieejamajiem faktiem tiek pieņemts, ka šī dotācijas daļa ir eksportētāja ieguvums kā vispārēja subsīdija, no kuras ieguvēja ir visa uzņēmuma darbība kopumā. Tā tas ir šajā gadījumā.
(455)
Divi izlasē iekļauti eksportētāji, kuri sadarbojās, apgalvoja, ka programma “Zelta saule” nav īpaša, jo attiecīgās Ķīnas tiesību aktu prasības ir objektīvas un visi uzņēmumi, kas tās ievēro, var gūt labumu no programmas, tā ir pieejama visiem uzņēmumiem neatkarīgi no tā, vai viņi ražo attiecīgo produktu. Attiecībā uz īpašajām iezīmēm Komisija atsaucas uz saviem konstatējumiem 247. apsvērumā, kuros redzams, ka atlases nosacījumi un kritēriji nav objektīvi un netiek piemēroti automātiski. Attiecīgie izpildāmie kritēriji apstiprina, ka programma ir ierobežoti pieejama tikai nelielai uzņēmumu apakškopai, kas spēj šos kritērijus izpildīt, proti uzņēmumi, kuros ir būtiskas ražošanas jaudas vismaz 300 kWh apmērā un apjomīgi aktīvi vismaz RMB 100 miljonu vērtībā. Atlases kritēriji attiecas arī uz faktu, ka uzņēmumiem saņēmējiem jābūt iekļautiem programmas “Zelta saule” demonstrācijas projekta vietējā īstenošanas plānā, un izmeklēšanās tika konstatēts, ka iekļaušana šajos vietējos plānos ir atkarīga no kompetento iestāžu diskrecionāra lēmuma, kurš ir nepārredzams un nav balstīts uz objektīviem kritērijiem. Komisija piebilst, ka attiecināmās “izplatītās saules enerģijas sistēmas” ir atkarīgas no enerģijas ražošanas iekārtu, kas darbojas, izmantojot saules enerģiju, ražošanas un piegādes, un lielāko daļu šo iekārtu veido saules moduļi un elementi. Tādēļ, pretēji izlasē iekļauto eksportētāju apgalvojumiem, arī šī shēma ir īpaša, jo tikai saules enerģijas sistēmu ražotāji jeb attiecīgā ražojuma ražotāji faktiski ir tiesīgi gūt labumu no šīs programmas - vai nu tieši kā projekta attīstītāji, vai netieši kā attiecīgā ražojuma piegādātāji projektu attīstītājiem.
Tādējādi, ņemot vērā to, ka ĶV nesadarbojās, jo neiesniedza Komisijas pieprasītos budžeta dokumentus (skat. 234. - 239. apsvērumu, tiek secināts, ka šī programma arī de facto ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunktam, jo galvenokārt attiecīgā ražojuma ražotāji tieši vai netieši gūst labumu no šīs programmas. Tāpat subsīdiju izmantoja neliels skaits uzņēmumu (attiecīgā ražojuma ražotāji) vai arī šie uzņēmumi to izmantoja pirmām kārtam vai neproporcionāli, jo, lai arī tie veidoja tikai iespējamo saņēmēju apakškopu, tie saņēma visu finansējumu.
3.5.5. Tiešie atbrīvojumi no nodokļiem un nodokļu atlaižu programmas
3.5.5.1. Programma “two free/three half” ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem
(456)
ĶV atkārto argumentu, ka ārvalstu ieguldījumu uzņēmumu (FIE) programma, kas norādīta sūdzībā, ir pabeigta 2013 gadā. Komisija norāda, ka izmeklēšanas periods beidzās jau pirms 2013. gada, un tāpēc ar šo programmu piešķirtie ieguvumi IP laikā ir kompensējami. To apstiprina izmeklēšanas konstatējumā, kurā secināts, ka IP laikā vairāki sadarbībā iesaistītie izlasē iekļautie eksportētāji saņēma šajā programmā paredzētos ieguvumus. Programmā paredzētos ieguvumus, pat ja programma tika pabeigta 2013. gadā, turpina saņemt arī turpmāk.
(457)
ĶV un viens sadarbībā iesaistītais izlasē iekļautais eksportētājs arī apgalvo, ka augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem (HNTE) paredzēto shēmu nevar kompensēt, pamatojoties uz pamatregulas 10. panta 1. punktu, jo tā netika norādīta sūdzībā. Komisija atsaucas uz savu sīki izstrādāto šā argumenta atspēkojumu, kas ietverts 286. apsvērumā. Komisija arī atgādina, ka ĶV ir nolēmusi nesadarboties izmeklēšanas periodā attiecībā uz šo programmas variantu. Turklāt Komisija norāda, ka sūdzībā papildus FIE paredzētai two free/three half programmai (sūdzības 4.2.5.1. iedaļa) uzskaitītas citas preferenciālas tiešo nodokļu shēmas HNTE, kas ir vai nu nodokļu samazinājumi HNTE (sūdzības 4.2.5.9. iedaļa), vai preferenciālas nodokļu programmas FIE, kas tiek atzīti par HNTE (sūdzības 4.2.5.8. iedaļa). Tāpēc var arī uzskatīt, ka šai programmai ir ļoti cieša saikne vai nu ar vienu no, vai abām šīm citām iespējamām nodokļu programmām, kas attiecas uz tiešo nodokļu likmes samazinājumu un kuras ir speciāli izveidotas tam pašam HNTE saņēmēju kopumam. Vēlreiz jānorāda, ka sadarbība ar ĶV būtu ļāvusi Komisijai pienācīgi un vispusīgi novērtēt visus elementus, kas attiecas uz saikni ar sūdzībā norādītajām programmām, un iegūt sūdzībā iztrūkstošo informāciju, kuras pamatā ir sūdzības iesniedzējam pieejamie prima facie pierādījumi. Pamatojoties uz minētajiem argumentiem, Komisija atkārtoti norāda, ka kompensēšana saskaņā ar šo programmu pilnībā atbilst pamatregulas 10. panta 1. punktam, jo šajos noteikumos atļauts izmeklēt jebkuru sūdzības iesniedzēja noteiktu “iespējamu subsīdiju”, ne tikai tādu, kas saņemta saskaņā ar īpašu programmu. Šajā gadījumā iespējamā subsīdija - atteikšanās no valdības nodokļu ieņēmumiem, kas vērsta uz viena veida labumguvejiem -, attiecas uz visām attiecīgajām programmām.
(458)
Attiecībā uz subsīdijas summas aprēķinu divi izlasē iekļautie eksportētāji, kuri sadarbojās, apgalvo, ka Komisija ir kļūdaini izmantojusi skaitļus par pilnu gadu no 2011. gada ienākumu nodokļa deklarācijas, neraugoties uz faktu, ka IP aptver tikai pusi no 2011. gada un pusi no 2012. gada, un ka tādējādi tiek pārkāpta aprēķina metode, kas minēta Komisijas pamatnostādņu attiecībā uz subsīdijas apjoma aprēķināšanu kompensācijas maksājumu izmeklēšanā E iedaļas a) apakšpunkta ii) daļā, OV C 394, 17.12.1998., 6. lpp. Viens no šiem eksportētājiem arī apgalvo, ka, tā kā pārbaudes laikā nebija pieejama 2012. gada nodokļu deklarācija, Komisijai būtu bijis jābalsta savs aprēķins uz ceturkšņa ienākuma nodokļa deklarācijām attiecībā uz pirmo 2012. gada pusgadu, kas savāktas uz vietas, un/vai uz 2012. gada peļņas un zaudējumu tabulām, kurās parādīts, ka uzņēmums cieta zaudējumus.
(459)
Komisija atsaucas uz 300. apsvērumu un atkārtoti norāda, ka ir svarīgi balstīt ieguvuma aprēķinu uz galīgajām revidētajām nodokļu deklarācijām par konkrētu nodokļu gadu. Komisija piebilst, ka galīgās nodokļu deklarācijas par 2011. gadu sagatavošana IP laikā jebkuru deklarācijā norādītu ieguvumu padara par galīgu, kas ir Komisijas pieejas pareizības pamatā. Komisija nevar balstīt savu aprēķinu uz ceturkšņa nodokļu deklarācijām, jo šajās deklarācijās atspoguļo esošo pagaidu situāciju to iesniegšanas laikā un pēc definīcijas neņem vērā galīgo konsolidēto nodokļu gada situāciju. Šo deklarāciju mērķis ir nodrošināt likviditāti valdībai tajā gadījumā, ja nodokļiem iestājas provizorisks maksājumu termiņš, bet tās tikai daļēji atspoguļo situāciju iesniegšanas laikā. Iespējams, ka uzņēmums uzrāda ievērojamu peļņu divos pēdējos gada ceturkšņos, kas ar uzviju kompensē pirmo ceturkšņu zaudējumus, tad galīgajā nodokļu deklarācijā tas uzrādīs ar nodokļiem apliekamu peļņu. Tāpēc, lai gan pagaidu nodokļu deklarācijas 2012. gadā sniedza daļēju norādi par eksportētāja stāvokli tās iesniegšanas laikā un ar to var skaidrot, kāpēc Komisija tās vāca, tomēr tās nav pilnīgas, jo nevar izslēgt, ka situācija fiskālā gada beigās, kura atspoguļota galīgajā deklarācijā, ir pilnīgi atšķirīga. Attiecībā uz 2012. gada peļņas un zaudējumu tabulām Komisija norāda, ka finanšu uzskaite ne vienmēr atbilst fiskālai uzskaitei, un, iespējams, ka pienākums sniegt informāciju par ienākumu un zaudējumu posteņiem tiešā nodokļa vajadzībām var ievērojami atšķirties no pienākuma sniegt informāciju uzskaites vajadzībām. Iespējams, ka ir arī veiktas tādas korekcijas nodokļu vajadzībām, kuras nav pilnībā atspoguļotas finanšu pārskatos. Kopumā, fakts, ka uzņēmums saskaņā ar finanšu pārskatiem cieš zaudējumus nebūt nenozīmē, ka arī saskaņā ar galīgo nodokļu deklarāciju tas cietīs zaudējumus. Pamatojoties uz šiem argumentiem, Komisija apstiprina, ka subsīdiju aprēķins tiešo nodokļu shēmām jābalsta uz galīgajiem skaitļiem, kas minēti galīgajās revidētajās ienākuma nodokļa deklarācijās, nevis periodiskajās nodokļu deklarācijās vai galīgajos vai kontroles grāmatvedības pārskatos.
3.5.5.2. Nodokļu kompensācijas FIE uzņēmumu veiktajai pētniecībai un izstrādei
(460)
ĶV apgalvo, ka pirmo reizi saņem informāciju par to, ka Komisija uzskata, ka pētniecības un izstrādes programma, kura neaizstāj sūdzībā norādīto pētniecības un izstrādes programmu ārvalstīs investējošiem uzņēmumiem, ir kompensējama. ĶV pamato savu apgalvojumu ar līdzīgiem argumentiem, kurus tā izmantoja attiecībā uz iepriekšējo shēmu, kas minēta 457. apsvērumā, un apgalvo, ka ar šīs shēmas kompensēšanu tiek pārkāpts PTO SKP nolīguma 11. un 13. pants. ĶV arī apgalvo, ka pētniecības un izstrādes programma ārvalstīs investējošiem uzņēmumiem tika pārtraukta 2008. gadā un jaunā Ķīnas uzņēmumu ienākuma nodokļa likumā ietvertā pētniecības un izstrādes programma nav aizstājējprogramma, jo neattiecas uz FIE un tajā nav paredzēts, ka pētniecības un izstrādes izdevumiem jābūt par 10 % lielākiem salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu.
(461)
Komisija norāda, ka ĶV nesniedza informāciju par šo shēmu atbildēs uz anketas jautājumiem un atbildēs uz vēstuli par trūkstošo informāciju un ka saskaņā ar šo shēmu jau iepriekšējo izmeklēšanu laikā tika izsniegtas kompensācijas (skat. 310. apsvērumu). Komisija arī norāda, ka šī programma tika apspriesta ar ĶV pārbaudes apmeklējuma laikā un kā pierādījumi tika savākti attiecīgie īstenošanas noteikumi (tos iesniedza arī viens no izlasē iekļautajiem eksportētājiem). Tāpēc ĶV apgalvojums, ka tā ir pirmā reize, kad tā tiek informēta par iespējamo šīs programmas kompensējamību, nav pamatots, arī ņemot vērā to, ka vairāki izlasē iekļautie eksportētāji, kuri sadarbojās un ar kuriem ĶV saskaņoja savu atbildi, ir informējuši par šo programmu savās atbildēs uz anketas jautājumiem. ĶV bija pilnība informēta par šo faktu, jo tā vairākas reizes pārbaudīja dokumentāciju, kas nebija konfidenciāla. Izmeklēšanas konstatējumi liecina, ka šī programma ir kompensējama (skat. 310.-314. apsvērumu). Komisija papildina, ka ir skaidrs, ka šī ir iepriekšējo FIE paredzēto programmu aizstājējprogramma, jo par ciešu saistību liecina tāds pats nodokļa atvieglojumu veids un apjoms (papildu nodokļu kompensācija, kuru atskaita no nodokļa bāzes), tāds pats koeficients un tāda pati pamatā esošā situācija (pētniecības un izstrādes darbību attaisnotās izmaksas) ar nelielām atšķirībām. Šīs nelielās atšķirības tika pārstrādātas tā, lai tās atbilstu jauno EIT tiesību aktu reformai 2008. gadā, bet programmas būtība nav mainīta. Komisija arī atsaucas uz argumentiem par izmeklēšanas sākšanas standartu, kas minēti 457. apsvērumā.
(462)
ĶV un viens izlasē iekļautais eksportētājs, kas sadarbojās, arī apgalvo, ka šī nav speciāla programma, jo Komisija nav pierādījusi, ka HNTE sertifikātu var saņemt tikai konkrēti uzņēmumi. Komisija atsaucas uz savu skaidrojumu 313. apsvērumā un 321. un 325. apsvērumā attiecībā uz citu HNTE paredzētu nodokļu programmu. Komisija papildina, ka šīs programmas piemērošanas īstenošanas noteikumos (skat. 321. apsvērumu) tiek apstiprināts HNTE īpašo iezīmju konstatējums, jo attiecīgo sertifikātu var saņemt tikai uzņēmumi nozarēs, kuras atbalsta ar valdības politiku un kuras ir ietvertas attiecīgajos valdības katalogos un pamatnostādnēs. Piemēram, šo sertifikātu var saņemt tikai tādā pētniecības un izstrādes projektā iesaistīti uzņēmumi, kurš paredzēts Augsto un jauno tehnoloģiju jomās atbilstoši valsts pamatatbalstam un Pamatnostādnēs par pašreizējām attīstības prioritātēm augsto tehnoloģiju nozares galvenajās jomās 2007. gadā, ko noteikusi NDRC, vai pētniecības un izstrādes darbībās, kas ietvertas Valsts padomes Paziņojuma par vairāku atbalsta nostādņu īstenošanu attiecībā uz valsts vidēja termiņā un ilgtermiņa zinātniskās un tehnoloģiskās attīstības izklāstu (2006.-2020. gads) (Valsts padomes 2006. gada paziņojums Nr. 6) darbības jomā. Tāpēc ir skaidrs, ka šī nodokļu programma attiecas tikai uz tiem konkrētajiem uzņēmumiem attiecīgajās nozarēs un uz tām pētniecības un izstrādes darbībām, kuras atbalsta ĶV, tostarp uz uzņēmumiem atbalstītajā FE enerģijas nozarē.
(463)
Attiecībā uz subsīdijas summas aprēķinu divi izlasē iekļautie eksportētāji, kas sadarbojās, apgalvo, ka Komisija ir kļūdaini izmantojusi skaitļus to 2011. gada ienākumu nodokļa deklarācijā, jo IP aptver tikai pusi no 2011. gada un pusi no 2012. gada, un ka tādējādi tiek pārkāpta aprēķina metode, kas minēta 1998. gada Komisijas pamatnostādņu attiecībā uz subsīdijas apjoma aprēķināšanu kompensācijas maksājumu izmeklēšanā E iedaļas a) apakšpunkta iii) daļā. Komisija atsaucas uz visiem 459. apsvērumā minētajiem argumentiem, kuri ir vienlīdz piemēroti, lai noraidītu apgalvojumu par šo programmu. Turklāt Komisija norāda, ka arguments par apstiprināto nodokļu zaudējuma stāvokli 2012. taksācijas gadā ir ierobežots vai nav būtisks, jo nodokļu atskaitījumus var pārnest par pieciem papildu taksācijas gadiem uz priekšu un norakstīt no jebkura ar nodokli apliekama ienākuma, kuru deklarēs nākamajos piecos gados. Tāpēc, pat ja Komisija pieņemtu, ka šie uzņēmumi ir cietuši nodokļu zaudējumus 2012. gadā vai galīgā revidētā 2012. gada nodokļu deklarācija būtu bijusi pieejama un uzrādītu nodokļu zaudējumus (kas šajā gadījumā nenotika), tā joprojām ņemtu vērā saskaņā ar šo programmu piešķirtos ieguvumus, jo nevar izslēgt, ka ieguvumi, kurus sniedza 2012. gadā uzkrātie nodokļu atskaitījumi, tiktu izmantoti, līdzko uzņēmums ziņotu par ar nodokļiem apliekamiem ienākumiem jebkurā no nākamajiem pieciem gadiem.
3.5.5.3. Nodokļu samazinājums jauno un augsto tehnoloģiju uzņēmumiem, kas iesaistīti izraudzītos projektos
(464)
ĶV un viens eksportētājs, kurš sadarbojās, apgalvo, ka šī nav īpaša programma, ka īpašo iezīmju analīze nav pamatota ar faktiem un ka HNTE statusa saņemšanas prasībās būtu jāņem vērā objektīvi kritēriji vai nosacījumi, ar ko regulē tiesības uz subsīdiju, un tiesības piedalīties programmā ir automātiskas. Attiecībā uz īpašo iezīmju konstatējumu par to, ka šī programma un pētniecības un izstrādes nodokļu kompensācija attiecas tikai uz HNTE, Komisija atsaucas uz savu skaidrojumu 321. un 325. apsvērumā, un arī 462. apsvērumu, kas ir vienlīdz piemērojams šai programmai. Komisija atkārtoti norāda, ka īstenošanas pasākumi un iepriekš uzskaitītie dokumenti liecina, ka šīs programmas piemērošana un HNTE statusa piešķiršana nemaz nebija pieejama visiem uzņēmumiem, un, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, to var izmantot tikai konkrētas ĶV atbalstītas nozares un uzņēmumi, balstoties uz kritērijiem, kuri nešķiet objektīvi vai neitrāli. Arī tiesības uz šajā programmā paredzētiem ieguvumiem nesaņem automātiski, bet tās ir atkarīgas no HNTE sertifikāta piešķiršanas, kuru izdod pēc kompetento iestāžu veiktas diskrecionāras procedūras, un tāpēc tās nesaņem automātiski.
(465)
Viens eksportētājs, kurš sadarbojās, apgalvo, ka Komisija kļūdaini aprēķināja šajā programmā paredzēto subsīdijas sniegto ieguvumu, jo izmantoja 2011. gada revidēto nodokļu deklarāciju, lai gan bija pieejamas un pārbaudes laikā tika savāktas 2012. gada 1. un 2. ceturkšņa nodokļu deklarācijas, un jebkurā gadījumā Komisija būtu varējusi pieprasīt galīgo 2012. gada ienākumu nodokļa deklarāciju, līdzko tā būtu bijusi pieejama. Šis eksportētājs arī apgalvo, ka, ja 2011. gada nodokļu deklarācija tiek izmantota, lai aprēķinātu subsīdijas sniegto ieguvumu, tad būtu jāizmanto 2011. gada uzņēmuma apgrozījums un nevis apgrozījums IP. Komisija atsaucas uz savu skaidrojumu 459. apsvērumā iepriekš. Komisija arī norāda, ka savā vēstulē, kas pirms pārbaudes veikšanas nosūtīta izlasē iekļautajiem eksportētājiem, tostarp attiecīgajam eksportētājam, tā īpaši pieprasīja izmeklēšanas periodā ietverto gadu un triju iepriekšējo gadu oriģinālās pilnīgās nodokļu deklarācijas. Tāpēc šis sadarbībā iesaistītais eksportētājs varēja un tam būtu bijis jāiesniedz 2012. gada nodokļu deklarācija, līdzko tā ir pieejama, un Komisija norāda, ka eksportētājs to nav izdarījis vēl līdz piezīmju par konstatējumu dokumentu nosūtīšanas brīdim. Attiecībā uz argumentu, ka Komisijai jāizmanto 2011. gada apgrozījums, lai aprēķinātu ieguvumu, tā norāda, ka uzskatāms, ka 2011. gada nodokļu deklarācijā minētā ieguvuma summa saprātīgi atspoguļo situāciju IP, īpaši tāpēc, ka nodokļa nomaksas termiņš par 2011. gadu iestājās IP (mēnesis), un galīgais datums attiecībā uz 2012. gadu pārbaudes laikā nebija pieejams. Jebkurā gadījumā Komisija nevar izmantot dažādus saucējus, lai mērītu dažādas subsīdijas, citādi procentuālā attiecība nebūs salīdzināma un netiks nodrošināta aprēķina atbilstība. Visbeidzot, Komisija papildina, ka tā nepārbaudīja 2011. gada apgrozījuma skaitļus, bet pārbaudīja tikai apgrozījuma skaitļus par izmeklēšanas periodu.
3.5.6. Personu piezīmes par valdības nodrošinātajām zemes lietošanas tiesībām par neatbilstoši zemu cenu
(466)
ĶV apgalvoja, ka Komisija nenoteica īpašas iezīmes saskaņā ar SKP nolīguma 2.1. un 2.2. punktu un skaidri nepamatoja īpašo iezīmju noteikšanu ar pozitīviem pierādījumiem, kā prasīts SKP nolīguma 2.4. punktā. Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju Komisija nesniedza nekādus faktiskus pierādījumus, ka dažām ražošanas nozarēm tika piešķirtas zemes izmantošanas tiesības par preferenciālām likmēm, un sava novērtējuma juridisko pamatu, ka saules enerģijas moduļu un elementu ražošanas nozare ir viena no šīm ražošanas nozarēm. Viens ražotājs eksportētājs iesniedza līdzīgu apgalvojumu. Šie apgalvojumi tika noraidīti. Komisija 364. apsvērumā jau minēja zemes izmantošanas tiesību paziņojumu piemērus, kuros attiecīgās iestādes noteica, ka potenciālie pircēji par noteikto cenu var būt tikai saules fotoelektriskās enerģijas nozare, un paredzēja cenu ierobežojumus par zemes izmantošanas tiesībām, ko iegādājās izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji. Tā kā ĶV nesniedza citu prasīto informāciju un ņemot vērā valdības atbalstu FE enerģijas nozarei un zemes izmantošanas tiesību piešķiršanas diskrecionāro un nepārredzamo raksturu, Komisija uzskatīja, ka šī informācija pierāda īpašu iezīmju esību.
(467)
ĶV un vairāki ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisija izvēlējās nepiemērotu zemes izmantošanas tiesību kritēriju. ĶV arī apgalvoja, ka Komisija necentās noteikt kritēriju, kurš ir pietuvināts tirgus apstākļiem, kas būtu pastāvējuši, ja tirgus nebūtu izkropļots, kā tas prasīts PTO darba grupas nolēmumā ziņojumā US-Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (101). Šis apgalvojums tika noraidīts. Komisija sīki izpētīja dažādus rādītājus un salīdzināja Taivānu un ĶTR kopumā, kā arī atsevišķi attiecīgas Ķīnas provinces. Pēc šādas analīzes Komisija uzskata Taivānu par atbilstošu standartu, ņemot vērā visu lietas materiālos iekļauto informāciju, t. i., i) salīdzināmo ekonomikas attīstības līmeni un ekonomikas struktūru Taivānā un lielākajā daļā Ķīnas provinču un pilsētu, kurās nodibināti to ražotāju eksportētāju uzņēmumi, kas sadarbojās, ii) Ķīnas un Taivānas ģeogrāfisko tuvumu, iii) augsti attīstīto rūpnieciskās infrastruktūras līmeni, kāds ir Taivānā un šajās Ķīnas provincēs, iv) ciešas ekonomiskas saites un pārrobežu tirdzniecību starp Taivānu un ĶTR, v) lielo iedzīvotāju blīvumu attiecīgajās Ķīnas provincēs un Taivānā, vi) zemes gabalu līdzību un to darījumu līdzību, kurus izmanto attiecīgā standarta aprēķināšanai Taivānā un ĶTR, un vii) Taivānai un ĶTR kopīgās demogrāfiskās, valodas un kultūras iezīmes. Turklāt lielākā daļa attiecīgo provinču jāuzskata par visaugstākā rūpniecības līmeņa provincēm ĶTR.
Lai gan IKP uz vienu iedzīvotāju Taivānā un šajās Ķīnas provincēs un pilsētās nav vienāds, šo provinču un pilsētu IKP pēdējos gados ir strauji audzis, t. i., tas sāk pietuvoties Taivānas IKP. Turklāt jaunākie dati liecina, ka gan ĶTR kopumā, gan attiecīgajās provincēs un pilsētās ir daudz augstāks IKP izaugsmes rādītājs nekā Taivānā, t. i., tas ļoti ātri sāk pietuvoties Taivānas IKP. Tomēr svarīgi ir norādīt, ka konkrētais salīdzinājums starp ārpustirgus ekonomikas (ĶTR) IKP un attīstītas tirgus ekonomikas (Taivānas) IKP nav izšķirošs fakts, jo ir normāli, ka ārpustirgus ekonomika atpaliek no funkcionējoša tirgus ekonomikas IKP ziņā. Turklāt rūpnieciskās zemes piedāvājumu un pieprasījumu var ietekmēt daudzi citi faktori, piemēram, plānošanas noteikumi, vides politika. Faktiski jautājums ir par to, kādi būtu “dominējošie tirgus apstākļi” attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām ĶTR, ja tajā būtu funkcionējoša tirgus ekonomika, un, ņemot vērā visus pierādījumus, tiek secināts, ka tie būtu ļoti līdzīgi Taivānas tirgus apstākļiem.
3.5.7. Citas piezīmes
(468)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis izpaust informāciju par papildu subsīdiju shēmām, kas tika konstatētas izmeklēšanas laikā, ka arī noteikt šādu sūdzībā neminētu shēmu subsīdijas normas. Šajā sakarā tiek atzīmēts, ka Komisija veica izmeklēšanu attiecībā uz visām subsīdijām, kuras atbilda juridiskajām prasībām izmeklēšanas sākšanai.
(469)
Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis noteikt subsīdijas normu attiecībā uz polisilīcija nodrošināšanu par neadekvāti zemu atlīdzību, pamatojoties uz informāciju no sūdzības un ASV Tirdzniecības departamenta konstatējumiem par līdzīgu FE enerģijas lietu. Komisija veica izmeklēšanu par šo programmu un, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņēma no ĶV un izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētajiem, secināja, ka IP laikā no šīs programmas nebija ieguvumu - pamatā tādēļ, ka polisilīcija importa cenas bija zemākas par Ķīnas piegādātāju prasītajām cenām. Tiek atzīmēts, ka ASV Tirdzniecības departamenta lietas un šīs konkrētās lietas izmeklēšanas laikposmi nesakrīt.
(470)
Sūdzības iesniedzējs arī apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis noteikt subsīdijas normu attiecībā uz elektroenerģijas piegādi par atlīdzību, kas ir zemāka par atbilstošu atlīdzību. Šis apgalvojums tika noraidīts. Komisija neguva pietiekamus pieradījumus, ka izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, izņemot LDK, būtu guvuši labumu, IP preferenciāli piegādājot elektroenerģiju.
(471)
ĶV apgalvoja, ka Komisijas aprēķinu metodoloģija ir “dubultas uzskaites antidempinga un antisubsīdijas normas aprēķinos” rezultāts. Saskaņā ar ĶV apgalvojumu, Komisijai būtu vajadzējis par eksporta kredīta apdrošināšanas programmu aprēķināto subsīdijas normu atskatīt no dempinga starpības, pamatojoties uz to, ka tā ir eksporta subsīdija. ĶV arī apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis no dempinga starpības atskaitīt subsīdijas normas, kas aprēķinātas, pamatojoties uz ārvalstu standartu. Tā sprieda, ka “daļa dempinga, kas aprēķināts, pamatojoties uz analoģisku valsti, parastā vērtība faktiski ir tā pati subsidēšana, kas ir tikusi kompensēta paralēlajā antisubsīdijas izmeklēšanā”. Nevienam no šiem apgalvojumiem nebūtu bijusi ietekme uz turpmāko pasākumu līmeni, jo šajā gadījumā apvienotās nodevas ierobežo kaitējuma apmērs. ĶV to arī apstiprināja savos komentāros par galīgās informācijas izpaušanas dokumentu. Tādēļ netika uzskatīts par nepieciešamu apskatīt šo apgalvojumu būtību.
3.6. Kompensējamo subsīdiju apjoms
(472)
Saskaņā ar pamatregulas noteikumiem kompensējamo subsīdiju apjoms, kas izteikts ad valorem, pārbaudītajiem uzņēmumiem ir norādīts turpmākajā tabulā.
Ražotājs eksportētājs
Galīgā subsīdijas starpība
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd,
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co Ltd. un saistītie uzņēmumi
6,5 %
Citi uzņēmumi, kuri sadarbojās (1. pielikums)
6,4 %
Visi pārējie uzņēmumi
11,5 %
(473)
Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bet nav iekļauti izlasē, kopējo subsīdijas starpību aprēķina, pamatojoties uz vidējo svērto subsīdijas starpību, kas noteikta uzņēmumiem, kuri sadarbojās un ir iekļauti izlasē, t. i., 6,4 %.
(474)
Ņemot vērā Ķīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības līmeni, “visu pārējo uzņēmumu” maksājums tika noteikts līmenī, kas ir augstākā uzņēmumiem noteiktā maksājuma līmenī, respektīvi tiem uzņēmumiem, kas tika iekļauti izlasē vai sadarbojās izmeklēšanā. Maksājums “visiem pārējiem uzņēmumiem” tiks piemērots tiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās izmeklēšanā.
4. KAITĒJUMS
4.1. Savienības ražošanas nozares un Savienības produkcijas definīcija
(475)
Līdzīgo ražojumu ražo aptuveni 215 ražotāji Savienībā. Tie veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 9. panta 1. punkta izpratnē un turpmāk tekstā ir saukti par “Savienības ražošanas nozari”. Iestādes pārbaudīja ieinteresēto personu apgalvojumus par to, ka šis skaits ir lielāks; pārbaudē tika atklāts, ka iespējamie papildu ražotāji patiesībā pārsvarā ir ražotāji eksportētāji, ar tiem saistītie importētāji, izplatītāji un iekārtu uzstādītāji.
(476)
Visa pieejamā informācija par Savienības ražošanas nozari, tostarp sūdzībā sniegtā informācija, makroekonomikas dati, ko nodrošina Europressedienst, neatkarīgs konsultāciju uzņēmums (“konsultants”), un pārbaudītās izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem tika izmantotas, lai noteiktu kopējo Savienības ražošanas apjomu izmeklēšanas periodā, jo pilnīga publiskota informācija par ražošanas apjomu nebija pieejama. Moduļi un elementi, kas importēti Savienībā kā citu ražojumu muitas pozīcijas, uz kurām neattiecas šī izmeklēšana, un paziņotie importa apjomi ir izteikti tonnās, tāpēc nav iespējams izmantot Eurostat datus, lai noteiktu importa apjomus un vērtību, kas balstīta uz konsultanta sniegtajiem datiem. Iespēju robežās no konsultanta saņemtie dati tika salīdzināti ar citiem pieejamiem publiskiem avotiem un pārbaudītām atbildēm uz anketas jautājumiem.
(477)
Pamatojoties uz to, tika aplēsts, ka Savienības ražošanas kopapjoms IP laikā ir aptuveni 4 GW moduļiem un 2 GW elementiem.
(478)
Kā norādīts 21. apsvērumā, deviņi Savienības ražotāji tika atlasīti izlasē, kas pārstāvēja 18 %-21 % kopējās Savienības moduļu produkcijas un 17 %-24 % kopējās Savienības elementu produkcijas.
(479)
Vairākas personas apstrīdēja to, ka konsultāciju uzņēmuma sniegtie dati cita starpā ir izmantoti, lai noteiktu Savienības ražošanas apjomu, Savienības ražošanas jaudu, kā arī citus makroekonomiskus kaitējuma rādītājus attiecībā uz Savienības ražošanas nozari, kā arī importa datus. Šīs personas apšaubīja konsultanta neatkarību, apgalvojot, ka tas bija saistīts ar sūdzības iesniedzēju. Viņi pieprasīja arī paskaidrot, kā Komisija izvēlējās konsultantu, un apšaubīja tā kompetenci attiecībā uz ekonomikas datu vākšanu par FE nozari. Šajā ziņā tika apgalvots, ka Komisijai savus konstatējumus vajadzējis pamatot ar citu pieejamu avotu, proti, pazīstamu pētniecības institūtu, datiem. Visbeidzot, lai apstrīdētu konsultanta iesniegto informāciju, apvienība AFASE atsaucās uz ekonomikas rādītāju iesniegšanas un datu apkopošanas paraugpraksi lietās, kuras attiecas uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 101. un 102. panta piemērošanu, un apvienošanās lietās.
(480)
Attiecībā uz konsultanta un sūdzības iesniedzēja iespējamo saikni iesaistītās ieinteresētās personas neiesniedza pierādījumus, kas apliecinātu, ka šāda saikne pastāv. Tāpat izmeklēšanā netika atklāti pierādījumi, ka šādas attiecības pārsniegtu komerciālu attiecību robežas. Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka ir norādes par to, ka Savienības ražošanas nozares, kas iesniedza sūdzību, sūdzībā sniegtie prima facie pierādījumi balstās uz datiem, ko sniedzis tas pats konsultants. Lai gan ir atzīts, ka konstatējumi par dažiem rādītājiem patiešām bija līdzīgi sūdzībā sniegtajiem pierādījumiem, tas pats par sevi nenozīmē, ka tie balstās tikai uz vienu avotu. Šajā sakarā sūdzībā norādīti dažādi izmantotie avoti. Tāpēc minētie apgalvojumi tika noraidīti.
(481)
Komisija uzskatīja, ka nav citu publiski pieejamu avotu, kas sniegtu gan makroekonomiskos datus par Savienības tirgu kopumā, gan citus importa datus, tāpēc konkrētajā izmeklēšanā ir piemēroti izmantot šā konsultanta pakalpojumus. Pirms Europressedienst izvēles Komisija novērtēja metodes, kuras konsultants izmanto attiecīgo datu vākšanai, kā arī konsultanta spēju sniegt vajadzīgos datus par katru ražojuma veidu atsevišķi un par visu attiecīgo periodu.
(482)
Turklāt izmeklēšanas gaitā konsultanta sniegtie dati cik vien iespējams tika salīdzināti ar citu pieejamu avotu datiem un apstiprināti. Šajā ziņā tiek norādīts, ka tirgū ir vairāki pētniecības uzņēmumi, kuri apkopo statistikas datus par FE, un ziņotie skaitļi gandrīz nekad nav vienādi. Šis apstāklis ir skaidrojams ar to, ka jebkuram pētniecības institūtam ir sarežģīti iegūt precīzus skaitļus, un tāpēc neatkarīgi no šādu skaitļu avota paziņotie FE tirgus rādītāji vienmēr būs balstīti uz aplēsēm. Šajā kontekstā Komisija, salīdzinot datus, ja šādi dati bija pieejami, salīdzināja tendences, par ko liecināja konsultanta sniegtie dati, ar tendencēm, par kurām liecināja tādu pašu datu izmaiņas, ko par šiem pašiem tematiem bija publicējuši citi pētniecības uzņēmumi, Komisijas Kopīgais pētniecības centrs (“JRC”) un EPIA, ja šādi dati bija pieejami. Tā kā salīdzināto rādītāju izmaiņas bija vienādas, veicot salīdzināšanu, būtiskas atšķirības netika konstatētas. Tāpēc antidempinga pagaidu secinājumi nebija pamatoti tikai ar konsultanta sniegtajiem datiem, bet arī ar šo datu analīzi un vērtējumu, ko veica Komisija. Turklāt, kā minēts 8. apsvērumā, pēc pagaidu pasākumu noteikšanas konsultanta uzņēmumā tika veikts pārbaudes apmeklējums. Lai pārbaudītu metodikas un iesniegto datu ticamību, Komisija konsultanta uzņēmumā veica pārbaudi uz vietas. Pēc tam, kad Komisija bija salīdzinājusi datus, lai papildus pārliecinātos par datu un izmantotās metodikas ticamību un kvalitāti, tika veikta pārbaude uz vietas. Tika uzskatīts, ka, piemērojot labas pārvaldības principu, pārbaude uz vietas ir atbilstīgs līdzeklis arī tad, ja šos datus nav sniegusi ieinteresētā persona, bet gan konsultants. Tāpēc Komisija papildus pārliecinājās par konsultanta sniegto datu ticamību.
(483)
Viena persona apgalvoja, ka Komisijas izmantotās pārbaudes metodes netika pietiekami detalizēti paskaidrotas, un pieprasīja, ka būtu jāatklāj citi avoti, kas izmantoti pārbaužu veikšanai. Šī persona apgalvoja, ka izmantotās metodes jebkurā gadījumā nebija derīgas, jo tika salīdzinātas tikai dažādu avotu tendences, nevis absolūtās vērtības.
(484)
Citi avoti, kas izmantoti, lai pārbaudītu konsultanta sniegtos datus, ir ziņojumi, ko JRC un EPIA publicēja par tiem pašiem tematiem. Attiecībā uz datu salīdzināšanu ar citiem avotiem ir jānorāda, ka tika konstatētas ne tikai līdzīgas tendences, bet arī līdzīgi lielumi. Tādēļ tika secināts, ka izmantotā metode bija piemērota, un šajā sakarā paustie apgalvojumi tika noraidīti.
(485)
Konsultanta galvenā darbības joma ir datu vākšana, kas saistīti ar FE nozari, un atjauninātas datubāzes izstrāde, kurā iekļauti FE tirgū darbojošies uzņēmumi. Minētie dati tiek publicēti specializētos FE žurnālos, un tos izmanto arī individuāli uzņēmumi, kuriem konsultants veic īpašus pētījumus. Europressedienst izveidotā datubāze tiek pastāvīgi atjaunināta, un dati tiek publicēti no jauna. Turklāt konsultantam ir ilggadēja pieredze šajā nozarē. Proti, konsultanta metodes ir informācijas vākšana, salīdzināšana un apkopošana, izmantojot dažādus, tirgū pieejamus avotus. Tādēļ tas vāc datus, izmantojot standartizētas anketas un nosūtot tās datubāzē iekļautajiem uzņēmumiem, jo īpaši Savienības ražotājiem, vai veicot telefonaptauju, vai tirdzniecības izstādēs aptaujājot trešo valstu ražotājus. Ja informāciju nav iespējams iegūt, izmantojot minētos kanālus, Europressedienst pārbauda fotoelektriskās enerģijas nozares uzņēmumu finanšu pārskatus vai, lai salīdzinātu datus, brīvprātīgi sadarbojas ar citiem pētniecības institūtiem. Tika pārbaudīts un arī apstiprināts, ka konsultants minētos avotus izmanto savā ikdienas darbā. Ņemot vērā minēto, tika uzskatīts, ka šajā izmeklēšanā ir atbilstīgi izmantot uzņēmuma Europressedienst pakalpojumus, un tāpēc ieinteresēto personu apgalvojumi tika noraidīti
(486)
Attiecībā uz Komisijas kompetentā dienesta izdoto ekonomikas rādītāju iesniegšanas paraugpraksi (“paraugprakse”) būtu jāsniedz šādas piezīmes. Pirmkārt, tas ir dokuments, kas Komisijai nav saistošs, jo to nav pieņēmusi kolēģija, bet gan kompetentais dienests to ir publicējis nolūkā sniegt ieteikumus personām par to, kā sniegt ekonomikas pierādījumus. Otrkārt, paraugprakse attiecas uz ekonomikas analīžu un datu iesniegšanu, ko izmanto konkurences lietu izmeklēšanā saskaņā ar LESD 101. un 102. pantu un apvienošanās lietās. Piemērojamos noteikumus, pierādīšanas prasības un Komisijas izmeklēšanas pilnvaras minētajās konkurences lietās nevar salīdzināt ar izmeklēšanu tirdzniecības aizsardzības jomā, kam piemēro pilnīgi citādu noteikumu kopumu.
(487)
Vairākas personas apstrīdēja konsultanta izmantoto metodiku, apgalvojot, ka tā neatbilst atzītiem zinātniskiem standartiem. Tomēr, kā minēts 481. apsvērumā, attiecīgā metodika tika izvērtēta un iegūtie dati tika salīdzināti un pārbaudīti un pēc tam izvērtēti atbilstīgi citiem publicētiem datiem, un tāpēc tie pamatoti uzskatāmi par ticamiem. Dažas ieinteresētās personas uzdeva konkrētus jautājumus, kas tika izskatīti divpusēji, un informācija par tiem tika publicēta publiski pieejamajos izmeklēšanas dokumentos, kur ieinteresētās personas tos varēja pārbaudīt.
(488)
CCCME apgalvoja, ka datu apkopošanas metodika netika precizēta. Tā kā attiecīgā informācija visām ieinteresētajām personām tika darīta pieejama pieejamajos izmeklēšanas dokumentos, kur ieinteresētās personas tos varēja pārbaudīt, šis apgalvojums tika noraidīts.
(489)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas dažas personas atkārtoti pauda bažas par Komisijas konsultanta izvēli un sniegto datu kvalitāti. Šajā sakarā tika apgalvots, ka konsultanta dati var būt pasūtīti un nopirkti uz ad hoc pamata, lai tie atbilstu potenciālo klientu īpaši noteiktām prasībām, un tādēļ var nebūt objektīvi. Turklāt CCCME apstrīdēja, ka konsultanta ievāktos datus var uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 3. panta 2. punkta izpratnē, jo dati lielā mērā bija balstīti uz pieņēmumiem un aplēsēm. Turklāt tika apgalvots, ka sniegtie dati lietas materiālos nebija pietiekami pamatoti ar pierādījumiem un ka tie nebija apstiprinoši, objektīvi un pārbaudāmi.
(490)
Attiecībā uz šiem apgalvojumiem ir jāatsaucas uz 481. un 482. apsvērumu, kuros ir sniegta papildu informācija par konsultanta izvēli. Turklāt ir jānorāda, ka Komisija nolīga konsultantu, pamatojoties uz tobrīd labāko pieejamo informāciju un pilnīgi saskaņā ar Komisijas Finanšu regulu, ko piemēro procedūrai. Turklāt ir jāatgādina, ka konsultanta spēja laikus sniegt visus nepieciešamos datus bija ļoti svarīga, jo Komisijai ir saistoši obligātie termiņi, kas jāievēro attiecībā uz pagaidu konstatējumu publicēšanu notiekošajā izmeklēšanā.
(491)
Attiecībā uz sniegto datu kvalitāti un to, vai tos par uzskatīt par tiešiem pierādījumiem saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu, konsultanta datu vākšanas metode tika pārbaudīta un tās kvalitāte tika novērtēta kā apmierinoša, kā minēts 482. apsvērumā. Turklāt, kā norādīts tajā pašā apsvērumā, konsultanta sniegtie dati tika iespēju robežās salīdzināti ar citiem avotiem un atzīti par pietiekami precīziem. Visbeidzot, ir jānorāda, ka konsultantam ir viena datubāze, kas regulāri tiek atjaunināta neatkarīgi no klienta vajadzībām un prasībām. Tā pati datubāze tiek izmantota, lai apkopotu un sniegtu dažādiem klientiem FE statistikas datus, un tādēļ apgalvojums, ka dati nav objektīvi tika noraidīts.
(492)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija neatklāja avotus, izmantotās metodes un uzņēmumus, ar ko konsultants sadarbojās, lai apkopotu sniegtos makroekonomikas datus. Cita ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka konsultanta izmantotā metode sniedz neprecīzus rezultātus. Vairākas ieinteresētās personas pieprasīja papildu informāciju par konsultanta izmantoto metodi, piemēram, par vidējiem atbilžu rādītājiem anketās/intervijās, ar katra kanāla palīdzību ievākto datu procentuālo daļu, par to, kā tie tika pārbaudīti, par tuvinājumiem/pieņēmumiem, kas izmantoti datu sagatavošanai, uzņēmumu skaitu, attiecībā uz kuriem veikti tuvinājumi, un vismaz par konsultanta uzņēmuma darbinieku skaita diapazonu.
(493)
Attiecībā uz šiem apgalvojumiem ir jānorāda, ka pēc pagaidu pasākumu noteikšanas Komisija ieinteresētajām personām sniedza informāciju par metodi un avotiem, ko konsultants izmantoja, apkopojot datus, un pēc pagaidu atklāšanas pievērsās ieinteresēto personu konkrētajiem jautājumiem šajā sakarā. Attiecīgo ieinteresēto personu papildu pieprasījumi sniegt informāciju pēc galīgās informācijas izpaušanas ir uzskatāmi par izpildītiem, jo informācija, ciktāl to ļāva konfidencialitātes ierobežojums, tika darīta pieejama pēc pagaidu maksājumu noteikšanas. Turklāt ir jāuzsver, ka Komisija uz vietas pārbaudīja veidu, kādā konsultants ievāca un apkopoja datus, kā arī attiecīgos pamatā esošos datu apkopošanai izmantotos pieņēmumus. Pārbaudes rezultāti bija apmierinoši, un Komisija pārliecinājās par pamatā esošo pieņēmumu pamatotību un konsultanta sniegto datu kvalitāti. Turklāt personas neapstrīdēja datus kā tādus.
(494)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas cita persona pieprasīja skaidrojumus par Savienības ražotāju skaitu, ko konsultants ņēmis vērā, vācot datus, un par to, cik daudzi no viņiem ir to aptuveni 215 Savienības ražotāju vidū, kas ir zināmi Komisijai. Šajā ziņā ir jāpaskaidro, ka Savienības ražotāji, ko konsultants ir ņēmis vērā, lielā mērā ir tie paši, kas minēti 475. apsvērumā un kas zināmi kā šajā izmeklēšanā Savienības ražošanas nozari pārstāvošie ražotāji.
(495)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka Komisija veica kaitējuma analīzi nekonsekventā veidā, jo tā tika veikta attiecībā uz moduļiem un elementiem atsevišķi, bet kaitējuma un subsīdijas starpība ir aprēķināta kā vidējais svērtais moduļiem un elementiem kopā. Šajā ziņā ir jānorāda, ka, lai gan rādītāji ir norādīti katram ražojuma veidam atsevišķi, secinājumi par katru rādītāju attiecas uz izmeklējamo ražojumu kopumā. Ir arī jāatgādina, ka moduļi un elementi ir vienots ražojums, un tādēļ, pamatojoties uz to, tika noteikta subsīdijas starpība un kaitējuma novēršanas līmenis. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(496)
Visbeidzot, cita persona apgalvoja, ka makroekonomikas rādītāju vērtību aprēķins IP laikā tika kļūdaini balstīts uz vienkāršu vidējo vērtību 2011. un 2012. gadā, jo šāda metode nav objektīva un nesniedz rezultātus, kas atspoguļo faktisko situāciju IP laikā. Ir jāpaskaidro, ka datu vienkārša vidējā vērtība tika izmantota vienīgi gadījumos, kad attiecīgajos periodos bija līdzīgas tendences. Gadījumos, kad tendences bija atšķirīgas, metode tika attiecīgi pielāgota, ņemot vērā faktisko situāciju tirgū. Attiecīgā persona neizklāstīja, cik lielā mērā izmantotās metodes sniegtie rezultāti neatspoguļo faktisko situāciju tirgū. Tādēļ šie apgalvojumi tika noraidīti.
4.2. Attiecīgā Savienības tirgus noteikšana
(497)
Daļa Savienības ražošanas nozares ir vertikāli integrēta, un būtiska daļa Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoma ir paredzēta pašu vajadzībām, jo īpaši elementu ražošanai.
(498)
Lai noskaidrotu, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, un lai noteiktu patēriņu un citus ekonomikas rādītājus, tika izvērtēts, vai un ciktāl ir jāņem vērā Savienības ražošanas nozares saražotā līdzīgā ražojuma (izmantošanai pašu vajadzībām) turpmākais lietojums.
(499)
Lai veidotu iespējami pilnīgu kopainu par situāciju Savienības ražošanas nozarē, tika analizēti dati par visām ar līdzīgo ražojumu saistītām darbībām un pēc tam tika noteikts, vai šis ražošanas apjoms paredzēts pašu vajadzībām vai brīvajam tirgum.
(500)
Tika konstatēts, ka saistībā ar visām darbībām (tostarp izmantošanu nozares pašas vajadzībām) ir jāpārbauda šādi ar Savienības ražošanas nozari saistīti ekonomikas rādītāji: patēriņš, pārdošanas apjoms, ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pieaugums, investīcijas, krājumi, nodarbinātība, ražīgums, naudas plūsma, investīciju atdeve, spēja palielināt kapitālu un kompensējamo subsīdiju apjoma lielums. Tas ir tādēļ, ka izmeklēšanā tika pierādīts, ka minētos rādītājus var pamatoti pārbaudīt attiecībā uz visu darbību, jo izmantošanai pašu vajadzībām paredzēto produkciju vienlīdz ietekmēja arī konkurence, ko radīja imports no attiecīgās valsts. Turpmāk tekstā izmantošana pašu vajadzībām un brīvajā tirgū kopā tiek saukta par “visu tirgu”.
(501)
Attiecībā uz rentabilitāti analīze pievērsās brīvajam tirgum, jo cenas tirgū, kas paredzēts pašu vajadzībām, tika atzītas par tādām, kas ne vienmēr atspoguļo tirgus cenas un neietekmē šo rādītāju.
(502)
Vairākas personas apgalvoja, ka kaitējums būtu jānovērtē atsevišķi tirgum pašu vajadzībām un brīvajam tirgum. Viena persona apgalvoja, ka dati par elementiem, ko paredzēts izmantot pašu vajadzībām, būtu jāizslēdz no kaitējuma novērtējuma, jo tos neietekmējot subsidētais imports.
(503)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka vertikāli integrētie Savienības ražotāji bija spiesti importēt subsidētos ražojumus (elementus) un pārtraukt ražot šos ražojumus, ja to izmaksas pārsniedz importa cenu, un iemesls bija cenu spiediens, ko radīja subsidētais imports. Turklāt izmeklēšanā tika arī atklāts, ka brīvajā tirgū un pašu vajadzībām paredzētajā tirgū ir vienādas cenu attīstības tendences, tādējādi apliecinot to, ka attiecīgais imports šos tirgus ietekmēja vienādi.
(504)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas personas atkārtoti apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi piemērotu un pamatotu analīzi par pašu vajadzībām paredzēto tirgu vai par to, kādēļ netika veikta atsevišķa analīze. Viena persona apgalvoja, ka netika sniegta informācija par pašu vajadzībām paredzētās Savienības produkcijas nozīmi. Turklāt tika apgalvots, ka antidempinga pagaidu regulas 106. apsvērums, kurā secināts, ka cenas pašu vajadzībām paredzētajā tirgū ne vienmēr atspoguļo tirgus cenas, ir pretrunā šīs regulas 503. apsvērumā norādītajiem secinājumiem par to, ka brīvajā tirgū un pašu vajadzībām paredzētajā tirgū ir līdzīgas cenu tendences.
(505)
Pirmkārt ir jānorāda, ka antidempinga pagaidu regulas 105. apsvērumā ir norādīti iemesli tam, kādēļ tika uzskatīts par piemērotu pārbaudīt kaitējuma rādītājus (izņemot par rentabilitāti) attiecībā uz Savienības ražošanas nozares visām darbībām, tostarp produkcijas izmantošanu pašu vajadzībām. Šajā sakarā jāatgādina, ka - kā norādīts tajā pašā apsvērumā - izmeklēšanā atklājās, ka pašu vajadzībām paredzēto produkciju tādā pašā mērā ietekmēja konkurence ar importu no ĶTR, un to attiecīgās ieinteresētās personas neapstrīdēja. Tādēļ apgalvojums, ka netika sniegti paskaidrojumi par to, kādēļ netika veikta atsevišķa analīze, tika noraidīts. Līdzīgi, kā izriet no šā secinājuma, tika noraidīts, ka būtu jāveic šāda atsevišķa pašu vajadzībām paredzētā tirgus analīze.
(506)
Otrkārt, pamatojoties uz iepriekš minēto, pašu vajadzībām paredzētās Savienības produkcijas nozīme netika uzskatīta par būtisku jautājumu, tomēr ir jānorāda, ka pašu vajadzībām paredzētā Savienības elementu produkcija veido aptuveni pusi no kopējās produkcijas IP laikā. Visbeidzot, ir jāpaskaidro, ka fakts, ka cenas pašu vajadzībām paredzētajā tirgū neatspoguļo cenas brīvajā tirgū, pats par sevi nav pretrunā faktam, ka cenām abos tirgos ir līdzīgas tendences, jo cenu līmenis var būt dažāds vai cenu svārstības var notikt augstākā vai zemākā līmenī, un tādējādi aina būs citāda. Pamatojoties uz iepriekš minēto, apgalvojumi saistībā ar pašu vajadzībām paredzēto tirgu tika noraidīti.
(507)
Attiecīgās personas neiesniedza informāciju, kas liktu apšaubīt šo secinājumu. Pamatojoties uz to, šie apgalvojumi tika noraidīti.
4.3. Patēriņš Savienībā
(508)
Savienības patēriņš ietvēra kopējo attiecīgā ražojuma importa apjomu un līdzīgā ražojuma kopējo pārdošanas apjomu Savienībā, tostarp pašu vajadzībām paredzēto apjomu. Nebija pieejami pilnīgi dati par Savienības ražošanas nozares kopējiem pārdošanas apjomiem Savienības tirgū. Turklāt imports Savienībā tika reģistrēts ar muitas pozīcijām, kas attiecās uz citiem ražojumiem, kuri netika izmeklēti šajā lietā, un Eurostat paziņotie importa apjomi bija izteikti tonnās. Tāpēc Eurostat datus nevarēja izmantot importa apjomu un vērtību noteikšanai. Tādējādi, kā minēts iepriekš, Savienības patēriņa dati bija pamatoti ar konsultanta sniegtajiem datiem un salīdzinājumu ar publiskajiem avotiem, piemēram, tirgus pētījumiem un publiski pieejamajiem pētījumiem, kā arī pārbaudītām atbildēm uz anketas jautājumiem.
(509)
Savienības patēriņa izmaiņas bija šādas:
1.a tabula
Moduļu patēriņš Savienībā (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Visā tirgū
5465
12 198
19 878
17 538
Indekss (2009. gads = 100)
100
223
364
321
Avots: Europressedienst.
1.-b tabula
Elementu patēriņš Savienībā (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Visā tirgū
2155
3327
4315
4021
Indekss (2009. gads = 100)
100
154
200
187
Avots: Europressedienst.
(510)
Attiecīgajā periodā no 2009. gada līdz IP kopējais Savienības patēriņš palielinājās par 221 % moduļiem un par 87 % elementiem, taču IP laikā salīdzinājumā ar 2011. gadu tas samazinājās. Kopumā izmeklējamā ražojuma patēriņš, salīdzinot ar 2009. gada līmeni, Savienībā būtiski palielinājās.
(511)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka atkarībā no izmantotā avota krasi atšķiras dati par izmeklējamā ražojuma patēriņu Savienībā. Šī persona apgalvoja, ka ticamus datus var iegūt, tikai izmantojot informāciju, kas savākta specializētās iestādēs vai pētniecības centros. Ņemot vērā 481.-483. apsvērumā izklāstītos paskaidrojumus un secinājumus par izmeklēšanā izmantoto konsultanta sniegto datu ticamību, šis arguments tika noraidīts.
(512)
Tā pati persona apgalvoja, ka patēriņa apjoms nebūtu jānosaka, vienkārši saskaitot pieejamās moduļu ražošanas jaudas Savienībā, un ka no tā būtu jāatņem Savienības ražošanas nozares projektiem paredzēto moduļu patēriņa apjoms. Šis arguments tika noraidīts, jo moduļu patēriņa apjoms tika aprēķināts, ņemot vērā Savienībā no jauna uzstādītās jaudas. Tā ir vispārpieņemta prakse, nosakot moduļu patēriņu. Elementu patēriņa apjoms tika noteikts, ņemot vērā Savienībā saražoto moduļu apjomu.
(513)
Cita persona apgalvoja, ka konsultanta aprakstītajā metodē ir atzīts, ka ir grūti noteikt ticamu patēriņa daudzumu. Tika arī apgalvots, ka dati par importu un Savienības ražošanas nozares eksporta pārdevumiem bija vai nu balstīti uz nepārbaudāmām aplēsēm vai arī nepilnīgiem datiem un ka Komisijas veiktā salīdzināšana nebija pietiekama, lai varētu secināt, ka minētie dati patiešām ir ticami un precīzi.
(514)
Kā jau minēts iepriekš 481. un 482. apsvērumā, datu kvalitāti un to vākšanai izmantotās metodes Komisija pārbaudīja, veicot apmeklējumu uz vietas, un, pamatojoties uz to, tika uzskatīts, ka izmantotās metodes ir piemērotas un rezultāti - precīzi un pamatoti uzskatāmi par ticamiem. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
4.4. Imports no attiecīgās valsts
4.4.1. Importa apjoms un tirgus daļa no attiecīgās valsts
(515)
Imports Savienībā no attiecīgās valsts attīstījās saskaņā ar datiem nākamajās tabulās. Konfidencialitātes nolūkā dati tiek paziņoti tikai kā indeksi un intervāli. Tas ir tādēļ, ka importa apjomi, kas pieder ražotājam eksportētājam, kuram netika konstatētas nekādas subsīdijas, kā minēts 472. apsvērumā, ir atskaitīti no ĶTR izcelsmes kopējā importa apjoma.
2.-a tabula
Moduļu importa apjomi no ĶTR (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Importa apjomi no ĶTR
Indekss (2009. gads = 100)
100
251
462
408
Tirgus daļa visā tirgū
60 %-65 %
68 %-73 %
75 %-80 %
78 %-83 %
Avots: Europressedienst.
2.b tabula
Elementu importa apjomi no ĶTR (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Importa apjomi no ĶTR
Indekss (2009. gads = 100)
100
273
491
506
Tirgus daļa visā tirgū
5 %-10 %
12 %-17 %
17 %-22 %
22 %-27 %
Avots: Europressedienst.
(516)
Attiecīgajā periodā importa apjomi Savienībā no attiecīgās valsts būtiski palielinājās par aptuveni 300 % moduļiem un par vairāk nekā 400 % elementiem. Tas ievērojami palielināja tirgus daļu importam no attiecīgās valsts Savienībā. Konkrētāk, tirgus daļa importam no attiecīgās valsts palielinājās no [60 % -65 %] līdz [78 %-83 %] moduļiem un no [5 %-10 %] līdz [22 %-27 %] elementiem. Kopumā no 2009. gada līdz IP attiecīgā ražojuma imports no ĶTR būtiski palielinājās attiecībā uz apjomu un tirgus daļu.
(517)
Jāpiebilst, ka importa palielinājums no attiecīgās valsts bija daudz lielāks nekā attiecīgā ražojuma patēriņa pieaugums Savienībā. Tādejādi ražotāji eksportētāji varēja izmantot Savienības augošo patēriņu, un, pateicoties lielākai tirgus daļai, viņu stāvoklis tirgū nostiprinājās.
(518)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka atkarībā no izmantotā avota krasi atšķiras dati par izmeklējamā ražojuma importa apjomiem. Šī persona apgalvoja, ka ticamus datus var iegūt, tikai izmantojot informāciju, kas savākta specializētās iestādēs vai pētniecības centros. Ņemot vērā iepriekš 481.-483. apsvērumā iekļautos paskaidrojumus un secinājumus par izmeklēšanā izmantoto datu ticamību, šis arguments tika noraidīts.
(519)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apstrīdēja importa no ĶTR kopējās vērtības noteikšanas metodi, apgalvojot, ka tā ir balstīta uz darījumiem par CIF cenām pirms nodokļu nomaksas, un tādēļ ir apšaubāms, vai šie darījumi bija paredzēti patēriņam Savienībā. Attiecībā uz šo apgalvojumu ir jāpaskaidro, ka importa no ĶTR kopējā vērtība, ko norādīja konsultants, netika izmantota konstatējumos un izmeklēšanā tika noteikti tikai importa apjomi un importa cenas. Tā kā attiecīgā ieinteresētā persona neapstrīdēja importa cenu noteikšanas metodi kā tādu, tiek izdarīta atsauce uz attiecīgajiem konstatējumiem 520.-528. apsvērumā turpmāk. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.
4.4.2. Importa cenas un cenu samazinājums
(520)
Vidējā cena importam Savienībā no attiecīgās valsts mainījās šādi.
3.a tabula
Moduļu importa no ĶTR cena (EUR/kW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Importa cenas
2100
1660
1350
764
Indekss (2009. gads = 100)
100
79
64
36
Avots: Europressedienst un pārbaudītās izlasē iekļauto uzņēmumu atbildes uz anketu jautājumiem.
3.b tabula
Elementu importa no ĶTR cena (EUR/kW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Importa cenas
890
650
620
516
Indekss (2009. gads = 100)
100
73
70
58
Avots: Europressedienst un pārbaudītās atbildes uz anketu jautājumiem.
(521)
Vidējā importa cena no ĶTR attiecīgajā periodā būtiski samazinājās moduļiem un elementiem. Moduļiem vidējā importa cena samazinājās par 64 %, no 2 100 EUR/kW 2009. gadā līdz 764 EUR/kW IP laikā. Līdzīgi arī vidējā importa cena elementiem no ĶTR samazinājās par 42 %, no 890 EUR/kW līdz 516 EUR/kW.
(522)
Kopumā laikā no 2009. gada līdz IP attiecīgā ražojuma cena būtiski samazinājās.
(523)
Viens nesaistīts importētājs, kurš sadarbojās, apgalvoja, ka importa cenas būtu jānosaka, pamatojoties uz viņa veikto attiecīgā ražojuma importu Savienībā, ko šis importētājs norādīja izmeklēšanas laikā. Tomēr šā importētāja izmeklēšanas laikā sniegtie dati atspoguļoja vienīgi daļu no kopējā importa Savienībā, un, pamatojoties uz to, nevarēja izdarīt jēgpilnus secinājumus par vidējo cenu visam importam no ĶTR visā attiecīgajā periodā, kas ilga vairākus gadus. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(524)
Cita persona apgalvoja, ka netika paskaidrota cenu noteikšanas metode, jo īpaši attiecībā uz to, kā tika apvienoti un saskaņoti dati no dažādiem avotiem. Turklāt tika apgalvots, ka importēšanas izmaksām vajadzētu būt balstītām uz pārbaudītu informāciju, kas iegūta izmeklēšanā, nevis uz aplēsēm.
(525)
Tiek uzskatīts, ka informācija par metodi, kas darīta pieejama ieinteresētajām personām, ir pietiekami pilnīga, lai saprastu, kā tika aprēķināti rādītāji. Attiecībā uz “importēšanas” izmaksām ir jāpaskaidro, ka tika veikta uz vietas konstatēto cenu pielāgošana, lai nonāktu pie CIF cenām. Veiktās aplēses apstiprināja izmeklēšanas laikā ievāktie dati.
(526)
Lai noteiktu cenu samazinājumu IP laikā, izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās svērtās pārdošanas cenas pa ražojuma veidiem nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, koriģētas EXW līmenī, tika salīdzinātas ar Ķīnas ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, atbilstošajām importa vidējām svērtajām CIF cenām pa ražojuma veidiem pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, koriģētām attiecībā uz pēcimportēšanas izmaksām, t. i., muitošanas, pārkraušanas un iekraušanas izmaksām. Izlasē iekļauto moduļu importētāju vidējās pēcimportēšanas izmaksas tika izmantotas, ja viņu dati bija pieejami.
(527)
Šāds cenu salīdzinājums tika veikts darījumiem pa ražojuma veidiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Šā salīdzinājuma rezultāts, izteikts kā procenti no izlasē iekļauto Savienības ražotāju apgrozījuma IP laikā, liecina, ka vidējais svērtais samazinājums iekļāvās intervālā [19,8 %-37,5 %] moduļiem un [12,6 %-53,8 %] elementiem, kā arī [19,8 %-37,5 %] attiecīgajam ražojumam kopumā.
(528)
Būtu jāpiebilst, ka vienam izlasē iekļautajam ražotājam eksportētājam tika aprēķināts negatīvs cenas samazinājums attiecībā uz elementiem. Tomēr, tā kā viņa eksporta apjomi nebija ievērojami, to nevar uzskatīt par reprezentatīvu lielumu. Turklāt cits izlasē iekļauts ražotājs eksportētājs apstrīdēja avotu monoelementu koriģējumu līdz multielementu līmenim, tomēr nekādi nepamatoja šo argumentu. Patiesi, šis ražotājs eksportētājs neapstrīdēja konkrēto koriģējumu un arī neiesniedza nekādu jaunu informāciju vai pierādījumu, tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
4.5. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
4.5.1. Vispārīga informācija
(529)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu Komisija izvērtēja visus attiecīgos ekonomiskos faktorus un rādītājus, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli. Kā minēts 14.-22. apsvērumā, lai pārbaudītu Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, izmantoja atlasi.
(530)
Lai veiktu kaitējuma analīzi, Komisija nošķīra makroekonomiskā un mikroekonomiskā kaitējuma rādītājus. Komisija analizēja makroekonomiskos rādītājus par attiecīgo periodu, pamatojoties uz datiem, kas iegūti no neatkarīgā konsultanta un iespēju robežās salīdzināti ar citiem pieejamajiem avotiem, kā arī no pārbaudītajām izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildēm uz anketas jautājumiem. Komisija analizēja mikroekonomiskos rādītājus, pamatojoties uz pārbaudītajām izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildēm uz anketas jautājumiem.
(531)
Šīs izmeklēšanas nolūkā, pamatojoties uz informāciju par visiem līdzīgo ražojumu ražotājiem Savienībā, tika novērtēti šādi makroekonomiskie rādītāji: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, pieaugums, nodarbinātība, ražīgums, kompensējamo subsīdiju apjoma lielums un atgūtās summas no iepriekšējās subsidēšanas vai dempinga.
(532)
Pamatojoties uz informāciju par izlasē iekļautajiem līdzīgā ražojuma ražotājiem Savienībā, tika novērtēti šādi mikroekonomiskie rādītāji: vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.
(533)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma tirgus apstākļi dalībvalstīs atšķiras un ka tāpēc kaitējuma analīze būtu jāveic katras atsevišķas dalībvalsts līmenī. Šis apgalvojums netika pamatots. Turklāt izmeklēšanā netika atklāti konkrēti apstākļi, kuru dēļ būtu pamatoti veikt kaitējuma analīzi atsevišķu dalībvalstu līmenī. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(534)
Dažas personas apšaubīja Komisijas šīs izmeklēšanas vajadzībām izmantoto kaitējuma makroekonomisko rādītāju vispārējo ticamību. Tās apgalvoja, ka tendences, kas konstatētas vairākiem šiem rādītājiem, atšķiras no to pašu rādītāju tendencēm, kas konstatētas attiecībā uz izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Īpaši tika norādīts Savienības ražošanas apjoms, ražīgums, pārdošanas apjoms, vidējās darbaspēka izmaksas un nodarbinātība.
(535)
Makroekonomiskie rādītāji tika noteikti saistībā ar visiem ražotājiem Savienībā. Ja tie paši dati tika sniegti par atsevišķiem Savienības ražotājiem vai Savienības ražotāju grupu (t. i., izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem), tendences ne vienmēr bija vienādas, jo, piemēram, katra apskatītā uzņēmuma svars šādā salīdzinājumā netika ņemts vērā. Tādējādi visu Savienības ražotāju un izlasē iekļauto Savienības ražotāju makroekonomisko rādītāju salīdzināšanas rezultāti ne vienmēr ir nozīmīgi, un tie neļauj secināt, ka kāds no šiem abiem datu kopumiem nebūtu ticams. Katrā ziņā, salīdzinot makroekonomisko rādītāju tendences Savienības ražošanas nozarē ar tādiem pašiem konsolidētajiem rādītājiem par izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, laikā no 2011. gada līdz IP atšķirības tendencēs ir vērojamas vairākiem rādītājiem, piemēram, Savienības ražošanas nozares ražošanas apjomam, ražošanas jaudai, pārdošanas apjomiem, nodarbinātībai un ražīgumam. Visos šajos rādītājos izlasē iekļautie Savienības ražotāji darbojas labāk nekā Savienības ražošanas nozare kopumā. Iemesls ir tāds, ka IP laikā daudzi Savienības ražotāji, kas nebija iekļauti izlasē, apturēja ražošanu vai kļuva maksātnespējīgi, tādējādi negatīvi ietekmējot makroekonomisko rādītāju, kas aprēķināts Savienības līmenī. Tādēļ šie apgalvojumi tika noraidīti.
(536)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka secinājums, kas iekļauts antidempinga pagaidu regulas 153. apsvērumā, proti, ka Savienības ražošanas nozares stāvokļa analīze liecina par nepārprotamu lejupejošu tendenci attiecībā uz visiem galvenajiem kaitējuma rādītājiem, ir balstīts uz konsultanta sniegtajiem datiem. Šajā jautājumā jāpaskaidro, ka, no vienas puses, makroekonomiskie rādītāji, kas ietverti antidempinga pagaidu regulas 4.a līdz 6.c tabulā, tika balstīti uz datiem, kas iegūti no konsultanta, un iespēju robežās salīdzināti ar citiem pieejamajiem avotiem. No otras puses, mikroekonomiskie rādītāji, kas ietverti antidempinga pagaidu regulas 7.a līdz 11.c tabulā, tika balstīti uz datiem, kas ievākti no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, un Komisija tos pārbaudīja klātienē. Jāpiebilst arī, ka noteicošie faktori Savienības ražošanas nozares zaudējumus radošajai situācijai, piemēram, Savienības ražošanas nozares rentabilitātes līmeņi, vidējā pārdošanas cena Savienībā un cenu samazinājuma aprēķini, tika balstīti uz datiem, kas savākti no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem un ražotājiem eksportētājiem, kas pārbaudīti klātienē. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.
4.5.2. Makroekonomiskie rādītāji
4.5.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(537)
Kopējais Savienības ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums attiecīgajā periodā mainījās šādi.
4.a tabula
Moduļi - ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izlietojums (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Ražošanas apjoms
2155
3327
4315
4021
Indekss (2009. gads = 100)
100
154
200
187
Ražošanas jauda
4739
6983
9500
9740
Indekss (2009. gads = 100)
100
147
200
206
Jaudas izmantojums
45 %
48 %
45 %
41 %
Avots: Europressedienst.
4.b tabula
Elementi - ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Ražošanas apjoms
1683
2376
2723
2024
Indekss (2009. gads = 100)
100
141
162
120
Ražošanas jauda
2324
3264
3498
3231
Indekss (2009. gads = 100)
100
140
151
139
Jaudas izmantojums
72 %
73 %
78 %
63 %
Avots: Europressedienst.
(538)
Savienības kopējais moduļu ražošanas apjoms attiecīgajā periodā palielinājās par 87 %. Ražošanas apjoms sasniedza maksimālo līmeni 2011. gadā un tad IP laikā samazinājās. Moduļu ražošanas apjoms Savienībā palielinājās daudz lēnāk nekā to patēriņš, kas tajā pašā periodā palielinājās vairāk nekā trīs reizes. Kad patēriņš būtiski palielinājās, Savienības ražotāji attiecīgajā periodā divkāršoja savu moduļu ražošanas jaudu. Tomēr, lai gan ražošanas apjomi bija augstāki, Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums samazinājās par četriem procentpunktiem, IP laikā sasniedzot tikai 41 %.
(539)
Elementu ražošanas apjoms Savienībā attiecīgajā periodā palielinājās kopumā par 20 %. Tas sasniedza maksimālo līmeni 2011. gadā un pēc tam IP laikā samazinājās. Elementu ražošanas apjoma dinamika Savienībā bija līdzīga patēriņa dinamikai Savienībā - tas palielinājās lēnāk līdz 2011. gadam un pēc tam straujāk samazinājās IP laikā. Atbilstīgi patēriņa dinamikai Savienībā Savienības ražošanas nozare līdz 2011. gadam vispirms palielināja jaudu par 51 %, bet tad IP laikā ražošanas jauda samazinājās. Jauda attiecīgajā periodā palielinājās kopumā par 39 %. Jaudas izmantojums palielinājās līdz 2011. gadam, sasniedzot maksimālo līmeni 78 %, un tad IP laikā atkal samazinājās par 15 procentpunktiem. Kopumā Savienības elementu nozares jaudas izlietojums attiecīgajā periodā samazinājās, IP laikā sasniedzot 63 %.
(540)
Tāpēc Savienības ražošanas nozare, reaģējot uz patēriņa palielinājumu, palielināja savu ražošanas jaudu. Tomēr Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms palielinājās daudz lēnāk nekā patēriņš, kā rezultātā attiecīgā ražojuma ražošanas jaudas izmantojums attiecīgajā periodā samazinājās.
(541)
AFASE apgalvoja, ka ražošanas apjoms, kas 537. apsvērumā noteikts moduļiem un elementiem, un Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda, kas tajā pašā apsvērumā noteikta moduļiem un elementiem, ir pārvērtēta, un iesniedza datus no citiem avotiem (t. i., EPIA, IMS un BNEF), kas liecināja par mazākiem apjomiem. Šie rādītāji ir saglabāti 537. apsvērumā.
(542)
Ražošanas apjoms, kas noteikts 537. apsvērumā, ir balstīts uz informāciju gan par biržu sarakstos iekļautiem, gan neiekļautiem uzņēmumiem. Savienības ražošanas apjoma izmaiņas, kas noteiktas 537. apsvērumā, turklāt saskan arī ar Savienības patēriņa izmaiņām, kas noteiktas 509. apsvērumā. Pretēji tam, AFASE sniegtie dati par ražošanas apjomiem liecināja par atšķirīgām tendencēm Savienības patēriņā, kas noteikts 509. apsvērumā, un Savienības patēriņa statistikā, ko publicēja EPIA.
(543)
Attiecībā uz ražošanas jaudu izmeklēšanā tika konstatēts, ka 537. apsvērumā izklāstītie konstatējumi attiecas arī uz to uzņēmumu ražošanas jaudām, kuri IP laikā pieteica maksātnespēju vai apturēja ražošanu, kamēr tie nebija pārdevuši ražotnes un mehānismus, un tādēļ spēja ļoti ātri atjaunot ražošanu. Tāpat, kā iepriekš minēts 542. apsvērumā, dati, kas iekļauti 537. apsvērumā, ietvēra arī biržu sarakstos neiekļautu uzņēmumu datus.
(544)
Visbeidzot, dati, ko sniedza neatkarīgais konsultants, tika savstarpēji salīdzināti un pārbaudīti, un atzīti par pietiekami precīziem. Pamatojoties uz iepriekš teikto, AFASE iesniegtie dati no citiem pieejamajiem avotiem netika atzīti par tādiem, kas noteikti ir pretrunā antidempinga pagaidu regulas konstatējumiem.
(545)
Katrā ziņā AFASE sniegto datu apstiprināšana neietekmētu vispārējo secinājumu, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, jo šo rādītāju, t. i., Savienības ražošanas apjoma un Savienības ražošanas jaudas, tendence būtu pat vēl izteiktāka.
(546)
Viens nesaistītais importētājs, kas sadarbojās, apgalvoja, ka ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums jānosaka, pamatojoties tikai uz izlasē iekļauto Savienības ražotāju datiem. Tomēr, tā kā tie ir makroekonomiski rādītāji, tie ir jānosaka visu Savienības ražotāju līmenī, lai radītu jēgpilnu un pilnīgu kopainu par situāciju Savienības ražošanas nozarē. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(547)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viena persona lūdza Komisijai paskaidrot, kā konsultants ir aprēķinājis Savienības gada ražošanas apjomu. Cita persona lūdza Komisijai sniegt papildu paskaidrojumus par dažādu datu saskaņošanu, kas pieejami saistībā ar Savienības kopējo ražošanas jaudu. Cita persona apgalvoja, ka Savienības kopējais ražošanas apjoms un ražošanas jauda būtu jāaprēķina, balstoties uz izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, jo tādējādi varētu iegūt ticamākus rezultātus. Šajā sakarā tika apgalvots, ka publiski pieejami dati ir neprecīzi šo datu konfidencialitātes dēļ un ka jebkuram izpētes centram vai konsultantam, veicot analīzi, bija jābalstās uz daudzām aplēsēm un pieņēmumiem.
(548)
Ir jāpaskaidro, ka Savienības kopējais ražošanas apjoms tika aprēķināts, balstoties uz rādītājiem, ko Savienības ražotāji paziņoja konsultantam. Ja datus par konkrēta Savienības ražotāja gada ražošanas apjomu konkrētā gadā nevarēja iegūt, tas tika aplēsts, iepriekšējā gada jaudas izmantojumu piemērojot jaunajai ražošanas jaudai minētajā gadā. Iestādes arī salīdzināja konsultanta iegūtos rādītājus ar rādītājiem, kas paziņoti Savienības ražošanas nozares atbildēs uz anketas jautājumiem pirms izmeklēšanas sākšanas. Abi rādītāji ir līdzīgi.
(549)
Attiecībā uz lūgumu sniegt papildu paskaidrojumus par dažādu datu saskaņošanu, kas pieejami saistībā ar Savienības ražošanas jaudu, ir jānorāda, ka šī informācija jau ir sniegta izmeklēšanas dokumentos, kur ieinteresētās personas var pārbaudīt informāciju. Tādēļ šis lūgums tika noraidīts.
(550)
Visbeidzot, Savienības ražošanas apjoms un ražošanas jauda ir makroekonomiski rādītāji, tādēļ tie ir jānosaka visas Savienības ražošanas nozares līmenī, nevis izlasē iekļauto Savienības ražotāju līmenī.
(551)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viena persona apgalvoja, ka metode, kas izmantota ražošanas datu vākšanai (galvenokārt intervijas un ražošanas vietu apmeklējumi), neļāva iegūt ticamus rezultātus, ņemot vērā šo datu konfidencialitāti un līdz ar to arī uzņēmumu nevēlēšanos tos izpaust. Tādēļ šādu metodi nevar uzskatīt par piemērotu. Tika apgalvots, ka iepriekš minēto apstiprina fakts, ka kopējais konsultanta noteiktais ražošanas apjoms ir mazāks nekā kopējais ražošanas apjoms, ko Komisija konstatēja reprezentativitātes pārbaudes nolūkā, neraugoties uz to, ka konsultants izmantoja daudz vairāk Savienības ražotāju, nekā Komisija ņēma vērā, veicot reprezentativitātes pārbaudi procedūras sākšanas posmā. Šī persona apgalvoja, ka tādējādi ar šo kaitējuma rādītāju saistīto informāciju nevar uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 8. panta 1. punkta izpratnē.
(552)
Ir jāpaskaidro, ka ražotāju skaits, ko ņēmis vērā konsultants, no vienas puses, un Komisija, no otras puses, lielā mērā bija vienāds un ka tādēļ apgalvojums, ka rezultāti ir nekonsekventi, tika noraidīts. Ir arī jāatgādina, ka konsultanta ievāktie dati, ja bija iespējams, tika salīdzināti ar citiem resursiem un tika konstatēts, ka aplēses ir pietiekami ticamas. Tādēļ ir jāapstiprina, ka konsultanta sniegtā informācija par ražošanas rādītājiem tika uzskatīti par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 8. panta 1. punkta izpratnē.
4.5.2.2. Pārdošanas apjomi un tirgus daļa
(553)
Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms un tirgus daļa attiecīgajā periodā mainījās šādi.
5.a tabula
Moduļi - pārdošanas apjoms un tirgus daļa (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Pārdošanas apjoms Savienības tirgū
1037
1890
2683
2357
Indekss (2009. gads = 100)
100
182
259
227
Tirgus daļa
19 %
15 %
13 %
13 %
Avots: Europressedienst.
5.b tabula
Elementi - pārdošanas apjoms un tirgus daļa (MW)
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Pārdošanas apjoms visā tirgū
1470
1913
2245
1545
Indekss (2009. gads = 100)
100
130
153
105
Tirgus daļa
68 %
57 %
52 %
38 %
Avots: Europressedienst.
(554)
Moduļu pārdošanas apjoms attiecīgajā periodā palielinājās par 127 %. Tomēr, kaut arī patēriņš palielinājās par 221 %, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās no 19 % 2009. gadā līdz 13 % IP laikā. Attiecībā uz elementiem Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms palielinājās tikai nedaudz par 5 %, savukārt patēriņš palielinājās par 87 %, rezultātā tirgus daļa samazinājās no 68 % 2009. gadā līdz 38 % IP laikā. Reaģējot uz patēriņa pieaugumu, Savienības ražošanas nozares saražoto moduļu un elementu pārdošanas apjoms palielinājās daudz mazāk nekā importa apjoms no attiecīgās valsts. Tādējādi Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt labumu no patēriņa pieauguma. Līdz ar to moduļu un elementu tirgus daļas attiecīgajā periodā samazinājās.
(555)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības moduļu nozares tirgus daļa 2009. gadā jau bija tikai 19 % un samazinājums par sešiem procentpunktiem attiecīgajā periodā nav uzskatāms par kaitējumu.
(556)
Tirgus daļas samazināšanās par 6 procentpunktiem attiecīgajā periodā ir jāvērtē, ņemot vērā fonu, ko veidoja moduļu patēriņa palielināšanās Savienībā par vairāk nekā 200 % tajā pašā laikposmā. Kā minēts iepriekš, pat palielināta patēriņa apstākļos pārdošanas apjoms nevarēja atbilstoši palielināties, tādēļ tika zaudēta tirgus daļa. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(557)
Viena persona apgalvoja, ka metode, kas izmantota pārdošanas datu vākšanai (galvenokārt intervijas un ražošanas vietu apmeklējumi), neļāva iegūt ticamus rezultātus, ņemot vērā šo datu konfidencialitāti un līdz ar to arī uzņēmumu nevēlēšanos tos izpaust. Tādēļ šādu metodi nevar uzskatīt par piemērotu. Līdzīgi tos nevar uzskatīt par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 8. panta 1. punkta izpratnē. Kā minēts iepriekš 482. apsvērumā, konsultanta ievāktie dati, ja bija iespējams, tika salīdzināti ar citiem resursiem un tika konstatēts, ka aplēses ir pietiekami ticamas. Tādēļ ir jāapstiprina, ka konsultanta sniegtā informācija par pārdošanas rādītājiem tika uzskatīti par tiešiem pierādījumiem pamatregulas 8. panta 1. punkta izpratnē.
4.5.2.3. Nodarbinātība un ražīgums
(558)
Nodarbinātība un ražīgums attiecīgajā periodā mainījās šādi.
6.a tabula
Moduļi - nodarbinātība un ražīgums
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Nodarbināto skaits
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indekss 2009. gads = 100)
100
134
149
139
Ražīgums
(kW uz vienu nodarbināto)
183
211
247
245
(Indekss 2009. gads = 100)
100
115
135
134
Avots: Europressedienst.
6.b tabula
Elementi - nodarbinātība un ražīgums
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Nodarbināto skaits
5281
5937
5641
4782
(Indekss 2009. gads = 100)
100
112
107
91
Ražīgums
(kW uz vienu nodarbināto)
319
400
483
423
(Indekss 2009. gads = 100)
100
126
151
133
Avots: Europressedienst.
(559)
Nodarbinātība moduļu jomā laikā no 2009. gada līdz IP palielinājās par 39 %, bet elementiem tā samazinājās par 9 %. Tomēr jānorāda, ka attiecībā uz moduļiem līdz 2011. gadam nodarbinātība palielinājās un tad IP laikā samazinājās. Elementu jomā nodarbinātība palielinājās līdz 2010. gadam un tad samazinājās 2011. gadā un IP laikā. Kopējās ražīguma tendences moduļu un plāksnīšu jomā bija pozitīvas: tas palielinājās attiecīgi par 34 % un 33 %. Daļēji iemesls bija Savienības ražošanas nozares centieni reaģēt uz subsidētā importa spiedienu no ĶTR.
(560)
Tāpēc, samazinoties moduļu ražošanas apjomam laikposmā no 2011. gada līdz IP, tajā pašā laikā samazinājās arī nodarbinātība attiecībā uz moduļiem. Attiecībā uz elementiem nodarbinātība palielinājās līdz 2010. gadam un tad samazinājās 2011. gadā un IP laikā, savukārt elementu ražošanas apjoms Savienībā nepārtraukti palielinājās līdz 2011. gadam un tad sāka samazināties.
(561)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viena persona apgalvoja, ka metode, kas izmantota nodarbinātības Savienībā noteikšanai attiecīgajā periodā, bija kļūdaina. Šī persona apgalvoja, ka gadījumos, kad nebija pieejams nodarbinātības rādītājs par kādu konkrētu Savienības ražotāju, tika ņemts vērā to Savienības ražotāju vidējais nodarbinātības rādītājs, par kuriem šī informācija bija pieejama. Šis apgalvojums tika noraidīts, jo kopējā nodarbinātības rādītāja noteikšanai tika izmantota cita metode, proti, gadījumos, kad nebija pieejami dati par nodarbinātības rādītāju attiecībā uz kādu konkrētu Savienības ražotāju, par šo rādītāju tika veiktas aplēses, pamatojoties uz tā paša uzņēmuma rādītājiem iepriekšējā(-os) gadā(-os). Kā minēts iepriekš 482. apsvērumā, metode tika pārbaudīta un atzīta par pamatotu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
4.5.2.4. Kompensējamo subsīdiju daudzums un atgūšanās no iepriekšējās subsidēšanas vai dempinga
(562)
Visas subsīdijas starpības ievērojami pārsniedz de minimis līmeni. Attiecībā uz kompensējamo subsīdiju daudzuma ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, ņemot vērā importa no attiecīgās valsts apjomus un cenas, šo ietekmi var vērtēt kā būtisku.
(563)
Tā kā šī ir pirmā antisubsidēšanas procedūra saistībā ar attiecīgo ražojumu, nav pieejamu datu, kas ļautu novērtēt iespējama iepriekšēja dempinga vai subsidēšanas ietekmi.
4.5.3. Mikroekonomiskie rādītāji
4.5.3.1. Cenas un cenu ietekmējoši faktori
(564)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā mainījās šādi.
7.a tabula
Moduļi - vidējās pārdošanas cenas Savienībā
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Vidējās pārdošanas cenas Savienībā brīvajā tirgū
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indekss 2009. gads = 100)
100
81
62
47
Ražošanas izmaksas
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indekss 2009. gads = 100)
100
74
65
52
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
7.b tabula
Elementi - vidējās pārdošanas cenas Savienībā
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Vidējās pārdošanas cenas Savienībā brīvajā tirgū
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indekss 2009. gads = 100)
100
76
51
31
Ražošanas izmaksas
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indekss 2009. gads = 100)
100
62
64
45
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
(565)
Pārdošanas cenas attiecīgajā periodā strauji samazinājās, t. i., par 53 % moduļiem un par 69 % elementiem. Pārdošanas cenas turpināja samazināties visā attiecīgajā periodā, bet īpaši straujš cenu samazinājums notika IP laikā, kad tās samazinājās līdz neilgtspējīgam līmenim. Ražošanas izmaksas attiecīgajā periodā moduļiem samazinājās par 48 % un elementiem - par 55 %. Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt labumu nedz no saviem nepārtrauktajiem centieniem palielināt izmaksu efektivitāti, nedz no ietekmes, ko radīja galvenās izejvielas, proti, polisilīcija, cenu samazinājums. Galvenais iemesls bija subsidētā importa pastiprinātais cenu spiediens, kas negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas - tās samazinājās pat straujāk nekā efektivitātes ieguvumi. Par to liecina negatīvā Savienības ražošanas nozares rentabilitātes tendence, kas aprakstīta 579. apsvērumā. Kopumā būtiski samazinājās līdzīgā ražojuma vidējā pārdošanas cena un ražošanas izmaksas, kas graujoši ietekmēja Savienības ražošanas nozares rentabilitāti.
(566)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja konstatējumus, ka vidējo pārdošanas cenu samazināšanās ir postoši ietekmējusi Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Tā apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares vidējās izmaksas arī ir samazinājušās, un tādēļ cenu samazināšanās ir dabiska. Tomēr, kā minēts 565. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas samazinājās pat vairāk nekā tās vidējās ražošanas izmaksas, un tādēļ šī izmaksu samazināšanās neietekmēja Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Tādēļ tiek apstiprināts, ka pārdošanas cenu samazināšanās Savienības ražošanas nozarē postoši ietekmēja Savienības ražošanas nozares rentabilitāti, un apgalvojums šajā sakarā tika noraidīts.
(567)
Cita persona apstrīdēja antidempinga pagaidu regulas 138. apsvērumā norādīto secinājumu par to, ka cenas IP laikā bija neilgtspējīgā līmenī, apgalvojot, ka šis jautājums ir jāatstāj tirgus spēku ziņā. Tā pati persona arī iebilda secinājumam tajā pašā apsvērumā, ka Savienības ražošanas nozare subsidētā importa radītā spiediena dēļ nespēja gūt labumu no izmaksu samazinājuma. Šajā sakarā iestādes norāda ka: “neilgtspējīgs līmenis” attiecas uz faktu, ka Savienības ražošanas nozare pārdeva ar zaudējumiem un tādējādi ilgtermiņā nevarēja izdzīvot. Tādēļ jautājums par to, vai cenu līmenis ir ilgtspējīgs, ir saistīts vienīgi ar ražošanas izmaksu un cenu attiecību. Formulējums “nespēja gūt labumu no izmaksu samazinājuma” attiecas uz faktu, ka izmaksas samazinājās lēnāk nekā cenas. Abus minētos apgalvojumus apstiprina antidempinga pagaidu regulas 138. apsvērumā sniegtie pierādījumi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
4.5.3.2. Darbaspēka izmaksas
(568)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju vidējās darbaspēka izmaksas attiecīgajā periodā mainījās šādi.
8.a tabula
Moduļi - vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu nodarbināto
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu nodarbināto (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indekss 2009. gads = 100)
100
107
110
113
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
8.b tabula
Elementi - vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu nodarbināto
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu nodarbināto (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indekss 2009. gads = 100)
100
99
99
99
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
(569)
No 2009. gada līdz IP darbaspēka izmaksas uz vienu nodarbināto attiecībā uz moduļiem nepārtraukti palielinājās kopumā par 13 %. Attiecībā uz elementiem vidējās darbaspēka izmaksas saglabājās nemainīgas visā attiecīgajā periodā un nedaudz, par 1 %, samazinājās no 2009. gada līdz 2010. gadam, bet pēc tam līdz IP tās saglabājās nemainīgas. Vispārējo darbaspēka izmaksu palielināšanos var daļēji izskaidrot ar vienlaicīgo ražīguma pieaugumu (moduļiem un elementiem), kā arī inflācijas palielināšanos.
(570)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka attiecīgajā periodā nav bijis inflācijas un tādēļ vispārējais darbaspēka izmaksu pieaugums nevarēja rasties šā apstākļa ietekmē.
(571)
Pretēji tam, ko apgalvoja attiecīgā persona, izmeklēšanā tika konstatēts, ka attiecīgajā periodā ir bijusi inflācija un darbaspēka izmaksu pieaugums saistāms tikai ar moduļiem, un ka to var skaidrot ar inflāciju un ražīguma pieaugumu.
(572)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka kaitējumu radošo situāciju Savienības ražošanas nozarē izraisīja darbaspēka izmaksu pieaugums un vienlaicīgais ražīguma samazinājums. Tomēr ir jānorāda, ka darbaspēka izmaksas attiecībā uz elementiem palika stabilas, bet ražīgums pieauga gan attiecībā uz elementiem, gan uz moduļiem. Tādēļ pieaugumu attiecībā uz moduļiem var izskaidrot ar ražīguma pieaugumu. Turklāt izmeklēšanā tika konstatēts, ka darbaspēka izmaksas neveido ievērojamu daļu no ražošanas izmaksām, kā tas norādīts antidempinga pagaidu regulas 203. apsvērumā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
4.5.3.3. Krājumi
(573)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju krājumu līmeņi attiecīgajā periodā mainījās šādi.
9.a tabula
Moduļi - krājumi
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Krājumi perioda beigās (kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indekss 2009. gads = 100)
100
141
260
229
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
9.b tabula
Elementi - krājumi
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Krājumi perioda beigās (kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indekss 2009. gads = 100)
100
140
452
402
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
(574)
Krājumi attiecīgajā periodā būtiski palielinājās, t. i., par 129 % moduļiem un par 302 % elementiem. Moduļu krājumi palielinājās nepārtraukti, 2011. gadā sasniedzot ļoti augstu līmeni (palielinājums par 160 %), bet samazinājās IP, tomēr tie joprojām saglabājās ļoti augstā līmenī salīdzinājumā ar attiecīgā perioda sākumu. Attiecībā uz elementiem krājumu dinamika bija vēl izteiktāka - no 2009. gada līdz 2011. gadam tie palielinājās vairāk nekā par 350 %. Krājumi samazinājās arī IP laikā, tomēr tie saglabājās ļoti augstā līmenī salīdzinājumā ar attiecīgā perioda sākumu.
(575)
Izmeklēšanā tika pierādīts, ka, ņemot vērā nelabvēlīgo attiecīgā brīža situāciju, Savienības ražotājiem bija tendence turēt ierobežotus līdzīgā ražojuma krājumus, ražošanu veicot atkarībā no pasūtījumiem. Tāpēc līdzīgā ražojuma krājumu palielināšanās attiecīgajā periodā nav būtisks faktors, nosakot, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums.
(576)
Viena persona apgalvoja, ka dati par krājumu lielumu antidempinga pagaidu regulas 141. apsvērumā ir maldinoši, jo atšķirībā no Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoma krājumi ir izteikti kW, nevis MW.
(577)
Nosakot, vai Savienības ražošanas nozare ir cietusi būtisku kaitējumu, jautājums par to, vai krājumi ir izteikti kW vai MW, pats par sevi tika atzīts par nebūtisku. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(578)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas personas apgalvoja, ka krājumus būtu jānosaka attiecībā uz visu Savienības ražošanas nozari un ka rādītāji attiecībā uz tikai desmit Savienības ražotājiem nav reprezentatīvi. Ir jāpaskaidro, ka krājumi tika uzskatīti par mikroekonomiskiem rādītājiem un tādēļ tie būtu jānosaka, pamatojoties uz informāciju, kas iegūta attiecībā uz katru uzņēmumu, šajā gadījumā - uz Savienības ražotāju izlasi, ko uzskata par reprezentatīvu attiecībā uz visu Savienības ražošanas nozari. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.
4.5.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem, spēja piesaistīt kapitālu
(579)
Rentabilitāte un naudas plūsma attiecīgajā periodā mainījās šādi.
10.a tabula
Moduļi - rentabilitāte un naudas plūsma
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Naudas plūsma
13 %
10 %
12 %
3 %
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
10.b tabula
Elementi - rentabilitāte un naudas plūsma
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Naudas plūsma
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
(580)
Izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte tika noteikta, tīro peļņu pirms nodokļu samaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šādas pārdošanas apgrozījuma.
(581)
Līdzīgā ražojuma rentabilitāte attiecīgajā periodā strauji samazinājās un izraisīja zaudējumus. Rentabilitāte samazinājās par 11 procentpunktiem moduļiem un par 49 procentpunktiem elementiem.
(582)
Rentabilitāte līdzīgajam ražojumam palielinājās laikā no 2009. gada līdz 2010. gadam, bet tad būtiski samazinājās 2011. gadā, kad Savienības ražošanas nozare cieta zaudējumus, un pēc tam būtiski samazinājās arī IP laikā. Īpaši smagi zaudējumi skāra elementus.
(583)
Arī neto naudas plūsmai (izlasē iekļauto Savienības ražotāju spējai pašfinansēt savu darbību) no 2009. gada līdz IP tendence pakāpeniski vērtās negatīva. Tādējādi naudas plūsma, kas samazinājās par 10 procentpunktiem attiecībā uz moduļiem, tikai nedaudz palielinoties 2011. gadā, visvairāk samazinājās laikposmā no 2011. gada līdz IP. Naudas plūsmas samazinājums elementiem bija izteiktāks nekā moduļiem un sasniedza būtiski negatīvu līmeni IP laikā. Tāpēc naudas plūsma attiecībā uz līdzīgo ražojumu attiecīgajā periodā samazinājās.
(584)
Turpmāk tabulā norādītie skaitļi parāda izlasē iekļauto Savienības ražotāju ieguldījumu un ienākuma no ieguldījumiem dinamiku attiecībā pret visu tirgu attiecīgajā periodā.
11.a tabula
Moduļi - ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Ieguldījumi (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indekss 2009. gads = 100)
100
415
535
271
Ienākums no ieguldījumiem
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
11.b tabula
Elementi - ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Ieguldījumi (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indekss 2009. gads = 100)
100
110
33
22
Ienākums no ieguldījumiem
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem.
(585)
Tabulā ir redzams, ka Savienības ražošanas nozare laikposmā no 2009. gada līdz IP palielināja savus ieguldījumus moduļu ražošanā par 171 %. Galvenokārt tas bija saistīts ar būtisku jaudas palielināšanos. Tomēr tajā pašā laikposmā Savienības ražošanas nozare savus ieguldījumus elementu ražošanā samazināja par 78 %; veiktie ieguldījumi bija saistīti pārsvarā ar pētniecību un izstrādi, kā arī ar ražošanas tehnoloģijas un procesa uzlabošanu un saglabāšanu, lai uzlabotu efektivitāti. Tā kā Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā nevarēja atļauties veikt papildu ieguldījumus elementu ražošanā, ieguldījumu līmenis IP laikā bija salīdzinoši zems. Ieguldījumi tika finansēti galvenokārt no naudas plūsmas un starpuzņēmumu aizdevumiem, tāpēc naudas plūsmas samazinājumam bija tūlītēja ietekme uz veikto ieguldījumu līmeni.
(586)
Ienākums no ieguldījumiem tika izteikts kā peļņa procentos no ieguldījumu uzskaites neto vērtības. Līdzīgi arī ienākumam no ieguldījumiem līdzīgā ražojuma ražošanā bija raksturīga negatīva tendence - tāpat kā pārējiem finanšu stāvokļa rādītāji laikposmā no 2009. gada līdz IP attiecībā uz visiem trīs ražojuma veidiem. Ienākums no ieguldījumiem elementu ražošanā 2011. gadā būtiski samazinājās, sasniedzot negatīvu līmeni, kaut gan 2009. un 2010. gadā tas palielinājās. Attiecībā uz moduļiem ienākums no ieguldījumiem bija negatīvs visā attiecīgajā periodā, izņemot 2010. gadu, kad tas sasniedza 19 %. Kopumā attiecīgajā periodā tas samazinājās, sasniedzot -17 % IP laikā elementiem, t. i., par 1 %, tomēr joprojām saglabājot būtiski negatīvu līmeni, t. i., -19 %. Kopējam ienākumam no ieguldījumiem līdzīgā ražojuma ražošanā attiecīgajā periodā bija raksturīgas negatīvas tendences.
(587)
Spēja piesaistīt kapitālu tika analizēta attiecībā pret kopējo tirgu, un ir konstatēts, ka pastāvīgi pasliktinājās Savienības ražošanas nozares spēja nodrošināt naudas ieņēmumus attiecībā uz līdzīgo ražojumu, attiecīgi pavājinoties arī Savienības ražošanas nozares finanšu stāvoklim.
(588)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka ieguldījumu rādītāji, kas norādīti iepriekš, ir pārāk zemi salīdzinājumā ar Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudu, kas norādīta 538. apsvērumā. Lai pamatotu šo apgalvojumu, persona norādīja, ka tā ir informēta par ieguldījumiem, ko veica viens Savienības ražotājs nolūkā palielināt jaudu un kas bija ievērojami lielāki. Attiecīgā persona secināja, ka tādēļ noteiktā Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda ir novērtēta pārāk augstu. Ir jānorāda, ka šis apgalvojums netika pamatots ar pierādījumiem, jo īpaši attiecībā uz attiecīgā Savienības ražotāja veiktajiem ieguldījumiem. Turpretī rādītāji antidempinga pagaidu regulā bija balstīti uz faktisku un pārbaudītu informāciju, kas iegūta no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Ir jānorāda, ka šis apgalvojums bija arī balstīts uz izlasē iekļauto Savienības ražotāju kopējo ieguldījumu salīdzinājumu ar visas Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudu, un to nevar uzskatīt par piemērotu pamatu salīdzinājumam, jo netika ņemti vērā visas savienības ražošanas nozares kopējie ieguldījumi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
4.5.3.5. Secinājums par kaitējumu
(589)
Savienības ražošanas nozares stāvokļa analīze liecina par galveno kaitējuma rādītāju nepārprotamu pasliktināšanās tendenci. Laikā, kad patēriņš pārsvarā palielinājās, kopējie moduļu un elementu ražošanas apjomi attiecīgajā periodā palielinājās. Lai gan pārdošanas apjoms palielinājās, Savienības ražošanas nozares tirgus daļa IP laikā samazinājās, jo bija vērojams lielāks patēriņa pieaugums attiecīgajā periodā. Vidējā pārdošanas cena attiecīgajā periodā strauji samazinājās, nelabvēlīgi ietekmējot visus finanšu stāvokļa rādītājus, piemēram, rentabilitāti, naudas plūsmu, ienākumu no ieguldījumiem un spēju piesaistīt kapitālu.
(590)
Kopējais Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms attiecīgajā periodā palielinājās. Tomēr līdz ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma palielināšanos ļoti ievērojami samazinājās arī vidējā pārdošanas cena.
(591)
Attiecīgajā periodā ieinteresēto personu imports no ĶTR palielinājās gan apjoma, gan tirgus daļas izteiksmē. Tajā pašā laikā, importa cenām nepārtraukti samazinoties, tās kļuva būtiski zemākas par Savienības ražošanas nozares vidējo cenu Savienības tirgū.
(592)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei, jo īpaši izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, darbības rādītāji bija labi. Tika apgalvots, ka konkrēti kaitējuma rādītāji, proti, ražošanas apjoms, ražošanas jauda, pārdošanas apjoms un nodarbinātība, un - dažiem izlasē iekļautajiem ražotājiem - arī rentabilitāte, uzlabojās un neliecināja par būtisku kaitējumu. Izmeklēšanas rezultāti neapstiprināja minētos apgalvojumus; tie acīmredzami liecina, ka daudzi kaitējuma rādītāji, kas ir būtiski secinājuma izdarīšanā, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, samazinājās.
(593)
Ņemot vērā iepriekš minēto, izmeklēšanā tika konkrēti apstiprināts, ka pārdošanas cenas ir zemākas par ražošanas izmaksām un tādējādi nelabvēlīgi ietekmē Savienības ražošanas nozares rentabilitāti, kas IP laikā kļuva negatīva. Tika secināts, ka gadījumā, ja subsidētais imports turpinās ienākt Savienības tirgū, Savienības ražošanas nozare zaudējumu dēļ varētu izbeigt līdzīgā ražojuma ražošanu Savienībā būtiskā apjomā. To apliecina arī norises IP laikā un pēc tam, proti, tas, ka daži uzņēmumi ir pasludinājuši savu maksātnespēju un/vai uz laiku vai pastāvīgi izbeiguši ražošanu.
(594)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka Savienības ražošanas nozarei ir radīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 4. punkta izpratnē.
5. CĒLOŅSAKARĪBA
5.1. Ievads
(595)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. un 6. punktu tika pārbaudīts, vai būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei ir izraisījis subsidētais imports no attiecīgās valsts. Turklāt tika pārbaudīti zināmie faktori, kas nav subsidēts imports un varēja kaitēt Savienības ražošanas nozarei, lai pārliecinātos, vai kāds šo faktoru izraisīts kaitējums nav saistīts ar subsidēto importu.
(596)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma tirgus situācija atšķiras katrā dalībvalstī un tādēļ cēloņsakarību analīze būtu jāveic katras dalībvalsts līmenī atsevišķi.
(597)
Dalībvalstu tirgu lielums zināmā mērā ir atkarīgs no valstu atbalsta shēmām. Tomēr izmeklēšanā ir arī atklāts, ka pieprasījums nav atkarīgs vienīgi no atbalsta shēmām. Atkarībā no atrašanās vietas (saules iedarbība) un elektroenerģijas cenas attiecīgajā vietā saules paneļi bija sasnieguši vai vismaz tuvojās tīkla paritātei (t. i., stāvoklim, kad saules enerģijas ražošanas izmaksas ir vienādas ar parastās enerģijas ražošanas izmaksām), un tas nozīmē, ka konkrētas investīcijas tika veiktas neatkarīgi no atbalsta shēmām. Attiecīgi nevarēja secināt, ka tirgus apstākļi ir atkarīgi vienīgi no atbalsta shēmām, un tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(598)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka veiktā cēloņsakarību analīze nenodalīja, nenošķīra un nekvantificēja subsidētā importa kaitīgo ietekmi no citu zināmo faktoru ietekmes, kas līdztekus kaitē Savienības ražošanas nozarei. Turklāt tika apgalvots, ka Komisija nav veikusi šo citu zināmo faktoru kopējo analīzi.
(599)
Atbildot uz šo apgalvojumu, būtu jānorāda, ka Komisija saskaņā ar iedibināto praksi vispirms pārbaudīja, vai ir cēloņsakarība starp subsidēto importu un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un pēc tam pārbaudīja, vai kāds no citiem zināmajiem faktoriem nav izjaucis cēloņsakarību starp būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un subsidēto importu. Šajā analīzē tika novērtēta citu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli, nodalot un nošķirot to no subsidētā importa kaitīgās ietekmes, lai nodrošinātu, ka šo faktoru radītais kaitējums netiek saistīts ar subsidēto importu. Tika konstatēts, ka neviens no tiem būtiski neietekmē (ja vispār ietekmē) nozares stāvokli, lai labotu situāciju, kurā novērtētais būtiskais kaitējums saistāms ar subsidēto importu. Pamatojoties uz to, šis arguments tika noraidīts.
(600)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas vairākas ieinteresētās personas atkārtoti pauda iepriekš minētos argumentus. Šajā sakarā tika apgalvots, ka Komisijai, sniedzot pamatotu un piemērotu paskaidrojumu, būtu jānosaka tieši, ka to faktoru radītais kaitējums, kas nav subsidētais imports, netiek saistīts ar minēto importu.
(601)
Šajā izmeklēšanā pēc visu faktu pārbaudīšanas tika secināts, ka subsidētais imports pats par sevi ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Šajā sakarā citu zināmo faktoru ietekmes izteikšana skaitļos nebija iespējama, un tādēļ tika veikts kvalitatīvs novērtējums, kā norādīts antidempinga pagaidu regulas 164.-222. apsvērumā. Tika apstiprināts, ka būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei ir radījis subsidētais imports. Patiesi, tika uzskatīts, ka citu faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares negatīvo attīstību ir ierobežota. Ir jānorāda, ka pamatregulas 8. panta 5. un 6. punktā nav noteikts tas, kādā veidā ir veicamas attiecināšanas un neattiecināšanas analīzes. Tieši pretēji, saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. un 6. punktu minētās analīzes ir jāveic tādā veidā, lai ļautu subsidētā importa radītā kaitējuma ietekmi nodalīt un nošķirt no citu faktoru radītā kaitējuma ietekmes. Izmeklēšanā netika atklāti pierādījumi par to, ka visi citi zināmie faktori, kas varēja veicināt radīto kaitējumu, kopā vai atsevišķi izjauca cēloņsakarību starp subsidēto importu un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Ņemot vērā iepriekš minēto analīzi, tika apstiprināts, ka citi zināmie faktori nebija tādi, kas atspēkotu konstatējumu par to, ka Savienības ražošanas nozarei radītais būtiskais kaitējums ir jāattiecina uz subsidēto importu. Pamatojoties uz to, šie argumenti tika noraidīti.
(602)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka valsts atbalsta shēmas, saules iedarbība un elektrības cena katrā valstī atšķiras, turklāt katrā tirgū ir atšķirīgi tirgus segmenti (sadzīves iekārtas ar mazāk nekā 40 kW jaudu, komerciālās un rūpnieciskās iekārtas ar jaudu no 40 kW līdz 1 MW un komunālā tirgus segmenta iekārtas ar jaudu no 1 MW līdz 10 MW). Ņemot to vērā, šīs personas apgalvoja, ka cēloņsakarību analīze ir jāveic atsevišķi katrai dalībvalstij, no vienas puses, un lielapjoma un sadzīves segmentiem, no otras puses.
(603)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas dažas ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka cēloņsakarību analīze būtu jāveic par katru dalībvalsti atsevišķi, tomēr nesniedza papildu argumentus vai jaunus pierādījumus šajā sakarā.
(604)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka pārdošanas apjomi un importa cenas visā Savienībā ir līdzīgas. Tādēļ var uzskatīt, ka patiesi pastāv viens izmeklējamā ražojuma tirgus. Izmeklēšanā arī netika konstatēts, ka ražotāji katrā dalībvalstī vai reģionā koncentrēja savu darbību konkrētajā tirgū vai ka subsidētais imports koncentrējās atsevišķās dalībvalstīs vai reģionos. Turklāt neviena no ieinteresētajām personām neapgalvoja, ka subsidēšana un kaitējums būtu jāanalizē attiecībā uz katru dalībvalsti, kas tomēr būtu priekšnosacījums atsevišķas cēloņsakarību analīzes veikšanai par katru dalībvalsti. Izmeklēšanā netika konstatēti pierādījumi par to, ka tā būtu piemērota pieeja, jo īpaši ņemot vērā, ka visā Savienībā attiecīgā ražojuma cenas Savienības līmenī bija līdzīgas. Turklāt tiek norādīts, ka saules iedarbība vienas dalībvalsts dažādos reģionos var būt atšķirīga, piemēram, Dienvidfrancijā ir lielāka saules iedarbība nekā Ziemeļfrancijā, un vienas dalībvalsts dažādos reģionos var darboties dažādas atbalsta shēmas (piemēram, Beļģijā), tādēļ šo faktoru ietekme uz pieprasījumu dažādos reģionos var atšķirties vienas dalībvalsts robežās. Tomēr atšķirības katras dalībvalsts un/vai reģiona tiesiskajā regulējumā un atšķirīgie apstākļi, piemēram, saules iedarbība, nepamato atsevišķas cēloņsakarības analīzes, un tādējādi arī atsevišķas kaitējuma un subsidēšanas analīzes veikšanu. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(605)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka, lai gan arī citi faktori ir būtiski, valsts atbalsta shēmas joprojām ir galvenais faktors pieprasījuma noteikšanā. Tā pati persona apstrīdēja arī to, ka tīkla paritāte sasniegta vismaz dažās vietās, apgalvojot, ka kopš IP moduļu cenas pieaugušas, bet elektrības cenas samazinājušās. Tā arī apgalvoja, ka katrā ziņā vismaz dažās dalībvalstīs regulatīvā, ekonomikas un tehniskā situācija neļauj pieslēgties tīklam un tādēļ šīm dalībvalstīm nav būtiski, vai tīkla paritāte sasniegta. Tomēr šī persona neiesniedza pierādījumus minētajiem apgalvojumiem. Katrā ziņā šie argumenti apstiprina, ka situācija attiecībā uz valsts atbalsta shēmām un tīkla paritāti dalībvalstīs zināmā mērā var atšķirties. Turklāt iesniegtā informācija nebija tāda, kas pierādītu, ka analīze par katru dalībvalsti atsevišķi būtu pamatota. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(606)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas tā pati ieinteresētā persona atkārtoti pauda savu apgalvojumu un sniedza informāciju, mēģinādama pierādīt, ka tirgus apstākļi dalībvalstīs un segmentos ir atšķirīgi. Tomēr iesniegto informāciju nevarēja uzskatīt par izšķirošu, jo tā sastāvēja no PowerPoint prezentācijas bez pamatojošiem pierādījumiem, un tādēļ netika pierādīts, ka analīze par katru dalībvalsti atsevišķi būtu pamatota. Tāpēc šīs personas apgalvojums tika noraidīts.
(607)
Pamatojoties uz iepriekš minēto tika secināts, ka cēloņsakarību analīze par katru dalībvalsti un/vai reģionu un par katru segmentu atsevišķi neatbilstu faktiskajai situācijai tirgū.
(608)
ĶV apgalvoja, ka Komisija cēloņsakarību analīzi veica nekonsekventā veidā, jo kaitējuma analīze tika veikta attiecībā uz moduļiem un elementiem atsevišķi, bet cēloņsakarību analīzē ražojuma veidi netika nodalīti. Šajā sakarā ir jānorāda, ka, lai gan kaitējuma rādītāji patiešām ir norādīti katram ražojuma veidam atsevišķi, secinājumi par katru rādītāju attiecas uz izmeklējamo ražojumu kopumā. Ir arī jāatgādina, ka moduļi un elementi ir vienots ražojums, un tādēļ cēloņsakarību analīze tika veikta, pamatojoties uz to. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
5.2. Subsidētā importa ietekme
(609)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka subsidētais imports no ĶTR attiecīgajā periodā krasi palielinājās, būtiski palielinot apjomu aptuveni par 300 % moduļiem un aptuveni 400 % elementiem, kā arī savu tirgus daļu no [60 % - 65 %] 2009. gadā līdz [78 % - 83 %] IP laikā moduļiem un no [5 % - 10 %] 2009. gadā līdz [22 % - 27 %] IP laikā elementiem. Tāpēc tiek apstiprināts, ka attiecīgā ražojuma importa apjoms un tirgus daļa attiecīgajā periodā krasi pieauga. Ir pilnīgi skaidrs, ka subsidētā importa palielinājums un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšana notika vienlaicīgi. Izmeklēšanā tika arī konstatēts, kā minēts iepriekš 527. apsvērumā, ka subsidētā importa cenas IP laikā bija ievērojami mazākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.
(610)
Izmeklēšanā noskaidrojās, ka attiecīgajā periodā subsidētā importa cenas samazinājās par 64 % moduļiem un par 42 % elementiem, un tas izraisīja vēl lielāku cenu samazinājumu. Šāda cenu spiediena apstākļos Savienības ražošanas nozare pielika ievērojamas pūles, lai samazinātu ražošanas izmaksas. Neraugoties uz šīm pūlēm, Ķīnas importa cenu ārkārtīgi zemais līmenis piespieda Savienības ražošanas nozari vēl papildus samazināt pārdošanas cenu līdz bezpeļņas līmenim. Tādējādi Savienības ražošanas nozares rentabilitāte attiecīgajā periodā krasi samazinājās, un šī nozare IP laikā cieta zaudējumus.
(611)
Pamatojoties uz to, tika secināts, ka Ķīnas importa klātbūtnei un subsidētā importa no ĶTR tirgus daļas palielinājumam par cenām, kas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, bija noteicošā nozīme būtiskā kaitējuma radīšanā Savienības ražošanas nozarei, kas jo īpaši izpaudās kā slikts finansiālais stāvoklis un lielākās daļas kaitējuma rādītāju pasliktināšanās.
(612)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja, ka ir bijusi pietiekama saistība starp subsidēto attiecīgā ražojuma importu no ĶTR un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tika apgalvots - to apliecina, no vienas puses, fakts, ka no 2009. līdz 2010. gadam Savienības ražošanas nozares peļņas norma elementiem būtiski palielinājās (no zaudējumiem līdz 12 % peļņai), bet Ķīnas importa cenas bija par 36 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, un Ķīnas imports divkāršoja savu tirgus daļu tajā pašā laikposmā. No otras puses, laikā no 2010. līdz 2011. gadam Ķīnas imports palielināja savu tirgus daļu tikai par sešiem procentpunktiem, kaut arī patēriņš šajā laikā pieauga daudz straujāk, bet Savienības ražošanas nozarei tomēr radās 36 % zaudējumu. Šī persona arī apgalvoja, ka attiecībā uz IP elementu imports no citām trešām valstīm notika tādā pašā cenu līmenī kā Ķīnas imports, bet tas ieguva daudz lielāku tirgus daļu, kura atbilda Savienības ražošanas nozares zaudētajai tirgus daļai.
(613)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka attiecīgajā periodā Ķīnas moduļu un elementu tirgus daļa pastāvīgi palielinājās (par 17 procentpunktiem moduļiem un 17 procentpunktiem elementiem). Patiesi, kā minēts iepriekš 609. apsvērumā, subsidētais imports no ĶTR būtiski palielinājās, bet importa cenas samazinājās. Vienlaikus, Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā zaudēja tirgus daļu un, kā iepriekš teikts 589.-593. apsvērumā, visi galvenie kaitējuma rādītāji liecināja par negatīvu tendenci. Tādējādi apstiprinājās, ka subsidētā importa palielināšanās un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšana acīmredzami notika vienā un tajā pašā laikā.
(614)
Minētā korelācija laikā tika noteikta atsevišķi katram ražojuma veidam. Turklāt analīze par importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozares peļņas normu atsevišķi par katru attiecīgā perioda gadu nedeva būtiskus rezultātus, jo subsīdiju un būtiskā kaitējuma esība, kā arī cēloņsakarība starp tiem nav jānosaka katram gadam atsevišķi. Saistība starp subsidēto importu un būtisko kaitējumu ir pietiekami parādīta, analizējot izmaiņas visā attiecīgajā periodā.
(615)
Tika arī atzīmēts, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitāte ir viens no faktoriem, kas minēts pamatregulas 8. panta 4. punktā un jāizmeklē, izvērtējot subsidētā importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozares stāvokli. Fakts, ka Savienības ražošanas nozare kādā konkrētā gadā deva peļņu, pats par sevi nebūt nenozīmē, ka tā necieta no būtiska kaitējuma. Turklāt Savienības ražošanas nozares zaudētai tirgus daļai nav precīzi jāatbilst subsidētā importa tirgus daļas palielinājumam, lai varētu noteikt cēloņsakarību starp kaitējumu un subsidēto importu. Visbeidzot, citi faktori (piemēram, imports no citām trešajām valstīm vai izmaiņas patēriņā), kas varētu ietekmēt Savienības ražošanas nozares zaudējumus radošo stāvokli, tika izvērtēti un īpaši apskatīti turpmāk 619.-732. apsvērumā.
(616)
Sakritība laikā starp būtiskos apjomos pieaugušo subsidēto importu, kas bija mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām, un Savienības ražošanas nozares arvien nedrošāko situāciju skaidri apliecina šīs lietas cēloņsakarību, kā iepriekš noteikts 609.-611. apsvērumā. Apgalvojumi par saistības trūkumu starp subsidēto importu un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozari tāpēc tika noraidīti.
(617)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas tā pati ieinteresētā persona turpināja apstrīdēt cēloņsakarību analīzi, jo Savienības ražošanas nozares rentabilitāte netika īpaši analizēta attiecībā uz konkrētiem gadiem (jo īpaši 2010. gadu), bet tika ņemts vērā viss attiecīgais periods.
(618)
Šajā sakarā būtu jānorāda, ka attiecībā uz cēloņsakarībām nevar izdarīt pareizus secinājumus, ņemot vērā vienu attiecīgā perioda gadu atsevišķi un ignorējot Savienības ražošanas nozares attīstību visā attiecīgajā periodā un tās saistību ar subsidētā importa attīstību. Šādas analīzes rezultātā var iegūt tikai daļēju priekšstatu, un no tā nevar izdarīt pamatotus secinājumus. Tādējādi Savienības ražošanas nozares 2010. gadā sasniegtie rentabilitātes rādītāji, kuri bija arī noteicošie attiecībā uz citiem finansiāliem rādītājiem, bija augsti jo īpaši tādēļ, ka ļoti dāsno atbalsta programmu rezultātā strauji pieauga Savienības patēriņš, kas minētajā gadā ļāva Savienības ražošanas nozarei visvairāk palielināt pārdošanas apjomus, taču šai situācijai bija tikai pagaidu raksturs, un tā nekādā gadījumā nebija ilgtspējīga šādā ražošanas nozarē. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
5.3. Citu faktoru ietekme
5.3.1. Imports no citām trešām valstīm
(619)
Importa apjoms no citām trešajām valstīm attiecīgajā periodā moduļiem palielinājās par 19 %, bet tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās no 18,4 % līdz 6,8 %. Taivāna ir otrā lielākā eksportētājvalsts pēc ĶTR.
(620)
Elementu importa apjoms no citām trešām valstīm attiecīgajā periodā palielinājās par 186 %, rezultātā tirgus daļa palielinājās no aptuveni 24 % 2009. gadā līdz aptuveni 36 % IP laikā. Taivāna ir otrā lielākā elementu eksportētājvalsts pēc ĶTR un daudzkārt pārsniedz no pārējām trešām valstīm importētos daudzumus un tirgus daļas, tomēr atpaliek no ĶTR importa rādītājiem.
(621)
Cenas moduļu un elementu importam no trešām valstīm kopumā bija augstākas nekā vidējā Ķīnas importa vienības cena. Informācija, kas pieejama par importu no Taivānas, liecina, ka vidējā importa cena moduļiem bija augstāka nekā vidējā Ķīnas importa cena moduļiem, bet vidējā importa cena elementiem bija tādās pašās robežās kā vidējā Ķīnas importa cena elementiem. Tomēr sīkāka cenu informācija par katru ražojuma veidu nebija pieejama, tāpēc vidējo cenu salīdzinājumu var izmantot tikai kā norādi, bet ne lai izdarītu pārliecinošus secinājumus. Visā attiecīgajā periodā elementu importa apjoms no Taivānas nepārtraukti palielinājās, palielinot tirgus daļu aptuveni par 14 procentpunktiem. Tādējādi, pat atzīstot, ka elementu imports no Taivānas var palielināt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, nevar secināt, ka tas lauž cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, jo elementu importa apjoms no ĶTR bija nedaudz lielāks nekā imports no Taivānas. Attiecībā uz cenām, kaut arī vidējās indikatīvās cenas ir tādās pašās robežās, uz šāda pamata nevar izdarīt secinājumus, jo nav pieejama informācija par importēto elementu konkrētajiem tipiem. Tomēr kopumā attiecībā uz izmeklējamo ražojumu, neraugoties uz tā tirgus daļas palielinājumu, šie apjomi bija mazāki nekā ĶTR un cenu līmeņi IP laikā kopumā bija augstāki, izņemot elementu cenas. Pamatojoties uz to un jo īpaši ņemot vērā importa apjomus un tirgus daļas no citām trešajām valstīm, kā arī to cenu līmeņus, kas vidēji ir līdzīgi vai augstāki par Savienības ražošanas nozares līmeņiem, var secināt, ka trešo valstu imports nelauž cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(622)
Vairākas ieinteresētās personas pēc informācijas galīgās izpaušanas sniedza piezīmes par konstatējumiem saistībā ar importu no citām trešām valstīm. Tomēr šīs personas nesniedza jaunu informāciju un pierādījumus, kas varētu mainīt attiecīgos konstatējumus.
(623)
Minētās personas uzsvēra jo īpaši elementu importa no Taivānas apjomu. Tomēr attiecīgā ražojuma absolūtais importa apjoms no Taivānas (1 132 MW) veido tikai ļoti nelielu daļu (mazāk par 5 %) no kopējā Savienības patēriņa (21 559 MW), salīdzinot ar importu no ĶTR (15 005 MW). Tādēļ importa no Taivānas ietekme uz Savienības ražošanas nozarei radīto kaitējumu bija ļoti neliela, ja tāda vispār bija, un nelauza cēloņsakarību.
12. tabula
Imports un tirgus daļas no citām trešajām valstīm
MODUĻI
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Importa apjoms no visām pārējām trešām valstīm (MW)
1003
1702
1385
1195
(Indekss 2009. gads = 100)
100
169
138
119
Importa no visām pārējām trešām valstīm tirgus daļa
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Importa vidējā cena EUR/kW
2385,34
1852,23
1430,90
1218,41
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
60
51
Importa apjoms no Taivānas (MW)
49
144
140
135
(Indekss 2009. gads = 100)
100
294
286
276
Importa no Taivānas tirgus daļa
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Importa vidējā cena EUR/kW
2102,04
1659,72
1350,00
1125,93
(Indekss 2009. gads = 100)
100
79
64
54
Importa apjoms no ASV (MW)
140
180
51
60
(Indekss 2009. gads = 100)
100
129
36
43
Importa no ASV tirgus daļa
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Importa vidējā cena EUR/kW
2400,00
1872,22
1431,37
1233,33
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
60
51
Importa apjoms no pārējām Āzijas valstīm (MW)
720
1140
1029
879
(Indekss 2009. gads = 100)
100
158
143
122
Importa no pārējām Āzijas valstīm tirgus daļa
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Importa vidējā cena EUR/kW
2400,00
1870,18
1440,23
1229,81
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
60
51
Importa apjoms no pārējās pasaules (MW)
94
238
165
121
(Indekss 2009. gads = 100)
100
253
176
129
Importa tirgus daļa no pārējās pasaules
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Importa vidējā cena EUR/kW
2404,26
1869,75
1442,42
1231,40
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
60
51
Avots: Europressedienst.
ELEMENTI
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Importa apjoms no visām pārējām trešām valstīm (MW)
510
884
1100
1457
(Indekss 2009. gads = 100)
100
173
216
286
Importa no visām pārējām trešām valstīm tirgus daļa
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Importa vidējā cena EUR/kW
1166,67
1072,40
751,82
553,88
(Indekss 2009. gads = 100)
100
92
64
47
Importa apjoms no Taivānas (MW)
235
400
540
997
(Indekss 2009. gads = 100)
100
170
230
424
Importa no Taivānas tirgus daļa
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Importa vidējā cena EUR/kW
948,94
1100,00
670,37
514,54
(Indekss 2009. gads = 100)
100
116
71
54
Importa apjoms no ASV (MW)
40
40
40
33
(Indekss 2009. gads = 100)
100
100
100
83
Importa no ASV tirgus daļa
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Importa vidējā cena EUR/kW
1350,00
1050,00
825,00
636,36
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
61
47
Importa apjoms no Japānas (MW)
60
154
170
145
(Indekss 2009. gads = 100)
100
257
283
242
Importa no Japānas tirgus daļa
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Importa vidējā cena EUR/kW
1350,00
1051,95
829,41
641,38
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
61
48
Importa apjoms no pārējās pasaules (MW)
175
290
350
282
(Indekss 2009. gads = 100)
100
166
200
161
Importa no pārējās pasaules tirgus daļa
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Importa vidējā cena EUR/kW
1348,57
1051,72
831,43
638,30
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
62
47
Avots: Europressedienst.
5.3.2. Nesubsidētais imports no ĶTR
(624)
Nesubsidētais imports no ĶTR ir rūpīgi analizēts, un ir secināts, ka tam nav būtiskas ietekmes uz Savienības ražošanas nozares situāciju, kas varētu lauzt cēloņsakarību, kura ir konstatēta starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei radīto kaitējumu.
5.3.3. Patēriņa dinamika Savienībā
(625)
Kā minēts 509. apsvērumā iepriekš, attiecīgajā periodā Savienības patēriņš palielinājās par 221 % attiecībā uz moduļiem un par 87 % attiecībā uz elementiem. Patēriņa augstākais punkts tika sasniegts 2011. gadā un izmeklēšanas periodā tas samazinājās, taču joprojām ir daudz augstāks par līmeni, kādā tas bija attiecīgajā perioda sākumā 2009. gadā. Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt labumu no šā patēriņa palielinājuma, jo tās tirgus daļa tajā pašā periodā samazinājās no 19 % līdz 13 % moduļiem un no 68 % līdz 38 % elementiem. Tajā pašā laikā ĶTR tirgus daļa strauji palielinājās līdz 2011. gadam, un tad izmeklēšanas periodā, kad patēriņš samazinājās, saglabājās stabila ievērojami augstā līmenī. Tādēļ, ņemot vērā to, ka, neraugoties uz Savienības patēriņa samazinājumu IP, subsidētais imports no ĶTR attiecīgajā periodā vai nu saglabāja savu tirgus daļu (moduļi), vai palielināja to (elementi) uz Savienības ražošanas nozares rēķina, nevar secināt, ka patēriņa samazinājums ir bijis tāds, kas pārtrauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Turklāt, izmeklēšana atklāja, ka tā kā Savienības ražošanas nozares jauda jebkurā gadījumā bija daudz zemāka nekā patēriņa līmenis, aizvien mazākam patēriņam izmeklēšanas periodā nevarēja būt nekāda ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli, kuru raksturo kaitējums.
(626)
Balstoties uz pieejamo informāciju, ir grūti noteikt, cik lielā mērā pieprasījumu veicina dalībvalstu atbalsta shēmas. Kā minēts 632. apsvērumā, pastāv dažādas atbalsta shēmas un mijiedarbība starp tām un pieprasījums ir ļoti komplekss, tādēļ to precīzo ietekmi ir grūti izteikt skaitļos. Tomēr pieejamie pierādījumi arī liecina, ka pat tad, ja atbalsta shēmas nepastāvētu, pieprasījums pēc saules enerģijas joprojām būtu un laika gaitā pat palielinātos, lai gan zemākā līmenī, nekā tas ir atbalsta shēmu ietvaros. Šādā kontekstā vairākas personas apgalvoja, ka dažos Savienības reģionos tīkla paritāte jau ir sasniegta vai gandrīz sasniegta.
(627)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka imports no ĶTR neietvēra visu patēriņa palielinājumu un ka, lai gan attiecībā uz moduļiem Savienības ražošanas nozare no 2009. līdz 2010. gadam zaudēja tirgus daļu, tajā pašā periodā tā palielināja rentabilitāti. Turklāt, tika apgalvots, ka 2009. gadā, kad elementu importam no ĶTR bija tikai 8 % tirgus daļa, Savienības ražošanas nozare tik un tā zaudēja 8 %.
(628)
Kā jau ir minēts 609. līdz 616. apsvērumā, neraugoties uz Savienības patēriņa samazinājumu IP, subsidētais imports no ĶTR attiecīgajā periodā vai nu saglabāja savu tirgus daļu (moduļi) vai palielināja to (elementi) uz Savienības ražošanas nozares rēķina. Tādēļ nevar secināt, ka patēriņa samazinājums bija tāds, lai varētu pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Turklāt, izmeklēšana atklāja, ka tā kā Savienības ražošanas nozares jauda jebkurā gadījumā bija daudz zemāka, nekā patēriņa līmenis, aizvien mazākam patēriņam izmeklēšanas periodā nevarēja būt nekāda ietekme Savienības ražošanas nozares stāvokli, kuru raksturo kaitējums. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(629)
Cita ieinteresētā persona apstrīdēja to, ka pieprasījums Savienībā turpinātos arī tad, ja nebūtu valstu atbalsta shēmu. Šī persona apgalvoja, ka pastāv korelācija starp pieprasījumu un atbalsta shēmām un ka tad, ja FE nozarē nebūtu šādu shēmu projektu, tā vairs nebūtu rentabla un tādēļ izzustu arī pieprasījums pēc saules enerģijas paneļiem. Taču šī persona nesniedza nevienu pierādījumu, kas mazinātu 626. apsvērumā minēto konstatējumu nozīmi. Tā kā nebija nekādas jaunas informācijas saistībā ar šo jautājumu, šis apgalvojums tika noraidīts.
(630)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas Ķīnas valdība apgalvoja - tam, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda jebkurā gadījumā neatbilda pieprasījumam Savienībā, nav nozīmes, jo Savienības ražošanas nozares saražoto moduļu pārdošanas apjoms samazinājās kopā ar patēriņa kritumu; tā arī atkārtoti apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu izraisīja patēriņa samazinājums laikā no 2011. gada līdz IP. Lai gan laikā no 2011. gada līdz IP patēriņš Savienībā un moduļu pārdošanas apjoms patiešām samazinājās ar līdzīgu tendenci, tas būtu jāanalizē saistībā ar Ķīnas subsidēto cenu attīstību, kuras bija ievērojami zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, tādējādi spiežot Savienības ražošanas nozari veikt pārdošanu ar zaudējumiem. Attiecībā uz to tiek atgādināts, kā norādīts pagaidu antidempinga regulas 111. apsvērumā, ka, patēriņam samazinoties, imports no ĶTR vai nu saglabāja savu tirgus daļu (moduļi), vai to palielināja (elementi). Vienlaikus Ķīnas izcelsmes importa cenas ievērojami samazinājās un bija daudz zemākas par Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
5.3.4. Iepirkuma tarifi (“IT”) - galvenais atbalsta shēmu piemērs
(631)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma iemesls ir saistīts ar dalībvalstu ieviestajiem iepirkuma tarifu samazinājumiem. Šie samazinājumi, kā tiek apgalvots, ir veicinājuši saules enerģijas iekārtu patēriņa samazināšanos un ir mazinājuši izmeklējamā ražojuma pieprasījumu Savienības tirgū, tādējādi nodarot Savienības ražošanas nozarei būtisku kaitējumu.
(632)
Lai atbalstītu enerģijas ražošanu no atjaunojamiem resursiem, dalībvalstis ieviesa IT, kvotu saistības ar tirgojamiem zaļajiem sertifikātiem, ieguldījumu dotācijas un nodokļu stimulus. Dažās dalībvalstīs atbalsts tiek piešķirts arī no ES struktūrfondiem. Visbiežāk īstenotais atbalsta instruments saules enerģijai ir bijuši IT. Komisijas analīze koncentrējās uz šo atbalsta shēmu.
(633)
IT ir atbalsta instruments, kura mērķis ir panākt valstu obligātos mērķus, kas saistīti ar atjaunojamās enerģijas izmantošanu, kā noteikts Direktīvā 2009/28/EK (102) par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu. Atbalsta līmenis un veids, kādā IT darbojas, dažādās valstīs atšķiras. Izmantojot IT, tīklu operatoriem obligāti ir jāiegādājas saules enerģija par cenu, kas nodrošina to, ka saules enerģijas ražotāji (parasti saules enerģijas iekārtu īpašnieki) atgūst savas izmaksas un gūst samērīgu peļņu. Uz IT, tāpat kā citām atbalsta shēmām, saskaņā ar LESD 107. un 108. pantu lielākoties attiecas valsts atbalsta kontrole, kas nodrošina to, ka elektroenerģijas ražotāji nesaņem pārmērīgu kompensāciju.
(634)
Kaut arī valstu starpā ir atšķirības, IT Savienībā raksturīgas trīs tendences: i) IT likmju samazinājums, ii) pilnīga IT shēmas atcelšana (Spānijā) un iii) jaudas sliekšņu (“maksimālās robežas”) ieviešana iekārtām, kurām var saņemt finansējumu, kā arī kopējās maksimālās robežas gadā uzstādītai jaunai atbalstītai jaudai dalībvalstu līmenī. Maksimālās robežas ieviestas galvenokārt 2012. gadā, un izmeklēšanas periodā tās, visticamāk, nav ietekmējušas patēriņu. Tādēļ analīze ir koncentrēta uz neseno IT atcelšanu Spānijā un IT likmju samazināšanu lielākajā daļā dalībvalstu. Tika analizēts, vai tas ietekmējis pieprasījumu Savienības tirgū un tādējādi radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka tendences IT jomā ietekmējušas moduļu pieprasījumu un bijušas raksturīgas arī elementu jomā. Tā kā elementi ir obligāti nepieciešami moduļu ražošanai un tos neizmanto citos ražošanas procesos, moduļu pieprasījuma samazinājums automātiski samazina arī elementu pieprasījumu.
(635)
Lai gan izmeklēšana apstiprināja saikni starp tendencēm regulēto tarifu jomā un patēriņu, izmeklēšanā tika konstatēts, ka patēriņa samazinājums no 2011. gada līdz IP neizjauca cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei radīto būtisko kaitējumu, kā ir sīkāk aprakstīts 625. apsvērumā. Izmeklēšana apliecināja - kamēr Savienības ražošanas nozares stāvoklis pasliktinājās, ražotāji eksportētāji spēja saglabāt lielo tirgus daļu moduļiem (80 %) un pat nedaudz palielināt tirgus daļu elementiem (no 20 % 2011. gadā līdz 22 % izmeklēšanas periodā). Turklāt būtu jānorāda, ka Savienības ražošanas nozares moduļu vidējā cena attiecīgajā periodā samazinājās par 53 %, galvenokārt tādēļ, ka būtiski pieauga subsidētais imports, kas Savienības tirgū izraisīja ievērojamu cenu spiedienu. Tādēļ rentabilitātes zudumu Savienības ražošanas nozarē nevar galvenokārt attiecināt uz IT samazināšanu.
(636)
Tādējādi tiek atzīts, ka IT ir radījuši pieprasījumu pēc saules enerģijas un ka nesenā IT atcelšana (piem., Spānijā) un samazināšana citās dalībvalstīs ir samazinājusi izmeklējamā ražojuma patēriņu izmeklēšanas periodā, tādējādi, iespējams, veicinot kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tomēr patēriņa samazinājums izmeklēšanas periodā nebija tāds, lai izjauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(637)
Dažas personas apgalvoja, ka IT samazinājumi padarīja investoriem nepievilcīgas ar saules enerģiju saistīto investīciju iespējas, tādējādi samazinot pieprasījumu pēc attiecīgā ražojuma Savienībā.
(638)
Lai gan izmeklēšana apstiprināja saikni starp IT tarifu likmēm un investīciju līmeni saules enerģijas ražošanas nozarē, tā arī atklāja, ka investīcijas saules enerģijā mazāk atkarīgas ir reģionos ar lielāku saules gaismas daudzumu, kur saules enerģijas ražošana ir efektīvāka, un reģionos ar augstākām elektroenerģijas cenām. Izrādījās, ka investīcijas joprojām tiek veiktas (piem., Spānijā), kaut arī IT shēma ir atcelta. Turklāt izmeklēšanā tika atklāts, ka investēt saules enerģijā iespējas joprojām ir pievilcīgi, pat ar zemākām IT likmēm. Pamatojoties uz iepriekš minēto, šis apgalvojums tika noraidīts.
(639)
Vairākas personas apgalvoja, ka tendences IT jomā radījušas spēcīgu lejupēju spiedienu uz cenām un tādēļ arī uz Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka ir pārbaudīta vienīgi IT izmaiņu ietekme uz pieprasījumu, taču tā vietā būtu vajadzējis analizēt arī ietekmi uz cenām. Šajā kontekstā dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka lielākā daļa dalībvalstu lielus samazinājumus ir īstenojusi jau 2010. gadā, tādējādi radot lejupēju spiedienu uz moduļu cenām.
(640)
Attiecībā uz šo apgalvojumu ir jāatzīmē, ka dalībvalstis IT samazinājumus piemēroja dažādos laikos un ar atšķirīgu ātrumu, tādēļ ir samērā grūti izveidot kopēju priekšstatu par visu Savienību. Neatkarīgi no brīža, kad IT sasniedza ļoti zemu līmeni, būtisko Savienības cenu un rentabilitātes samazinājumu attiecīgajā periodā nevar skaidrot vienīgi un galvenokārt ar IT samazinājumu. Pirmkārt, pamatojoties uz informāciju, kas apkopota par Vāciju un Itāliju, kas kopā veidoja aptuveni 75 % no Savienības patēriņa 2011. gadā, vidējās pārdošanas cenas kritums bija izteiktāks, nekā IT likmes samazinājums izmeklēšanas periodā. Otrkārt, savāktie pierādījumi liecina, ka dažās valstīs, piemēram, Itālijā, arī ļoti dāsno IT likmju kontekstā Savienības ražošanas nozarei bija ievērojami jāsamazina cenas. Visbeidzot, izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozarei pārdošana bija jāīsteno par cenu, kas ir zemāka par ražošanas cenu galvenokārt tādēļ, ka Ķīnas ražotāji eksportētāji apmierināja 80 % no Savienības patēriņa un tādēļ tie spēja ietekmēt cenu noteikšanas mehānismu.
(641)
Vēl izmeklēšanā tika atklāts, ka līdz 2011. gadam augstākās IT likmes kopā ar moduļu cenu kritumu Savienībā ieguldījumus saules enerģijas nozarē padarīja ārkārtīgi pievilcīgus, jo ieguldītāji guva ļoti lielu peļņu. Tas ievērojami vairoja ieguldījumus, un tādēļ radās liels pieprasījums pēc saules enerģijas paneļiem. Sakarā ar pieprasījuma pieaugumu būtiski palielinājās samaksāto IT apjoms, un lielākā daļa dalībvalstu pārskatīja esošās IT shēmas, samazinot tās, lai cita starpā izvairītos no elektroenerģijas cenu pieauguma. Tas liecina, ka IT samazinājums varētu būt krītošo cenu rezultāts, nevis otrādi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(642)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda persona apgalvoja, ka ir pretruna starp 640. apsvērumu, kurā norādīts, ka ir grūti novērtēt pieprasījumu Savienībā kopumā, un 608. apsvērumu, kur teikts, ka cēloņsakarības analīze pa dalībvalstīm nedotu noderīgus rezultātus. Attiecībā uz to tiek paskaidrots, ka veiktajā novērtējumā, kā aprakstīts 640. apsvērumā, ir norādīts uz grūtībām iegūt vispārēju pārskatu par IT attīstību visā Savienībā, bet ne par pieprasījumu Savienībā, kā apgalvo ieinteresētā persona. Tādējādi jāsecina, ka nav nekādu pretrunu starp minētajiem apsvērumiem un šis apgalvojums tika noraidīts.
(643)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda persona apgalvoja - pat pie augstām IT likmēm moduļa cena var ievērojami samazināties sakarā ar tehnoloģiju attīstību, apjomradītiem ietaupījumiem, izmaksu samazinājumiem un pieaugošu ražošanas jaudu visā pasaulē. Attiecībā uz šo apgalvojumu tiek norādīts, ka savāktie pierādījumi apliecina - Itālijas ražotājiem bija jāsamazina cenas zem ražošanas izmaksām, pat ja IT likmes bija augstas. Lai gan iepriekš minētie faktori patiešām var būtu varējuši ietekmēt vidējās izmaksas, tomēr tie neizskaidro, kāpēc Savienības ražotājiem bija jāsamazina cenas zem ražošanas izmaksām. Tādēļ tiek secināts, ka galvenokārt subsidētais imports no ĶTR nospieda cenas līdz ilgtermiņā neizturamam līmenim, un šis apgalvojums tika noraidīts.
(644)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda persona apgalvoja, ka 641. apsvērumā paustais secinājums par to, ka IT samazinājums varētu būt bijis cenu krituma rezultāts, nevis otrādi, nav balstīts ne uz kādiem pierādījumiem.
(645)
Tiek norādīts, ka 641. apsvērumā paustie secinājumi balstījās uz izmeklēšanas laikā pieejamo informāciju un aprakstītais scenārijs tika uzskatīts par visai iespējamu, ņemot vērā konkrētā tirgus īpatnības. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(646)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda persona nepiekrita secinājumam, ka lejupējo cenu spiedienu uz Savienības ražotājiem izdarīja galvenokārt subsidētais imports, un apgalvoja, ka - gluži pretēji -Savienības ražotājus samazināt cenas piespieda IT samazinājums. Šī pati persona atkārtoja, ka ar IT samazināšanu FE sistēmu cenas samazinājās kopā ar IT kritumu, lai nepieaugtu projektu attīstītāju izmaksas, un tā rezultātā radās cenu spiediens uz Savienības ražotājiem.
(647)
Tā kā šiem apgalvojumiem nebija pievienoti pārliecinoši pierādījumi, Komisija paliek pie savas analīzes un secinājumiem 640. un 641. apsvērumā.
(648)
Šī pati persona apgalvoja, ka tirgus vada IT izmaiņas, un sniedza informāciju par FE iekārtu skaitu Apvienotajā Karalistē 2012. un 2013. gadā. Šīs personas sniegtā informācija bija Apvienotās Karalistes valdības publikācija, balstoties uz iknedēļas reģistrācijām Apvienotās Karalistes centrālajā IT reģistrā (CFR). Tiek norādīts, ka šī informācija attiecās galvenokārt uz laika posmu ārpus IP un tikai uz vienu dalībvalsti, kamēr šī izmeklēšana aptver stāvokli Savienības tirgū kopumā. Netiek apstrīdēts, ka IT līmenis ietekmē pieprasījumu, jo ieguldījumu atdeve vietās, kur saules ir mazāk, ir atkarīga no IT līmeņa. Tomēr, lai pierādītu, ka kaitējumu ir nodarījis IP laikā noteikto IT līmenis, ieinteresētajām personām būtu bijis jāpierāda, ka Savienības ražotāju cenu pieaugums līdz tādam līmenim, kas nerada kaitējumu, nozīmētu, ka Savienības ražotāji nespētu pārdot attiecīgo ražojumu, jo ieguldījumi FE sistēmās pie šāda cenu līmeņa nebūtu dzīvotspējīgi. Šādi pierādījumi netika sniegti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(649)
Dažas personas apgalvoja, ka zemo IT likmju kontekstā ieguldījumi FE projektos ekonomiski pamatoti bija vienīgi tad, kad par zemākām cenām tika piegādāti no ĶTR importētie paneļi. Tādēļ tika apgalvots, ka IT samazināšana Savienības ražošanas nozarei radīja būtisku kaitējumu. Cita persona apgalvoja, ka IT likmes līmenis ietekmē moduļu cenas noteikšanas mehānismu.
(650)
Jānorāda, ka moduļa izmaksas, pie kādām projekts joprojām būtu ekonomiski dzīvotspējīgs, dažādās dalībvalstīs vai reģionos ir atšķirīgs, ņemot vērā virkni tādu faktoru kā IT, citi regulatīvi stimuli, saules daudzums, parastās elektroenerģijas cenas u.t.t. Turklāt izmeklēšanā atklājās, ka pašreizējās iekārtas aizvien mazāk ir atkarīgas no IT, jo FE tīkla paritāte, iespējams, dažiem iekārtu veidiem ir sasniegta vairākos Eiropas reģionos, piemēram, lielā daļā Itālijas, Spānijā, Portugālē, Francijas dienvidos un Grieķijā. Ņemot vērā iepriekš minēto pamatojumu, šajā sakarā izteiktie apgalvojumi tika noraidīti.
(651)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija nav izmeklējusi to, vai Savienības ražošanas nozare bija paredzējusi, ka valdības atbalsta shēmas tiktu pēkšņi atceltas vai samazinātas. Netika sniegti argumenti, kas pamatotu šo apgalvojumu. Tomēr ir jāatzīmē, ka, balstoties uz savāktajiem pierādījumiem, nav informācijas, kas liecinātu, ka Savienības ražošanas nozare būtu neapdomīgi reaģējusi uz tirgus signāliem (piem., patēriņa pieaugumu) un citu pieejamo informāciju (piem., atbalsta shēmu samazināšanu). Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(652)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka IT samazināšana izraisījusi Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu samazināšanos, jo ieguldījumi bijuši dzīvotspējīgi vienīgi ar Ķīnas cenām, ko bija iespējams samaksāt. Savāktie pierādījumi faktiski liecina, ka izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi tikai nedaudz samazinājās pretstatā tam, kas būtu sagaidāms, ja FE projekti būtu iespējami vienīgi ar Ķīnas moduļiem. Gluži pretēji, Savienības ražošanas nozares moduļu pārdošanas pieauga līdz 2011. gadam, un tad izmeklēšanas periodā nedaudz samazinājās, sekojot tādai pašai tendencei, kāda bija patēriņam. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(653)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka IT samazināšanās likusi Savienības ražošanas nozarei samazināt cenas, lai saglabātu interesi ieguldīt FE nozarē un lai saglabātu pieaugošo pieprasījumu un izaugsmi.
(654)
Izmeklēšana atklāja, ka Savienības ražošanas nozare bija spiesta samazināt cenas galvenokārt subsidētā importa radītā spiediena, nevis IT samazināšanas dēļ. Par to liecina fakts, ka vislielākais Savienības ražošanas nozares cenu samazinājums notika 2010. un 2011. gadā, pirms notika ievērojams IT samazinājums. Subsidētā importa no ĶTR palielinājums, kam bija ievērojami mazākas cenas nekā Savienības ražošanas nozarei, lika Savienības ražošanas nozarei aizvien vairāk pazemināt savas cenas. Pamatojoties uz to, šo apgalvojumu noraidīja.
(655)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka konstatējumiem, kas izklāstīti antidempinga pagaidu regulas 174. un 175. apsvērumā (par to, ka IT izmaiņas neizjauca cēloņsakarību), nav nekāda faktiska vai juridiska pamatojuma un ka tie nav saderīgi ar pamatregulas 8. panta 5. punktu, jo Komisija nav izvērtējusi IT samazināšanas radītā kaitējuma līmeni un ir uzskatījusi, ka ievērojamais Savienības ražošanas nozares cenu samazinājums ir bijis saistīts vienīgi ar subsidēto importu no Ķīnas. Tā pati persona apgalvoja, ka moduļu un elementu cenas samazinājums ir bijusi globāla parādība, nevis saistīta ar Ķīnas izcelsmes importa radīto spiedienu.
(656)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka Komisija nav izvērtējusi regulēto tarifu samazināšanas radītā kaitējuma līmeni, tiek izdarīta atsauce uz iepriekš minēto 628. un 629. apsvērumu, kā arī uz 640. un 641. apsvērumu, kur Komisija secināja, ka ne pieprasījuma samazinājums, ne IT ietekme uz Savienības cenām nebija tādi, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un subsidēto ĶTR izcelsmes importu, neraugoties uz to, vai IT samazināšana tos būtu varējusi radīt, un cik lielā mērā. Tāpēc apgalvojums, ka Komisijas konstatējumiem nav nekāda faktiska pamata, tika noraidīts. Attiecībā uz apgalvojumu, ka moduļu un elementu cenas samazinājums ir bijusi globāla parādība, tiek izdarīta atsauce uz iepriekš minēto 619. līdz 621. apsvērumu, kur ir izvērtēti citu valstu, kas nav ĶTR, importa apjomi un cenas Savienībā. Lai gan visā pasaulē patiesi bija vērojama moduļu un elementu cenu lejupejoša tendence, subsidētā importa no ĶTR cena lejupējo tendenci saasināja līdz zaudējumus radošam līmenim. Pamatojoties uz iepriekš minēto, šis apgalvojums tika noraidīts.
(657)
Kopumā IT ir bijis svarīgs faktors FE tirgus attīstībā Savienībā, un to pastāvēšana ir ietekmējusi izmeklējamā ražojuma patēriņu. Tomēr izmeklēšana atklāja, ka patēriņš būtiski nemazinājās, lai gan IT tika būtiski samazināti. Turklāt izmeklēšana atklāja, ka Savienības cenu samazināšanās nenotika galvenokārt IT samazināšanas dēļ. Tādēļ tiek secināts, ka IT izmaiņas nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
5.3.5. Cita veida finansiālais atbalsts, kas piešķirts Savienības ražošanas nozarei
(658)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā būtiskā kaitējuma cēlonis esot tas, ka tika samazināts Savienības ražošanas nozarei piešķirtais finansiālais atbalsts. Pamatojot šo apgalvojumu, tika iesniegta informācija, kas balstījās uz subsīdijām, kuras piešķirtas vienam no Savienības ražotājiem pirms attiecīgā periodā (laikā no 2003. līdz 2006. gadam).
(659)
Iesniegtie pierādījumi neatklāja saikni starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un iespējamu subsīdiju, ko saņēmis kāds no Savienības ražotājiem laikposmā pirms attiecīgā perioda. Turklāt, tā kā šī informācija attiecas uz laiku pirms attiecīgā perioda, tā šķiet nebūtiska. Tāpēc nav iespējams rast nekādu saikni starp jebkuru iespējamu subsīdiju, kuru saņēmusi Savienības ražošanas nozare, un nodalīto būtisko kaitējumu. Pamatojoties uz to, šis arguments tika noraidīts.
5.3.6. Jaudas pārpalikums
(660)
Tika apgalvots, ka būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei radīja jaudas pārpalikums Savienības tirgū un pasaules tirgū kopumā. Tāpat tika apgalvots, ka jaudas pārpalikums pasaules tirgū ir novedis pie Savienības ražošanas nozares konsolidēšanās, kas šobrīd norisinās, un, ka kaitējums ir radīts pārāk daudzu ražošanas iekārtu dēļ. Turklāt vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais būtiskais kaitējums bijis saistīts ar Savienības ražošanas nozares pašas radīto jaudas pārmērīgo palielinājumu. Dažas ieinteresētās personas gluži pretēji apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir radies tādēļ, ka Savienības ražošanas nozarei nav izdevies veikt nepieciešamos ieguldījumus jaudas palielināšanai.
(661)
Lai gan Savienības ražošanas nozare patiesi palielināja savu ražošanas jaudu, tās kopējais ražošanas apjoms nesedza aizvien pieaugošo patēriņa līmeni Savienības tirgū attiecīgajā periodā. Tādējādi Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda bija samērīga un sekoja tirgus attīstībai, t. i., patēriņa pieaugumam. Tādēļ to nevar uzskatīt par radītā kaitējuma iemeslu.
(662)
Tāpat ar tādu pašu pamatojumu izmeklēšanas laikā neapstiprinājās arguments, ka Savienības ražošanas nozare nav ieguldījusi jaudas palielināšanā. Tomēr gluži pretēji, kā ir minēts iepriekš, visa aplūkotā perioda laikā Savienības ražošanas nozare pakāpeniski palielināja jaudu un tai visā aplūkotajā periodā bija pieejams jaudas pārpalikums, kas liecina, ka tā bija spējīga apmierināt papildu pieprasījumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(663)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka visi operatori, ieskaitot tos, kas darbojas lejupējās un augšupējās nozarēs, bijuši grūtā situācijā, kas radās jaudas pārpalikuma dēļ pasaules tirgū un tirgus pārmaiņu dēļ, ko tas radīja. Šajā sakarā tika apgalvots, ka izmeklējamais ražojums ir kļuvis par patēriņa preci, kurai individuāli ražotāji vairs nevarēja noteikt cenas, jo cenas bija atkarīgas no pieprasījuma un piedāvājuma visā pasaulē. Tika apgalvots, ka būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei ir radījusi šī situācija, nevis subsidētais imports.
(664)
Izmeklēšana apstiprināja, ka pasaules tirgū pastāv jaudas pārpalikums, kas galvenokārt rodas ĶTR. Attiecībā uz tirgus pārmaiņām, kas iespējams izmeklējamo ražojumu padarītu par patēriņa preci, tas neattaisnotu netaisnīgu cenu politiku un netaisnīgu tirdzniecības praksi. Šajā ziņā būtu jānorāda, ka Savienības ražošanas nozare ir ražojusi un pārdevusi izmeklējamo ražojumu jau vairāk nekā 20 gadus, bet ĶTR attiecīgā ražojuma ražošanas nozare ir attīstījusies tikai nesen (aptuveni kopš pagājušās desmitgades vidus) - Savienībā tas ir galvenokārt regulēto tarifu un citu politisku stimulu nopelns, kuri izraisījuši arī pieprasījuma palielinājumu. Pamatojoties uz to, iepriekš minētie argumenti tika noraidīti.
(665)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka jaudas pārpalikums ir izraisījis cenas racionalizēšanu. Attiecībā uz to ir jāatzīmē, no vienas puses, ka faktiski jaudas pārpalikums radīja strauju lejupslīdi un Savienības ražošanas nozares cenu samazinājumu, kas vidēji pārsniedza ražošanas izmaksu samazinājumu. No otras puses Savienības ražošanas nozares jaudas palielinājums sekoja tirgus attīstībai un bija uzskatāms par samērīgu. Turklāt elementu ražošanas jauda palielinājās mazāk nekā moduļiem. Tāpēc minētais arguments tika noraidīts.
(666)
Vēl viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums radies tāpēc, ka tā koncentrējās vienīgi uz specializētām investīcijām un nav veikusi nepieciešamos ieguldījumus jaudas palielināšanai un izmaksu samazināšanai. Līdzīgi, arī šo prasību nevar apstiprināt ar izmeklēšanas konstatējumiem, kuri liecina, ka Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā ir palielinājusi savu ražošanas jaudu un efektivitāti. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(667)
Turklāt ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare ir palielinājusi ražošanas jaudu, kaut arī jaudas izmantošanas līmenis bijis zems, tādējādi pati sev radījusi kaitējumu. Taču šis apgalvojums balstījās uz salīdzinājumu starp atlasīto Savienības ražotāju ieguldījumu tendenci un visas Savienības ražošanas nozares jaudas izmantošanas tendenci, kas nav piemērots pamats salīdzinājumam. Turklāt izmeklēšanā tika atklāts, ka Savienības ražošanas nozare nav palielinājusi savas ražošanas jaudas atkarībā no apjoma, kas pārsniedza Savienības patēriņu, tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(668)
Savāktie pierādījumi arī liecina, ka, ieguldot jaunās iekārtās, Savienība varētu samazināt savas ražošanas izmaksas un kļūt konkurētspējīgāka izmaksu ziņā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(669)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas dažas ieinteresētās personas apstrīdēja to, ka Savienības ražošanas nozares jaudas pieaugums ir bijis samērīgs un noticis saistībā ar tirgus attīstību, sevišķi Savienības patēriņa attīstību. Tomēr, ciktāl tas attiecas uz moduļiem, attiecīgajā periodā ražošanas jauda pieauga par 106 %, kamēr Savienības patēriņš palielinājās par 221 % - proti, vairāk nekā divas reizes. Tāpat, ciktāl tas attiecas uz elementiem, attiecīgajā periodā ražošanas jauda pieauga par 39 %, kamēr Savienības patēriņš palielinājās par 87 %. Tas liecina, ka jaudas pieaugums bija ievērojami zemāks nekā patēriņa pieaugums, un tādēļ to nevar uzskatīt par nesamērīgu, ņemot vērā, ka Savienībā nekad nav bijis jaudas pārpalikuma. Turklāt, analizējot to, vai jaudas palielinājums ir bijis samērīgs, nebūtu jāraugās uz attīstību no viena gada uz otru, bet gan jāņem vērā tendence visā attiecīgajā periodā. Jaudas palielinājums parasti pilnībā sak darboties tikai pēc kāda laika pēc veiktā ieguldījuma, un atsevišķa analīze par vienu gadu var radīt nepareizu priekšstatu. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
5.3.7. Izejmateriālu cenu ietekme
(670)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais būtiskais kaitējums saistīts ar plāksnīšu ražošanas galvenās izejmateriāla - polisilīcija - cenu izmaiņām. Tika apgalvots, ka Savienības ražošanas nozare ir noslēgusi ilgtermiņa piegāžu līgumus par fiksētām cenām, un tādēļ nevarēja gūt labumu polisilīcija cenu samazināšanās attiecīgajā periodā.
(671)
Izmeklēšana atklāja, ka, lai gan Savienības ražošanas nozarei bija polisilīcija ilgtermiņa piegādes līgumi, šo līgumu noteikumi vairumā gadījumā tika grozīti, pamatojoties uz polisilīcija cenas attīstību, un līguma cenas sasniedza līmeni, kas bija gandrīz vienāds vai dažreiz pat zemāks nekā cenas tūlītējā tirgū.
(672)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare vai vismaz tās daļa ilgtermiņa izejmateriālu līgumu dēļ nevarēja gūt labumu no polisilīcija cenu samazināšanās izmeklēšanas periodā. Šīs personas apgalvoja, ka, panākot jaunas vienošanās par polisilīcija un/vai plāksnīšu ilgtermiņa līgumiem vai tos izbeidzot, piemēroti sodi. Pamatojot šo argumentu, šīs personas iesniedza preses rakstus, kuros tika ziņots, ka daži Savienības ražotāji ir iesaistīti tiesvedībā vai arī tie ir izbeiguši līgumus. Dažas personas sniedza informāciju, kura, iespējams, apliecina, ka ilgtermiņa līgumus nevar pārskatīt.
(673)
Polisilīcijs ir galvenais izejmateriāls plāksnīšu ražotājiem. Izmeklēšana atklāja, ka polisilīcija cenas paaugstinājās 2008. gadā, kad tās sasniedza augstāko punktu - USD 500/kg, taču 2009. gadā tās atkal pazeminājās, 2009. gada beigās sasniedzot USD 50-55/kg, ar tikai nelielu augšupejošu tendenci 2010. gadā un 2011. gada sākumā. Izmeklēšanas periodā cenas būtiski kritās līdz USD 30/kg (JRC zinātniskie un politikas ziņojumi, 2012. gada FE statusa ziņojums). Ir jāatzīmē, ka polisilīcija cenu ietekme uz Savienības ražošanas nozari varētu būt tikai margināla, jo jebkura ietekme uz elementu un moduļu ražošanas izmaksām tika izkliedēta vērtības ķēdē. Turklāt iepriekš minētie preses raksti attiecās uz notikumu attīstību pēc izmeklēšanas perioda, kas neietekmēja attiecīgo Savienības ražošanas nozares situāciju izmeklēšanas periodā, tādēļ tos nevar ņemt vērā. Var apstiprināt, ka Savienības ražošanas nozarei bija iespēja mainīt vienošanās ne tikai par ilgtermiņa līgumu cenām, bet arī par līgumsodiem, kas attiecās uz šiem ilgtermiņa līgumiem.
(674)
Viena ieinteresētā persona vēl apgalvoja, ka pietiek vien ar to, ka ilgtermiņa līgumi ietekmējuši tikai dažus Savienības ražotājus, un ka kopējās Savienības ražošanas nozares situācija nav būtiska. Tā apgalvoja, ka augstākām izmaksām nav visi operatori noteikti jāietekmē vienādi. Šajā argumentā netiek ņemts vērā konstatējums, ka kopumā Savienības ražošanas nozarei vidējās polisilīcija cenas daudzos gadījumos nemaz nebija augstākas kā tirgus cenas vai kā tūlītējās cenas, un jautājums par to, vai augstākas izmaksas skar visus vai tikai dažus operatorus, netika uzskatīts par būtisku. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(675)
Vēl kāda ieinteresētā persona pieprasīja Komisijai atdalīt, nošķirt un kvantificēt katra tā faktora sekas, kurš varēja ietekmēt Savienības ražošanas nozari; jo īpaši atsevišķi būtu jāskata polisilīcija cenu ievērojamais kritums. Šajā sakarā tika apgalvots, ka drīzāk polisilīcija cenu kritums, nevis Ķīnas izcelsmes importa radītais cenu spiediens ir izraisījis pārdošanas cenu kritumu. Ciktāl tas attiecas uz Savienības ražošanas nozari, tās vidējās pārdošanas cenas nokritās daudz vairāk, nekā vidējās ražošanas izmaksas, kuras būtu varējis ietekmēt izejvielu cenu kritums. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(676)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas dažas ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka polisilīcija cenu samazinājuma ietekme uz Savienības ražošanas nozari nebija neliela vai izkliedēta vērtības ķēdē, kā tika secināts izmeklēšanā. Tomēr, kā jau norādīts 255. apsvērumā, polisilīcijs ir plāksnīšu ražotāju galvenais izejmateriāls, tādējādi tika konstatēts, ka ietekme uz elementu vai moduļu ražošanas izmaksām ir izkliedēta vērtības ķēdē. Ieinteresētās personas neiesniedza pierādījumus, kas liktu apšaubīt šo konstatējumu. Turklāt izmeklēšanā atklājās, ka polisilīcija cenu samazinājums attiecīgajā periodā atspoguļojās atlasīto Savienības ražotāju elementu un moduļu vidējās ražošanas izmaksās, kuras samazinājās līdzīgi kā polisilīcija cenas. Kāda ieinteresētā persona apšaubīja ietekmi, kāda bija iespējamajām soda naudām, kuras Savienības ražošanas nozarei bija jāmaksā pēc piegādātāju līgumu atkārtotas apspriešanas. Attiecībā uz to nevar izslēgt, ka dažiem ražotājiem varēja būt jāmaksā soda nauda par plāksnīšu piegādes līgumu atcelšanu attiecīgajā periodā. Tomēr Komisija nerada nekādus pierādījumus tam, ka šīs soda naudas būtu ietekmējušas Savienības ražošanas nozares stāvokli vai ka tās būtu reprezentatīvas. Šādus pierādījumus nesniedza arī attiecīgā ieinteresētā persona. Lai gan tādēļ nevar pilnīgi izslēgt, ka soda naudas varēja kaut kādā mērā negatīvi ietekmēt ierobežotu skaitu Savienības ražotāju, kopējā ietekme uz Savienības ražošanas nozari labākajā gadījumā ir neliela un tādēļ nevar pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un būtisko kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozarei kopumā. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(677)
Vēl kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka izmeklējamā ražojuma pārdošanas cenu kritums Savienībā ir daļēji noticis sakarā ar polisilīcija cenas kritumu. Tomēr attiecībā uz to ir jānorāda - izmeklēšanā atklājās, ka imports no ĶTR bija subsidēts un tā cenas bija ievērojami zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām. Tādēļ cenu samazinājums pārsniedz ražošanas izmaksu samazinājumu, ko varētu izskaidrot ar izejmateriālu cenu kritumu. Ja cenu kritums būtu noticis tikai tādēļ, ka samazinājās izejmateriālu cenas, Savienības ražošanas nozare nebūtu bijusi spiesta samazināt savas pārdošanas cenas zem ražošanas izmaksām. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(678)
Vēl kāda ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka tiesvedība, kurā pēc IP bija iesaistīts viens Savienības ražotājs, varēja ietekmēt vismaz šā Savienības ražotāja stāvokli jau IP. Tomēr šī persona nepaskaidroja, kā un ciktāl notikums, kas notika pēc IP, varēja ietekmēt šā ražotāja stāvokli IP. Arī izmeklēšanā netika atklāti nekādi pierādījumi par šādu ietekmi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(679)
Turklāt šī pati ieinteresētā persona apstrīdēja minētos konstatējumus, jo neesot sniegti nekādi pierādījumi. Tomēr izmeklēšanas konstatējumi tika balstīti uz faktiem un pierādījumiem, kā nekonfidenciāla versija bija pieejama visām ieinteresētajām personām.
(680)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka arī tad, ja konkrētus Savienības ražotājus ir ietekmējuši ilgtermiņa līgumi, Savienības ražošanas nozare kopumā necieta ilgtermiņa līgumu dēļ, un tā varēja pilnībā gūt labumu no izejvielu cenu krituma. Tāpēc netika konstatēts, ka ilgtermiņa līgumi izjauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
5.3.8. Pašradīts kaitējums - automatizācijas, apjoma, apjomradītu ietaupījumu, konsolidācijas, inovāciju, izmaksu efektivitātes un Savienības ražošanas nozares importa ietekme
(681)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir radies ražošanas procesa lielās automatizācijas dēļ. Tika apgalvots, ka nelielu apjomu ražotāji ir neizdevīgā stāvoklī, salīdzinot ar lielākiem vertikāli integrētiem ražotājiem, tādēļ jebkuram mazo apjomu ražotājam nodarīto kaitējumu nevar attiecināt uz subsidēto importu. Šajā kontekstā tika arī apgalvots, ka kopumā Savienības ražošanas nozare bija neliela tādēļ nevarēja gūt labumu no apjomradītiem ietaupījumiem.
(682)
Izmeklēšana atklāja, ka arī neliela apjoma tirgotājiem Savienības tirgū bija augsts ražošanas procesa automatizācijas līmenis, kas pozitīvi ietekmēja viņu ražošanas izmaksas. Vairums Savienības ražotāju ir specializējušies vienā no ražošanas procesa daļām (elementi vai moduļi), kas specializācijas dēļ ir palielinājis viņu konkurētspēju attiecībā uz konkrēto ražojuma veidu, ko tie ražo. Tāpēc arguments, ka lielās automatizācijas ietekme ir izraisījusi kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, tika noraidīts.
(683)
Dažas ieinteresētas personas apgalvoja, ka cenu spiediens izraisījis Savienības ražošanas nozares un Ķīnas ražošanas nozares konsolidāciju un pēdējā minētā izraisījusi kaitējumu Savienības ražošanas nozari. Taču izmeklēšana atklāja, ka konsolidācija drīzāk bija subsidētā importa un negodīgas tirdzniecības prakses sekas. Turklāt šī persona nesniedza pierādījumus, kādā mērā konsolidācijas process būtu varējis radīt kaitējumu.
(684)
Vēl tika apgalvots, ka nodarītā kaitējuma iemesls ir Savienības ražošanas nozares vertikālās integrācijas trūkums. Kopumā vertikāli integrētiem ražotājiem normālos tirgus apstākļos vajadzētu būt lielākai drošībai piegādes ķēdē. Taču izmeklēšana atklāja, ka daļas Savienības ražošanas nozares, kura bija vertikāli integrēta, priekšrocības vertikālās integrācijas dēļ nevarēja izmantot pilnībā, jo subsidētā importa radītais spiediens uz cenām bija ārkārtīgi liels. Turklāt Savienības ražošanas nozare, arī vertikāli integrēti Savienības ražotāji, subsidētā importa dēļ nespēja gūt pilnīgu labumu no lielas jaudas izmantošanas, lai panāktu apjomradītus ietaupījumus. Turklāt izmeklēšana neatklāja nekādu korelāciju starp vertikālu integrāciju un labākiem rentabilitātes rādītājiem, jo augstā cena traucēja šādu korelāciju.
(685)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei trūkst tehnisko inovāciju, kā arī investīciju jaunās tehnoloģijās. Taču izmeklēšana neatklāja nekādus faktiskus pierādījumus, kas apliecinātu šādus apgalvojumus. Izmeklēšanā gluži pretēji tika atklāts, ka lielākā daļa Savienības ražošanas nozares veikto ieguldījumu bija paredzēta jaunām iekārtām un izpētei un izstrādei un ka starp dažādiem ražojumiem pasaulē nav būtiskas atšķirības starp tehnoloģijām.
(686)
Vēl viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka būtiskā kaitējuma cēlonis bijusi vājā projektu īstenošana (neizdevušies projekti). Šajā ziņā būtu jānorāda, ka šis arguments nebija pamatots. Turklāt jebkuru neizdevušos projektu var uzskatīt par subsidētā importa radītām sekām. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(687)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare nespēj savlaicīgi racionalizēt izmaksas, lai reaģētu uz norisēm pasaules tirgū. Citas personas apgalvoja, ka darbaspēka izmaksas un piesaistāmie izdevumi Savienībā ir lielāki nekā ĶTR.
(688)
Izmeklēšana atklāja, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas attiecīgajā periodā pamazām samazinājās. Ražīgums attiecībā uz moduļiem un elementiem palielinājās. Kā iepriekš ir minēts, subsidētā ĶTR izcelsmes importa pieplūduma un tam sekojošā būtiskā spiediena uz cenām Savienības tirgū dēļ Savienības ražošanas nozare nebija spējīga gūt labumu no cenu samazināšanās.
(689)
Ir atzīmēts, ka ĶTR ražotājiem eksportētājiem nav līdzīgu priekšrocību saistībā ar izejvielām (polisilīciju) un iekārtām, jo tie abi galvenokārt tiek importēti no Savienības. Kas attiecas uz darbaspēka izmaksām un pieskaitāmajiem izdevumiem, ieskaitot amortizāciju, tie kopā izmeklēšanas periodā veidoja vidēji mazāk nekā 10 % no kopējām izmaksām par moduļiem un nav uzskatāmi par tādiem, kuriem būtu būtiska loma. Kas attiecas uz elektroenerģijas izmaksām, tās izmeklēšanas periodā kopā veidoja vidēji mazāk nekā 1 % no kopējām izmaksām par moduļiem un nav uzskatāmas par tādām, kam būtu būtiska loma. Turklāt apgalvojums, ka ķīnieši ir izmantojuši jaunāko aprīkojumu, nav pamatots.
(690)
Vēl tika apgalvots, ka daži Savienības ražotāji elementus un/vai moduļus ieguva no attiecīgās valsts un pārdeva šos produktus Savienības tirgū kā savējos. Kaitējumu, kas radās šādu darījumu dēļ, nevajadzētu attiecināt uz subsidēto importu. Taču izmeklēšanā tika atklāts, ka attiecīgā ražojuma imports no Savienības ražošanas nozares pēc būtības bija komplementārs, kā arī ierobežots apjoma ziņā, ja to salīdzina ar kopējo Savienības ražošanas apjomu un tādēļ tā iedarbība varētu būt vienīgi margināla un to nevarētu uzskatīt par tādu, kas varētu izjaukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(691)
Tādēļ, lai varētu atbilst ĶTR izcelsmes importa aizvien sarūkošās cenas tendencei, Savienībai bija jāpieliek ievērojamas pūles, lai racionalizētu savas ražošanas izmaksas. Neraugoties uz Savienības ražošanas nozares centieniem, šo izmaksu racionalizāciju nevarēja atspoguļot pārdošanas cenā, ņemot vērā būtisko samazinājumu, kuru radīja subsidētais imports.
(692)
Kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums radās tāpēc, ka Savienības ražošanas nozarē trūka pietiekama apjomradīta ietaupījuma. Tika apgalvots, ka nelielu apjomu ražotāji ir neizdevīgā stāvoklī, salīdzinot ar lielākiem vertikāli integrētiem ražotājiem, tādēļ šiem ražotājiem nodarīto kaitējumu nevar attiecināt uz subsidēto importu. Vēl viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka ražošanas procesa automatizācija ir dārga un tādēļ ražošanas izmaksu samazināšanai apjomradīti ietaupījumi ir jo svarīgāki.
(693)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka Savienības ražošanas nozare, arī lielie un vertikāli integrētie ražotāji, subsidētā importa dēļ nespēja gūt pilnīgu labumu no lielas jaudas izmantošanas, lai panāktu apjomradītus ietaupījumus. Jebkurā gadījumā izmeklēšana neatklāja nekādu korelāciju starp lielumu, vertikālu integrāciju un labākiem rentabilitātes rādītājiem, jo subsidētā importa radītais spiediens traucēja šādu korelāciju. Izmeklēšanā tika atklāts, ka tirgū, kur bija zems izmantojuma līmenis, labuma no apjomradītiem ieguvumiem vairs nebija - tas attiecās arī uz Ķīnas ražotājiem. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(694)
Turklāt viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka ieguldītāji un bankas nefinansētu projektus, ja moduļa ražotājs būtu pārāk mazs, jo lielāki ražotāji nodrošina labākas garantijas un tie ir labāk “diskontējami”. Citiem vārdiem sakot, ieguldītāji un bankas negribīgi finansē ar FE saistītos projektus, kuros izmanto Savienībā ražotus moduļus. Izmeklēšana atklāja, ka jebkurā gadījumā, ja ieguldītāji un bankas labprātāk finansē Ķīnas ražotājus, kuriem ir lielāka ražošanas jauda, tad tas ir izkropļojuma dēļ, kuru subsidētais imports ir radījis Savienības tirgū. Kā ir iepriekš minēts, ražošanas līniju lielumam nav nozīmes, ja izmantojuma līmenis joprojām ir zems. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(695)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei ir nelabvēlīga izmaksu struktūra salīdzinājumā ar konkurentiem Ķīnā, jo pēdējiem minētajiem ir zemākas darbaspēka izmaksas, elektroenerģijas un amortizācijas izmaksas, turklāt jaunākas iekārtas. Tomēr attiecīgā persona nevarēja sniegt jaunu informāciju vai pamatojošus pierādījumus, kas varētu apgāzt šīs izmeklēšanas konstatējumus par šo jautājumu. It īpaši apgalvojums, ka Ķīnas ražotāji izmantojot jaunākā iekārtas aprīkojumu tika aplūkots konstatējumos, kas izklāstīti antidempinga pagaidu regulas 203. apsvērumā, kur norādīts, ka ražotājiem eksportētājiem ĶTR nav nekādu salīdzināmu priekšrocību, it īpaši tādēļ ka visas iekārtas un aprīkojumu importē no Eiropas Savienības. Tāpēc iepriekš minētie apgalvojumi tika noraidīti.
(696)
Cita persona apgalvoja, ka Ķīnai ir bijusi salīdzinoša priekšrocība saistībā ar polisilīcija cenām un apjomradītiem ietaupījumiem, kā dēļ iekārtām bija zemākas izmaksas. Šī persona nesniedza jaunu informāciju vai pamatojošus pierādījumus par šo jautājumu. Tāpēc šīs personas apgalvojums tika noraidīts.
(697)
Kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka daži Savienības ražotāji elementus un/vai moduļus ieguva no attiecīgās valsts un pārdeva tālāk šos ražojumus Savienības tirgū kā savējos. Tā uzstāja, ka kaitējums, kas radies no šādiem darījumiem, nav attiecināms uz subsidēto importu. Taču izmeklēšanā tika atklāts, ka attiecīgā ražojuma imports no Savienības ražošanas nozares pēc būtības bija komplementārs, kā arī ierobežots apjoma ziņā, ja to salīdzina ar kopējo Savienības ražošanas apjomu, un tādēļ tā iedarbība varētu būt vienīgi margināla un to nevarētu uzskatīt par tādu, kas varētu izjaukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(698)
Viens nesaistīts importētājs apgalvoja - analīzē būtu jāņem vērā tas, ka palielinājās darbinieku skaits. Attiecībā uz šo apgalvojumu ir atzīmēts, ka nodarbinātība saistībā ar moduļiem laikā no 2009. līdz 2011. gadam palielinājās, un tad izmeklēšanas periodā samazinājās. Saistībā ar elementiem nodarbinātība palielinājās līdz 2010. gadam un tad 2011. gadā tā samazinājās, un vēl vairāk samazinājās izmeklēšanas periodā. Vēl tika norādīts, ka attiecībā uz moduļiem nodarbinātība atbilda Savienības ražošanas tendencēm. Attiecībā uz elementiem, tā kā Ķīnas izcelsmes imports visa perioda laikā palielināja savu tirgus daļu uz Savienības ražošanas nozares rēķina, Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt labumu no pieaugošā patēriņa, kā bija gaidīts. Tādēļ nodarbinātības samazinājums 2011. gadā un izmeklēšanas periodā atbilst uzņēmumiem, kuri kļuva maksātnespējīgi vai arī pārtrauca elementu ražošanu.
(699)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda ieinteresētā persona no jauna apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir radies sakarā ar nelielo apjomu un apjomradītu ietaupījumu trūkumu. Kā jau paskaidrots iepriekš 682. apsvērumā un pagaidu antidempinga regulas 195.-196. apsvērumā, pat globālā tirgū apjomradītu ietaupījumu lielums un tādējādi arī ieguvums nevar eksistēt, ja izmantošanas apjoms kopumā ir zems un ja visā pasaulē pastāv milzīgs jaudas pārpalikums. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(700)
Turklāt šī pati persona atkārtoti apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir sakarā ar tās nespēju izmantot nevienu izmaksu priekšrocību. Šī persona apgalvoja, ka tas jo īpaši ir tādēļ, ka lielākā daļa Savienības ražotāju ir vertikāli integrēti. Tomēr šī persona nesniedza plašāku informāciju par to, ciktāl tas, ka ražotāji ir vertikāli integrēti, varētu negatīvi ietekmēt to izmaksu struktūru. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(701)
Pamatojoties uz to, visi iepriekš minētie argumenti tika noraidīti.
5.3.9. Plānkārtiņu FE ražojumu un citu FE tehnoloģiju radītā konkurence
(702)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei radījusi konkurence ar plānkārtiņu FE ražojumiem un citām FE tehnoloģijām, jo šīs tehnoloģijas ir savstarpēji aizstājamas un tām ir viens un tas pats galalietojums. Tāpat tika apgalvots, ka plānkārtiņu ražojumi konkurē ar izmeklējamo ražojumu, it īpaši saistībā ar komercplatību jumtiem un liela izmēra uz zemes izvietotām iekārtām, kas veido būtisku daļu kopējā Savienības FE tirgus.
(703)
Izmeklēšana liecināja, ka plānkārtiņas FE ražojumi tiek ražoti no atšķirīgām izejvielām un tajos neizmanto kristāliskā silīcija plāksnītes. Kopumā tiem ir daudz mazāks pārveidošanas efektivitātes koeficients un mazāka elektriskā jauda nekā kristāliskā silīcija moduļiem. Tādēļ tos nevar izmantot ierobežotās platībās, piemēram, uz jumtiem, tātad tie nav pilnībā savstarpēji aizstājami ar attiecīgo ražojumu. Tāpat izmeklēšanā tika atklāts, ka, lai gan plānkārtiņu FE ražojumi ir lētāki nekā izmeklējamais ražojums, tie attiecīgajā periodā ir aizņēmuši tikai ierobežotu tirgus daļu no kopējā Savienības saules enerģijas tirgus. Tāpēc, lai gan varētu pastāvēt zināma konkurence starp plānkārtiņu ražojumiem un attiecīgo ražojumu, šī konkurence tiek uzskatīta par ierobežotu.
(704)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums, iespējams, ir sakarā ar plānkārtiņu ražojumu radīto konkurenci. Saistībā ar to šī persona norādīja, ka Vācijā plānkārtiņu ražojumu tirgus daļa saules enerģijas tirgū lielākajā IP daļā ir bijusi ievērojama un ir samazinājusies tikai 2012. gada sākumā.
(705)
Izmeklēšanā patiešām atklājās, ka plānkārtiņu ražojumu vidējās cenas bija zemākas nekā izmeklējamā ražojuma vidējās cenas.
(706)
Tomēr, kā izklāstīts 703. apsvērumā, plānkārtiņu ražojumiem ir daudz mazāka pārveidošanas efektivitāte un mazāka elektriskā jauda nekā kristāliskā silīcija moduļiem, tāpēc, pat ja šie ražojumi vispār savstarpēji konkurē, tad tas tik un tā nevar veicināt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, jo Savienības saules enerģijas tirgū dominējošā tehnoloģija ir kristāliskā silīcija moduļi. JRC FE 2012. gada statusa ziņojumā tika norādīts, ka sakarā ar polisilīcija cenu kritumu plānkārtiņu ražojumi pēdējos gados ir zaudējuši tirgus daļu par labu kristāliskā silīcija moduļiem.
(707)
Pamatojoties uz to, šie argumenti tika noraidīti.
5.3.10. Finanšu krīze un tās ietekme
(708)
Tika apgalvots, ka finanšu krīze un ekonomikas lejupslīde negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares piekļuvi finansēm, tādējādi izraisot Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(709)
Savienības ražošanas nozares spēja piesaistīt kapitālu attiecīgajā periodā būtiski samazinājās. Tā kā saules enerģijas ražošanas nozare ir kapitālietilpīga, spēja piesaistīt kapitālu ir ļoti būtiska. Ekonomikas lejupslīdei bija noteikta ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju. Tomēr izmeklēšana atklāja, ka neraugoties uz Savienības tirgus pieaugumu laikā no 2009. līdz 2011. gadam, Savienības ražošanas nozares situācija pasliktinājās subsidētā ĶTR izcelsmes importa dēļ, kura cenas bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas. Tāpēc tika secināts, ka finanšu krīzes potenciālo ietekmi vēl pasliktināja tas, ka palielinājās subsidētā importa no ĶTR apjoms, un tas, ka ierobežotā piekļuve finansējumam lielākoties bija negatīvā tirgus klimata sekas, un Savienības ražošanas nozares situācija un izredzes bija subsidētā importa sekas.
(710)
Turklāt tika izvērtēts, vai Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums radās tādēļ, ka tai neizdevās piesaistīt atbilstošu finansējumu tad, ka tā vēl bija rentabla. Izmeklēšanā tika atklāts, ka, piem., 2010. gadā, kad Savienības ražošanas nozare vēl bija rentabla, investīciju līmenis moduļiem palielinājās par 315 %, salīdzinot ar 2009. gadu, bet elementiem tajā pašā laikā par 10 %. Tā kā FE ražošanas nozare ir kapitālietilpīga, tiek sagaidīts, ka ražošanas nozare nepārtraukti meklē pienācīgu finansējumu, lai uzlabotu savu rentabilitāti un konkurētu ar negodīgo subsidēto importu. Tādēļ tika secināts, ka piekļuves finansēm trūkums bija neizdevīgās situācijas rezultāts, nevis tās iemesls.
(711)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas kāda ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka finanšu krīzes kaitējumu nodarošā ietekme būtu jānodala un tā nebūtu jāpiedēvē subsidētajam importam. Šī persona atsaucās uz publiski pieejamu informāciju, kurā redzams, ka vismaz viens Savienības ražotājs uzskatīja finanšu krīzi par galveno sava sliktā stāvokļa iemeslu. Šīs izmeklēšanas secinājumi tika balstīti uz konkrētu uzņēmumu datiem, kas ievērojami pārsniedz atsevišķu uzņēmumu publiski pieejamus paziņojumus. Tādējādi minētais publiski pieejamais paziņojums nevar apgāzt konstatējumu, ka, lai gan finanšu krīzei bija zināma ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju, tā nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(712)
Vēl kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka būtu jāņem vērā atšķirīgā piekļuve finansējumam, salīdzinot Savienības ražošanas nozari ar Ķīnas ražotājiem eksportētājiem. Šī persona apgalvoja, ka tas ir bijis viens no galvenajiem faktoriem, kas nodarījis būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, nevis subsidētais imports. Tomēr ir konstatēts, ka virknes Ķīnas ražotāju eksportētāju preferenciāla piekļuve finansējumam ir izkropļojusi tirgu un varētu būt viens no galvenajiem iemesliem, kas ļāva Ķīnas ražotājiem eksportētājiem eksportēt attiecīgo ražojumu par subsidētām cenām. Šis faktors tādējādi nevar izjaukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(713)
Ar šādu pamatojumu tika secināts, ka, lai gan finanšu krīzei bija zināma ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju, tā nevarēja pārtraukt cēloņsakarību starp subsidēto importu un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
5.3.11. Savienības ražošanas nozares eksporta darbība
(714)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas apjomi attiecīgajā periodā būtiski kritušies - moduļiem it īpaši no 2009. līdz 2011. gadam, elementiem no 2009. gada līdz 2012. gada pirmajam ceturksnim - un tas izraisījis būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(715)
Taču, kā ir parādīts turpmāk norādītajā tabulā, eksporta apjomi moduļiem saglabājas ievērojami, neraugoties uz nelielu samazinājumu izmeklēšanas periodā, un vidējās cenas izmeklēšanas periodā bija virs vidējām moduļu izmaksām visā attiecīgajā periodā. Tādēļ tas nebūtu varējis izraisīt Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Attiecībā uz elementiem, eksporta apjomi veidoja tikai aptuveni 12 % no elementu kopējā ražošanas apjoma. Tāpēc, neraugoties uz zemajām cenām izmeklēšanas periodā, tam varēja būt tikai ierobežota ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
13-a. tabula
Moduļi
2009
2010
2011
IP
Moduļu eksporta apjoms MW
989
1279
1157
1148
(Indekss 2009. gads = 100)
100
129
117
116
Eksporta vidējā cena (EUR/kW)
2500
1900
1470
1230
(Indekss 2009. gads = 100)
100
76
59
49
Avots: Europressedienst.
13-b. tabula
Elementi
2009
2010
2011
IP
Elementu eksporta apjoms MW
62
320
315
238
(Indekss 2009. gads = 100)
100
516
508
384
Eksporta vidējā cena (EUR/kW)
1350
1 050
830
640
(Indekss 2009. gads = 100)
100
78
61
47
Avots: Europressedienst.
(716)
Ar šādu pamatojumu tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozares eksporta darbība nebūtu varējusi veicināt Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. Tāpēc šie personu argumenti tika noraidīti.
5.3.12. Slānekļa gāzes atradņu atklāšana Savienībā
(717)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisījusi slānekļa gāzes nogulu atklāšana Savienībā, un izredzes palielināt lētas slānekļa gāzes ražošanu Savienībā samazināja publiskā un privātā sektora ieguldījumus atjaunojamās enerģijas projektos.
(718)
Izmeklēšanā tika atklāts, ka izmeklējamā ražojuma patēriņš būtiski pieaudzis visā attiecīgajā periodā, kā minēts 509. apsvērumā. Turklāt izmeklēšana neatklāja nekādus faktiskus pierādījumus, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums būtu radies tādēļ, ka Savienībā tika atklātas slānekļa gāzes nogulas. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
5.3.13. Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (“ETS”)
(719)
Tā pati persona apgalvoja, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izraisījuši nelielie ieguldījumi saules enerģijas ražošanā zemo tirgus cenu dēļ Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības shēmas CO2 emisijas kredītvienībām.
(720)
Tomēr netika sniegts neviens pierādījums un izmeklēšana neatklāja nekādus faktiskus apstākļus, kas apstiprinātu šādus apgalvojumus. Gluži pretēji, izmeklēšanā tika atklāts, ka izmeklējamā ražojuma patēriņš attiecīgajā periodā ievērojami pieauga. Pamatojoties uz to, šis apgalvojums tika noraidīts.
5.3.14. Vadības lēmumi
(721)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka vismaz vienam Savienības ražotājam nodarīto būtisko kaitējumu izraisījuši nepareizi vadības pieņemtie lēmumi. Šie apgalvojumi balstījās uz ikgadējām atskaitēm, daļu informācijas saturēja vēstule, kuru uzņēmuma akcionārs nosūtīja pārējiem akcionāriem, un preses raksts.
(722)
Nekāda informācija šajā lietā neliecināja, ka kāds no attiecīgā uzņēmuma vadības pieņemtajiem lēmumiem būtu neparasts vai nepiesardzīgs vai tam būtu kāda ietekme uz Savienības ražošanas nozari. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
5.3.15. Citi valdības politikas virzieni
(723)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izraisījuši citi valdības politikas virzieni, piemēram, atjaunojamās enerģijas politika, inovāciju veicināšanas politika, birokrātijas mazināšanas politika, tirdzniecības veicināšanas politika un piekļuves tīklam regulējums, jo šie politikas virzieni sniedz labumu ražotājiem eksportētājiem. Tomēr, pat ja ir taisnība, ka daži no norādītajiem politikas virzieniem būtu varējuši veicināt importu no citām trešām valstīm un vispārēju saules enerģijas nozares izaugsmi, šie politikas virzieni sniegtu labumu arī Savienības ražošanas nozarei. Turklāt šie politikas virzieni nevarētu būt vērsti uz to, lai imports Savienībā tiktu īstenots subsidētām cenām, kas izraisa kaitējumu. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
5.3.16. Citi argumenti
(724)
Viena ieinteresētā persona norādīja, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei radījusi “pioniera” neizdevīgā situācija un Eiropas Komisijas politiskā atbalsta trūkums iepriekšējos gados. Šī persona arī apgalvoja, ka līdzās valsts atbalsta shēmām, būtiski faktori katram tirgum ir arī iedzīvotāju skaits, IKP, elektroenerģijas patēriņš, finansēšanas iespējas un iespēja pieslēgties tīklam. Tomēr iepriekš minētā persona nevarēja pamatot savus apgalvojumus, tāpēc tie tika noraidīti.
(725)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas šī pati persona no jauna apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir radies sakarā ar “pioniera” neizdevīgo situāciju. Tomēr šis apgalvojums nebija nedz analizēts, nedz pamatots, tādēļ tas tika noraidīts.
5.4. Citu faktoru, kuri saskaņā ar konstatējumiem veicināja kaitējumu, kumulatīvs novērtējums
(726)
Izmeklēšana apliecināja, ka kaitējumu varēja būt veicinājuši arī šādi citi faktori: attiecīgā ražojuma imports no Taivānas, IT līmeņa samazināšanās, ierobežota Savienības ražotāju skaita ilgtermiņa polisilīcija līgumi un finanšu un ekonomikas krīze.
(727)
Kā norādīts iepriekš 5.3.1. un 5.3.7. iedaļā, iespējamā Taivānas izcelsmes importa ietekme un ierobežota Savienības ražotāju skaita ilgtermiņa polisilīcija līgumu ietekme labākajā gadījumā ir neliela, jo to ietekme ir izkliedēta vērtības ķēdē.
(728)
Attiecībā uz finanšu un ekonomikas krīzi izmeklēšana ir apliecinājusi, ka galvenais iemesls, kādēļ Savienības ražošanas nozare saskārās ar ieguldījumiem nepieciešamā kapitāla pieejamības problēmām, bija subsidētais imports, kas neļāva Savienības ražošanas nozarei pārdot savus ražojumus ar peļņu tad, kad Savienības tirgus uzrādīja ievērojamu pieaugumu (2009.-2011.g.).
(729)
Par IT jānorāda, ka trešās personas nav spējušas pierādīt, ka IT līmenis IP laikā būtu bijis tik zems, ka tas nebūtu ļāvis Savienības ražotājiem pārdot attiecīgo ražojumu par tādām cenām, kas nenodara kaitējumu. Iestādes uzskata, ka IT līmeņa samazinājums var izskaidrot pieprasījuma samazinājumu, jo ieguldījumi atsevišķās vietās vairs nebija dzīvotspējīgi. Tomēr pat kopā ar citiem faktoriem, kuri saskaņā ar konstatējumiem ir veicinājuši kaitējumu, tas nevar izjaukt cēloņsakarību, jo IT līmenis joprojām bija tāds, pie kura, ja nebūtu subsidētā importa, Savienības ražotāji būtu varējuši pārdot savus ražojumus par tādām cenām, kas nenodara kaitējumu.
(730)
Tādēļ, pat izvērtējot četru pārējo faktoru, kuri, iespējams, veicināja kaitējumu, kumulatīvo ietekmi, netiek izjaukta cēloņsakarība starp subsidēšanu un kaitējumu.
5.5. Secinājums par cēloņsakarību
(731)
Izmeklēšana atklāja cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un subsidēto importu no ĶTR. Tika analizēti citi iespējamie kaitējuma iemesli, piemēram, imports no citām trešām valstīm, nesubsidētais imports no ĶTR, patēriņš, IT, cita veida finanšu atbalsts, kas piešķirts Savienības ražošanas nozarei, jaudas pārpalikums, izejvielu cenu ietekme, pašu radīts kaitējums, plānkārtiņas ražojumu radītā konkurence, finanšu krīze un tās ietekme, Savienības ražošanas nozares eksporta darbība, slānekļa gāzes iegulu atklāšana Savienībā, vadības lēmumi, Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības shēmas, citi valdības politikas virzieni, taču neviens no tiem neizrādījās tāds, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību, kura konstatēta starp subsidēto importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
(732)
Tika atsevišķi un kopā analizēta visu to kaitējuma faktoru ietekme, kas nebija subsidētais imports. Tādēļ tiek secināts, ka visu faktoru, kuri, iespējams, veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu (proti, imports no trešām valstīm, IT, izejmateriālu cenu ietekme un finanšu krīze) kopējs izvērtējums neizskaidro Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu jo īpaši saistībā ar zemajām cenām un finansiālajiem zaudējumiem sakarā ar attiecīgā ražojuma zemas cenas importa ienākšanu no ĶTR ievērojamā daudzumā. Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju ir skaidri konstatēta un nodalīta no subsidētā importa kaitējošās iedarbības, tika secināts, ka izmeklēšanas periodā pastāvēja cēloņsakarība starp subsidēto importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
6. SAVIENĪBAS INTERESES
6.1. Ievadpiezīmes
(733)
Saskaņā ar pamatregulas 31. pantu Komisija pārbaudīja, vai, neraugoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem par kaitējošu subsidēšanu, ir kādi vērā ņemami iemesli, kas varētu likt secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā Savienības interesēs nav noteikt kompensācijas pasākumus. Šim nolūkam un saskaņā ar pamatregulas 31. panta 1. punktu Savienības interešu analīze balstījās uz visu dažādo interešu, tostarp Savienības ražošanas nozares, augšupējo un lejupējo FE nozares operatoru, attiecīgā produkta importētāju, lietotāju un patērētāju interešu izvērtējumu.
(734)
Uzsākot paralēlo antidempinga izmeklēšanu, paši pieteicās aptuveni 150 operatori, kuri tika pienācīgi ņemti vērā pašreizējā izmeklēšanā. Nesaistītiem importētājiem, augšupējiem operatoriem (ieskaitot izmeklējamā ražojuma izejmateriālu ražotāju un ražošanas iekārtu piegādātājus), lejupējiem operatoriem (ieskaitot projekta attīstītājus un sistēmu instalētājus) un patērētāju organizācijai BUEC tika nosūtītas specifiskas anketas. Informāciju iesniedza trīs asociācijas, kuras pārstāv dažādus FE nozares operatorus (Savienības ražošanas nozari, augšupējos un lejupējos operatorus).
(735)
Tika apgalvots, ka Savienības interešu izvērtēšana netika balstīta uz pietiekamu operatoru skaitu.
(736)
Komisija sazinājās ar dažādajiem operatoriem kā paskaidrots turpmāk.
(737)
Augšupējiem un lejupējiem operatoriem, kā minēts 734. apsvērumā, Komisija nosūtīja specifiskas anketas aptuveni 150 operatoriem, ieskaitot tos nesaistītos importētājus, kuri bija pieteikušies pēc izmeklēšanas sākšanas un kuriem tāpēc bija iespējams sniegt Komisijai attiecīgos datus. Tika saņemta divdesmit viena atbilde uz anketas jautājumiem. Turklāt izmeklēšanā vērā tika ņemtas ne tikai atbildes uz anketas jautājumiem, bet arī pārbaudāmas un pienācīgi pamatotas piezīmes un iesniegtie dokumenti, kurus ieinteresētās personas iesniedza noteiktajos termiņos, neatkarīgi no tā, vai šīs personas bija atbildējušas uz anketas jautājumiem. AFASE nosūtīja Komisijai piezīmes savu dalībnieku - FE operatoru - vārdā, kas arī tika analizētas.
(738)
Attiecībā uz nesaistītiem importētājiem, kā minēts 25. apsvērumā, Komisija sazinājās ar visiem 250 nesaistītajiem importētājiem, par kuriem ziņoja sūdzības iesniedzējs, un izveidoja pagaidu izlasi saskaņā ar pamatregulas 27. pantu, lai aptvertu reprezentatīvu importa apjomu, kuru noteiktajā laikā varētu pamatoti izmeklēt. Tomēr tikai viens no provizoriski atlasītajiem uzņēmumiem pēc pārbaudes izrādījās nesaistīts importētājs. Vēlākā izmeklēšanas posmā tika aicināti izmeklēšanā turpmāk sadarboties vēl citi nesaistīti importētāji, kuri bija sākotnēji iesnieguši atlases veidlapu, taču nebija atlasīti. Seši no tiem piekrita un saņēma anketu, un pieci iesniedza atbildes; no tām trīs aizpildītās anketas tika uzskatītas par pietiekami pilnīgām. Tādēļ nesaistīto importētāju galīgajā izlasē ir četri nesaistīti importētāji, kas pārstāv 2-5 % no attiecīgā ražojuma importa. Saistībā ar šo zemo procentuālo daudzumu jāatceras, ka lielākā daļa attiecīgā ražojuma importa Savienībā nenotiek ar nesaistītu importētāju starpniecību.
(739)
Tātad, Savienības interešu analīzei tika izmantota šāda informācija:
-
atbildes uz anketas jautājumiem, kas tika saņemtas no 8 atlasītajiem Savienības ražotājiem un četriem atlasītajiem nesaistītajiem importētājiem, kā arī atbildes uz īpašās anketas jautājumiem, kuras tika saņemtas no 8 augšupējiem un 13 lejupējiem operatoriem (7 projektu attīstītājiem/instalētājiem un 6 pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas arī FE nozarē) no 150 operatoriem, kas bija pieteikušies pēc procedūras sākšanas un saņēma īpašās anketas;
-
dati, kas tika pārbaudīti apmeklējumos uz vietas pie 8 Savienības ražotājiem, 1 nesaistīta importētāja, 2 augšupējiem operatoriem, 4 lejupējiem operatoriem (projektu attīstītājiem/instalētājiem) un 1 asociācijas (skat. pagaidu antidempinga regulas 17. apsvērumu un 29. apsvērumu iepriekš);
-
dati par Savienības interesēm, ko iesniedza citas ieinteresētās personas, tostarp asociācijas, kā arī publiski pieejamie dati par FE tirgus attīstību Eiropā, jo īpaši EPIA Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017.
6.2. Savienības ražošanas nozares intereses
(740)
Izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozarē līdzīgā ražojuma ražošanā un pārdošanā tieši bija nodarbināts 21 000 cilvēku.
(741)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, ko izraisīja subsidētais imports no attiecīgās valsts izmeklēšanas periodā. Tiek atgādināts, ka virknei kaitējuma indikatoru attiecīgajā periodā bija negatīva tendence. It īpaši būtiski skarti bija kaitējuma indikatori, kas saistīti ar Savienības ražotāju, kuri sadarbojās, finanšu sniegumu, proti, rentabilitāti, naudas plūsmu un ienākumu no ieguldījumiem. Faktiski Savienības moduļu un elementu ražotāji 2011. gadā un izmeklēšanas periodā strādāja ar zaudējumiem. Tādējādi daži Savienības ražotāji jau bija spiesti slēgt savas ražotnes, bet citi kļuva maksātnespējīgi. Ja pasākumi netiks noteikti, turpmāka Savienības ražošanas nozares ekonomiskās situācijas pasliktināšanās šķiet ļoti iespējama.
(742)
Gaidāms, ka kompensācijas pasākumu noteikšana Savienības tirgū atjaunotu taisnīgus apstākļus, dodot iespēju Savienības ražošanas nozarei izlīdzināt līdzīgā ražojuma cenas, lai atspoguļotu ražošanas izmaksas, tādējādi uzlabojot rentabilitāti. Tāpat ir gaidāms, ka kompensācijas pasākumu noteikšana ļautu Savienības ražošanas nozarei vismaz daļēji atgūt tirgus daļu, kas zaudēta attiecīgajā periodā, un tas pozitīvi ietekmētu vispārējo finansiālo situāciju. Turklāt Savienības ražošanas nozarei vajadzētu uzlaboties piekļuvei kapitālam un veikt turpmākus ieguldījumus pētniecībā un izstrādē un inovācijās FE tirgū. Visbeidzot, izmeklēšanā arī tika norādīts uz to, ka Savienības ražotāji, kuri bija spiesti pārtraukt ražošanu dēļ spiediena, kuru radīja Ķīnas izcelsmes imports, varētu atsākt uzņēmējdarbību. Kopumā saskaņā ar šo scenāriju ne tikai tiktu nodrošināts esošais 21 000 darbavietu Savienības ražošanas nozarē (izmeklēšanas periodā), bet arī rastos pamatotas iespējas paplašināt ražošanu un palielināt darbavietu skaitu.
(743)
Ja pasākumi netiks noteikti, tad gaidāms vēl lielākas tirgus daļas zaudējums, aizvien pasliktinoties Savienības ražošanas nozares rentabilitātei. Tas nebūtu ilgtspējīgi ne īstermiņā, ne vidējā termiņā. Rezultātā papildus lielam skaitam Savienības ražotāju, kuri jau tika izspiesti no tirgus, arī citi ražotāji varētu piedzīvot maksātnespēju, kas īstermiņā un vidējā termiņā varētu novest pie Savienības ražošanas nozares izzušanas, kas attiecīgi būtiski ietekmētu esošās darbavietas.
(744)
Dažas ieinteresētās personas apstrīdēja to, ka Savienības ražošanas nozare spēs gūt labumu no kompensācijas pasākumiem, norādot, ka i) pasākumi samazinās pieprasījumu pēc FE ražojumiem Savienībā un tādēļ Savienības ražošanas nozare nespēs palielināt pārdošanas apjomu, ii) Savienības ražošanas nozarei ir mazas ražotnes un tādēļ tā nevar apmierināt pieprasījumu saistībā ar noteikta veida aprīkojumu, piemēram, komercplatību jumtiem un liela izmēra uz zemes izvietotām iekārtām, iii) Savienības ražotāji nav “diskontējami”, iv) maksājumu noteikšana par elementiem de facto palielinās Savienības elementu ražotāju ražošanas izmaksas un padarīs tos mazāk pievilcīgus klientiem un v) ja ievērojami kritīsies Ķīnas izcelsmes imports, visticamāk, ka to izmantos ražotāji no citām trešām valstīm.
(745)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka pasākumi samazinātu FE ražojumu pieprasījumu Savienībā un tāpēc Savienības ražošanas nozare nevarētu palielināt pārdošanas apjomu, tiek norādīts, ka personas nespēja sniegt pārbaudāmus pierādījumus, ka pastāv tieša saikne starp pasākumu noteikšanu un FE ražojumu pieprasījuma samazinājumu, ko, kā izrādījās, jau vairākus gadus ietekmē dažādi faktori.
(746)
Atbildot uz apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozarei ir nelielas ražotnes iekārtas un tādēļ tā nav spējīga apmierināt pieprasījumu pēc konkrētu veidu iekārtām, piemēram, komercplatību jumtiem un liela izmēra uz zemes izvietotām iekārtām, būtu jānorāda, ka izmeklēšanā tika atklāts, ka Savienības ražošanas nozare spēj piegādāt gan tirdzniecības un rūpniecības iekārtas (no 40 kW līdz 1 MW), gan pakalpojumu tirgus segmenta iekārtas (1 MW un 10 MW). Turklāt izmeklēšanā netika atklāts, ka vienā projektā nevarētu izmantot dažādu ražotāju piegādātus ražojumus. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(747)
Arguments, ka Savienības ražošanas nozare negūtu labumu no pasākumiem, jo Savienības ražotāji nav “diskontējami” un investīciju fondi nevēlētos finansēt projektus, kuros izmanto ES izgatavotus moduļus, netika pamatots. Katrā ziņā ir gaidāms, ka pasākumu noteikšana atjaunos taisnīgus tirgus apstākļus, kam vajadzētu pārliecināt investorus, tostarp no banku sektora, par Savienības ražošanas nozares spēju izstrādāt dzīvotspējīgus projektus. Pamatojoties uz to, šis arguments tika noraidīts.
(748)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka maksājumu noteikšana elementiem de facto palielinās Savienības ražotāju moduļu ražošanas izmaksas un padarīs tos mazāk pievilcīgus klientiem, lai gan nav izslēgts, ka pēc maksājumu noteikšanas zināms cenu pieaugums varētu būt iespējams, tāpat būtu jāņem vērā, ka publiski pieejami avoti liecina, ka moduļu un elementu cenu tendence ir lejupejoša. Tādējādi, pat, ja pasākumu rezultātā elementu izmaksas varētu palielināties, kopējai cenu pazemināšanās tendencei vajadzētu izraisīt moduļu izmaksu samazināšanos. Konkrētie ražotāji var arī nolemt, ka iegādāsies elementus Savienībā, nevis ĶTR. Visbeidzot ir gaidāms, ka pasākumu noteikšana palielinās Savienības elementu ražotāju jaudas izmantojumu, tādējādi palielinot viņu apjomradītos ietaupījumus un tātad samazinot cenas. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(749)
Izmeklēšanā netika apstiprināts arguments, ka tad, ja pēc pasākumu noteikšanas būtiski samazinātos imports no Ķīnas, visticamāk šo iespēju izmantotu citas trešās valstis, nevis Savienības ražošanas nozare. Izmeklēšanā netika atklātas nekādas skaidras norādes par to, ka citas trešās valstis masveidā virzītu savu eksportu uz Savienības tirgu, jo īpaši ņemot vērā iespējamo izvēršanos citu trešo valstu tirgos, it īpaši Āzijā, kā to prognozē publiski pieejami avoti. Visbeidzot nav norāžu par to, ka arī tad, ja imports no trešām valstīm palielinātos sakarā ar to, ka samazinātos imports no Ķīnas, Savienības ražošanas nozare nespētu konkurēt ar importu no šīm valstīm.
(750)
Reaģējot uz informācijas galīgo izpaušanu dažas personas apgalvoja - nav reāli sagaidīt, ka radīsies ilgtspējīga Savienības ražošanas nozare, kas ražo moduļus un elementus, jo neviens racionāls ieguldītājs neieguldīs Savienības ražotājos, kuri, iespējams, cieš no nelabvēlīgas izmaksu struktūras un tādēļ nevar ražot par konkurētspējīgām cenām. Izmeklēšana neapstiprināja, ka Savienības ražošanas nozare ciestu no nelabvēlīgas izmaksu struktūras, kā paskaidrots pagaidu antidempinga regulas 202. un 203. apsvērumā. Tādēļ, ja nebūtu subsidētā importa un ja ražošanas jauda tiktu plašāk izmantota, tam vajadzētu panākt apjomradītus ietaupījumus, kas ļautu veidoties ilgtspējīgai Savienības ražošanas nozarei. Ņemot vērā minēto, šis arguments tika noraidīts.
(751)
Viena persona apgalvoja, ka pieprasījumu Savienībā virza IT izmaiņas un ienākums no ieguldījumiem, uz kuru paļaujas ieguldītāji, ir saistīts ar šo tendenci. Konkrēti tā norādīja - ja maksājumu dēļ Savienībā cenas paaugstināsies un IT attiecīgi nesekos šim palielinājumam, pieprasījums mazināsies un Savienība negūs labumu no noteiktajiem maksājumiem.
(752)
Atbildot uz iepriekš minēto apgalvojumu, tiek norādīts, ka, lai gan pastāv saistība starp IT līmeni un pieprasījumu pēc FE iekārtām, izmeklēšanā savāktie pierādījumi liecina, ka nākotnē pieprasījums aizvien mazāk būs atkarīgs no IT un citām atbalsta shēmām, jo ar konkrētu veidu iekārtām vairākās Savienības vietās attiecībā uz FE varētu sasniegt tīkla paritāti. Turklāt sagaidāmajam ienākumam no ieguldījumiem būtu jābalstās uz taisnīgām tirgus cenām. Visbeidzot, lai gan nav izslēgts, ka pēc pasākumu noteikšanas iespējams cenu palielinājums, būtu jānorāda, ka publiski pieejami avoti liecina, ka kopējā cenu tendence ir lejupejoša. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(753)
Ieinteresētās personas norādīja - tā kā pieprasījumu pēc saules paneļiem virza atbalsta shēmas, īpaši IT, un elektroenerģijas cenas galapatērētājam (kas nosaka tīkla paritāti), pieprasījuma cenas elastīgums var būt ļoti liels. Lai gan taisnība, ka liels cenu pieaugums var ievērojami samazināt pieprasījumu sakarā ar tirgus īpašajām iezīmēm, kā norāda ieinteresētās personas, šis apgalvojums ir jānoraida, jo cenu palielinājums sakarā ar pasākumiem turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ visticamāk nebūs liels. Pirmkārt, visi pieejamie avoti apliecina, ka ievērojamā attiecīgā ražojuma cenu samazināšanās, kas bija vērojama visā IP un notiek no IP līdz pat šim brīdim, turpināsies. Otrkārt, Komisijas pieņemto saistību ekonomiskā ietekme ir tāda, ka Ķīnas ražotāji eksportētāji piegādās attiecīgo ražojumu par minimālo importa cenu zem 60 c/W, kas ir ievērojami zemāka nekā tā cena, kura bija vērojama IP laikā, un tādā apjomā, kas atbilst to pašreizējai tirgus daļai. Šādā cenas līmenī nav sagaidāms, ka pieprasījums ievērojami samazināsies, jo šāds cenas līmenis nodrošina pietiekamu pieprasījumu gan pie pašreizējā atbalsta līmeņa, ko sniedz atbalsta shēmas, gan pie pašreizējiem tīkla paritātes līmeņiem. Turklāt sagaidāms, ka palielināsies elektroenerģijas cena galapatērētājam, bet attiecīgā ražojuma cena samazināsies. Ar indeksācijas formulu saistības nodrošina to, ka minimālajā importa cenā tiek ņemti vērā turpmāki attiecīgā ražojuma cenas samazinājumi. Tāpēc šie argumenti tika noraidīti.
(754)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares intereses nav būtiskas, jo augšupējo un lejupējo nozaru radītā pievienotā vērtība ir daudz nozīmīgāka nekā pievienotā vērtība, kuru Savienības ražošanas nozare rada FE vērtības ķēdē. Arguments, ka dažādiem segmentiem FE nozarē ir atšķirīga pievienotā vērtība, netiek apstrīdēts. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, kuru izraisījusi netaisnīgas tirdzniecības prakse. Daži Savienības ražotāji tiešām jau ir bijuši spiesti izbeigt darbību, un, ja pasākumi netiks piemēroti, turpmāka pasliktināšanās šķiet neizbēgama. Visi FE nozarē segmenti ir cieši savstarpēji saistīti, tāpēc Savienības ražošanas izzušana kaitētu visai FE nozarei, padarot to pilnībā atkarīgu no piegādēm no ārējiem avotiem. Tādēļ apgalvojums tika noraidīts - arī piegādes drošības iemeslu dēļ.
(755)
Reaģējot uz informācijas galīgo izpaušanu, kāda ieinteresētā persona atkārtoti apgalvoja, ka kompensācijas maksājumu noteikšanai vai nenoteikšanai būtu jāņem vērā augstāka pievienotā vērtība, ko rada augšupējā un lejupējā ražošanas nozare salīdzinājumā ar attiecīgā ražojuma Savienības ražošanas nozari. Attiecībā uz to tiek apliecināts, ka, novērtējot Savienības intereses, iestādes patiešām izsvēra gan pozitīvās, gan negatīvās sekas, ko maksājumi varētu atstāt uz dažādajiem ekonomikas dalībniekiem. Lai gan ietekme uz augšupējo un lejupējo ražošanas nozari nav liela, pasākumi dos Savienības ražošanas nozarei iespēju atgūties no kaitējumu nodarošās subsidēšanas.
(756)
Viena persona apstrīdēja darbavietu skaitu, kuras tiktu nodrošinātas, ja tiktu noteikti pasākumi. Tā apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare nodarbina aptuveni 6 000 cilvēku, nevis 25 000, kā norādīts antidempinga pagaidu regulas 229. apsvērumā.
(757)
Tomēr netika sniegts neviens pierādījums, kas apliecinātu iepriekš minēto apgalvojumu, tāpēc tas tika noraidīts. Tiek precizēts, ka, plāksnītes izslēdzot no ražojumu klāsta, izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozarē IP nodarbināts bija aptuveni 21 000 darbinieku. Ieinteresētās personas nesniedza pierādījumus, ka darbinieku skaits Savienības ražošanas nozarē pēc IP beigām būtu ievērojami mainījies.
(758)
Izmeklēšanā tika secināts, ka subsidētais imports no ĶTR Savienības ražošanas nozarei nodarījis kaitējumu, jo tā nespēja kompensēt ieguldījumus, veicot pārdošanu ar peļņu. Sagaidāms, ka pasākumu noteikšana atjaunos taisnīgas tirdzniecības apstākļus Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei konkurēt ar līdzvērtīgiem noteikumiem. Iespējamais importa no ĶTR samazinājums varētu dot iespēju Savienības ražošanas nozarei palielināt pārdošanas apjomus Savienībā, tādējādi īstermiņā labāk izmantojot pieejamo ražošanas jaudu. Tas savukārt var nodrošināt apjomradītu ietaupījumu. Lai gan ir iespējams, ka pasākumu dēļ līdzīgā ražojuma cenas īsā laikā paaugstināsies, kopējā cenu lejupejošā tendence varētu saglabāties, pateicoties, pirmkārt, izmeklējamā ražojuma ražošanas izmaksu turpmākam samazinājumam, un, otrkārt, konkurences spiedienam no trešo valstu ražotājiem, kuri arī varētu konkurēt Savienības tirgū.
(759)
Tāpēc tiek secināts, ka galīgo kompensācijas pasākumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
6.3. Nesaistīto importētāju intereses
(760)
Kā iepriekš minēts 26. apsvērumā, tika analizēts atlasīto importētāju stāvoklis.
(761)
Kopumā izmeklēšanas periodā četru nesaistīto importētāju, kuri sadarbojās, uzņēmējdarbība, kas saistīta ar attiecīgo ražojumu, atbilda 60 % līdz 100 % no to kopējās uzņēmējdarbības apjoma. Turklāt četri nesaistītie importētāji, kuri sadarbojās, no ĶTR importēja 16 % līdz 100 % sava kopējā moduļu importa apjoma, bet tikai viens importēja vienīgi no attiecīgās valsts. Četru nesaistīto importētāju, kuri sadarbojās, rentabilitāte saistībā ar attiecīgo ražojumu izmeklēšanas periodā bija vidēji 2,3 %.
(762)
Tika izvirzīts arguments, ka pasākumu noteikšana attiecīgajam ražojumam negatīvi ietekmēs importētāju darbību. Pirmkārt, maksājumu noteikšanai nevajadzētu pilnībā izskaust visu importu no ĶTR. Otrkārt, lai gan ir gaidāms, ka pasākumu noteikšana varētu negatīvi ietekmēt importētāju, kuri importē tikai no ĶTR, finanšu situāciju, ņemot vērā iespējamu importa palielinājumu no citām valstīm, importētājiem, kuri importē vienīgi no ĶTR, vajadzētu būt spējīgiem nomainīt savus piegādes avotus.
(763)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka maksājumu ietekme uz nesaistītajiem importētājiem nav pietiekami novērtēta, jo nav nekādu tūlītēju alternatīvu piegāžu avotu, kuri varētu aizstāt attiecīgā ražojuma importu no Ķīnas, ja tiktu noteikti maksājumi, un ka piegādes avota nomaiņa ir sarežģīta, jo lielākā ražošanas apjoma daļa ir koncentrēta ĶTR un tas būtu saistīts ar citām papildizmaksām.
(764)
Šajā ziņā tiek atgādināts, ka pasākumu noteikšanai nevajadzētu izraisīt to, ka attiecīgais ražojums no ĶTR vairs importēts netiek. Izmeklēšanā tika norādīts, ka iespējams importa no ĶTR samazinājums it īpaši ietekmēs tos importētājus, kuri attiecīgo ražojumu importē vienīgi no Ķīnas, kas attiecas tikai uz vienu no nesaistītajiem importētājiem, kuri sadarbojās. Attiecībā uz pasākumu ietekmi uz nesaistīto importētāju finanšu situāciju, netika izslēgts, ka tā varētu būt negatīva, bet tika secināts, ka tas lielā mērā būs atkarīgs no viņu spējas nomainīt piegādes avotus vai vismaz daļu iespējamā cenu pieauguma pārnest uz saviem klientiem. Operatoriem, kuri ražojumu importē arī no citiem avotiem, izņemot ĶTR vai, kuri importē arī citus ražojumus, ne tikai attiecīgo ražojumu, negatīvā ietekme būs vēl mazāka. Tādēļ Komisija uzskata - lai gan iespējams, ka attiecīgā ražojuma importētāji izjutīs negatīvu ietekmi, tā kopumā būs neliela.
(765)
Viens nesaistītais importētājs apgalvoja, ka tam ir nepieciešams daudz laika un finanšu investīciju, lai varētu saņemt ražojumus no jauna piegādātāja. Šajā sakarā, reaģējot uz informācijas galīgo izpaušanu, tika apgalvots, ka pārbaudes vienībai apmeklējumā uz vietas tika sniegti pierādījumi par ilgās testēšanas prasību, kas importētājam jāveic, pirms pieņemt lēmumu par piegādi no konkrēta eksportētāja.
(766)
Katrā ziņā tiek atzīts, ka jaunu attiecību izveidošana starp importētāju un piegādātāju varētu būt saistīta ar papildu izmaksām un laika ieguldījumu (piemēram, ražojuma testēšanai). Taču tas neatsver nepieciešamību atjaunot taisnīgu konkurenci tirgū. Vienlaikus piegādātāju maiņa, šķiet, ir parasts risks, kas ir ierēķināts importētāja profesionālajā darbībā un ir saistīts ar to, ka FE tirgus tuvojas piesātinājumam un tādējādi pastāvīgi piedzīvo izmaiņas (piemēram, bankrotus, konsolidācijas), kas liek pārslēgties uz jauniem piegādātājiem. Turklāt var pieņemt, ka ir jātestē arī jauni moduļu veidi, kuri pastāvīgi nonāk tirgū (un kam ir, piemēram, jaunas efektivitātes īpašības). Tādējādi jauna ražojuma testēšana (pat no tā paša piegādātāja) ir parasta, nevis neparasta darbība. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(767)
Reaģējot uz informācijas galīgo izpaušanu divas personas no jauna apgalvoja, ka nav tikušas pienācīgi ņemtas vērā nesaistīto importētāju intereses. Viena persona paziņoja - tas, ka papildu importētāju, kuri sadarbojās, sniegtajām atbildēm uz anketas jautājumiem nav nekonfidenciālas versijas, neļāva personām veikt pienācīgu novērtējumu. Šī persona apšaubīja Komisijas novērtējumu par iespējamību, ka citu trešo valstu izcelsmes imports Savienībā varētu palielināties, tādējādi ļaujot importētājiem mainīt savus piegādātājus, pamatojoties uz apgalvojumu, ka citu trešo valstu tirgos vērojams uzplaukums. Persona apgalvoja, ka šāds apgalvojums ir pretrunā 749. apsvērumā izklāstītajam secinājumam, proti, ka imports no citām trešām valstīm nebūs ļoti liels. Cita persona apšaubīja to, ka Komisija ir ievērojusi nediskriminācijas principu, jo Savienības ražotājiem Komisijas novērtējumā tika piešķirta lielāka nozīme nekā citiem operatoriem.
(768)
Vispirms tiek apstiprināts, ka papildu importēju, kuri sadarbojās, sniegto atbilžu uz anketas jautājumiem, kas saņemtas pēc pagaidu antidempinga regulas publicēšanas, nekonfidenciāla versija bija iekļauta dokumentu paketē un bija pieejama ieinteresētajām personām. Otrkārt, nav pretrunas starp apgalvojumu, ka imports no citām trešām valstīm var palielināties, reaģējot uz mazāku importa apjomu no ĶTR, un ka šis pieaugums nebūs ļoti liels, ņemot vērā pieaugošo pieprasījumu pēc FE iekārtām visā pasaulē. Vienlaikus, tā kā ir sagaidāms, ka Savienības ražošanas nozare atgūs zināmu tirgus daļu, kas iepriekš bija ĶTR izcelsmes ražojumiem, daži nesaistīti importētāji zaudēs zināmu savas uzņēmējdarbības daļu. Tomēr sagaidāms, ka FE tirgus apjoms kopumā ilgtermiņā turpinās pieaugt, jo aizvien vairāk vietās tiek sasniegta tīkla paritāte. Visbeidzot, tiek paskaidrots, ka, tāpat kā visās tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanās, lai gan Savienības ražošanas nozares stāvoklis tika novērtēts, lai noteiktu, vai subsidētais imports tai ir nodarījis būtisku kaitējumu, Savienības interešu analīzē Savienības ražošanas nozares intereses tika izvērtētas līdzīgi citu ekonomikas dalībnieku, arī nesaistīto importētāju, interesēm. Tiek arī paskaidrots, ka uz izmeklēšanu par to, vai Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, attiecas jo īpaši pamatregulas 8. panta 4. punkts, kurā noteiktas šīs izmeklēšanas obligātās prasības. Savienības intereses tiek analizētas tikai tad, ja saskaņā ar pamatregulas 31. pantā noteiktajām prasībām ir konstatēta kaitējumu nodaroša subsidēšana. Tādējādi tika uzskatīts, ka pasākumu iespējamā negatīvā ietekme uz dažiem importētājiem, īpaši tiem, kuri importē vienīgi no ĶTR, nepārsniedz Savienības ražošanas nozares ieguvumus no pasākumiem un vidēja termiņa un ilgtermiņa ieguvumus Savienības FE tirgum, kas rastos no godīgas konkurences.
(769)
Tāpēc tika secināts, ka pasākumu noteikšana piedāvātajā līmenī varētu zināmā mērā negatīvi ietekmēt attiecīgā ražojuma nesaistīto importētāju stāvokli.
6.4. Augšupējo operatoru intereses
(770)
Augšupējie operatori galvenokārt darbojas izejvielu ražošanā un izmeklējamā ražojuma ražošanas iekārtu izgatavošanas un projektēšanas jomā. No augšupējiem operatoriem tika saņemtas astoņas atbildes uz anketas jautājumiem. Tika veikti divi pārbaudes apmeklējumi pie izejmateriālu ražotāja un ražošanas iekārtu ražotāja.
(771)
Kopumā izmeklēšanas periodā astoņu augšupējo operatoru, kuri sadarbojās, uzņēmējdarbības proporcija saistībā ar izmeklējamo ražojumu attiecībā pret to kopējo uzņēmējdarbību bija atšķirīga, un tikai vienam no uzņēmumiem, kuri sadarbojās, tā bija 100 % no uzņēmējdarbības, bet citiem tie bija 6 % līdz 80 %. Vidēji izmeklēšanas periodā uzņēmējdarbība saistībā ar attiecīgo ražojumu bija aptuveni 41 % no augšupējo operatoru, kuri sadarbojās, kopējās uzņēmējdarbības. Attiecībā uz darbavietām, astoņi augšupējie operatori, kuri sadarbojās, izmeklēšanas periodā nodarbināja aptuveni 4 200 cilvēku. Rentabilitāte atšķīrās atkarībā no segmenta uz konkrētā uzņēmuma, sākot no augstiem rādītājiem līdz nedaudz negatīvai rentabilitātei. Izmeklēšana liecina, ka operatori ar negatīvu rentabilitāti cieta no Savienības ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanās, jo daži no zaudētajiem klientiem bija izmeklējamā ražojuma Savienības ražotāji, un no patēriņa samazinājuma. Pēc tam, kad no ražojuma klāsta tika izslēgtas plāksnītes, šā ražojuma ražotājiem Savienībā būtu jāgūst labums no maksājumu noteikšanas, jo gaidāms, ka Savienības ražošanas nozare palielinās elementu un moduļu ražošanas apjomu.
(772)
Savienības augšupējo operatoru pārdošanas darbība aptvēra Savienību, ĶTR un citas trešās valstis. Izmeklēšanas periodā pārdošana tika veikta vidēji 20 % uz Savienību, gandrīz 50 % uz ĶTR un aptuveni 30 % uz citām trešām valstīm.
(773)
Dažas personas augšupējā nozarē apgalvoja, ka kompensācijas pasākumu noteikšana negatīvi ietekmētu to darbību, jo ĶTR ir viņu galvenais eksporta tirgus. Tika apgalvots, ka maksājumi būtiski ierobežotu attiecīgā ražojuma importu no ĶTR Savienībā, tāpēc ĶTR samazinātu polisilīcija un ražošanas iekārtu importu no Savienības. Rezultātā Savienības augšupējiem operatoriem, iespējams, būs jāsamazina savas uzņēmējdarbības apjomi un jāsamazina darbinieku skaits.
(774)
Tiek norādīts, ka maksājuma mērķis nav pilnībā izskaust attiecīgā ražojuma importu no Ķīnas, bet gan atjaunot vienlīdzīgus konkurences apstākļus. Tādējādi importam no Ķīnas joprojām noteiktā līmenī ir jāapgādā Savienības tirgus, bet par godīgām cenām. Turklāt izmeklēšana atklāja, ka Savienības augšupējie operatori šobrīd darbojas dažādu valstu tirgos un tādēļ nav pilnībā atkarīgi no eksporta uz ĶTR. Tāpēc ir saprātīgi pieņemt, ka pasaules FE tirgū Savienības augšupējie operatori varētu būt spējīgi kompensēt iespējamo eksporta uz ĶTR samazinājumu ar eksportu uz citiem tirgiem, kuri, kā liecina publiski pieejami tirgus pētījumi, varētu augt. Jebkurā gadījumā Ķīnas FE tirgus jau piedzīvo būtisku ražošanas jaudas pārpalikumu, tādēļ ir apšaubāmi, vai Savienības iekārtu ražotāji īstermiņā un vidējā termiņā varētu pārdot vēl daudz vairāk ražošanas iekārtu.
(775)
Ieinteresētās personas izteica argumentu, ka ielaide FE vērtības ķēdē lielākoties nāk no Savienības un, ka tad, ja tiktu noteikti maksājumi, tik situācija vairs nebūtu tik izdevīga. Reaģējot uz informācijas galīgo izpaušanu, kāda persona norādīja, ka pasākumi šajā gadījumā varētu izraisīt citus pasākumus, ko ĶTR varētu noteikt Savienības ražojumiem.
(776)
Attiecībā uz to, ir sagaidāms, ka Ķīnas imports turpinās apgādāt Savienības tirgu arī tad, ja tiks piemēroti maksājumi. Turklāt dažādi atklātībā pieejami avoti FE nozarē, piemēram, EPIA Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017, prognozē to, ka iespējami pieprasījuma samazinājumi Savienībā varētu būt tikai īstermiņā (2013. un 2014. gadā) un ka turpmākajos gados patēriņš Savienībā atkal palielināsies. Turklāt, netaisnīgas tirdzniecības prakses novēršana varētu ļaut vidējā termiņā un ilgtermiņā veidot ilgtspējīgu izaugsmi Savienības FE tirgū, kas Savienības operatoriem varētu būt ieguvums. Visbeidzot, attiecībā uz argumentu par iespējamajiem ĶTR pretpasākumiem, atbildot uz pasākumu noteikšanu šajā lietā, tiek atgādināts, ka ĶTR tāpat kā jebkurš cits PTO dalībnieks var izmantot tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanas tikai pamatotos apstākļos un visām šādām izmeklēšanām ir jāatbilst stingriem PTO noteikumiem. Komisija uzrauga šādas izmeklēšanas, lai nodrošinātu PTO noteikumu ievērošanu. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(777)
Dažas personas apstrīdēja argumentu, ka Savienības FE nozares augšupējo operatoru eksporta uz ĶTR samazinājumu varētu kompensēt eksports uz citiem tirgiem, norādot, ka maksājumi samazinās pieprasījumu pēc ražojuma visā pasaulē.
(778)
Attiecībā uz to, pirmkārt, tiek norādīts, ka nav sagaidāms, ka maksājumu dēļ Ķīnas eksports izzudīs pilnībā. Turklāt izmeklēšanas gaitā apkopotā informācija neliecināja par korelāciju starp ĶTR importa attīstību Savienības tirgū un ĶTR eksportu uz citiem tirgiem. Turklāt publiski pieejami avoti, piemēram, EPIA Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017, prognozē, ka FE tirgus visā pasaulē turpmākajos gados pieaugs. Ciktāl tas attiecas uz Ķīnas FE tirgu, daži rādītāji liecina, ka iekšējais patēriņš ĶTR ievērojami palielināsies (piemēram, to norāda EPIA). Ņemot vērā iepriekš minēto, nav gaidāms, ka pasākumu noteikšanas dēļ Savienības augšupējo operatoru eksports uz ĶTR būtiski samazināsies.
(779)
Tāpat ir jāatzīmē, ka pieprasījuma samazinājums Savienībā 2013. un 2014. gadā varētu negatīvi ietekmēt augšupējos operatorus. Tomēr to, vismaz ne lielā mērā, nevar saistīt ar maksājumiem. Turklāt, attiecībā uz iekārtu FE ražošanas nozarei Savienības ražotājiem, tā kā ĶTR pastāv ievērojama rezerves jauda, ir maz ticams, ka viņu eksports uz ĶTR varētu būtiski palielināties arī saskaņā ar scenāriju, kad Ķīnas ražotāji palielinātu savus ražošanas apjomus. Visbeidzot, informācija, kas apkopota izmeklēšanas laikā, liecināja, ka iekārtu ražotājus varētu ietekmēt arī Ķīnas saules enerģijas fotoelektriskās ražošanas nozares 12. piecgades plāns, kurā ir paredzēts, ka līdz 2015. gadam 80 % elementu ražošanas iekārtu ir jāražo ĶTR. Ja šīs izmaiņas tiek panāktas saskaņā ar PTO noteikumiem, tas var arī turpmāk ierobežot Savienības iekārtu ražotāju iespēju konkurēt Ķīnas tirgū. Tāpēc iepriekš minētais arguments tika noraidīts.
(780)
Reaģējot uz informācijas galīgo izpaušanu, Ķīnas valdība apgalvoja, ka 12. piecgades plāns saules fotoelektriskajai ražošanas nozarei paredz tikai dažas vadlīnijas, kas nav saistošas, jo nav paredzētas nekādas izpildes pilnvaras, un ka tādēļ to nevar uzskatīt par norādi, ka būs ierobežota Savienības iekārtu ražotāju iespēja konkurēt Ķīnas tirgū. Attiecībā uz to tiek norādīts, ka Ķīnas valdība 12. piecgades plānā FE ražošanas nozari ir iekļāvusi starp stratēģiskajām ražošanas nozarēm un izstrādājusi īpašu plānu saules fotoelektriskajai ražošanas nozarei. Šajā plānā Ķīnas valdība ir paudusi atbalstu “svarīgākajiem uzņēmumiem” un “galvenajiem uzņēmumiem”, apņemoties “veicināt dažādu fotoelektriskās nozares atbalsta politikas virzienu īstenošanu” un “formulēt vispārēju atbalsta politikas virzienu sagatavošanu rūpniecības, finanšu un nodokļu jomā ..”. Turklāt, tā kā plānā ir svarīgas norādes par to, kas Ķīnas ražošanas nozarei piecos gados jāsasniedz, tas ievērojami ietekmē uzņēmējdarbības vidi gan ĶTR, gan valstīs, kuras ar ĶTR sadarbojas uzņēmējdarbībā. Ņemot to vērā, ir skaidras norādes, ka šis plāns ierobežo Ķīnas elementu ražotāju izvēles brīvību un Savienības ražošanas iekārtu ražotāju, kuri eksportē uz Ķīnas tirgu, konkurences spiedienu. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(781)
Viens izejmateriālu ražotājs, kurš sadarbojās, apstrīdēja iespēju, ka citi tirgi varētu kompensēt samazināto ražošanu Ķīnas tirgū, ņemot vērā būtisko uzstādīto ražošanas jaudu ĶTR, kuru nebūtu vienkārši izbūvēt kaut kur citur. Šis arguments tiek noraidīts, jo nekas neliecina par to, ka Ķīnas tirgū ražošana varētu samazināties.
(782)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja augšupējā nozarē nodarbināto skaitu, kas minēts antidempinga pagaidu regulas 236. apsvērumā. Tiek precizēts, ka rādītājs “4 200 darbinieki” attiecas tikai uz augšupējiem operatoriem, kuri sadarbojās, piemēram, iekārtu ražotājiem un polisilīcija piegādātāju, tā pamatā ir viņu sniegtās atbildes uz anketas jautājumiem un tas neraksturo nozari kopumā.
(783)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka kompensācijas pasākumu ietekme uz iekārtu ražotājiem nebūtu būtiska, bet ietekme uz izejmateriālu piegādātāju īstermiņā varētu būt negatīva, ņemot vērā tā iespējamo pārdošanas apjomu samazināšanos ĶTR.
6.5. Lejupējo tirgus dalībnieku intereses
(784)
Lejupējie dalībnieki galvenokārt darbojas saistībā ar projektu izstrādi, mārketingu, komunikāciju un FE iekārtām. No lejupējiem dalībniekiem tika saņemtas 13 atbildes uz lejupējo uzņēmumu anketas jautājumiem: 7 no ekonomikas dalībniekiem, kuru darbība ir tieši saistīta ar līdzīgo produktu (proti, no projektu attīstītājiem un sistēmu uzstādītājiem), un 6 no FE nozares pakalpojumu sniedzējiem (loģistika, transports, sabiedriskās attiecības utt.), t.i., dalībniekiem, kuru darbība nav tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu. Šajās atbildēs uz anketas jautājumiem bija iekļauta atbilde no viena nesaistīta importētāja, kurš tomēr ir kvalificējams kā lejupējais dalībnieks, jo tā galvenā darbība ir iekārtu uzstādīšana (skat. 25. apsvērumu)
(785)
Antidempinga pagaidu regulas 242. apsvērumā novērtēts, ka kopumā lejupējo dalībnieku (uzstādītāju un projektu attīstītāju) ar izmeklējamo ražojumu saistītās darbības īpatsvars attiecībā pret to kopējo darbību ir atšķirīgs. IP laikā tas bija vidēji 41 %. Ekonomikas dalībnieku, kas sadarbojās, rentabilitāte saistībā ar izmeklējamo ražojumu IP laikā bija vidēji aptuveni 11 %. Darba vietu izteiksmē septiņi lejupējie dalībnieki, kas sadarbojās, IP laikā nodarbināja aptuveni 550 cilvēku.
(786)
Vairākas personas apstrīdēja to, ka dati par lejupējo dalībnieku apgrozījumu, rentabilitāti un nodarbinātību, kurus Komisija ieguva no septiņu lejupējo dalībnieku atbildēm uz anketas jautājumiem, ir reprezentatīvi. AFASE iesniedza “pētījumu”, kas veikts starp tās locekļiem (sistēmu uzstādītājiem), lai parādītu, ka lielākajai daļai uzstādītāju ar FE saistītā darbība ir galvenais ienākumu avots. Turklāt AFASE apgalvoja, ka lejupējie dalībnieki, it īpaši uzstādītāji, pretēji konstatējumiem, kas minēti antidempinga pagaidu regulas 242. apsvērumā, realizētu tikai viencipara peļņas procentu, kas neļautu amortizēt nekādus maksājumus.
(787)
Attiecībā uz antidempinga pagaidu regulā izmantoto datu reprezentativitāti jānorāda, ka Komisija izmantoja visus datus, ko bija iesnieguši uz specifiskās anketas jautājumiem atbildējušie lejupējie dalībnieki, kā arī AFASE iesniegtos dokumentus, kā skaidrots 737. apsvērumā.
(788)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka ar FE saistītā darbība esot uzstādītāju galvenais ienākumu avots, atbilžu uz anketas jautājumiem, kuras iesniedza septiņi lejupējie dalībnieki (uzstādītāji un projektu attīstītāji) turpmāka analīze atklāja, ka darbība, kas tieši saistīta ar izmeklējamo līdzīgo ražojumu, bija vidēji aptuveni 42 % no šo dalībnieku kopējās darbības un rentabilitāte - vidēji 11 %. Taču, ja ņem vērā darbību (kas nav tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu), to kopējā nozīme būtiski palielinās trim no septiņiem dalībniekiem. Līdz ar to attiecīgais koeficients IP laikā būtu robežās no 45 % līdz 100 %. Turklāt šo septiņu dalībnieku (uzstādītāju un projektu attīstītāju) rentabilitāte attiecībā uz FE darbībām, ieskaitot darbības, kas nav tieši saistītas ar izmeklējamo ražojumu, būtu vidēji 9 %. Vērtējot nodarbinātību, FE darbības, ieskaitot tās darbības, kas nav tieši saistītas ar izmeklējamo ražojumu, attiecīgajiem septiņiem dalībniekiem IP laikā atbilst 660 pilnas slodzes darbavietām. Papildus FE projektiem un iekārtām šie dalībnieki darbojās arī vēja enerģijas iekārtu un elektroiekārtu ražošanas jomā.
(789)
Tiek uzskatīts, ka vispirms ir jāizvērtē pasākumu ietekme uz lejupējo dalībnieku darbību, kura ir tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu; IP laikā tās rentabilitāte vidēji bija 11 %. Taču arī tad, ja to izvērtētu, balstoties uz visu ar FE saistīto darbību, kas nav tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu, secinājumi būtiski nemainītos, jo dažādie faktori, kas tiek ņemti vērā, galvenokārt rentabilitāte un iespēja amortizēt daļu maksājuma, īpaši neatšķiras (rentabilitāte samazinās no vidējā rādītāja 11 % līdz vidējam rādītājam 9 %). Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, viena persona, kuras telpās Komisija bija pārbaudes apmeklējumā, apstrīdēja reprezentativitāti attiecībā uz secinājumu par uzstādītāju un attīstītāju rentabilitāti, kas, ciktāl runa ir par šo personu, esot balstīta uz vienu vienīgu darījumu. Šis arguments tiek noraidīts, jo Komisija lejupējo dalībnieku rentabilitāti aprēķināja, pamatojoties uz visiem datiem, ko atbildēs uz anketas jautājumiem bija iesnieguši lejupējie dalībnieki.
(790)
Attiecībā uz pētījumu, kuru AFASE veica starp saviem biedriem, vispirms tiek norādīts, ka visiem dalībniekiem ir bijusi iespēja izmeklēšanas sākumā pieteikties un sniegt atbildes uz specifiskās anketas jautājumiem, kas izstrādāti lejupējiem dalībniekiem, lai noskaidrotu nepieciešamo informāciju, lai varētu izvērtēt maksājumu ietekmi uz šiem dalībniekiem. Otrkārt, pētījumā nebija norādīta uzstādītāju identitāte, tāpēc nebija iespējas pārbaudīt, piemēram, norādīto datu būtiskumu un uzticamību. Treškārt, lai gan daudzi jautājumi, kas uzdoti pētījumā, attiecās uz uzstādītāju spēju amortizēt iespējamos maksājumus, pētījumā trūka jebkādu norāžu uz peļņu, kādu šie uzstādītāji ir guvuši izmeklēšanas periodā, tādējādi tajā nebija iekļauti būtiski elementi pasākumu ietekmes novērtēšanai. Tādēļ, izmantojot šo pētījumu, nav iespējams izdarīt nekādus jēgpilnus secinājumus.
(791)
Tika izvirzīts arguments, ka pasākumi nav Savienības interesēs, jo tie palielinās moduļu cenas, tādējādi atturot galalietotājus/patērētājus uzstādīt iekārtas. Rezultātā lejupējiem dalībniekiem būtu daudz mazāk pasūtījumu un tas liktu sašaurināt viņu uzņēmējdarbību. Šis izvērtējums balstījās uz izmeklēšanas laikā iesniegtu Prognos sagatavotu pētījumu par iespējamu darbavietu zudumu. Pētījumā ir prognozēts, ka tad, ja tiktu noteikti maksājumi, liela daļa darbavietu Savienības FE tirgū būtu apdraudētas. Pētījumā ir izmantotas EPIA aplēses, kas liecina, ka kopējais tiešo darbavietu skaits 2011. gadā visos Savienības FE tirgus posmos, ieskaitos Savienības ražotājus, importētājus, augšupējos un lejupējos dalībniekus, ir 265 000. Kā starta punktu izmantojot 2011. gada aplēses par kopējo tiešo darbavietu skaitu FE nozarē, Prognos secināja, ka atkarībā no maksājumu apmēra trīs gadu laikā tiks zaudēti 242 000 darbavietu no 265 000. Lielākais darbavietu zudums, iespējams, notiks lejupējā tirgū, kurā, kā norādīja Prognos, 2011. gadā bija nodarbināti aptuveni 220 000 cilvēku.
(792)
Izmeklēšana neapstiprināja iepriekš minēto scenāriju un norādīja uz daudz mazāku skaitu tiešo darbavietu, kas pastāvēja FE tirgū 2011. gadā, izmeklēšanas periodā un 2012. gadā.
(793)
Sākumā izmeklēšanā radās šaubas par tiešo ar FE saistīto darbavietu kopējo skaitu, ko bija aprēķinājusi EPIA. Konkrēti pārbaudes apmeklējumā EPIA izrādījās, ka pamatā esošie dati, kas noveda pie secinājuma par 265 000 darbavietu, bija neprecīzi un neļāva izdarīt šādus secinājumus. Faktiski pārbaudes apmeklējuma laikā iegūtā informācija liecina, ka 2011. gadam aprēķinātā tiešo FE darbavietu skaita pieļaujamā kļūda svārstās līdz pat 20 %. Turklāt aplēsēs ir iekļauti darbinieki citās Eiropas valstīs ārpus Savienības, kā arī darbinieki, kas saistīti ar plānkārtiņu ražojumiem, uz kuriem izmeklēšana neattiecas.
(794)
Jāprecizē, ka 20 % pieļaujamā kļūda (kas darbavietu aplēsi var gan palielināt, gan samazināt) tiešo ar FE saistīto darbinieku kopskaitā, kuru aprēķināja Eiropas FE asociācija, atklājās pārbaudes apmeklējumā EPIA. Tas norāda, ka ir grūti aprēķināt precīzus skaitļus saistībā ar nodarbinātību lejupējā nozarē, jo ir maz datu avotu, kuri bieži ir pretrunīgi.
(795)
Neraugoties uz šaubām, lai gan, analizējot ietekmi uz pasākumiem, tika izmantotas sākotnējās aplēses par darbavietu skaitu, ir jāizdara šādas piezīmes. Aplēse attiecas uz darba vietu skaitu FE ražojumu nozarē 2011. gadā, proti, gadā, kad FE iekārtu skaits Savienībā bija ļoti liels (aptuveni 20 GW). Ir saprātīgi pieņemt, ka, tā kā iekārtu jauda izmeklēšanas periodā samazinājās līdz aptuveni 17,5 GW un 2012. gadā līdz 15 GW, tad arī lejupējo darbavietu skaits, it īpaši to, kas tieši saistītas ar iekārtu skaitu, attiecīgi samazinājās. Šajā saistībā publiski pieejamā specializētā prese liecināja, ka Vācijā, kas ir vislielākais valsts tirgus, no 2011. gada līdz 2012. gadam darba vietu skaits FE enerģijas nozarē samazinājās no 128 000 līdz 100 000, ieskaitot ražotāju nodrošinātās darba vietas. Turklāt izmeklēšanā radās nopietnas šaubas par to, vai attiecīgajā skaitā ir ietvertas tikai pilnlaika darba vietas, kas izveidotas tikai FE enerģijas nozares vajadzībām. Šajā sakarā izmeklēšanā tika atklāts, ka jo īpaši lejupējā tirgū (iekārtas) ar FE ražošanu saistītā darbība pārsvarā ir tikai daļa no plašākas uzņēmējdarbības un ka galvenais uzņēmējdarbības virziens ir apkures iekārtas un elektroiekārtas, santehnikas iekārtas u. c.
(796)
Ņemot vērā iepriekšminēto, lai ir iespējams, ka pasākumu noteikšana varētu izraisīt izmeklējamā ražojuma cenu paaugstināšanos Savienībā, tādējādi, iespējams, īstermiņā samazinot FE iekārtu skaitu. Tomēr, ņemot vērā turpmāk izklāstīto, darba vietas šajā tirgus daļā var tikt nelabvēlīgi ietekmētas tikai ierobežotā apjomā. Pirmkārt, vismaz dažiem no iekārtu uzstādītājiem ar FE ražojumiem saistītā darbība ir tikai daļa no to uzņēmējdarbības un ir arī sezonāla. Tāpēc uzstādītājiem vajadzētu būt spējīgiem veikt citas darbības gadījumā, ja samazinās pieprasījums pēc FE iekārtām. Tā kā mērķi attiecībā uz atjaunojamiem energoresursiem un energoefektivitāti, kas saskaņoti Savienības līmenī, ir juridiski saistoši dalībvalstīm, paredzams, ka samazināts pieprasījums pēc saules energoiekārtām palielinās pieprasījumu pēc citu veidu atjaunojamiem elektroenerģijas avotiem un energoefektivitātes. Daudziem no lejupējās nozares darbiniekiem, visticamāk, ir prasmes, kas nepieciešanas, lai varētu savā labā izmantot pieprasījuma palielināšanos šajās blakusnozarēs. Otrkārt, ņemot vērā esošo peļņu lejupējā tirgū (skat. 785. apsvērumu), iekārtu uzstādītājiem vajadzētu spēt segt daļu no cenu palielinājuma, tādējādi ierobežojot ietekmi uz galīgajām cenām un uz pieprasījumu pēc FE iekārtām.
(797)
Neatkarīgi no maksājumu noteikšanas atklātībā pieejamas prognozes par FE iekārtu pieprasījumu liecina par iespējamu pieprasījuma samazinājumu 2013. gadā (2013. gadā uzstādīto iekārtu jauda - no 9,8 GW līdz 16,5 GW), kas katrā ziņā, visticamāk, nelabvēlīgi ietekmētu darba vietu skaitu lejupējā tirgū.
(798)
Visbeidzot jānorāda, ka iespējamais FE ražojumu cenu palielinājums, visticamāk, rastos jebkurā gadījumā, jo ĶTR ražošana, ar ko apgādā Savienības tirgu, lielā mērā nes zaudējumus, un šāda situācija nav ilgtspējīga.
(799)
Kas attiecas uz darbavietu zudumu, izmeklēšanas laikā apkopotā informācija apliecināja, ka lejupējā nozare ir pieredzējusi darbavietu zudumu sakarā ar FE iekārtu pieprasījuma samazināšanos Savienībā par aptuveni 5 GW laikā no 2011. līdz 2012. gadam. Šo darbavietu zudumu nevar saistīt ar pasākumiem, jo tie atspoguļo tirgus attīstību. Turklāt 2013. un 2014. gadā ir paredzama turpmāka pieprasījuma samazināšanās, un tas, visticamāk, nozīmēs tālāku darbavietu zudumu FE nozarē. Līdzīgi šādas pieprasījuma izmaiņas pirms izmeklēšanas sākuma prognozēja lielākie pētniecības centri, tāpēc šos darbavietu zudumus nevar attiecināt uz pasākumu noteikšanu.
(800)
Savienības ražošanas nozare iesniedza konsultanta PriceWaterHouseCoopers (PWC) pētījumu par pasākumu iespējamo ietekmi uz darbavietām, kas saistītas ar FE. PWC pētījums atsaucas uz Prognos pētījumu, kurā pasākumu noteikšanas dēļ bija prognozēti lieli darbavietu zudumi FE tirgū un kuru AFASE iesniedza pirms pagaidu antidempinga maksājumu noteikšanas; tas ir aplūkots iepriekš 791. apsvērumā. PWC pētījumā Prognos pētījums tika kritizēts, norādot uz faktu, ka Prognos aplēstais kopējais darbavietu zudums faktiski pārsniedz kopējo esošo ar FE saistīto darbavietu skaitu Savienībā. Attiecībā uz maksājumu ietekmi Savienības tirgū PWC nonāca pie secinājumiem, kas ir pretēji Prognos secinājumiem, prognozējot tīri pozitīvu ietekmi uz darbavietu skaitu Savienībā, un to, ka ieguvumi atsvērs maksājumu iespējamo negatīvo ietekmi (piem., uz pieprasījumu).
(801)
AFASE apgalvoja, ka Komisija nav izpaudusi avotu saistībā ar 20 % pieļaujamo kļūdu tiešo FE darbavietu skaitam, ko 2011. gadam aprēķināja EPIA.
(802)
Šī 20 % pieļaujamā kļūda, kas darbavietu aplēsi var gan palielināt, gan samazināt, atklājās pārbaudes apmeklējumā EPIA. Tas norāda, ka ir grūti aprēķināt precīzus skaitļus saistībā ar nodarbinātību lejupējā nozarē, jo ir maz datu avotu, kuri bieži ir pretrunīgi.
(803)
Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, dažas personas apgalvoja, ka Komisijas analīzē nav minēts tas, ka maksājumi vēl vairāk palielinās darbavietu zudumu, ko rada FE iekārtu skaita samazināšanās pēc 2011. gada. Tika apgalvots, ka šis darbavietu zudums, īpaši lejupējā nozarē, ir cieši saistīts ar to, ka FE uzstādītāji ir atkarīgi no saules enerģijas iekārtām. Turklāt AFASE kritizēja Komisiju par to, ka tā neesot pienācīgi ņēmusi vērā pētījumu, ko AFASE veica starp tās locekļiem, un līdzīgu pētījumu, ko veica Apvienotās Karalistes Solar Trade Association, kas it kā uzrādot šādu atkarību.
(804)
Attiecībā uz to, ka Komisija it kā neesot izteikusies par maksājumu ietekmi uz darbavietām, skat. 799.-800. apsvērumu, kuros ir skatīti apgalvojumi par pasākumu ietekmi uz darbavietu skaitu FE nozarē un ir atzīts, ka pasākumu dēļ īstermiņā tiešām varētu tikt ietekmēts darbavietu skaits lejupējā nozarē.
(805)
Attiecībā uz pētījumiem, ko veikuši AFASE un Apvienotās Karalistes Solar Trade Association, atbildē uz informācijas galīgo izpaušanu tika iesniegti dati par aptaujā piedalījušos uzņēmumu identitāti. Tomēr pētījumi tā arī palika nepilnīgi, jo, piemēram, dažas atbildes bija nepilnīgas. Pētījumu analīze atklāja turpmāk minēto. Attiecībā uz AFASE pētījumu pirmām kārtām tiek atzīmēts, ka lielākā daļa no 50 uzstādītājiem, kuri sniedza atbildes, norādīja, ka darbojas vienīgi FE tirgū. 15 no šiem 50 uzstādītājiem norādīja, ka zināmā mērā darbojas arī citās ar FE nesaistītās jomās, piemēram, apkures, elektroiekārtu un vēja enerģijas jomā. Attiecībā uz Apvienotās Karalistes pētījumu no 31 AK uzņēmuma, kas sniedza atbildes, 21 darbojās arī citās jomās nekā FE. Šie skaitļi rāda, ka attiecībā uz teju pusi no projektu attīstītājiem un uzstādītājiem ir pareizs antidempinga pagaidu regulas 247. apsvērumā sniegtais konstatējums par spēju veikt citas darbības, piemēram, elektrisko un apkures iekārtu jomā. Tomēr tiek atzīts, ka šī spēja reāli var būt mazāka nekā pieņemts antidempinga pagaidu regulā. Tādējādi tās neitralizējošā ietekme uz darbavietu zudumu var būt mazāka nekā sākotnēji pieņemts. Otrkārt, daži no dalībniekiem, ko aptaujāja AFASE un Apvienotās Karalistes Solar Trade Association, ir izmantojuši Savienībā ražotos ražojumus, un daži, lai izvairītos no cenu pieauguma, paredz, ka pēc pasākumu pieņemšanas pirks ražojumus, kas nav ražoti Ķīnā.
Tādējādi to atkarība no importa no Ķīnas un pasākumu ietekme, domājams, būs neliela, jo šie dalībnieki var izmantot Savienībā ražotos ražojumus. Treškārt, vērtējums par pasākumu ietekmi uz visu aptaujāto uzņēmumu komercdarbību neļāva izdarīt skaidrus secinājumus, jo to vērtējums bija ļoti atšķirīgs. Daži uzņēmumi pat nespēja novērtēt šo ietekmi. Ceturtkārt, atbildes uz jautājumu par to, cik FE projekti varētu tikt atcelti maksājumu piemērošanas gadījumā, Apvienotās Karalistes pētījumā svārstījās no “nedaudzi” līdz “visi projekti”. Daži dalībnieki nespēja sniegt aplēsi. Visbeidzot, nevienā no abiem pētījumiem nebija jautājuma par aptaujāto ekonomikas dalībnieku rentabilitāti, kas ir būtiska, lai varētu novērtēt, kāda būtu maksājuma radītā cenu pieauguma (ja tāds vispār būtu) iespējamā amortizācijas pakāpe.
(806)
Vairākas personas apgalvoja, ka uzstādītāji nevar viegli mainīt savas darbības vai pāriet uz citas zaļās enerģijas iekārtām, jo tās ir pavisam citādas tehnoloģijas un zinātība. Tāpēc, ja maksājumi tiktu noteikti, tiem būtu jāizbeidz darbība. Pēc informācijas galīgās izpaušanas viena ieinteresētā persona atkārtoti pauda šo apgalvojumu, norādot, ka uzstādītāji ir ieguldījuši ievērojamus resursus darbības specializācijā uz FE, piemēram, veicot speciālu apmācību, un tas pierādot, ka to darbība ir pamatā virzīta uz FE nozari un tie nespētu viegli pāriet uz citu darbību.
(807)
Šis arguments nebija pietiekami pamatots, jo netika norādīts, tieši kādas zināšanas uzstādītājam būtu jāiegūst un cik sarežģīta un dārga ir to iegūšana. Neatkarīgi no tā institūcijas atzīst, ka uzstādītāji ir izkopuši zinātību, kas ir specifiska FE moduļu uzstādīšanai. Tomēr šīs zinātības izkopšana ir salīdzinoši nesena un ir papildus uzstādītāju pamatzināšanām, kuras ir par elektroiekārtām, apkures iekārtām, santehniku utt. Turklāt tā tika izkopta saistībā ar netaisnīgu praksi, proti, masveidā ieplūstot subsidētam importam no ĶTR. Neatkarīgi no uzstādītāju darbinieku specializētajām prasmēm šis arguments ir jāskata paralēli 792.-800. apsvērumā sniegtajai analīzei par nodarbinātības situāciju lejupējā nozarē, kura īstermiņā varētu tikt ietekmēta negatīvi, taču, pateicoties ilgtspējīgai tirdzniecībai, radītu uzstādītāju nodarbinātības pieaugumu vidējā termiņā un ilgtermiņā. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(808)
Dažas personas apstrīdēja lejupējo dalībnieku spēju amortizēt kaut daļu no iespējamā cenu pieauguma. Šis arguments nebija pietiekami pamatots, tādējādi nevarēja novērtēt, cik precīzs ir šis apgalvojums. Tika novērtēts, ka lejupējiem dalībniekiem, kuri sadarbojās, rentabilitāte, kas tieši saistīta ar attiecīgo ražojumu, vidēji ir ap 11 %, un attiecīgajiem dalībniekiem tas dod iespēju amortizēt vismaz daļu no cenas pieauguma, ja tāds būtu. Šajā kontekstā tiek atgādināts, ka cenu kopējā tendence ir lejupejoša.
(809)
Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, dažas personas atkārtoti pauda apgalvojumu, ka pasākumu rezultātu rastos nopietns risks, ka Savienībā samazinātos pieprasījums pēc saules enerģijas ražojumiem, kas, šo personu skatījumā, esot pretarguments pasākumu noteikšanai. Viena persona apgalvoja, ka saules enerģijai patlaban ir raksturīga augsta pieprasījuma cenu elastība un pat ierobežots saules enerģijas ražojumu cenas kāpums radītu būtisku pieprasījuma sarukumu. Saskaņā ar šīs personas aplēsēm kompensācijas maksājums 30 % apmērā varētu samazināt pieprasījumu par 8 GW, savukārt maksājums 50 % apmērā pieprasījumu samazinātu par 10 GW. Līdzīgā garā AFASE atsaucās uz tirgus analītiķa pētījumu, kurā prognozēts, ka 2013. gadā 50 % maksājuma rezultātā pieprasījums saruktu līdz 2 GW apmērā, kas attiecīgi ir daudz mazāka apjoma samazinājums.
(810)
Kaut arī izmeklēšanas laikā personas iesniedza vairākus citus pieprasījuma samazināšanās scenārijus papildus iepriekš minētajiem, to rezultāti nebija salīdzināmi. Kaut arī nevar izslēgt iespēju, ka maksājumu dēļ varētu samazināties pieprasījums pēc FE iekārtām, šo ietekmi ir sarežģīti izteikt skaitliski, ņemot vērā dažādos elementus, kas ietekmē FE iekārtu pievilcību Savienībā. Turklāt, pat ja īstermiņā pieprasījums samazinātos, ir paredzams, ka ieguvumi no taisnīgas tirdzniecības vidējā termiņā un ilgtermiņā atsvērtu īstermiņa negatīvo ietekmi. Visbeidzot, pati AFASE atzina, ka novērtējums par tiešo saikni starp pieprasījumu un maksājumiem būtu pieejams vienīgi tad, kad maksājumi būtu ieviesti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(811)
Kā minēts 784. apsvērumā, 6 atbildes uz anketu tika saņemtas no FE nozares pakalpojumu sniedzējiem (loģistika, transports, sabiedriskās attiecības utt.), t.i., dalībniekiem, kuru darbība nav tieši saistīta ar izmeklējamo ražojumu. Tika konstatēts, ka šīs atbildes sniedz norādes par to, cik relatīvi būtiskas ir ar FE saistītās darbības, salīdzinot ar attiecīgo dalībnieku, kuri sadarbojās, kopējo darbību. Neraugoties uz noteiktiem atbilžu trūkumiem, anketās iekļautie dati ļāva izvērtēt to, ka šo dalībnieku ar FE saistītās darbības ir marginālas, ja salīdzina ar viņu kopējo darbību. Ar FE saistītās darbības veidoja vidēji tikai apmēram 5 % no viņu kopējā apgrozījuma un aptuveni 8 % no kopējās nodarbinātības. Attiecībā uz rentabilitāti, tā vidēji bija ap 7 %. Taču ir atzīmēts, ka dati par rentabilitāti nebija pilnīgi, jo ne visi dalībnieki ziņoja par šo jautājumu. Tādējādi tika secināts, ka ir maz ticams, ka pasākumu iespējamā ietekme uz FE nozares pakalpojumu sniedzēju ekonomisko situāciju būtu ievērojama.
(812)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tika secināts, ka pasākumu ietekme uz lejupējiem dalībniekiem īstermiņā būtu nedaudz negatīva, jo iekārtu skaits samazinātos izteiktāk nekā tad, ja tiktu īstenots scenārijs bez maksājuma noteikšanas, ko ir prognozējuši lielākie pētniecības centri, un ciktāl lejupējie dalībnieki nebūtu spējīgi amortizēt maksājumu. Neraugoties uz pieprasījuma pēc FE iekārtām iespējamo samazināšanos, iekārtu uzstādītājiem vajadzētu būt spējīgiem veikt citas darbības neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas ar citiem videi nekaitīgiem enerģijas avotiem vai ar uzstādītāju darbības pamatveidu, kas minēts iepriekš. Tika secināts, ka, ņemot vērā sniegtos datus, ir maz ticams, ka pasākumu iespējamā ietekme uz FE nozares pakalpojumu sniedzēju ekonomisko situāciju būtu ievērojama.
6.6. Galalietotāju (patērētāju) intereses
(813)
Neviena persona, kura tieši pārstāv galalietotājus, piemēram, patērētāju apvienības, neiesniedza piezīmes. Šajā gadījumā runa ir par divu veidu galalietotājiem, proti, patērētājiem (mājsaimniecībām) un citiem galalietotājiem (piemēram, iestādēm, citiem ieguldītājiem). Izmeklēšanā tika atklāts, ka patērētāji ir pasūtījuši tikai aptuveni ceturto daļu Savienībā pastāvošo FE iekārtu (tā dēvētās jumta konstrukcijas, mazākas iekārtas). Pārējās iekārtas (uz zemes montējamās, rūpnieciskās un komerciālās iekārtas, kas ir daudz lielākas) ir pasūtījuši citi galalietotāji.
(814)
Vairākas personas apgalvoja, ka tad, ja tiktu noteikti pasākumi, patērētāji ciestu no FE moduļu cenu pieauguma. Lai gan varētu gaidīt, ka maksājuma noteikšanas dēļ FE moduļu cenas Savienības tirgu varētu paaugstināties, tomēr patērētājus un citus galalietotājus tas varētu skartu mazā mērā, jo izmeklēšanā tika atklāts, ka moduļa cena veido līdz 50 % no FE iekārtu kopējām izmaksām. Ņemot vērā projektu attīstītāju un uzstādītāju gūto peļņas procentu, ir saprātīgi pieņemt, ka iespējamu moduļu cenu kāpumu patērētājiem vismaz daļēji būtu iespējams amortizēt, tādējādi to mazinot. Pamatojoties uz pieejamajiem pierādījumiem tiek secināts, ka ierosinātos pasākumus ierosinātā maksājuma līmenī vismaz daļēji uzņemsies piegādes ķēde un tādēļ nav noteikts, ka tie izpaudīsies, kā augstākas cenas patērētājiem mazumtirdzniecības līmenī.
(815)
Bez tam ir norādīts, ka tad, ja netiktu noteikti maksājumi, iespējamā Savienības ražošanas nozares izzušana nākotnē klientiem varētu atstāt tikai vienu moduļu piegādes avotu. Īstenojoties šādam scenārijam, Ķīnas ražotāji eksportētāji atrastos tādā pozīcijā, lai varētu vēl vairāk nostiprināt savas stingrās pozīcijas tirgū un tā rezultātā īstermiņā un vidējā termiņā varētu tikt paaugstinātas cenas, kaitējot patērētājiem/gala lietotājiem. Jebkurā gadījumā, kā iepriekš ir minēts, cenu paaugstināšanās visdrīzāk notiktu jebkurā gadījumā, ņemot vērā to, ka ĶTR ražošana strādā ar zaudējumiem.
(816)
Dažas personas apgalvoja, ka maksājumi palielinātu izmeklējamā ražojuma cenu. Tādēļ samazinātos FE iekārtu pieprasījums, jo tās būtu pārāk dārgas patērētājiem un arī ne pietiekami pievilcīgas citiem investoriem.
(817)
Kā jau minēts 752. apsvērumā, pat ja pasākumu noteikšanas dēļ varētu notikt īslaicīga cenu palielināšanās, tad cenu kopējā tendence ir lejupejoša, kā to apliecina vairāki atklātībā pieejami avoti. Tāpēc šis arguments tika noraidīts. Lai gan precīzu iespējamo cenu pieaugumu, ko radītu pasākumi un ar tiem saistītās iespējamās pieprasījuma izmaiņas, ir grūti izteikt skaitļos, jāatgādina vairāki apsvērumi. Pirmkārt, izmeklējamais ražojums veido līdz 50 % no FE iekārtu kopējām izmaksām, tāpēc maksājumu var vismaz daļēji amortizēt. Otrkārt, Savienības ražošanas nozares konkurence ar trešo valstu ražotājiem, kuri jau ir Savienības tirgū, cenas varētu saglabāt zemākā līmenī. Tajā pašā laikā Savienības ražošanas nozarei vajadzētu būt spējīgai sasniegt labākus finanšu rezultātus, pateicoties apjomradītiem ietaupījumiem, kas rastos, lietderīgāk izmantojot ražotnes un samazinot ražošanas izmaksas. Treškārt, FE iekārtu pieprasījums korelē ne vien ar izmeklējamā ražojuma cenu līmeni, bet arī ar iepirkuma tarifu līmeni. Ar pašreizējo zemo pieprasījuma līmeni, salīdzinot ar to, kāds bija sasniegts 2011. gadā un IP, gaidāms, ka iepirkuma tarifiem nevajadzētu samazināties tik strauji kā attiecīgajā periodā, ļaujot veikt nepārtrauktas investīcijas FE projektos. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(818)
Atbildot uz informācijas galīgo izpaušanu, viena persona apstrīdēja iepriekš sniegto argumentāciju. Tā apgalvoja, ka pēc pasākumu noteikšanas cenu mazināšanās tendence nevarētu turpināties. Šī personas atgādināja, ka pasākumi nozīmē ļoti būtisku izmaksu pieaugumu, kuru nav iespējams pilnībā kompensēt ar izmaksu samazinājumiem un/vai importu no trešām valstīm. Turklāt tā atkārtoti uzsvēra, ka Savienības nozare nespēs veikt jaunus ieguldījumus ražotnēs un iekārtās un lejupējo dalībnieku iespējas amortizēt izmaksas ir nelielas, ja to peļņa ir 11 %. Visbeidzot, nav nekādu pierādījumu, kas liecinātu, ka iepirkuma tarifi varētu kompensēt cenu palielinājumu.
(819)
Jāatgādina, ka, pretēji šim apgalvojumam, nav paredzama pasākumu radītā cenu kāpuma pilnīga neitralizēšana, bet ka pēc pasākumu pieņemšanas ir iespējams cenu pagaidu kāpums (skat. antidempinga pagaidu regulas 247. apsvērumu). Šo cenu kāpumu varētu radīt Ķīnas subsidēto cenu un ārpus Ķīnas ražoto ražojumu cenu līmeņa atšķirības. Tomēr izmeklēšanas laikā ievāktā informācija ļauj apgalvot, ka iespējamais cenu pieaugums varētu tikt daļēji amortizēts vairāku faktoru ietekmē, ņemot vērā lejupējās nozares peļņu, kuras vidējais līmenis ir 11 %. Visbeidzot, attiecībā uz apgalvojumu, ka neesot pierādījumu, kas liecinātu, ka iepirkuma tarifi varētu kompensēt cenu palielinājumu, ir saprātīgi pieņemt, ka laika gaitā šie tarifi tiks koriģēti, ievērojot projektu cenu attīstību.
(820)
Viena persona apgalvoja, ka, tā kā kopš 2013. gada marta Eiropā moduļu cenas ir paaugstinājušās par 20 %, tad kopš 2013. gada ļoti pietrūkst krājumu. Šis arguments nebija pamatots un, tieši pretēji, publiski pieejamās informācijas avoti liecina, ka 2013. gada otrajā ceturksnī cenas bija salīdzinoši stabilas. Pat ja šī informācija būtu pareiza, tā tikai atspoguļotu faktu, ka pēc importa reģistrācijas cenā ir ņemts vērā iespējama kompensācijas maksājuma risks. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(821)
Cita persona apgalvoja, ka FE projekti investoram neradītu peļņu, ja iepirkuma tarifu samazinājums nebūtu saistīts ar rūkošām projekta izmaksām, ieskaitot moduļu cenas, jo tās veido būtisku konkrētā projekta izmaksu daļu. Šajā sakarā tika apgalvots, ka maksājumi apdraudētu daudzu FE projektu dzīvotspēju, jo to dēļ tiktu paaugstināta cena.
(822)
Kā minēts 752. apsvērumā, izmeklējamā ražojuma cenu tendence kopuma ir lejupejoša. Turklāt iepirkuma tarifu būtiskums saistībā ar tirgu mazinās, jo dažos reģionos varētu būt panākta tīkla paritāte. Pamatojoties uz to, arguments, ka FE moduļu cena varētu negatīvi ietekmēt FE projektus, ieskaitot jautājumu par to dzīvotspēju, tika noraidīts.
(823)
Viena ieinteresētā persona veica iekšēju modelēšanu, lai pierādītu, ka gadījumā, ja tiktu piemēroti maksājumi, daudzu FE projektu dzīvotspēja tiktu apdraudēta.
(824)
Ar šādu modelēšanu nebija iespējams pienācīgi aprēķināt, cik lielā mērā varētu sarukt FE iekārtu pievilcība investīcijām (piem., ienākumi no ieguldījumiem) gadījumā, ja palielinātos izmeklējamā ražojuma cenas. Kaut arī šajā modelēšanā izmantotais pieņēmums, ka jebkurš maksājums tiktu pilnībā nodots galalietotājiem vai patērētājiem, ir maz ticams, ņemot vērā esošo lejupējo dalībnieku peļņas procentu. Turklāt, lēmums par investīcijām nebalstās tikai uz moduļa cenu, bet ir atkarīgs arī no daudziem faktoriem, ieskaitot to, vai attiecīgajā valstī ir vispārējs labvēlīgs FE iekārtu regulējums, kādas ir atbalsta līmenis, proti, elektroenerģijas cena (tīkla paritātei). Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(825)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tika secināts, ka pasākumu noteikšanai kopumā būtu ierobežota ietekme uz patērētājiem un citiem galalietotājiem. Tas nav atkarīgs no valsts atbalsta shēmu lomas FE pieprasījuma stimulēšanā. Ja valsts atbalsta shēmas ir pielāgotas augstākām saules enerģijas paneļu cenām (izmantojot augstākus iepirkuma tarifus), ietekmes uz patērētājiem varētu nebūt nemaz.
6.7. Citi argumenti
(826)
Dažas personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare nav spējīga apgādāt ES tirgu ar nepieciešamajiem daudzumiem, tāpēc, ja tiktu noteikti kompensācijas maksājumi, ES būtu nopietns deficīta risks, kas izraisītu turpmāku attiecīgā ražojuma cenu celšanos.
(827)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka šis arguments nav pamatots. Savienības ražošanas nozare jau kopš 2009. gada savu ražošanas jaudu neizmanto pilnībā. IP laikā Savienības moduļu ražošanas jaudas izmantojuma līmenis bija 41 %, bet neizmantotā papildu jauda bija aptuveni 5,7 GW; Savienības elementu ražošanas jaudas izmantojuma līmenis bija 63 %, bet neizmantotā papildu jauda bija aptuveni 1,2 GW. Tāpēc, pateicoties rezerves jaudai, Savienības ražošanas nozare būtu spējīga īstermiņā konkurēt par papildu tirgus daļu. Arī vidējā termiņā ir saprātīgi pieņemt, ka Savienības ražošanas nozare izvērsīs savu ražošanas jaudu, lai spētu panākt lielākus apjomradītus ietaupījumus un nodrošinātu turpmāku cenas samazināšanos. Turklāt pasaulē ir vēl arī citi avoti, kuri ir pārstāvēti Savienības tirgū un kuri arī varētu konkurēt Savienības tirgū gadījumā, ja samazinātos Ķīnas izcelsmes produktu imports. Izmeklēšana atklāja, ka esošā ar Ķīnu nesaistītā rezerves jauda ārpus Savienības izmeklēšanas periodā bija 5,6 GW moduļiem un 6 GW elementiem. Tāpēc tiek secināts, ka Savienības un trešo valstu ražotāju ārpussavienības kopējā rezerves jauda ir pietiekama, lai īstermiņā kompensētu potenciālo Ķīnas importa samazinājumu, ņemot vērā FE iekārtu pieprasījumu ES, kādu lielie pētījumu centri, piemēram, EPIA, ir prognozējuši 2013. gadam (no 9,8 GW līdz 16,5 GW) un 2014. gadam (9 GW līdz 17,1 GW).
(828)
Pat ja pieņēmums par Savienības ražošanas jaudu būtu piesardzīgāks (skat. 545. apsvērumu), kopējā Savienības un trešo valstu rezerves jauda būtu pietiekama, lai īstermiņā apmierinātu Ķīnas izcelsmes importa samazinājumu. Arī vidējā termiņā ir saprātīgi pieņemt, ka Savienības ražošanas nozare palielinās savu ražošanas jaudu, lai spētu panākt apjomradītus ietaupījumus, kas savukārt nodrošinātu turpmāku cenas samazināšanos. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(829)
Dažas personas apgalvoja, ka maksājumu noteikšana attiecīgajam ražojumam kaitētu FE tirgus attīstībai Eiropā un tāpēc netiktu sasniegti ES stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi attiecībā uz atjaunojamiem enerģijas resursiem un siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu.
(830)
Vispirms jānorāda, ka stratēģijā 2020. gadam izvirzītie mērķi nav atkarīgi tikai no saules enerģijas. Vienlīdz svarīga nozīme ir arī citiem videi draudzīgiem enerģijas veidiem, piemēram, vēja, biomasas enerģijai, hiodroenerģijai u. c. Tā kā saules enerģijai attiecībā uz 2020. gada mērķiem nav noteikts konkrēts īpatsvars, paredzams, ka nedaudz mazāks FE iekārtu skaits nepaaugstinās 2020. gada stratēģijas kopējās izmaksas. Turklāt saules enerģijas paneļu cena ir tikai viens no daudziem faktoriem, kas ir svarīgi FE enerģijas nozares attīstībai Eiropā. Tikpat svarīga nozīme ir arī labvēlīgam tiesiskajam un finanšu regulējumam Savienības un valstu līmenī, labākai finansējuma pieejamībai atjaunojamo energoresursu projektu vajadzībām un ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē. Attiecībā uz saules enerģijas ražošanā veikto ieguldījumu finansēšanu jānorāda, ka maksājumu noteikšana uzlabos stāvokli Savienības ražošanas nozarē un FE enerģijas nozarē kopumā. Attiecīgi varētu uzlaboties kapitāla pieejamība gan Savienības ražošanas nozarei, gan investoriem FE nozarē. Visbeidzot, jāatgādina, ka maksājuma mērķis nav izskaust Ķīnas izcelsmes importu, bet gan atjaunot taisnīgu konkurenci. Pierādījumi par peļņu, kas tiek gūta lejupējā tirgū, ļauj pieņemt, ka gadījumā, ja palielināsies attiecīgā ražojuma cena, šādu cenu palielinājumu daļēji amortizēs ekonomikas dalībnieki lejupējā tirgū. Tāpēc moduļu cenām galalietotājiem/patērētājiem nevajadzētu būtiski palielināties, un pieprasījumu pēc saules enerģijas iekārtām varētu saglabāt prognozētajā līmenī.
(831)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka pasākumu noteikšanai kopumā nebūtu būtiska negatīva ietekme uz citiem ES politikas virzieniem.
6.8. Secinājums par Savienības interesēm
(832)
Vispārējā pozitīvā ietekme uz Savienības ražošanas nozari atsver iespējamo negatīvo ietekmi uz citiem FE tirgus dalībniekiem, ieskaitot galalietotājus (patērētājus).
(833)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka, balstoties uz pieejamo informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu, kuru dēļ nevajadzētu noteikt galīgos pasākumus attiecīgā ražojuma importam no ĶTR.
7. GALĪGIE KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
(834)
Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka galīgie kompensācijas pasākumi, lai novērstu to, ka subsidētais imports turpina radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
7.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(835)
Lai noteiktu šo pasākumu līmeni, tika ņemtas vērā konstatētās subsīdijas starpības un tas, kāda apmēra maksājums ir nepieciešams, lai novērstu kaitējumu Savienības ražotājiem, nepārsniedzot konstatētās subsīdijas starpības.
(836)
Aprēķinot maksājuma apmēru, kāds vajadzīgs kaitējumu radošo subsīdiju ietekmes novēršanai, tika uzskatīts, ka pasākumiem jābūt tādiem, kuri ļauj Savienības ražošanas nozarei segt tās ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu samaksas, ko šāda veida ražošanas nozare varētu pienācīgi gūt, pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nebūtu subsidētā importa. Saskaņā ar Vispārējās tiesas judikatūru šāda peļņa ir tā, kas gūta aplūkotā perioda sākumā, t. i., pirms subsidētā importa apjoma pieauguma. Tāpēc mērķa peļņa tika noteikta 8 % līmenī, balstoties uz svērto vidējo peļņu, kādu ES ražošanas nozare saistībā ar moduļiem un elementiem guva 2009. un 2010. gadā, kad tā bija ienesīga.
(837)
Pēc informācijas galīgās paziņošanas Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka par rentabilitātes līmeni, ko šī nozare varētu, saprātīgi ņemot, sasniegt, ja nebūtu subsidētā importa, būtu jāizmanto rentabilitāte 2010. gadā, nevis 2009. un 2010. gada peļņas procentu vidējais rādītājs. Attiecībā uz šo tika apgalvots, ka 2009. gadā rentabilitāte nebija pietiekama un šajos divos gados apstākļi bija ievērojami atšķirīgi, jo īpaši ņemot vērā patēriņa attīstību 2010. gadā, kad šī attīstība mazināja subsidēšanas ietekmi. Saistībā ar šo būtu jāatzīmē, ka, nosakot kaitējuma novēršanas līmeni, nav svarīgi, vai Savienības ražošanas nozares vidējais peļņas procents bija “pietiekams”. Kaitējuma novēršanas līmenim būtu jābalstās uz peļņu, kuru, saprātīgi ņemot, var sasniegt, ja nav subsidētā importa. Izmeklēšanas iestāžu prakse ir uzskatīt, ka šis līmenis bija sasniegts izvērtējamā perioda sākumā. Tā kā šajā gadījumā Savienības ražošanas nozare izvērtējamā perioda sākumā 2009. gadā cieta zaudējumus no elementu pārdošanas, šī metodika nederēja, un tika atzīts, ka ticamāku rezultātu kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanā dos izvērtējamā perioda pirmā un otrā gada peļņas procentu vidējais rādītājs. Saistībā ar šo tika arī uzskatīts, ka tam, ka apstākļi šajos divos gados atšķīrās, nav nozīmes.
(838)
Cita persona atkārtoti norādīja, ka attiecīgi moduļiem un elementiem būtu jānosaka atšķirīgas mērķa peļņas, jo šiem diviem ražojumu veidiem izvērtējamā periodā bija atšķirīgas rentabilitātes tendences. Kaut arī rādītāji bija sniegti par katru ražojumu veidu, secinājumi par katru rādītāju tika izdarīti par izmeklējamo ražojumu kopumā. Jāatgādina, ka moduļi un elementi ir viens un tas pats ražojums, tāpēc arī subsīdijas starpības un kaitējuma novēršanas līmenis bija noteikti uz šā pamata.
(839)
Pamatojoties uz to, Savienības ražošanas nozarei tika aprēķināta līdzīgā ražojuma cena, kas nerada kaitējumu. Kaitējumu neradošā cena tika iegūta, iepriekš minēto peļņas procentu 8 % apmērā pieskaitot izlasē iekļauto Savienības ražotāju ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā.
(840)
Tad tika noteikts nepieciešamais cenas palielinājums, balstoties uz izlasē iekļauto ĶTR ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, vidējo svērto importa cenu, kura noteikta cenu samazinājuma aprēķinam ar atbilstīgām korekcijām saistībā ar importēšanas izmaksām un muitas nodokļiem, salīdzinājumu ar tā līdzīgā ražojuma kaitējumu neradošo vidējo svērto cenu, kuru izlasē iekļautie Savienības ražotāji pārdeva Savienības tirgū izmeklēšanas periodā. Minētajā salīdzinājumā iegūto starpību tad izteica procentos no vidējās svērtās CIF importa vērtības.
(841)
Viena persona apgalvoja, ka izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošana ir vērsta uz augstāku cenu tirgus segmentu, piemēram, dzīvojamo māju/mazās uzņēmējdarbības nozari, kam atbilst augstāki iepirkuma tarifi, un ierosināja, ka tādēļ Savienības pārdošanas cena būtu attiecīgi jākoriģē. Būtu jāatzīmē, ka šim apgalvojumam nevajadzētu būt noteicošajam, aprēķinot kaitējuma starpību, jo izmeklēšana atklāja, ka Savienības ražotāji nebija rentabli.
7.2. Galīgie pasākumi
(842)
Ņemot vērā iepriekš minēto un saskaņā ar pamatregulas 15. pantu, kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) ĶTR izcelsmes importam galīgais kompensācijas maksājums saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu būtu jānosaka vai nu subsīdijas starpības, vai kaitējuma starpības apmērā atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem ir mazāks. Šajā gadījumā maksājuma likme attiecīgi būtu jānosaka konstatēto subsīdijas starpību apmērā.
(843)
Ņemot vērā Ķīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības līmeni, maksājums “visiem pārējiem uzņēmumiem” tika noteikts līmenī, kas atbilst vislielākajam maksājumam, kurš nosakāms attiecīgi izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai uzņēmumiem, kas sadarbojās izmeklēšanā. Maksājums “visiem pārējiem uzņēmumiem” tiks piemērots tiem uzņēmumiem, kas nesadarbojās izmeklēšanā.
(844)
Ķīnas uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bet nebija iekļauti izlasē un ir norādīti pielikumā, galīgā maksājuma likme tiek noteikta kā vidējais svērtais no izlasē iekļauto uzņēmumu likmēm.
(845)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, noteiktās likmes maksājumiem, kas tiks piemēroti, ir šādas.
Uzņēmuma nosaukums
Subsīdijas starpība
Kaitējuma starpība
Kompensācijas maksājums
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Uzņēmumi, kas norādīti pielikumā
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Visi pārējie uzņēmumi
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Iepriekš minētos kompensācijas pasākumus nosaka ad valorem maksājumu veidā.
(847)
Individuālās uzņēmumu kompensācijas maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, ir noteiktas, pamatojoties uz izmeklēšanā izdarītajiem konstatējumiem. Līdz ar to tās atspoguļo situāciju, kādu izmeklēšanas laikā konstatēja attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Minētās maksājumu likmes (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, ko piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem”) līdz ar to piemēro tikai to ražojumu importam, kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī un ko ražojuši minētie uzņēmumi, tātad - konkrēti minētās juridiskās personas. Minētās likmes nevar piemērot importētajiem ražojumiem, ko ražojis cits uzņēmums, kura nosaukums un adrese nav norādīti 1. pantā, tostarp uzņēmumi, kas saistīti ar norādītajiem uzņēmumiem, un uz tiem attiecina “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.
(848)
Visi lūgumi piemērot minētās individuālās uzņēmumu kompensācijas maksājuma likmes (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai pēc jaunu ražošanas vai tirdzniecības vienību izveidošanas) nekavējoties jānosūta Komisijai (103), pievienojot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par izmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū un pārdošanu eksportam, piemēram, sakarā ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām izmaiņām ražošanas un tirdzniecības uzņēmumos. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro individuālas maksājuma likmes.
(849)
Lai pienācīgi piemērotu kompensācijas maksājumu, visiem pārējiem uzņēmumiem noteiktais maksājums būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri izmeklēšanas periodā neveica eksportu uz Savienību.
(850)
Pasākumi tiek noteikti, lai Savienības ražotāji varētu atgūties no subsidēšanas radītā kaitējuma ietekmes. Ja pastāvētu sākotnējā neatbilstība starp Savienības ražotāju potenciālo ieguvumu un citu Savienības ekonomikas dalībnieku izmaksām, šo neatbilstību varētu novērst, palielinot Savienības ražošanas apjomu un/vai atsākot ražošanu Savienībā. Tomēr paredzētais scenārijs par ražošanas palielināšanu Savienībā varētu neatbilst šā nepastāvīgā tirgus attīstībai. Moduļu patēriņš Savienībā laikā no 2009. līdz 2011. gadam palielinājās par 264 %, taču sešu mēnešu laikā starp 2011. gadu un izmeklēšanas periodu samazinājās par 43 procentu punktiem. Vēl ievērojamāka nepastāvība ir redzama, raugoties uz laikposmu no 2006. līdz 2011. gadam, kad moduļu patēriņš Savienībā pieauga no mazāk nekā 1 GW līdz gandrīz 20 GW, kas nozīmē, ka piecu gadu laikā tas palielinājās par aptuveni 2000 %. Ir gaidāms, ka šī nepastāvība turpināsies, un uzņēmējdarbības asociāciju publicētās prognozes atklāj 100 % un pat lielākas atšķirības starp dažādiem scenārijiem pat vidējā termiņā no 2014. līdz 2015. gadam.
(851)
Šo iemeslu dēļ ir uzskatāms par atbilstīgu šādos ārkārtas apstākļos ierobežot pasākumu ilgumu tikai līdz divu gadu periodam.
(852)
Šim periodam vajadzētu būt pietiekamam, lai ražotāji Savienībā palielinātu un/vai atsāktu savu ražošanu, tajā pašā laikā būtiski neapdraudot citu Savienības ekonomikas dalībnieku situāciju. Tiek uzskatīts, ka divu gadu periods būs visatbilstošākais, lai izanalizētu to, vai pasākumu noteikšana tiešām veicina Savienības ražošanas pieaugumu un tādējādi atsver negatīvo ietekmi uz citiem Savienības ekonomikas dalībniekiem.
(853)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas viens Savienības ražotājs izvirzīja argumentu, ka divi gadi ir pārāk īss periods, lai atgūtos no radītā kaitējuma. Turklāt tika apgalvots, ka divu gadu periods neļautu Savienības ražotājiem finalizēt uzņēmējdarbības plānus par pašreizējo un nākamo gadu. Attiecībā uz šo tiek norādīts, ka pasākumi ilgst līdz 2015. gada decembrim, kam būtu jābūt pietiekami ilgam laikam, lai Savienības ražotāji varētu finalizēt uzņēmējdarbības plānus līdz 2015. gadam.
(854)
Turklāt šis Savienības ražotājs neapstrīdēja iemeslus, kuru dēļ pasākumu ilgums aprobežojas ar diviem gadiem, jo īpaši tirgus nepastāvību. Šis ražotājs pat nepārprotami piekrita pārskatīšanai gadījumā, ja pasākumi tirgus situācijas izmaiņu dēļ būtu jāmaina. Tā kā šajā nepastāvīgajā tirgū apstākļu izmaiņu varbūtība divu gadu periodā patiešām ir liela, tika atzīts par lietderīgu jau no paša sākuma ierobežot pasākumu ilgumu līdz diviem gadiem.
(855)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka divi gadi nav pietiekami ilgs laiks, lai ieguldītu ražošanā, atsaucoties uz 852. apsvērumu. Tomēr, ņemot vērā Savienības ražošanas nozares ievērojamo jaudas pārpalikumu, ražošanas apjomu ir iespējams palielināt, labāk izmantojot esošās ražošanas jaudas, un tam būtu jābūt iespējamam bez ievērojamiem papildu ieguldījumiem.
(856)
Sūdzības iesniedzējs turklāt apgalvoja, ka galīgo kompensācijas maksājumu noteikšana uz diviem gadiem nav pietiekama, lai Savienības ražošanas nozare varētu atgūties no kaitējumu radošo kādreizējo subsīdiju ietekmes. Tomēr, nosakot kompensācijas maksājumus, nevar skatīt tikai Savienības ražošanas nozares intereses, bet ir jārod līdzsvars starp Savienības ražotāju potenciālajiem ieguvumiem un pārējo Savienības ekonomikas dalībnieku izmaksām. Šajā kontekstā tiek atstāts spēkā lēmums pasākumus noteikt tikai uz diviem gadiem.
(857)
Visas personas tika informētas par būtiskākajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata bija paredzēts ieteikt galīgā kompensācijas maksājuma noteikšanu ĶTR izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija FE moduļu vai paneļu un tāda veida elementu, ko izmanto kristāliskā silīcija FE moduļos vai paneļos, importam (galīgā informācijas izpaušana). Visām personām bija noteikts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par galīgo informācijas izpaušanu.
(858)
Ieinteresēto personu sniegtās mutiskās un rakstiskās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
7.3. Reģistrēšana un atpakaļejošs spēks
(859)
Kā ir iepriekš minēts 7. apsvērumā, Komisija 2013. gada 1. martā pieņēma regulu Nr. 182/2013, nosakot, ka, sākot no 2013. gada 6. marta, Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) imports ir jāreģistrē.
(860)
Sākot no 2013. gada 6. jūnija, importa reģistrēšana, lai nodrošinātu aizsardzību pret importu par dempinga cenām, tika izbeigta saskaņā ar antidempinga pagaidu regulu. Ciktāl tas attiecas uz pašreizējo antisubsidēšanas izmeklēšanu un ņemot vērā iepriekš minētos konstatējumus, importa reģistrēšana antisubsidēšanas izmeklēšanas vajadzībām saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5. punktu arī būtu jābeidz.
(861)
Attiecībā uz kompensācijas pasākumu iespējamo piemērošanu ar atpakaļejošu spēku ir jāizvērtē kritēriji, kuri minēti pamatregulas 16. panta 4. punktā. Saskaņā ar šo pantu galīgo kompensācijas maksājumu var iekasēt par produktiem, kuri tika ievesti patēriņam ne vairāk kā 90 dienas pirms pagaidu pasākumu piemērošanas dienas, bet ne pirms izmeklēšanas sākuma.
(862)
Šajā gadījumā pagaidu kompensācijas pasākumi netika piemēroti. Tādēļ tika nolemts, ka galīgais kompensācijas maksājums nav iekasējams ar atpakaļejošu spēku.
8. PASĀKUMU VEIDS
(863)
Pēc pagaidu antidempinga pasākumu pieņemšanas paralēlajā antidempinga izmeklēšanā (104) sadarbojušos ražotāju eksportētāju grupa, tostarp to saistītie uzņēmumi ĶTR un Eiropas Savienībā, kopā ar Ķīnas Iekārtu un elektronisko ražojumu importa un eksporta tirdzniecības palātu (“CCCME”) piedāvāja kopīgas cenu saistības saskaņā ar antidempinga pamatregulas (105) 8. panta 1. punktu. Saistību piedāvājumu atbalstīja arī Ķīnas iestādes. Komisija izskatīja piedāvājumu un ar Komisijas Lēmumu 2013/423/ES (106) piekrita šim saistību piedāvājumam.
(864)
Pēc Lēmuma 2013/423/ES ražotāji eksportētāji kopā ar CCCME iesniedza paziņojumu par to sākotnējā saistību piedāvājumu grozīšanu. Tie pieprasīja pārskatīt saistības, lai ņemtu vērā plāksnīšu izslēgšanu no ražojuma klāsta, kā aprakstīts 46. un 99. apsvērumā. Turklāt vairāki citi eksportētāji termiņā, kas noteikts antidempinga pamatregulas 8. panta 2. punktā, lūdza pievienoties saistībām.
(865)
Tā pati ražotāju eksportētāju grupa kopā ar CCCME termiņā, kas noteikts pamatregulas (107) 13. panta 2. punktā, pieprasīja, lai Komisija piekristu minēto saistību noteikumiem, lai novērstu arī subsidētā importa kaitējumu radošo ietekmi. Komisija ar Īstenošanas lēmumu 2013/707/ES piekrita šim piedāvājumam attiecībā uz galīgajiem maksājumiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu vai paneļu un tāda veida elementu importam, ko izmanto kristāliskā silīcija fotoelektriskajos moduļos vai paneļos (elementa biezums nepārsniedz 400 mikrometrus), uz kuriem pašlaik attiecas KN kodi ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 un ex 8541 40 90 (TARIC kodi 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 un 8541409039), ja vien tie nav tranzītā saskaņā ar GATT V pantu.
No attiecīgā ražojuma definīcijas ir izslēgti šādi ražojuma veidi:
-
ar saules enerģiju darbināmas uzlādes ierīces, kas sastāv no mazāk nekā sešiem elementiem, ir pārnēsājamas un nodrošina elektroenerģiju ierīcēm vai uzlādē akumulatorus;
-
plānkārtiņu fotoelektriskie ražojumi;
-
kristāliskā silīcija fotoelektriskie ražojumi, kas ir pastāvīgi integrēti tādās elektriskajās ierīcēs, kuru funkcija nav enerģijas ražošana un kuru patērēto elektroenerģiju ražo integrētais(-ie) kristāliskā silīcija fotoelektriskais(-ie) elements(-i);
-
moduļi vai paneļi, kam spriegums nepārsniedz 5 V (līdzstrāva) un jauda nepārsniedz 50 W un kas paredzēti vienīgi tiešai lietošanai akumulatoru uzlādei ar sistēmās tādām pašām sprieguma un jaudas īpašībām.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro turpmāk minēto uzņēmumu ražoto 1. punktā aprakstīto ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir šāda:
Uzņēmums
Maksājuma likme
TARIC papildu kods
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd;
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Uzņēmumi, kas norādīti pielikumā
6,4 %
Visi pārējie uzņēmumi
11,5 %
B999 (108)
3. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
1. To ražojumu imports, kas deklarēti laišanai brīvā apgrozībā un ko pašlaik klasificē ar KN kodu ex 8541 40 90 (TARIC kodi 8541409021, 8541409029, 8541409031 un 8541409039), un par ko rēķinu izrakstījuši uzņēmumi, no kuriem Komisija pieņēmusi saistības un kuru nosaukums iekļauts Īstenošanas lēmuma 2013/707/ES pielikumā, ir atbrīvots no antisubsidēšanas maksājuma, kas noteikts 1. pantā, ja:
a)
Īstenošanas lēmuma 2013/707/ES pielikumā minētais uzņēmums tieši vai ar saistītā uzņēmuma, kas arī norādīts Īstenošanas lēmuma 2013/707/ES pielikumā, starpniecību ir ražojis un nosūtījis iepriekš minētos ražojumus un izrakstījis rēķinu par tiem vai nu saistītajiem uzņēmumiem Savienībā, kuri darbojas kā importētāji un muito preces laišanai brīvā apgrozībā Savienībā, vai pirmajam neatkarīgajam klientam, kas darbojas kā importētājs un muito preces laišanai brīvā apgrozībā Savienībā;
b)
šādam importam ir pievienots saistību rēķins, kas ir faktūrrēķins, kurā norādīta vismaz tā informācija un deklarācija, kas minēta šīs regulas 2. pielikumā;
c)
šādam importam ir pievienots eksporta saistību sertifikāts saskaņā ar šīs regulas 3. pielikumu; un
d)
muitas dienestiem deklarētās un uzrādītās preces precīzi atbilst aprakstam saistību rēķinā.
2. Pieņemot deklarāciju laišanai brīvā apgrozībā, muitas parāds rodas:
a)
ja attiecībā uz 1. punktā minēto importu konstatē, ka viens vai vairāki minētajā punktā paredzētie nosacījumi nav izpildīti; vai
b)
ja saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 597/2009 13. panta 9. punktu Komisija, atsaucoties uz konkrētiem darījumiem, ar regulu vai lēmumu atsauc savu piekrišanu saistībām, paziņojot, ka attiecīgie saistību rēķini nav derīgi.
3. pants
Uzņēmumi, kuru saistības Komisija ir pieņēmusi un kuri norādīti Īstenošanas lēmuma 2013/707/ES pielikumā, un uz kuriem attiecas konkrēti minētajā lēmumā norādītie nosacījumi, arī izraksta rēķinu par darījumiem, kas nav atbrīvoti no antisubsidēšanas maksājumiem. Šis rēķins ir faktūrrēķins, kurā norādīta vismaz šīs regulas 4. pielikumā minētā informācija.
4. pants
Izbeidz importa reģistrēšanu, kas izriet no Regulas (ES) Nr. 182/2013, ar ko nosaka, ka jāreģistrē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) imports.
5. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Tā ir spēkā līdz 2015. gada 7. decembris.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 2. decembrī.