РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 юни 2014 година
относно държавна помощ SA.26818 (C 20/10) (ex N 536/08 и NN 32/10), предоставена от Италия на оператора на летището в Реджо Калабрия, SO.G.A.S. Spa
(нотифицирано под номер C(2014) 3571)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/944/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят своите мнения в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните забележки,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 27 октомври 2008 г. италианските органи уведомиха Комисията за намерението на регион Калабрия да предостави помощ под формата на вливане на капитали за покриване на оперативните загуби, понесени от дружеството SO.G.A.S. SpA Società per la Gestione dell'Aeroporto dello Stretto (наричано по-нататък „SO.G.A.S. Spa“ или „получателят“): SO.G.A.S. Spa е операторът на летището в Реджо Калабрия (Aeroporto dello Stretto, т.е. „летището на провлака“).
(2)
В хода на предварителната проверка Комисията узна за други мерки в полза на същия получател, които, както изглежда, представляват неправомерна държавна помощ. Поради това Комисията включи тези мерки в своето разследване.
(3)
Тъй като Комисията имаше информация, че държавната помощ всъщност е била предоставена, преди Комисията да може да установи нейната съвместимост с вътрешния пазар, тя регистрира случая като помощ, за която не е уведомена, под номер NN 32/10.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация по отношение на мярката, за която е уведомена, на 27 ноември 2008 г., 23 февруари 2009 г. и 19 май 2009 г. Италия отговори на 14 януари 2009 г., 26 март 2009 г. и 9 октомври 2009 г.
(5)
С писмо от 20 юли 2010 г. Комисията уведоми Италия за своето решение да открие официалната процедура по разследване, описана в член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на помощта за SO.G.A.S. Spa (наричано по-нататък „решението за откриване на процедурата“).
(6)
Решението на Комисията за откриване на разследването бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). В него Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите мнения.
(7)
С писмо от 19 ноември 2010 г. получателят представи мненията си относно решението за откриване на процедурата. На 20 декември 2010 г. Комисията препрати мненията на получателя на италианските органи и поиска тяхното становище. Комисията изпрати напомнително писмо на 8 март 2011 г. и получи забележките на Италия на 29 април 2011 г. Комисията не получи други мнения от заинтересованите страни.
(8)
Италианските органи представиха мнения относно решението за откриване на процедурата с писма от 23 септември 2010 г. и 15 декември 2010 г.
(9)
С писмо от 30 март 2012 г. Комисията поиска допълнителна информация относно разследваните мерки. Италианските органи предоставиха поисканата информация с писмо от 30 април 2012 г.
2. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. Получател
(10)
Получателят на мерките е операторът на летището в Реджо Калабрия, SO.G.A.S. Spa.
(11)
SO.G.A.S. Spa е дружество с ограничена отговорност, регистрирано съгласно италианското законодателство през март 1981 г. и притежавано изцяло от публични органи.
(12)
Пътникопотокът на летището е нараснал от 272 859 пътници през 2004 г. до 571 694 пътници през 2012 г. (3)
2.2. Оспорваните мерки
(13)
Мярката, за която Италия е уведомила, е вливане на капитал от страна на регион Калабрия в размер на 1 824 964 ЕUR за покриване на загубите, понесени от SO.G.A.S. Spa през 2004 г. и 2005 г.
(14)
През юни 2005 г. и юни 2006 г. публичните акционери на SO.G.A.S. Spa решават да покрият понесените от SO.G.A.S. Spa загуби през двете предходни години (1 392 900 EUR през 2004 г. и 2 257 028 EUR през 2005 г.) посредством pro rata вливане на капитали. Към този момент регион Калабрия е притежавал 50 % от дяловете в дружеството, като останалите са били собственост на община Реджо Калабрия, провинция Реджо Калабрия, провинция Месина, търговската палата на Реджо Калабрия и търговската палата на Месина.
(15)
Съгласно информацията, с която Комисията разполага към момента на решението за откриване на процедурата, pro rata вливане на капитал е било вече извършено от провинция Реджо Калабрия, община Месина, община Реджо Калабрия и търговската палата на Месина.
(16)
През 2006 г. SO.G.A.S. Spa понася допълнителни загуби от 6 018 982 ЕUR. През декември 2007 г. акционерите на SO.G.A.S. решават да превърнат резервите на дружеството в акционерен капитал и след това да намалят капитала, за да покрият оставащите загуби. Това обаче би намалило капитала под минималното равнище, изисквано от италианското законодателство за летищни оператори. За да възстановят капитала в съответствие със законовите изисквания, акционерите на SO.G.A.S. Spa се споразумяват да увеличат този капитал с 2 742 919 ЕUR. Капиталът е увеличен чрез конвертиране на облигации, записани преди това от някои акционери, на обща стойност от 2 274 919 ЕUR. Регион Калабрия не е сред акционерите, притежавали конвертируемите облигации, и делът му от капитала на дружеството намалява от 50 % на 6,74 %.
2.3. Орган, отпускащ помощта
(17)
За разглежданите тук мерки органът, отпускащ помощта, е регион Калабрия.
(18)
Както е обяснено по-горе, публични средства са предоставени на SO.G.A.S. Spa също от провинция Реджо Калабрия, община Реджо Калабрия, провинция Месина, община Месина, търговската палата на Реджо Калабрия и търговската палата на Месина под формата на pro rata вливане на капитали за покриване на загубите, понесени през 2004 г., 2005 г. и 2006 г., и за възстановяване на капитала в съответствие със законовите изисквания.
2.4. Бюджет
(19)
Италианските органи уведомиха за вливането на капитали в размер на 1 824 964 ЕUR, пропорционално на дела на провинция Реджо Калабрия в SO.G.A.S. Spa, одобрено през юни 2005 г. и юни 2006 г. Освен това, както е обяснено по-горе, останалите публични акционери са покрили загубите по подобен начин в размер на 1 824 964 ЕUR. През декември 2007 г. има ново вливане на капитал в размер на 2 742 919 ЕUR.
(20)
Общият бюджет на подлежащите на оценка мерки възлиза следователно на 6 392 847 ЕUR.
2.5. Съдебно производство в национален съд
(21)
Регион Калабрия решава да не задейства вливането на капитали, за което е взето решение от акционерите през юни 2005 г. и юни 2006 г., докато няма решение на Комисията за неговото одобрение, и SO.G.A.S. Spa завежда дело срещу региона пред първоинстанционния съд (Tribunale) на регион Калабрия. Съдът се произнася в полза на SO.G.A.S. Spa, като оспорването на решението от страна на региона е отхвърлено през май 2009 г.
(22)
Като признава компетентността на Комисията да вземе решение дали дадена мярка за предоставяне на държавна помощ е съвместима с вътрешния пазар, първоинстанционният съд счита, че националните съдилища са компетентни да решат дали мярката представлява държавна помощ. Съдът се произнася, че публичното финансиране, предоставено в този случай, не представлява държавна помощ, тъй като то не може да наруши конкуренцията, нито да засегне търговията между държавите членки. Съдът се произнася също така, че е спазен принципът за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като към момента на предоставяне на помощта, независимо от загубите, понесени през 2004 г. и 2005 г., са били налице разумни възможности за рентабилност в дългосрочен план.
(23)
Регионът оспори решението на съда въз основа на това, че мярката представлява държавна помощ и следователно не следва да се изпълнява, докато Комисията не приеме решение за нейното одобряване. През декември 2009 г. италианските органи уведомиха Комисията, че това оспорване е отхвърлено и че не могат да се предприемат други процедурни стъпки за оспорване на предоставянето на публични средства на SO.G.A.S. Spa.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(24)
В решението за откриване на процедурата Комисията изрази предварителното мнение, че pro rata вливането на капитали, извършено от региона и другите публични акционери за покриване на загубите, понесени през 2004 г. и 2005 г., и вливането на капитали, за което е взето решение от акционерите на SO.G.A.S. Spa през декември 2007 г., представляват държавна помощ на следните основания:
а)
те представляват трансфер на средства за SO.G.A.S. Spa от определен брой регионални и местни органи, а именно регион Калабрия, провинция Реджо Калабрия, община Месина и община Реджо Калабрия, или местни автономни органи, учредени съгласно публичното право, а именно търговската палата на Реджо Калабрия и търговската палата на Месина; във вливането следователно участват държавни ресурси, така че то може да бъде вменено на държавата;
б)
те не са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това предоставят избирателно предимство на SO.G.A.S. Spa;
в)
вливането на капитали може да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки.
(25)
Комисията изрази предварителното мнение, че оспорваните мерки са несъвместими с вътрешния пазар. Първо, Италия изрично заяви, че дружеството SO.G.A.S. Spa не е натоварено с предоставянето на услуги от общ икономически интерес (наричани по-нататък „УОИИ“). Второ, италианските органи потвърдиха, че мерките не са свързани с конкретна инвестиция в летището; Комисията достигна до предварителното заключение, че съвместимостта на мерките не може да бъде оценена по критериите, определени от Насоките за финансирането на летища и за предоставянето на държавни първоначални помощи за авиокомпании, опериращи на регионални летища (наричани по-нататък „Насоки за авиационния сектор от 2005 г.“) (4). Трето, независимо от твърдението си, че SO.G.A.S. Spa е предприятие в затруднение по смисъла на Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-нататък „Насоките за оздравяване и преструктуриране“) (5), италианските органи посочиха също така, че мерките не са част от план за преструктуриране и че такъв план не съществува. И накрая, Комисията счита, че мерките не са съвместими с Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (наричани по-нататък „Насоки за регионална помощ“ ) (6), които осигуряват рамката за оценка на предоставената помощ въз основа на член 107, параграф 3, букви а) и в) от ДФЕС.
(26)
Що се отнася до съдебните производства, предявени в италианските съдилища срещу отказа на региона да плати своята pro rata вноска след разрешение от Комисията съгласно правилата за държавните помощи, Комисията счита, че с оглед на върховенството на правото на ЕС пред националното право и доколкото уведомлението не е било официално оттеглено, Италия е длъжна да спази отлагателната клауза, посочена в член 108, параграф 3 от ДФЕС. Комисията следователно счита, че по силата на върховенството на задължението за отлагане съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС позицията на националните съдилища е следвало да не бъде взета под внимание и че италианските органи не е трябвало да задействат мярката, за която са уведомили, докато процедурата за държавна мярка не е още приключила.
4. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(27)
Единствената заинтересована страна, от която Комисията получи мнения, беше получателят SO.G.A.S. Spa, който подкрепи и допълни доводите, представени от италианските органи по време на официалното разследване.
4.1. Наличие на помощ
(28)
Според SO.G.A.S. Spa подлежащите на оценка мерки не представляват държавна помощ, защото не всички критерии, определени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, са изпълнени. По-конкретно SO.G.A.S. Spa твърди, че мярката: i) не засяга търговията между държавите членки, или ii) не дава избирателно предимство на SO.G.A.S. Spa, и iii) не нарушава, нито заплашва да наруши конкуренцията.
(29)
SO.G.A.S. Spa твърди, че оспорваните мерки са предоставени при нормални пазарни условия и следователно са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Те са в съответствие с членове 2446 и 2447 от италианския граждански кодекс, които изискват от акционерите на дружество с ограничена отговорност, което е загубило над една трета от своя капитал, да компенсират неговите загуби, за да се избегне закриването на дружеството. Неизпълнението от страна на акционерите на задължението да покрият загубите на SO.G.A.S. Spa като летищен оператор би довело (по смисъла на член 13 от Министерска заповед (D.M.) № 521 от 12 ноември 1997 г.) до отмяна на частичното управление на операциите на летището в Реджо Калабрия, с което е натоварено SO.G.A.S. Spa съгласно член 17 от Наредба (D.L.) № 67 от 1997 г., и би направило невъзможно в бъдеще да се осигури пълната концесия за летищен оператор, за което е подадено заявление в Министерството на транспорта. Разумно беше следователно да се предположи, че частен инвеститор, изправен пред подобен избор, би постъпил по същия начин, за да увеличи стойността на своя акционерен дял.
(30)
Получателят посочи, че първоинстанционният съд на Реджо Калабрия е възложил независима оценка на дружеството през юни 2008 г., съгласно която стойността на дружеството е между 12 млн. евро и 17 млн. евро.
(31)
Като доказателство за възможностите за рентабилност на дружеството получателят представи на Комисията бизнес план, изготвен за SO.G.A.S. Spa през октомври 2008 г. от външен консултант, който прогнозира, че дружеството ще се върне към жизнеспособност през 2013 г.
(32)
Покана за участие в търг за частичната приватизация на SO.G.A.S. Spa е публикувана през юли 2007 г. Оферта за придобиването на 35 % от капитала на SO.G.A.S. Spa е подадена от италианско-аржентински консорциум (associazione temporanea di imprese или АТI). Офертата е счетена за икономически неизгодна от акционерите на SO.G.A.S. Spa. През март 2010 г. е публикувана нова покана за участие в търг за 35 % от акциите на SO.G.A.S. Spa. Според SO.G.A.S. Spa получените в отговор писма за изразяване на интерес, заедно с първоначалната оферта на консорциума, са показали, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е спазен.
(33)
SO.G.A.S. Spa освен това твърди, че Комисията неправилно е достигнала до заключението, че пътниците, използващи летището в Реджо Калабрия, могат да използват също и летищата в Катания, Ламеция Терме или Кротоне в зависимост от местопребиваването си, и че оспорваните мерки могат следователно да нарушат конкуренцията между летищните оператори.
(34)
Първо, летището в Реджо Калабрия и летищата в Катания, Ламеция Терме и Кротоне са регионални летища за полети „от точка до точка“, чиито райони на обслужване не се припокриват. А и летището в Реджо Калабрия не се конкурира с никое друго летище в Италия или в Съюза. Специфичните географски и инфраструктурни характеристики на Калабрия изключват евентуално припокриване между района на обслужване на летището в Реджо Калабрия и тези на съседните италиански летища. Летището на Ламеция Терме е отдалечено на повече от 130 km, на около един час път с лек автомобил от Реджо Калабрия. Няма бърза пряка връзка между летището в Реджо Калабрия и това в Кротоне, което е на повече от три часа път. Летището в Катания се намира в друг географски район на разстояние над 130 km, като времето за пътуване с лек автомобил е между 1 час и 30 мин. и 1 час и 40 мин.
(35)
SO.G.A.S. Spa представи таблица, на която е показан корелационен показател между потока пристигащи пътници на летището в Реджо Калабрия и тези на летищата в Ламеция Терме, Кротоне и Катания. От таблицата според SO.G.A.S. Spa се вижда, че пътниците, използващи летището в Реджо Калабрия, представляват нов компонент в регионалния пътникопоток. Ето защо евентуално затваряне на летището би довело по-скоро до загуба на част от търсенето на услуги на въздушния транспорт, отколкото до преразпределяне в други летища. SO.G.A.S. Spa представи и друга таблица, за да покаже, че разглежданите мерки действително са създали ново търсене за услуги на въздушния транспорт в региона, довело до ползи както за въздушните превозвачи, заинтересовани да стартират нови маршрути между Реджо Калабрия и други италиански и европейски летища, така и за други летища, които са установили повишено търсене на техните услуги.
(36)
SO.G.A.S. Spa отхвърля предварителната констатация на Комисията, че мерките могат да нарушат конкуренцията между авиолиниите. Публичното финансиране не е предоставено на никой от въздушните превозвачи чрез предоставяне на по-ниски такси за кацане или на други благоприятни условия. Таксите за кацане и другите условия за експлоатация на летището са определени от компетентния орган и не са оставили възможност за собствена преценка на летищния оператор. И накрая, SO.G.A.S. Spa твърди, че летището в Реджо Калабрия е обслужвано главно от Alitalia (която осъществява шест от осемте ежедневни полета) и че няма данни за проявен интерес от чартърни или нискобюджетни превозвачи за стартиране на нови маршрути, отлитащи от летището в Реджо Калабрия.
(37)
SO.G.A.S. Spa заключава, че при оценката на въздействието на мярката върху конкуренцията и търговията между държавите членки Комисията следва да вземе предвид специфичните обстоятелства и да констатира, че мярката не представлява държавна помощ.
4.2. Съвместимост на помощта
(38)
По въпроса дали мерките могат да се разглеждат като съвместими съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, SO.G.A.S. Spa твърди, че разглежданото публично финансиране е имало за цел да поддържа непрекъснатостта на дейността на летищния оператор и осъществяването на определени икономически дейности. Тази цел е обоснована от факта, че малките летища не генерират по принцип достатъчно приходи, за да покрият разходите, необходими за да се отговори на изискванията за сигурност и безопасност. Освен това летището в Реджо Калабрия, с оглед на характеристиките на инфраструктурата на летището и произтичащите от тях ограничения, наложени от националния орган за гражданска авиация ЕNAC (7), би се натъкнало на големи трудности при посрещането на чартърни и нискобюджетни авиолинии.
(39)
По-специално, в съответствие с параметрите на ЕNAC летището в Реджо Калабрия е класифицирано като летище от ниво II. Тази класификация се основава по-скоро на размерите на инфраструктурата, отколкото на обема на пътникопотока; тя изисква от летищата с малки обеми на пътникопотока да извършват същите разходи, за да отговарят на стандартите за безопасност, каквито и летищата с над един милион пътници.
(40)
Без разследваното публично финансиране летището би било принудено да излезе от пазара с отрицателни последици на регионално равнище за мобилността на местните жители. Това би попречило също така на акционерите да получат възвращаемост на своите инвестиции.
(41)
Накрая или като алтернатива, SO.G.A.S. Spa твърди, че Решение 2005/842/ЕО на Комисията (8) относно услугите от общ икономически интерес е приложимо в настоящия случай и че мерките могат при всички положения да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар и следователно освободени от изискването за уведомяване.
(42)
SO.G.A.S. Spa твърди, че тъй като пътникопотокът на летището не е надвишил един милион пътници годишно през референтния период, управлението на операциите на летището е услуга от общ икономически интерес (УОИИ) по смисъла на член 2, параграф 1, буква г) от Решение 2005/842/ЕО. SO.G.A.S. Spa посочва, че съгласно Наредба № 250 от 25 юли 1997 г. местните органи могат да притежават акционерна собственост само в дружества, които са натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес. Дружеството SO.G.A.S. Spa е било винаги собственост на местни органи в Калабрия и Месина, което е косвено доказателство, че летищният оператор се квалифицира като доставчик на УОИИ. Като доказателство, че летищният оператор наистина е доставчик на УОИИ, SO.G.A.S. Spa представя решения на община Реджо Калабрия от 27 юли 2010 г. и 19 юни 2010 г., в които се посочва значението на предоставяните от летището услуги на регионално равнище.
(43)
Компенсацията за обществени услуги е ограничена до загубите, понесени от летищния оператор при предоставяне на УОИИ, и следователно отговаря на принципите на необходимост и пропорционалност, изложени в член 5, параграф 1 от Решение 2005/842/ЕО. Що се отнася до липсата на акт, който да възлага ефективно УОИИ на летищния оператор, SO.G.A.S. Spa предлага да бъде подготвено споразумение, което да отстрани всички съмнения, че четирите критерия по делото Altmark (9) са изпълнени в случая с летището в Реджо Калабрия.
5. МНЕНИЯ НА ИТАЛИАНСКИТЕ ОРГАНИ
(44)
В решението за откриване на процедурата Комисията отбелязва, че Италия е потвърдила, че SO.G.A.S. Spa не е било формално натоварено с извършването на УОИИ, така че съвместимостта на оспорваните мерки не може да бъде преценена по правилата във връзка с УОИИ.
5.1. Въпросът дали дейностите на летището представляват УОИИ
(45)
В хода на разследването Италия твърдеше, че разглежданите мерки представляват компенсации за предоставянето на УОИИ от SO.G.A.S. Spa. При липса на доказателство за противното италианските органи твърдят, че последваща оценка е стигнала до заключението, че в случая със SO.G.A.S. Spa изискванията на ЕС за УОИИ са изпълнени.
(46)
Италия счита, че възприетата от Комисията линия придава неоправдана тежест по-скоро на формалната страна, отколкото на съществените изисквания за УОИИ. В подкрепа на това твърдение Италия представя бегла оценка на четирите критерия по делото Altmark. Италия твърди, че дружеството SO.G.A.S. Spa е било действително натоварено със задача за извършване на обществена услуга. Тази задача е потвърдена пряко и косвено от няколко административни акта, издадени от местните органи. Италия представя протокола от заседание на общинския съвет на Реджо Калабрия, състоял се на 17 октомври 2007 г., на който съветът е решил да субсидира загубите на летищния оператор, и протокола от заседанията на същия орган, състояли се на 16 юни 2009 г. и 31 декември 2009 г., които според Италия показват, че дейностите на летището действително представляват УОИИ. В протокола на заседанието от 17 октомври 2007 г. се заявява, че „регион Калабрия счита, че определени дейности на летището в Реджо Калабрия са необходими за предоставянето на услуга от общ икономически интерес и възлага на SO.G.A.S. Spa известен брой задължения за предоставяне на публични услуги, с цел да се гарантира адекватно общественият интерес; в такива случаи летищният оператор може да бъде субсидиран от местните органи за допълнителните разходи, възникнали при изпълнението на тези задължения, които са от такова естество, че не може да се изключи възможността общото управление на операциите на летището да бъде считано като услуга от общ икономически интерес“.
(47)
По-общо казано, регион Калабрия е страна по Протокола за развитието на летищата в Ламеция Терме, Кротоне и Реджо Калабрия, от което става ясно, че услугите, предоставяни от летището, са обществени услуги от съществено значение за икономическото и социалното развитие на региона и следователно могат да бъдат финансирани с европейски, национални или регионални средства.
(48)
Италия подчертава също така, че на 28 декември 2008 г. летищният оператор е поискал от акционерите да покрият загубите му, по-специално поради поетото от него задължение за предоставяне на обществена услуга, и твърди, че никой частен оператор не би осигурил управлението на операциите на летището на чисто търговски условия. Първият критерий по делото Altmark е следователно изпълнен.
(49)
Параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, могат да бъдат лесно изведени от счетоводния баланс на SO.G.A.S. Spa, в който е даден прозрачен отчет на оперативните разходи. Публичното финансиране е ограничено до размера на загубите без допълнително обезпечение за получателя.
(50)
По отношение на третия критерий по делото Altmark Италия твърди, че в случая с обществените услуги действията на публичен акционер не са съпоставими с тези на частен инвеститор. Поведението на един публичен орган може да бъде обосновано с цели в полза на обществения интерес, което възпира прилагането на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. В този случай поведението на публичните акционери не е мотивирано от търговски съображения и следователно не може да бъде сравнено с това на инвеститор в условията на пазарна икономика. Италия заключава, че третият критерий по делото Altmark, който очевидно изисква прилагането на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, не е приложим в разглеждания случай.
(51)
Италия заявява, че тъй като дейностите на SO.G.A.S. Spa представляват услуга от общ икономически интерес, вливането на капитали може да се разглежда като компенсация за предоставянето на такива услуги въз основа на последваща оценка и поради това не представлява държавна помощ.
5.2. Съвместимост на помощта
(52)
Италия заявява, че ако мерките бъдат счетени за държавна помощ, те следва във всички случаи да се разглеждат като съвместими съгласно член 2, параграф 1 от Решение 2005/842/ЕО.
5.3. Липса на нарушаване на конкуренцията
(53)
Италия се позовава на точка 39 от Насоките за авиационния сектор от 2005 г., в която се посочва, че „финансиране, предоставено на малки регионални летища (категория D), е малко вероятно да наруши конкуренцията или да засегне търговията до степен, противоречаща на общите интереси“.
(54)
Италианските органи твърдят освен това, че дейностите на летището не са рентабилни. Това се доказва от факта, че макар първоначалното намерение за частична приватизация на дружеството да е било широко оповестено, процедурата е завършила без успех. Като се има предвид, че потенциалните инвеститори е трябвало да вземат мерки за покриване на загубите, очаквани през следващите години, както се посочва в бизнес плана, публикуван при обявяване на тръжната процедура, и че единствената получена оферта не е била счетена за икономически изгодна, става ясно, че дейността е по губеща естеството си. Освен това фактът, че оферентите не са били готови да покрият потенциалните бъдещи загуби в неограничен обем, а само в предварително установени рамки, доказва, че няма привлекателен за инвеститорите пазар, а това пък означава, че мерките не могат да окажат въздействие върху търговията между държавите членки.
6. ЗАБЕЛЕЖКИ НА ИТАЛИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С МНЕНИЯТА, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(55)
С писмо от 27 април 2012 г. италианските органи, от името на регион Калабрия, изпратиха на Комисията забележки във връзка с мненията на SO.G.A.S. Spa.
(56)
Италия подкрепя доводите на SO.G.A.S. Spa, включително твърдението на SO.G.A.S. Spa, че разглежданите мерки са свързани с УОИИ, което според Италия означава, че те не могат да се разглеждат като държавна помощ.
(57)
Италия твърди също така, че мерките не нарушават конкуренцията, нито засягат търговията между държавите членки.
7. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
7.1. Наличие на помощ
(58)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС определя, че „освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(59)
Критериите, определени в член 107, параграф 1, са кумулативни: разглежданите мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, само ако всички горепосочени условия са изпълнени. Следователно държавната помощ трябва:
а)
да бъде предоставена от държавата или чрез държавни ресурси;
б)
да поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки;
в)
да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията; и
г)
да засяга търговията между държавите членки.
(60)
В своето решение по делото летище Лайпциг/Хале (10) Общият съд постановява, че изграждането и експлоатацията на гражданско летище представлява икономическа дейност. Единственото изключение е за някои дейности, които по правило се отнасят към упражняване на публични правомощия и поради това не могат да бъдат разглеждани като икономически дейности. Държавното финансиране на такива дейности остава извън обхвата на разпоредбите за държавна помощ. Няма следователно съмнение, че SO.G.A.S. Spa е предприятие за целите на законодателството за държавните помощи, тъй като то е оператор на летището в Реджо Калабрия и предлага летищни услуги на икономическите оператори (по-конкретно на авиолиниите), извършващи дейности на летището.
7.1.1. Държавни ресурси
(61)
Понятието „държавна помощ“ се прилага по отношение на всяко предимство, предоставено пряко или непряко, финансирано от обществени ресурси и предоставено от самата държава или от междинен орган, действащ по силата на правомощията, поверени му от държавата. Следователно то се отнася до всички предимства, предоставени от регионални или местни органи на държавите членки, независимо от статута и описанието им (11).
(62)
В точки 27 и 28 от решението за откриване на процедурата Комисията отбелязва, че обсъжданите мерки представляват трансфер на средства за SO.G.A.S. Spa от определен брой регионални и местни органи, а именно от регион Калабрия, провинция Реджо Калабрия, община Месина и община Реджо Калабрия. Комисията следователно счита, че в оспорваните мерки участват държавни ресурси и те могат да бъдат вменени на държавата. Комисията освен това разглежда ресурсите на италианските търговски палати като държавни ресурси. Търговските палати са публични органи, уредени съгласно публичното право, според което те са част от публичната администрация и са натоварени с публични функции, така че Комисията счита, че техните решения могат да бъдат вменени на Италия. На тази база ресурсите на търговската палата на Месина представляват държавни ресурси и техният трансфер може да бъде вменен на държавата. В хода на разследването нито Италия, нито която и да е от заинтересованите страни, не е оспорила тази предварителна констатация.
(63)
Комисията следователно потвърждава, че всички разглеждани мерки са предоставени чрез държавни ресурси и могат да бъдат вменени на държавата.
7.1.2. Избирателно икономическо предимство
(64)
Публичното финансиране е избирателно, тъй като е в полза на едно отделно предприятие, SO.G.A.S. Spa. То покрива загубите, понесени от SO.G.A.S. Spa при извършване на обичайната му дейност.
(65)
Като се има предвид, че изграждането и експлоатацията на летищната инфраструктура е икономическа дейност, Комисията изразява становището, че публичното финансиране, предоставено на SO.G.A.S. Spa, оператор на тази инфраструктура, което покрива загубите, които летищният оператор би трябвало да понесе по принцип сам, предоставя икономическо предимство на SO.G.A.S. Spa, тъй като укрепва позицията му на пазара и пречи на пазарните механизми да породят нормалните си последици (12).
(66)
Макар на предварителния етап Италия да заяви, че летището не е официално натоварено с извършването на УОИИ, Комисията отбелязва, че след приемането на решението за откриване на процедурата Италия е преразгледала своята позиция и е потвърдила, че оспорваното публично финансиране представлява в действителност публична компенсация за изпълнение на задълженията за обществена услуга (13).
(67)
В своето решение по делото Altmark Съдът на ЕО установява следните критерии за определяне на това дали компенсацията за предоставяне на УОИИ предоставя предимство по смисъла на член 107 от ДФЕС (14):
1)
предприятието бенефициер трябва действително да е натоварено с изпълнението на задължения от публичен интерес и задълженията трябва да бъдат ясно определени („първи критерий по делото Аltmark“);
2)
параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да бъдат определени предварително по обективен и прозрачен начин („втори критерий по делото Аltmark“);
3)
компенсацията не може да надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени при изпълнение на задълженията от публичен интерес, като се вземат предвид съответните постъпления и разумна печалба за изпълнението на тези задължения („трети критерий по делото Аltmark“);
4)
когато предприятието, което трябва да изпълнява задължения от публичен интерес, в конкретния случай не е избрано съгласно процедурата по възлагане на обществени поръчки, която би позволила да бъде избран кандидатът, способен да предостави тези услуги на най-ниска цена за общността, равнището на необходимата компенсация трябва да бъде определено на базата на анализ на разходите, каквито би направило едно типично, добре ръководено и и подходящо оборудвано с транспортни средства предприятие за изпълнение на необходимите изисквания на обществената услуга, като се вземат предвид съответните постъпления и разумна печалба при изпълнението на задълженията („четвърти критерий по делото Аltmark“).
7.1.2.1. Първи критерий по делото Аltmark
(68)
Изискването съгласно първия критерий по делото Аltmark съвпада с изискването, установено в член 106, параграф 2 от ДФЕС, че услугата трябва да бъде ясно възложена и определена (15).
(69)
На първо място, член 106, параграф 2 от ДФЕС се прилага само за „предприятията, които са натоварени с функцията“ да оказват УОИИ. Съдът винаги е подчертавал необходимостта от акт за възлагане на услугата (16). Актът за възлагане е необходим с оглед да се определят задълженията на предприятието и на държавата. При липсата на официален акт конкретната задача на предприятието остава неизвестна и не може да се определи каква би могла да бъде справедливата компенсация (17). Необходимостта от ясно определение на УОИИ е поради това неотменима и неотделима от идеята за натоварване и следователно произтича непосредствено от член 106, параграф 2 от ДФЕС. Когато едно предприятие е натоварено с извършване на услуга, логично изискване е тя да бъде определена.
(70)
Още през 2001 г. в съобщението относно услугите от общ икономически интерес Комисията обърна внимание на връзката между определяне на понятието „възлагане“ и необходимостта и пропорционалността от компенсация, давана за извършване на УОИИ съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС (18). В точка 22 от съобщението се заявява, че „във всички случаи с оглед прилагане на предвиденото в член 86, параграф 2 изключение задачата на обществената услуга трябва да бъде ясно определена и възложена изрично под формата на акт на публичната власт… Това задължение е нужно, за да гарантира както правна сигурност, така и прозрачност по отношение на гражданите, и е необходимо, за да може Комисията да провери дали е спазен критерият за пропорционалност.“ Възлагането и определението са следователно логическа предпоставка за всяко достоверно оценяване на степента на пропорционалност на всички компенсации. Съдилищата на Съюза нееднократно са подчертавали необходимостта от ясно определение на задълженията за извършване на обществена услуга както за прилагане на изключението по делото Аltmark, така и на член 106, параграф 2 от ДФЕС (19).
(71)
Рамката на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги от 2005 г. (20) потвърждава този подход. В точка 8 от Рамката се посочва, че компенсацията за обществена услуга, която представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, ако са изпълнени условията, установени в Рамката. Тези условия включват по-специално възлагане на УОИИ под формата на един или повече официални актове, в които наред с другото се уточняват характерът и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга, параметрите за изчисляване, наблюдение и преглед на компенсацията, както и мерките за избягване и връщане на свръхкомпенсации (точка 12 от Рамката).
(72)
В Съобщението от 2011 г. на Комисията за прилагането на правилата на Европейския съюз към компенсацията, предоставена за извършването на услуги от общ икономически интерес (21), също се посочва, че задълженията за обществени услуги трябва предварително да бъдат ясно определени. В съответствие с точка 51 от съобщението, „за да се приложи член 106, параграф 2 от Договора, извършването на УОИИ трябва да бъде възложено на едно или повече предприятия. Затова държавата трябва да е възложила специална задача на въпросните предприятия. Също така според първия критерий по делото Аltmark се изисква на предприятието да е възложено задължението за обществена услуга. Съответно, за да се съблюдава съдебната практика от делото Аltmark, при възлагането на обществена услуга е необходимо да се определят задълженията на въпросните предприятия и на органа.“ В точка 52 се посочва, че задачата за извършване на обществена услуга трябва да бъде възложена под формата на един или повече актове, в които трябва да са уточнени поне съдържанието и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга; предприятието и, при необходимост, съответната територия; същността на всички изключителни или специални права, предоставени на предприятието от въпросния орган; параметрите за изчисляване, контролиране и преглед на компенсацията; както и мерките за избягване и връщане на свръхкомпенсации.
(73)
Италианските органи обаче твърдят, че подходът на Комисията е прекомерно формален и че на SO.G.A.S. Spa всъщност е възложена УОИИ; в случая те се позовават главно на документи, изготвени след одобрението на въпросните мерки.
(74)
Според Италия фактът, че управлението на операциите в летището в Реджо Калабрия представлява УОИИ, може да бъде изведен от няколко регионални решения, в които се посочва общественият интерес на летищните услуги и тяхната основополагаща роля в икономическото развитие на региона. Тези регионални решения не съдържат обаче изрично определение на УОИИ, за която се твърди, че е възложена на летищния оператор, нито правила, определящи компенсацията. Освен това въпросните актове са приети след 2007 г. и следователно са въведени след предполагаемото стартиране на услугите от общ икономически интерес, т.е. след дейностите на летището през периода 2004-2006 г. Италия не е представила също на Комисията друг документ, определящ обхвата на предполагаемите задължения за предоставяне на обществена услуга, възложени на получателя, който да е с дата преди 2004 г.
(75)
Комисията следователно счита, че в разглеждания случай предполагаемата УОИИ не е била правомерно възложена на получателя.
(76)
Комисията не може да приеме твърдението на италианските органи, че дадена УОИИ може да бъде компенсирана законно, дори ако услугата не е била предварително определена като УОИИ и възложена на получателя на тази база. Ако това беше така, държавите членки щяха да бъдат в правото си да преразгледат ex post необходимостта от възлагане на задължения за предоставяне на обществена услуга по своя собствена преценка. След като дадено предприятие понесе оперативни загуби, държавите членки биха могли да възложат на това предприятие задължения за извършване на обществена услуга и да му предоставят компенсация, независимо от всяка предварителна оценка на действителната необходимост от предоставяне на услугата в общ интерес. Този подход е в противоречие с изискването, че УОИИ трябва да бъде възложена на съответното предприятие под формата на един или повече официални актове, определящи, наред с другото, същността и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга, параметрите за изчисляване, наблюдение и преглед на компенсацията, както и мерките за избягване и връщане на свръхкомпенсации. Твърдението на италианските органи, че летищните услуги са от съществено значение за развитието на региона, не е достатъчно доказателство, че получателят е правомерно натоварен с извършването на УОИИ, тъй като задълженията за предоставяне на обществена услуга и правилата за компенсациите не са определени предварително и прозрачно.
(77)
Освен това, ако се приеме становището на италианските органи, че държавите членки могат да възлагат УОИИ ex post, това би означавало по-благоприятно третиране на държавите членки, действали в нарушение на задълженията за уведомяване и отлагане. Тези държави членки биха могли да твърдят, че помощта, предоставена на дадено предприятие неправомерно, е всъщност необходима за покриване на разходите за обществена услуга, която е предоставена от получателя, без обаче да е била предварително определена или възложена на предприятието. Но държавите членки, които решат да изпълнят задължението си за уведомяване, ще трябва предварително да възложат и определят ясно УОИИ, за да спазят правилата за УОИИ и критериите по делото Аltmark.
(78)
Това би създало стимул за държавите членки да не уведомяват за нова държавна помощ в противоречие с добре установения принцип, че държавите членки, които не уведомяват за държавна помощ, не могат да бъдат третирани по-благоприятно от държавите членки, които правят това (22).
(79)
В обобщение, Комисията достига до заключението, че първият критерий по делото Аltmark не е изпълнен; освен това Комисията изразява становището, че и другите критерии по делото Аltmark не са изпълнени въз основа на изложените по-долу съображения.
7.1.2.2. Втори критерий по делото Аltmark
(80)
Параметрите за изчисляване на компенсацията не са установени предварително. В актовете, с които според италианските органи се възлагат услугите, липсват подробности за услугите, които да бъдат предоставени от получателя, и не е установен механизъм за предоставяне на компенсация за възложената му, както се твърди, обществена задача.
7.1.2.3. Трети критерий по делото Аltmark
(81)
В съответствие с третия критерий по делото Аltmark компенсацията, получена за изпълнението на задължения за предоставяне на обществена услуга, не може да надхвърля сумата, необходима за покриване на всички или на част от направените разходи, като се вземат предвид съответните постъпления и разумна печалба за изпълнението на тези задължения.
(82)
Комисията не може да приеме довода на Италия, че тъй като финансирането е ограничено до покриване на оперативните загуби, летището е получило само публичното финансиране, изисквано за изпълнение на задължения за предоставяне на обществена услуга. Основен принцип при оценяване на пропорционалността на компенсацията е, че само разходите, направени от публичния оператор за изпълнение на задълженията за предоставяне на обществена услуга, могат да породят право на компенсация. При липсата на ясно определение на задълженията, възложени на получателя, Комисията не може да определи еднозначно кои разходи следва да бъдат взети под внимание при изчисляване на компенсацията.
(83)
Дори когато общото управление на оперативните дейности на летището може да се разглежда като УОИИ, някои дейности, които не са пряко свързани с основните дейности, в това число строителство, финансиране, използване и наемане на земя и сгради за офиси, складиране, хотели и индустриални предприятия на територията на летището, както и за магазини, ресторанти и паркинги, остават извън обхвата на УОИИ, така че не могат да бъдат субсидирани съгласно разпоредбите за УОИИ. Италианските органи не са представили доказателства, че не е имало субсидиране на дейности, които не са пряко свързани с основните дейности на летището, както се изисква съгласно точки 34 и 53, четвърта алинея от Насоките за авиационния сектор от 2005 г.
7.1.2.4. Четвърти критерий по делото Аltmark
(84)
Съгласно четвъртия критерий по делото Аltmark, за да не включва помощ, компенсацията трябва да бъде ограничена до необходимия минимум. Този критерий се смята за изпълнен, ако получателят на компенсацията е избран след тръжна процедура, или в противен случай, ако компенсацията е изчислена въз основа на разходите на едно ефективно предприятие.
(85)
В настоящия случай получателят не е избран след публична тръжна процедура. Освен това Италия не е представила на Комисията доказателство, че размерът на компенсацията е определен въз основа на анализ на разходите, които типично предприятие, добре управлявано и оборудвано със средства, които му дават възможност да отговори на необходимите изисквания за обществена услуга, би понесло при изпълнението на тези задължения, като се отчитат съответните приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения. Според Комисията това прави невъзможно да се стигне до заключението, че въпросното публично финансиране е определено въз основа на разходите на едно ефективно предприятие.
(86)
Следователно Комисията не може да установи, че получателят е предоставил услугите на най-ниска цена за общността.
(87)
За пълнота Комисията отбелязва, че в хода на разследването получателят е твърдял, че мерките са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Въпреки че летищният оператор е регистрирал загуби, може с право да се предположи, че тази дейност би донесла печалба.
(88)
Противно на твърдението на получателя, Комисията изтъква преди всичко, че в хода на разследването Италия не е твърдяла, че държавата е инвестирала в летищния оператор с очакването, че това ще бъде рентабилно, като всъщност е настоявала, че принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика не е приложим в настоящия случай (вж. точка 49).
(89)
Второ, за да се направи оценка въз основа на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, необходимо е да се определи дали при сходни обстоятелства частен инвеститор би действал по подобен начин. Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз, макар действията на частния инвеститор, с които трябва да се сравнява намесата на публичния инвеститор, преследващ цели, свързани с икономическата политика, да не са непременно действия на обикновен инвеститор, който влага капитал с цел повече или по-малко краткосрочно реализиране на печалба, те трябва да бъдат поне действия на частен холдинг или на частна група от предприятия, които следват структурна обща или отраслова политика, и трябва да бъдат ръководени от перспективи за рентабилност в по-дългосрочен план (23). За да проверим дали държавата е възприела поведението на предпазлив инвеститор, който развива дейност в условията на пазарна икономика, трябва да се поставим в контекста на периода, през който са взети мерките за финансова подкрепа, за да оценим икономическата рационалност на действията на държавата и по този начин да се въздържим от оценка, направена въз основа на по-късна ситуация (24). Съгласно установената съдебна практика, ако дадена държава членка се позовава на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика в хода на административната процедура, в случай на съмнение тя има за задача да докаже недвусмислено и въз основа на обективни и проверими доказателства, че приетата мярка произтича от нейното качество на акционер. Тези доказателства трябва ясно да сочат, че съответната държава членка е взела предварително или едновременно с предоставянето на икономическото предимство решението с реално приложената мярка да направи инвестиция в публично контролираното предприятие (25).
(90)
Комисията не може да приеме твърдението на получателя, че разглежданите мерки са ръководени от перспективи на дружеството за рентабилност, както се посочва в бизнес плана, имащ за цел да възстанови неговата жизнеспособност, изготвен през 2008 г., след като е било взето вече решение за въпросните мерки. Комисията счита, че частен инвеститор би влял свеж капитал в дружество, чийто капитал е намалял под законовата граница, като SO.G.A.S. Spa, само ако към момента на вливането инвеститорът би могъл да очаква, че дружеството ще възстанови своята жизнеспособност в разумен срок. Тъй като нито италианските органи, нито SO.G.A.S. Spa, са представили конкретни доказателства, отнасящи се към момента, когато са предприети мерките, че публичните органи са искали да инвестират и са могли да имат разумни очаквания за икономическа възвращаемост на своите инвестиции, които биха били приемливи за частен инвеститор, и тъй като Италия изрично потвърди, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е неприложим в настоящия случай, Комисията заключава, че мерките не са съобразени с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
7.1.2.5. Заключение
(91)
Комисията констатира, че нито един от четирите критерия, установени от Съда по делото Аltmark, не са изпълнени тук и че мерките не са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Следователно Комисията достига до заключението, че оспорваните мерки, т.е. вливането на капитали за покриване на загубите на SO.G.A.S. Spa през 2004 г., 2005 г. и 2006 г., предоставят икономическо предимство на SO.G.A.S. Spa.
7.1.3. Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията между държавите членки
(92)
Във връзка с нарушаването на конкуренцията Италия изтъква, че в съответствие с Насоките за авиационния сектор от 2005 г. „финансиране, предоставено на малки регионални летища (категория D), е малко вероятно да наруши конкуренцията или да засегне търговията до степен, противоречаща на общите интереси“. Тази разпоредба обаче е свързана с оценката на съвместимостта на държавна помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС и няма за цел да посочи, че публичното финансиране на малки летища не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1.
(93)
Освен това в точка 40 от Насоките за авиационния сектор от 2005 г. е посочено също така, че „извън тези общи показатели, не е възможно да се установят правила, които да обхващат всеки възможен случай, особено по отношение на летища от категории C и D. Поради тази причина за всяка мярка, която може да съставлява държавна помощ за едно летище, трябва да се направи уведомление, така че да позволява изследване на нейното въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите членки и, когато това е уместно, и нейната съвместимост“.
(94)
Летището в Реджо Калабрия е разположено в южния край на Италианския полуостров и е едно от трите летища в регион Калабрия. Пътникопотокът на летището остава постоянно под един милион пътници (26). Към момента на осъществяването на разглежданите мерки летището се отнася следователно към категория D, „малки регионални летища“, за целите на Насоките за авиационния сектор от 2005 г. Обемът на пътникопотока, обработван от летището, се е удвоил обаче през периода 2004-2012 г.
(95)
Пазарът за управление на операциите на летища, включително на малки регионални летища, е отворен за конкуренция пазар, на който редица частни и публични предприятия действат на територията на Съюза. Това се вижда от факта, че Италия е решила да приватизира частично летището в Реджо Калабрия и че за тази цел е публикувала покана за участие в търг през 2007 г., която е била открита за предприятията във всяка от държавите членки (вж. точка 32). Публичното финансиране на летищен оператор може следователно да наруши конкуренцията на пазара за управление на операциите на летищна инфраструктура. Освен това летищата могат да се конкурират помежду си за привличане на пътници, дори ако имат различни райони на обслужване. До известна степен и за някои пътници различните дестинации са взаимозаменяеми. Публичното финансиране на летища може следователно да наруши конкуренцията и да засегне търговията на пазара на въздушния транспорт в целия Съюз.
(96)
Към момента на настъпване на фактите летището в Реджо Калабрия е обслужвало главно две национални дестинации и два международни маршрута (Париж и Малта), като благодарение на получените средства летището е имало възможност да остане на пазара и да разшири значително операциите си; поради това Комисията изразява становището, че е възможно въпросните мерки да са нарушили конкуренцията и да са засегнали търговията между държавите членки.
7.1.4. Заключение относно наличието на помощ
(97)
Комисията достига до заключението, че вливането на капитали в SO.G.A.S. Spa от публичните инвеститори в дружеството за покриване на загубите, понесени от него през 2004 г., 2005 г. и 2006 г., представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
7.2. Законосъобразност на помощта
(98)
Разследваните мерки са осъществени преди официално одобрение от Комисията, следователно Италия не е изпълнила задължението за неприлагане съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС.
7.3. Съвместимост на помощта
7.3.1. Съвместимост съгласно разпоредбите за УОИИ
(99)
SO.G.A.S. Spa твърди, че помощта е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(100)
В член 106, параграф 2 е посочено, че „предприятията, които са натоварени с функцията да оказват услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договорите, и в частност на правилата на конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства фактически или юридически изпълнението на специфичните задачи, които са им възложени. Развитието на търговията не трябва да се засяга до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.“
(101)
В този член се предвижда изключение от забраната за държавна помощ, съдържаща се в член 107 от ДФЕС, доколкото помощта е необходима и пропорционална за осигуряване на извършването на УОИИ при приемливи икономически условия. В съответствие с член 106, параграф 3 именно Комисията осигурява прилагането на този член, наред с другото, като определя условията, при които счита, че критериите за необходимост и пропорционалност са изпълнени.
(102)
За периода до 31 януари 2012 г. политиката на Комисията за прилагане на изключението по член 106, параграф 2 от ДФЕС е изложена в Рамката на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (наричана по-нататък „Рамката за УОИИ от 2005 г.“) (27) и Решение 2005/842/ЕО.
(103)
На 31 януари 2012 г. влезе в сила нов пакет за УОИИ, който включваше Рамката на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.) (наричана по-нататък „Рамката за УОИИ от 2011 г.“) (28) и Решение 2012/21/ЕС на Комисията (29).
7.3.1.1. Съвместимост съгласно Решение 2005/842/ЕО
(104)
Мерките са предприети през юни 2004 г., юни 2005 г. и декември 2007 г. Получателят твърди, че мерките са освободени от изискването за уведомяване по силата на Решение 2005/842/ЕО.
(105)
В Решение 2005/842/ЕО се заявява, че държавната помощ под формата на компенсации за извършването на обществени услуги, предоставена на предприятия във връзка с УОИИ, е съвместима, ако отговаря на определените в решението условия. По-конкретно, с решението се обявява за съвместима държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга на летища: i) за които годишният трафик не надхвърля един милион пътници, или ii) с годишен оборот преди облагане с данъци по-малко от 100 млн. евро през последните две финансови години, предшестващи годината на възлагане на услугата от общ икономически интерес, които получават годишна компенсация за въпросната услуга по-малко от 30 млн. евро (30).
(106)
Решение 2005/842/ЕО се прилага за помощта във вид на компенсация за обществена услуга само във връзка с действителни услуги от общ икономически интерес. За да има право на изключение, компенсацията за обществена услуга при осъществяване на УОИИ трябва да отговаря и на подробните условия, определени в членове 4, 5 и 6 от Решението (31).
(107)
В член 4 от Решение 2005/842/ЕО се изисква УОИИ да бъде възложена на съответното предприятие под формата на един или повече официални актове, определящи, наред с други неща, същността и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга, параметрите за изчисляване, наблюдение и преглед на компенсацията, както и мерките за избягване и връщане на свръхкомпенсации. В член 5 от Решението се определя, че стойността на компенсацията не трябва да надвишава това, което е необходимо за покриване на разходите, направени при изпълнение на задълженията за предоставяне на обществени услуги, като се отчитат съответните приходи и разумна печалба. И накрая, в член 6 от Решението се изисква от държавите членки да извършват редовни проверки или да се уверяват, че такива проверки са били извършени, за да се убедят, че предприятията не получават компенсации, които надвишават сумата, посочена в съответствие с член 5.
(108)
Поради основанията, изложени в раздел 7.1.2.1, Комисията констатира, че нито получателят, нито италианските органи са доказали, че дружеството SO.G.A.S. Spa е било натоварено с ясно определени задължения за предоставянето на обществена услуга. Те не са доказали също така, че в актовете, с които според тях е възложена услугата, на която се основават, са определени параметри за изчисляване, наблюдение и преглед на компенсацията, нито мерки за избягване и връщане на свръхкомпенсации. От това следва, че изискванията съгласно членове 4, 5 и 6 от Решение 2005/842/ЕО във връзка със съдържанието на актовете за възлагане не са изпълнени.
(109)
Ето защо Комисията изразява становището, че покриването на разходите на оператора на летището в Реджо Калабрия не е съвместимо с вътрешния пазар, нито е освободено от изискването за уведомяване съгласно Решение 2005/842/ЕО.
(110)
По същия начин, при липсата на ясно определение на задълженията за предоставяне на обществена услуга, възложени на SO.G.A.S. Spa, мярката не може да се разглежда като съвместима с вътрешния пазар, нито като освободена от изискването за предварително уведомяване въз основа на член 10, буква б) от Решение 2012/21/ЕС. При това положение Комисията разгледа дали е възможно мярката да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар въз основа на точка 69 от Рамката за УОИИ от 2011 г., в съответствие с която „Комисията ще прилага принципите, посочени в настоящото съобщение, за неправомерна помощ, по отношение на която е взето решение след 31 януари 2012 г., дори ако помощта е предоставена преди тази дата“.
7.3.1.2. Съвместимост съгласно Рамката за УОИИ от 2011 г.
(111)
В точка 16 от Рамката за УОИИ от 2011 г. са изложени изискванията, за да бъде дадена УОИИ считана за правомерно възложена. В точка 16, буква а) се посочва, че актът за възлагане на услугата трябва да определи съдържанието и продължителността на задълженията за предоставяне на обществена услуга. Ето защо, на същите основания, които бяха вече изложени в раздел 7.1.2.1, въпросните мерки за помощ не могат да се разглеждат като съвместими съгласно Рамката за УОИИ от 2011 г. По-специално, общото управление на операциите на летището не е било ясно възложено на получателя като УОИИ. На Комисията не е представен правен документ, който предварително да определя ясно УОИИ, възложена на получателя, или правото на получателя на компенсация. Нищо не е представено на Комисията, от което да се вижда, че са изпълнени изискванията по точки 17 и 18 от Рамката за УОИИ от 2011 г.
(112)
Поради това Комисията изразява становището, че разглежданата мярка за помощ не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(113)
За пълнота Комисията изтъква, че в съответствие с параграф 9 от Рамката за УОИИ от 2011 г. помощта за доставчиците на УОИИ в затруднено положение трябва да бъде оценявана съгласно Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение („Насоките за оздравяване и преструктуриране“).
(114)
По време на по-ранните етапи на разглеждания случай Италия твърдеше, че SO.G.A.S. Spa е предприятие в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Италия обаче твърдеше също така, че разглежданите мерки не са част от план за преструктуриране и че такъв план няма. Ето защо в решението си за откриване на процедурата Комисията счита, че мерките не могат да се разглеждат като съвместими с Насоките за оздравяване и преструктуриране.
(115)
В хода на официалното разследване Италия не твърдеше вече, че летищният оператор е бил в затруднение към момента, когато са предприети мерките за помощ, и че поради това помощта може да се счита за съвместима въз основа на Насоките за оздравяване и преструктуриране.
(116)
Следователно липсва доказателство, което да даде възможност на Комисията да оцени съвместимостта на мерките въз основа на Насоките за оздравяване и преструктуриране, така че Комисията не може да ги обяви за съвместими с вътрешния пазар съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране.
7.3.2. Съвместимост съгласно новите насоки за авиационния сектор
(117)
На 31 март 2014 г. Комисията прие съобщение, излагащо Насоки относно държавните помощи за летища и авиокомпании (наричани по-нататък „новите насоки за авиационния сектор“) (32). Новите насоки за авиационния сектор се прилагат за оперативната помощ, предоставена на летищата преди 31 март 2014 г.
(118)
Оперативната помощ, предоставена преди влизането в сила на Новите насоки за авиационния сектор, може да бъде обявена за съвместима до пълния размер на непокритите оперативни разходи, ако са спазени следните условия:
-
принос за постигането на ясно определена цел от общ интерес: това условие е изпълнено, наред с другото, ако помощта засилва мобилността на гражданите на ЕС и връзките между регионите или насърчава регионалното развитие (33);
-
необходимост от намеса на държавата: помощта следва да бъде насочена към ситуации, в които такава помощ може да доведе до съществено подобрение, каквото пазарът не може сам по себе си да осигури (34);
-
наличие на стимулиращ ефект: това условие е изпълнено, ако има вероятност, че при липсата на оперативна помощ и като се има предвид евентуалното наличие на инвестиционна помощ и интензивността на трафика, равнището на икономическата дейност на съответното летище ще бъде значително понижено (35);
-
пропорционалност на размера на помощта (ограничаване на помощта до необходимия минимум): за да бъде пропорционална, оперативната помощ на летищата трябва да бъде ограничена до минимума, необходим за осъществяване на подпомогнатата дейност (36);
-
избягване на неоправданите отрицателни ефекти върху конкуренцията и върху търговията (37).
(119)
Според италианските органи регион Калабрия е изправен пред много големи трудности, причинени от положението ѝ на периферен регион и слабо развитата мобилност на товарите, до голяма степен в резултат на липсата на адекватна инфраструктура. Италия заяви, че разглежданите мерки са част от по-широк проект за развитие на транспортната мрежа на Калабрия. Мерките ще дадат възможност на SO.G.A.S. Spa да подобри инфраструктурата и услугите, предлагани от летището, с оглед на новата регионална стратегия, имаща за цел подобряване на транспортната мрежа и осигуряване на подобрен достъп до региона.
(120)
Комисията съответно изразява становището, че оперативната помощ, предоставена на SO.G.A.S. Spa, е допринесла за постигането на цел от общ интерес, като е подобрила достъпа, връзките и регионалното развитие, чрез разгръщането на безопасна и надеждна инфраструктура за въздушния транспорт.
(121)
В съответствие с новите насоки за авиационния сектор по-малките летища могат да се натъкнат на трудности при осигуряване на финансиране на своите оперативни дейности без публични средства. В точка 118 от новите насоки за авиационния сектор е посочено, че за летищата с годишен обем на пътникопотока под 700 000 пътници е възможно да не покрият в значителна степен оперативните си разходи. Трафикът на летището в Реджо Калабрия остава постоянно под 700 000 пътници. Ето защо Комисията счита, че помощта е била необходима, тъй като е дала възможност за подобряване на връзките в провинция Реджо Калабрия, каквото пазарът не би могъл сам по себе си да осигури.
(122)
Без помощта дейността на получателя би била значително намалена, ако не и изобщо прекратена. Същевременно помощта не е надвишила размера, необходим за покриване на оперативните загуби, и следователно не е надвишила минимума, необходим за осъществяване на подпомогнатата дейност.
(123)
Няма друго летище в същия район на обслужване (38): както бе посочено по-горе, най-близкото летище е отдалечено на 130 km. Освен това Италия потвърди, че до летищната инфраструктура е даден достъп на всички авиолинии при недискриминационни условия. Нито в информацията, с която разполага Комисията, нито в мненията, предоставени от заинтересовани страни в хода на разследването, няма данни, че е имало дискриминация при достъпа до инфраструктурата.
(124)
Комисията достига до заключението, че условията за съвместимост, определени от новите насоки за авиационния сектор, са изпълнени.
7.3.3. Заключение относно съвместимостта на помощта
(125)
Комисията достига до заключението, че мярката за помощ, за която е уведомена, е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(126)
Комисията стигна до тази констатация съгласно правилата за държавна помощ и без да се засягат други разпоредби на правото на ЕС, като законодателството в областта на околната среда.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(127)
Комисията констатира, че Италия е осъществила въпросната помощ неправомерно, в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС. С оглед на гореизложената оценка обаче Комисията реши да не повдига възражения против помощта въз основа на това, че тя е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС и с новите насоки за авиационния сектор,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Италия на оператора на летището в Реджо Калабрия, SO.G.A.S. Spa, възлизаща на 6 392 847 ЕUR, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 11 юни 2014 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2014. gada 11. jūnijs)
par Itālijas piešķirto valsts atbalstu SA.26818 (C 20/10) (ex N 536/08 un NN 32/10) Stretto lidostas pārvaldības sabiedrībai SO.G.A.S.
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 3571)
(Autentisks ir tikai teksts itāļu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2014/944/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad tā aicinājusi ieinteresētās personas sniegt piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem nosacījumiem (1), un ņemot vērā šo personu piezīmes,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Itālijas iestādes 2008. gada 27. oktobrī paziņoja Komisijai par Kalabrijas reģiona nodomu piešķirt atbalstu kapitāla ieguldījumu veidā, lai segtu darbības zaudējumus, kas radušies sabiedrībai SO.G.A.S. SpA Società per la Gestione dell'Aeroporto dello Stretto (turpmāk “SO.G.A.S.” jeb “atbalsta saņēmējs”). SO.G.A.S. ir sabiedrība, kas pārvalda Kalabrijas reģiona Stretto vai Strait lidostu.
(2)
Sākotnējās izskatīšanas laikā Komisijai kļuva zināms par citiem pasākumiem, kas īstenoti par labu tam pašam atbalsta saņēmējam un kas, visticamāk, ir nelikumīgs valsts atbalsts. Tāpēc Komisija iekļāva šos pasākumus savā izmeklēšanā.
(3)
Tā kā Komisijai bija informācija, kas liecināja, ka šis valsts atbalsts patiesībā bija piešķirts pirms Komisija varēja novērtēt tā saderību ar iekšējo tirgu, tā reģistrēja lietu kā nepaziņotu atbalstu ar numuru NN 32/10.
(4)
Komisija pieprasīja papildu informāciju par paziņoto pasākumu 2008. gada 27. novembrī, 2009. gada 23. februārī un 2009. gada 19. maijā. Itālija atbildēja 2009. gada 14. janvārī, 2009. gada 26. martā un 2009. gada 9. oktobrī.
(5)
Ar 2010. gada 20. jūlija vēstuli Komisija informēja Itāliju, ka tā attiecībā uz atbalstu sabiedrībai SO.G.A.S. nolēmusi sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru, kā paredzēts LESD 108. panta 2. punktā (turpmāk “lēmums par procedūras sākšanu”).
(6)
Minētais Komisijas lēmums sākt izmeklēšanas procedūru publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2). Komisija šajā publikācijā aicināja ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes.
(7)
Nosūtot vēstuli 2010. gada 19. novembrī, atbalsta saņēmējs iesniedza savas piezīmes par lēmumu sākt izmeklēšanas procedūru. Komisija 2010. gada 20. decembrī nosūtīja Itālijas iestādēm atbalsta saņēmēja piezīmes un lūdza sniegt atsauksmes. Komisija 2011. gada 8. martā nosūtīja atgādinājumu un 2011. gada 29. aprīlī saņēma Itālijas iestāžu apsvērumus. Komisija nesaņēma citas ieinteresēto personu piezīmes.
(8)
Itālijas iestādes iesniedza piezīmes par lēmumu sākt izmeklēšanas procedūru, nosūtot vēstules 2010. gada 23. septembrī un 2010. gada 15. decembrī.
(9)
Nosūtot vēstuli 2012. gada 30. martā, Komisija pieprasīja papildu informāciju par pasākumiem, uz kuriem attiecas izmeklēšanas procedūra. Itālijas iestādes sniedza pieprasīto informāciju, nosūtot vēstuli 2012. gada 30. aprīlī.
2. SĪKS PASĀKUMU APRAKSTS
2.1. Atbalsta saņēmējs
(10)
Attiecīgo pasākumu saņēmējs ir Kalabrijas reģiona lidostas pārvaldnieks - sabiedrība SO.G.A.S..
(11)
SO.G.A.S. ir akciju sabiedrība, kas dibināta saskaņā ar Itālijas tiesību aktiem 1981. gada martā un kas pilnībā pieder publiskām struktūrām.
(12)
Pasažieru plūsma lidostā ir palielinājusies - no 272 859 pasažieriem 2004. gadā līdz 571 694 pasažieriem 2012. gadā (3).
2.2. Apstrīdētie pasākumi
(13)
Itālijas paziņotais pasākums ir Kalabrijas reģiona veiktais kapitāla ieguldījums EUR 1 824 964 apmērā, lai segtu zaudējumus, kas radušies sabiedrībai SO.G.A.S. 2004. un 2005. gadā.
(14)
Sabiedrības SO.G.A.S. publiskie akcionāri 2005. gada jūnijā un 2006. gada jūnijā nolēma segt zaudējumus, kas SO.G.A.S. bija radušies iepriekšējos divos gados (2004. gadā - EUR 1 392 900 un 2005. gadā - EUR 2 257 028), veicot pro rata kapitāla ieguldījumus. Minētajā laikā Kalabrijas reģionam piederēja 50 % sabiedrības akciju, bet pārējo akciju turētāji bija Kalabrijas reģiona pašvaldība, Kalabrijas reģiona province, Mesīnas province, Mesīnas pašvaldība, Kalabrijas reģiona Tirdzniecības palāta un Mesīnas Tirdzniecības palāta.
(15)
Saskaņā ar Komisijai pieejamo informāciju laikā, kad tika pieņemts lēmums par procedūras sākšanu, Kalabrijas reģiona province, Mesīnas pašvaldība, Kalabrijas reģiona pašvaldība un Mesīnas Tirdzniecības palāta jau bija veikušas pro rata kapitāla ieguldījumus.
(16)
Sabiedrībai SO.G.A.S. 2006. gadā radās papildu zaudējumi EUR 6 018 982 apmērā. SO.G.A.S. akcionāri 2007. gada decembrī nolēma konvertēt uzņēmuma rezerves kapitālā un samazināt kapitālu, lai segtu atlikušos zaudējumus. Taču šis kapitāla samazinājums pārsniegtu minimālo līmeni, kas Itālijas tiesību aktos noteikts lidostas pārvaldības sabiedrībām. Lai kapitāls atkal atbilstu tiesiskajām prasībām, SO.G.A.S. akcionāri piekrita palielināt kapitālu par EUR 2 742 919. Kapitāls tika palielināts, konvertējot obligācijas, uz kurām iepriekš bija parakstījušies daži akcionāri, kopumā par EUR 2 274 919. Kalabrijas reģions nebija to akcionāru vidū, kuriem piederēja minētās konvertējamās obligācijas, un tā daļa uzņēmuma kapitālā samazinājās no 50 % līdz 6,74 %.
2.3. Piešķīrēja iestāde
(17)
Attiecībā uz šeit izskatāmajiem pasākumiem piešķīrēja iestāde ir Kalabrijas reģions.
(18)
Kā paskaidrots iepriekš, sabiedrība SO.G.A.S. saņēma publiskus līdzekļus arī no Kalabrijas reģiona provinces, Kalabrijas reģiona pašvaldības, Mesīnas provinces, Mesīnas pašvaldības, Kalabrijas reģiona Tirdzniecības palātas un Mesīnas Tirdzniecības palātas kā pro rata kapitāla ieguldījumus, lai segtu 2004., 2005. un 2006. gadā radušos zaudējumus un lai kapitāls atkal atbilstu tiesiskajām prasībām.
2.4. Budžets
(19)
Itālijas iestādes paziņoja par ieguldījumiem EUR 1 824 964 apmērā, kuri ir proporcionāli Kalabrijas reģiona daļai sabiedrībā SO.G.A.S. un kuri tika apstiprināti 2005. gada jūnijā un 2006. gada jūnijā. Turklāt, kā paskaidrots iepriekš, citi publiskie akcionāri arī sedza zaudējumus EUR 1 824 964 apmērā. Papildu ieguldījums EUR 2 742 919 apmērā tika veikts 2007. gada decembrī.
(20)
Tāpēc novērtējamo pasākumu kopējais budžets ir EUR 6 392 847.
2.5. Vietējā tiesvedība
(21)
Kalabrijas reģions nolēma neveikt kapitāla ieguldījumus, par kuriem akcionāri lēma 2005. gada jūnijā un 2006. gada jūnijā, kamēr Komisija nav pieņēmusi lēmumu par atļauju veikt šādus ieguldījumus, un sabiedrība SO.G.A.S. Kalabrijas reģiona vispārējas piekritības tiesā (Tribunale) cēla prasību pret reģionu. Tiesa sprieda par labu sabiedrībai SO.G.A.S., un reģiona iesniegtā prasība tika noraidīta 2009. gada maijā.
(22)
Tiesa, atzīstot Komisijas kompetenci lemt par to, vai valsts atbalsta pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu, uzskatīja, ka valsts tiesu jurisdikcijā ir lemt, vai pasākums ir valsts atbalsts. Tiesa nosprieda, ka šajā lietā piešķirtais publiskais finansējums nav valsts atbalsts, jo tas netraucē konkurenci un neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tiesa arī uzskatīja, ka ir ievērots tirgus ekonomikas ieguldītāja princips, jo atbalsta piešķiršanas laikā, neņemot vērā zaudējumus, kas radās 2004. un 2005. gadā, ir bijušas pamatotas ilgtermiņa rentabilitātes perspektīvas.
(23)
Reģions minēto Tiesas lēmumu pārsūdzēja, pamatojoties uz to, ka attiecīgais pasākums ir valsts atbalsts un tāpēc nav īstenojams, kamēr Komisija nav pieņēmusi lēmumu, ar kuru tā dod atļauju to īstenot. Itālijas iestādes 2009. gada decembrī informēja Komisiju, ka minētā pārsūdzība ir noraidīta un ka vairs nav iespējams veikt nekādas papildu procesuālas darbības, lai varētu celt iebildumus pret publisko līdzekļu ieguldīšanu sabiedrībā SO.G.A.S.
3. OFICIĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI
(24)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija sākotnēji uzskatīja, ka reģiona un citu publisko akcionāru veiktie pro rata ieguldījumi, lai segtu 2004. un 2005. gadā radušos zaudējumus, un kapitāla ieguldījumi, par kuriem 2007. gada decembrī lēma SO.G.A.S. akcionāri, ir valsts atbalsts turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ:
a)
minētie ieguldījumi veikti, vairākām reģionālām un vietējām iestādēm, proti, Kalabrijas reģionam, Kalabrijas reģiona provincei, Mesīnas pašvaldībai un Kalabrijas reģiona pašvaldībai, vai vietējām autonomām struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar publiskajām tiesību normām, proti, Kalabrijas reģiona Tirdzniecības palātai un Mesīnas Tirdzniecības palātai, nododot līdzekļus sabiedrībai SO.G.A.S.; tāpēc šie ieguldījumi ir saistīti ar valsts līdzekļiem un ir attiecināmi uz valsti;
b)
minētie ieguldījumi neatbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam un tādējādi var piešķirt selektīvu priekšrocību sabiedrībai SO.G.A.S.;
c)
minētie ieguldījumi var traucēt konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(25)
Komisija sākotnēji uzskatīja, ka apstrīdētie pasākumi nav saderīgi ar iekšējo tirgu. Pirmkārt, Itālija skaidri norādīja, ka sabiedrībai SO.G.A.S. nebija uzticēts sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu (turpmāk “VTNP”). Otrkārt, Itālijas iestādes apstiprināja, ka pasākumi neattiecās ne uz vienu konkrētu lidostas ieguldījumu. Komisija sākotnēji secināja, ka pasākumu saderību nevar novērtēt saskaņā ar kritērijiem, kas noteikti vadlīnijās par lidostu finansēšanu un valsts atbalstu darbības uzsākšanai aviosabiedrībām, kas veic lidojumus no reģionālām lidostām (turpmāk “2005. gada Aviācijas vadlīnijas”) (4). Treškārt, neatkarīgi no to apgalvojuma, ka SO.G.A.S. ir grūtībās nonācis uzņēmums pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (turpmāk “GP pamatnostādnes”) (5) izpratnē, Itālijas iestādes arī norādīja, ka attiecīgie pasākumi nav iekļauti pārstrukturēšanas plānā un ka šāds plāns nemaz nepastāv. Visbeidzot, Komisija uzskatīja, ka pasākumi neatbilst Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2007.-2013. gadam (turpmāk “reģionālā atbalsta pamatnostādnes”) (6), kuras nodrošina sistēmu piešķirtā atbalsta novērtēšanai, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktu.
(26)
Attiecībā uz tiesvedību Itālijas tiesās saistībā ar reģiona atteikšanos veikt pro rata ieguldījumu, kamēr nav saņemta Komisijas atļauja atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem, Komisija, ņemot vērā ES tiesību aktu prioritāti pār valstu tiesību aktiem un to, ka paziņojums nebija oficiāli atsaukts, uzskatīja, ka Itālijai bija jāievēro LESD 108. panta 3. punktā paredzētā pārtraukšanas klauzula. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka LESD 108. panta 3. punktā paredzētā pārtraukšanas pienākuma prioritātes dēļ valsts tiesu nostāja nebūtu jāņem vērā un ka Itālijas iestādēm nebūtu jāievieš paziņotie pasākumi, kamēr vēl turpinās valsts atbalsta procedūra.
4. IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
(27)
Vienīgā ieinteresētā persona, no kuras Komisija saņēma piezīmes, bija atbalsta saņēmējs - sabiedrība SO.G.A.S. -, kas oficiālās izmeklēšanas laikā pamatoja un papildināja Itālijas iestāžu iesniegtos argumentus.
4.1. Atbalsta esība
(28)
Sabiedrība SO.G.A.S. apgalvoja, ka novērtējamie pasākumi nav valsts atbalsts, jo netika izpildīti visi LESD 107. panta 1. punktā noteiktie kritēriji. Konkrētāk, SO.G.A.S. apgalvoja, ka pasākums: i) neietekmēja tirdzniecību starp dalībvalstīm vai, pakārtoti, ii) nepiešķīra selektīvu ekonomisku priekšrocību sabiedrībai SO.G.A.S. un iii) neradīja vai nedraudēja radīt konkurences traucējumus.
(29)
SO.G.A.S. norādīja, ka apstrīdētie pasākumi tika piešķirti normālos tirgus apstākļos un tāpēc tie atbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Šie pasākumi bija saskaņā ar Itālijas Civilkodeksa 2446. un 2447. pantu, kas paredz, ka akciju sabiedrības akcionāriem, kuri zaudējuši vairāk nekā trešdaļu tās kapitāla, jākompensē zaudējumi, lai novērstu sabiedrības likvidāciju. Tas, ka akcionāri nesedz lidostas pārvaldības sabiedrības SO.G.A.S. zaudējumus, liktu pārtraukt (ministrijas 1997. gada 12. novembra Rīkojuma (DM) Nr. 521 13. panta izpratnē) Stretto lidostas daļēju pārvaldību, kas uzticēta SO.G.A.S. saskaņā ar 1997. gada Dekrētlikuma Nr. 67 17. pantu, un neļautu turpmāk nodrošināt pilnu lidostas pārvaldības koncesiju, par kuru iesniegts pieteikums Satiksmes ministrijā. Tāpēc bija saprātīgi pieņemt, ka jebkurš privāts ieguldītājs, kas saskaras ar līdzīgu izvēli, būtu rīkojies tāpat, lai palielinātu savu akciju vērtību.
(30)
Atbalsta saņēmējs norādīja, ka Kalabrijas reģiona vispārējas piekritības tiesa 2008. gada jūnijā pasūtīja neatkarīgu uzņēmuma novērtējumu, kurā tika aplēsts, ka uzņēmuma vērtība ir samazinājusies par EUR 12-17 miljoniem.
(31)
Lai pierādītu sabiedrības rentabilitātes perspektīvas, atbalsta saņēmējs iesniedza Komisijai uzņēmējdarbības plānu, kuru 2008. gada oktobrī ārējais konsultants izstrādāja sabiedrībai SO.G.A.S. un kurā tika prognozēts, ka uzņēmums varētu atjaunot rentabilitāti 2013. gadā.
(32)
Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus par SO.G.A.S. daļēju privatizāciju tika publicēts 2007. gada jūlijā. Piedāvājumu par 35 % SO.G.A.S. kapitāla iegādi iesniedza Itālijas un Argentīnas konsorcijs (associazione temporanea di imprese jeb “ATI”). SO.G.A.S. akcionāri uzskatīja piedāvājumu par ekonomiski neizdevīgu. Tāpēc 2010. gada martā tika publicēts jauns uzaicinājums iesniegt piedāvājumus par 35 % SO.G.A.S. akciju. Saskaņā ar SO.G.A.S. divas atsauksmes uz aicinājumu izteikt interesi un sākotnējais konsorcija piedāvājums norādīja, ka tirgus ekonomikas ieguldītāja princips ir ievērots.
(33)
SO.G.A.S. arī apgalvoja, ka Komisija ir kļūdījusies, secinot, ka pasažieri, kas izmanto Stretto lidostu, atkarībā no savas dzīvesvietas var izmantot arī Katānijas, Lamēcijas Termes vai Krotone lidostu un ka apstrīdētie pasākumi attiecīgi var traucēt konkurenci starp lidostu pārvaldniekiem.
(34)
Pirmkārt, gan Stretto lidosta, gan Katānijas, Lamēcijas Termes un Krotone lidostas ir reģionālas, konkrēta galamērķa lidostas, kuru aptvēruma teritorijas nepārklājas. Stretto lidosta nekonkurē ne ar vienu citu lidostu ne Itālijā, ne Savienībā. Kalabrijas ģeogrāfiskās un infrastrukturālās īpatnības izslēdz jebkuru iespēju, ka Stretto lidostas un tai kaimiņos esošo Itālijas lidostu aptvēruma teritorijas varētu pārklāties. Lamēcijas Termes lidosta atrodas vairāk nekā 130 km attālumā, aptuveni vienas stundas braucienā no Stretto. Starp Stretto un Krotone lidostu nav tiešas un ātras satiksmes. Līdz Krotone lidostai ir jābrauc ilgāk nekā trīs stundas. Katānijas lidosta atrodas citā ģeogrāfiskā reģionā, vairāk nekā 130 km attālumā, un līdz tai ceļā ar automašīnu jāpavada 1 h 30 min-1 h 40 min.
(35)
SO.G.A.S. iesniedza tabulu, kurā norādīts korelācijas indekss starp ienākošo pasažieru plūsmu Stretto lidostā un plūsmu Lamēcijas Termes, Krotone un Katānijas lidostās. Kā apgalvo SO.G.A.S., tabulā norādīts, ka pasažieri, kas ceļo, izmantojot Stretto lidostu, veido jaunu komponenti reģionālajā satiksmē. Tāpēc lidostas slēgšana drīzāk radīs daļēju pieprasījuma zaudējumu gaisa transporta pakalpojumu jomā, nekā tā pārdali uz citām lidostām. SO.G.A.S. iesniedza arī tabulu, lai pierādītu, ka novērtējamie pasākumi patiešām ir radījuši jaunu pieprasījumu reģiona gaisa transporta pakalpojumu jomā, radot pozitīvus ieguvumus gan gaisa pārvadātājiem, kas ir ieinteresēti jaunu maršrutu izveidē starp Stretto un citām vietējām un ES lidostām, gan citām lidostām, kurām jātiek galā ar pieaugošo pieprasījumu.
(36)
SO.G.A.S. noraidīja Komisijas sākotnējo konstatējumu, ka šie pasākumi, iespējams, traucē konkurenci starp gaisa pārvadātājiem. Publiskais finansējums netika nodots nevienam gaisa pārvadātājam, nosakot mazākas nodevas par gaisa kuģu nolaišanos vai paredzot citus labvēlīgus noteikumus. Nolaišanās nodevas un citus darbības nosacījumus lidostā noteica kompetentā iestāde, neatstājot lidostas pārvaldniekam nekādu rīcības brīvību. Nobeigumā SO.G.A.S. apgalvoja, ka Stretto lidostu galvenokārt apkalpo sabiedrība Alitalia (kas nodrošina sešus no astoņiem lidojumiem dienā) un ka nekas neliecina par to, ka līgumreisu vai zemo cenu gaisa pārvadātāji būtu ieinteresēti jaunu maršrutu izveidē, lai veiktu lidojumus no Stretto lidostas.
(37)
SO.G.A.S. secināja, ka Komisijai, vērtējot pasākuma ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm, būtu jāpievērš lielāka uzmanība īpašajiem apstākļiem, kā arī būtu jākonstatē, ka minētais pasākums nav valsts atbalsts.
4.2. Atbalsta saderība
(38)
Attiecībā uz jautājumu, vai pasākumus varētu uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam, sabiedrība SO.G.A.S. apgalvoja, ka novērtējamais publiskais finansējums bija paredzēts, lai nodrošinātu lidostas pārvaldnieka darbības nepārtrauktību un veicinātu konkrētas saimnieciskās darbības. Šis mērķis tika pamatots ar to, ka mazas lidostas parasti negūst pietiekami daudz ienākumu, lai segtu izmaksas, kas vajadzīgas drošības un drošuma prasību izpildei. Turklāt Stretto lidostai, ņemot vērā lidostas infrastruktūras īpatnības un izrietošos ierobežojumus, ko noteikusi valsts civilās aviācijas iestāde ENAC (7), būtu ļoti grūti uzņemt līgumreisu un zemu cenu gaisa pārvadātājus.
(39)
Proti, saskaņā ar ENAC kritērijiem Stretto lidosta tika klasificēta kā II līmeņa lidosta. Šī klasifikācija drīzāk pamatojās uz infrastruktūras rādītājiem, nekā uz pasažieru daudzumu; tā paredzēja, ka lidostām ar nelielu pasažieru skaitu, lai ievērotu drošības standartus, ir jāsedz tādas pašas izmaksas kā lidostām ar vairāk nekā miljons pasažieriem.
(40)
Bez publiskā finansējuma, uz kuru attiecas izmeklēšanas procedūra, lidosta būtu spiesta atstāt tirgu, un tas reģiona līmenī negatīvi ietekmētu iedzīvotāju mobilitāti. Tas varētu arī liegt akcionāriem gūt peļņu no saviem ieguldījumiem.
(41)
Nobeigumā SO.G.A.S. apgalvoja, ka šajā lietā ir piemērojams Komisijas Lēmums 2005/842/EK (8) par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem un ka pasākumus jebkurā gadījumā var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu un tādējādi uz tiem attiecināt atbrīvojumu no prasības par paziņošanu.
(42)
SO.G.A.S. apgalvoja, ka, tā kā attiecīgajā periodā pasažieru plūsma lidostā nav pārsniegusi miljons pasažieru gadā, lidostas pārvaldīšana ir vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums (“VTNP”) atbilstīgi Lēmuma 2005/842/EK 2. panta 1. punkta d) apakšpunkta piemērošanas jomai. SO.G.A.S. norādīja, ka saskaņā ar 1997. gada 25. jūlija Dekrētlikumu Nr. 250 vietējās iestādes varētu turēt kapitāla daļas tikai tādās sabiedrībās, kam uzticēts sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu. Sabiedrības SO.G.A.S. īpašnieki vienmēr ir bijušas Kalabrijas un Mesīnas vietējās iestādes, un tas ir varbūtējs pierādījums lidostas pārvaldīšanas kvalificēšanai kā VTNP. Lai pierādītu, ka lidostas pārvaldīšana patiešām ir VTNP, sabiedrība SO.G.A.S. iesniedza Kalabrijas reģiona pašvaldības 2010. gada 27. jūlija un 2010. gada 19. jūnija lēmumus, kuros bija atsauce uz to, cik svarīgi ir lidostas pakalpojumi reģionālā līmenī.
(43)
Kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu attiecās vienīgi uz zaudējumiem, kas radās lidostas pārvaldniekam, sniedzot VTNP, un tāpēc atbilda Lēmuma 2005/842/EK 5. panta 1. punktā paredzētajiem nepieciešamības un proporcionalitātes principiem. Tā kā nebija neviena dokumenta, ar ko lidostas pārvaldniekam būtu faktiski uzticēts sniegt VTNP, SO.G.A.S. ierosināja izstrādāt līgumu, kas novērstu jebkādas šaubas par to, ka Stretto lidostas gadījumā visi četri Altmark (9) lietas nosacījumi ir izpildīti.
5. ITĀLIJAS IESTĀŽU PIEZĪMES
(44)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka Itālija ir apstiprinājusi, ka sabiedrībai SO.G.A.S. oficiāli nav bijis uzticēts sniegt VTNP, tāpēc apstrīdēto pasākumu saderību ar iekšējo tirgu nevar novērtēt saskaņā ar VTNP noteikumiem.
5.1. Jautājums par to, vai lidostas darbības ir VTNP
(45)
Izmeklēšanas laikā Itālija apgalvoja, ka novērtējamie pasākumi ir kompensācija par SO.G.A.S. sniegtajiem VTNP. Itālijas iestādes norādīja, ka, ja nav pierādījumu par pretējo, ex post novērtējumā varētu tikt secināts, ka sabiedrības SO.G.A.S. gadījumā ES prasības attiecībā uz VTNP ir izpildītas.
(46)
Itālija uzskatīja, ka nostāja, ko ir ieņēmusi Komisija, drīzāk piešķir pārmērīgu nozīmi formālām, nevis pamata prasībām attiecībā uz VTNP. Lai pamatotu šo apgalvojumu, Itālija iesniedza visu četru Altmark lietas kritēriju īsu vērtējumu. Itālija apgalvoja, ka SO.G.A.S. patiesībā bija uzticēts sniegt sabiedriskos pakalpojumus. Tas tieši un netieši tika apstiprināts vairākos administratīvos dokumentos, ko izdevušas vietējās iestādes. Itālija iesniedza Kalabrijas reģiona pašvaldības izpildinstitūcijas 2007. gada 17. oktobra sanāksmes (kurā izpildinstitūcija nolēma subsidēt lidostas pārvaldnieka zaudējumus) protokolu un šīs pašas institūcijas 2009. gada 16. jūnija un 2009. gada 31. decembra sanāksmju protokolus, kuri, pēc Itālijas teiktā, pierāda, ka lidostas darbības ir VTNP. 2007. gada 17. oktobra sanāksmes protokolā norādīts, ka “Kalabrijas reģions uzskata, ka konkrētas Kalabrijas reģiona lidostas darbības ir nepieciešamas, lai sniegtu vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, un uztic sabiedrībai SO.G.A.S. pildīt vairākas sabiedrisko pakalpojumu saistības, lai nodrošinātu pienācīgu sabiedrības interešu ievērošanu; šādos gadījumos iestādes var subsidēt lidostas pārvaldnieku saistībā ar papildu izmaksām, kas rodas, pildot minētās saistības, kuras ir tādas, ka nav izslēgta iespēja, ka lidostas kopējo pārvaldīšanu var uzskatīt par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu”.
(47)
Runājot vispārīgāk, Kalabrijas reģions bija parakstījis Lamēcijas Termes, Krotone un Kalabrijas reģiona lidostu attīstības protokolu, kurā skaidri noteikts, ka lidostas pakalpojumi ir sabiedriski pakalpojumi, kas ir būtiski reģiona ekonomiskajai un sociālajai attīstībai, un tāpēc tos var finansēt no ES, valsts vai reģionālajiem līdzekļiem.
(48)
Itālija arī uzsvēra, ka 2008. gada 28. decembrī lidostas pārvaldnieks lūdza akcionārus segt zaudējumus, īpaši ņemot vērā tā sabiedrisko pakalpojumu saistības, un apgalvoja, ka neviens privātais uzņēmējs nesniegs lidostas pārvaldīšanas pakalpojumus, pamatojoties uz tīri komerciāliem noteikumiem. Tāpēc pirmais Altmark spriedumā minētais kritērijs ir ievērots.
(49)
Parametrus, pamatojoties uz kuriem tika aprēķināta kompensācija, var viegli izsecināt no SO.G.A.S. bilances, kurā sniegts pārredzams pārskats par darbības izmaksām. Publiskais finansējums attiecās vienīgi uz zaudējumu summu, nenosakot atbalsta saņēmējam papildu ierobežojumus.
(50)
Attiecībā uz trešo Altmark kritēriju Itālija apgalvoja, ka sabiedrisko pakalpojumu gadījumā publiska akcionāra darbības nav salīdzināmas ar privāta ieguldītāja darbībām. Publiskas struktūras rīcību var pamatot ar mērķiem sabiedrības interesēs, un tas liedz piemērot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. Šajā gadījumā publisko akcionāru rīcību nemotivēja komerciāli apsvērumi, un tāpēc to nevar salīdzināt ar tirgus ieguldītāja rīcību. Itālija secināja, ka trešais Altmark kritērijs, kas, šķiet, paredz tirgus ekonomikas ieguldītāja principa piemērošanu, neattiecas uz novērtējamo lietu.
(51)
Itālija norādīja, ka, tā kā SO.G.A.S. darbība ir vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums, šie kapitāla ieguldījumi, pamatojoties uz ex post novērtējumu, varētu būt kompensācija par šādu pakalpojumu sniegšanu un tāpēc nav uzskatāmi par valsts atbalstu.
5.2. Atbalsta saderība
(52)
Itālija norādīja, ka, ja pasākumi tiek uzskatīti par valsts atbalstu, tie jebkurā gadījumā būtu jāuzskata par saderīgiem ar iekšējo tirgu atbilstīgi Lēmuma 2005/842/EK 2. panta 1. punktam.
5.3. Konkurences neierobežošana
(53)
Itālija atsaucās uz 2005. gada Aviācijas vadlīniju 39. punktu, kurā norādīts, ka “ieguldījumi un finansējumi, kas piešķirti mazajām reģionālajām lidostām (D kategorijas lidostām), visdrīzāk neierobežo konkurenci, un to ietekme uz tirdzniecību nav pretrunā ar kopējām interesēm”.
(54)
Pēc tam Itālijas iestādes apgalvoja, ka lidostas darbība nebija rentabla. To pierādīja apstāklis, ka, lai gan sākotnējā iecere daļēji privatizēt sabiedrību tika plaši reklamēta, procedūra tomēr nebija sekmīga. Ņemot vērā, ka potenciālajiem ieguldītājiem bija jāuzņemas segt turpmākajos gados paredzētos zaudējumus, kā noteikts uzaicinājumā publicētajā uzņēmējdarbības plānā, un ka vienīgais saņemtais piedāvājums netika uzskatīts par ekonomiski izdevīgu, bija skaidrs, ka šī darbība pēc savas būtības ir nerentabla. Turklāt apstāklis, ka pretendenti nebija gatavi segt iespējamos turpmākos zaudējumus neierobežotā apjomā, bet tikai līdz iepriekš noteiktai robežai, pierādīja, ka tirgus ieguldītājiem nebija pievilcīgs, un tas savukārt nozīmēja to, ka minētie pasākumi nevarēja ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.
6. ITĀLIJAS APSVĒRUMI PAR IEINTERESĒTO PERSONU IESNIEGTAJĀM PIEZĪMĒM
(55)
Ar 2012. gada 27. aprīļa vēstuli Itālijas iestādes Kalabrijas reģiona vārdā nosūtīja Komisijai apsvērumus par sabiedrības SO.G.A.S. piezīmēm.
(56)
Itālija atbalstīja SO.G.A.S. argumentus, tostarp SO.G.A.S. apgalvojumu, ka novērtējamie pasākumi attiecas uz VTNP, un tāpēc domāja, ka šos pasākumus nevar uzskatīt par valsts atbalstu.
(57)
Itālija arī apgalvoja, ka minētie pasākumi netraucē konkurenci un neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
7. ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS
7.1. Atbalsta esība
(58)
LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts, ka, ja vien LESD neparedz ko citu, “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(59)
Kritēriji, kas noteikti 107. panta 1. punktā, ir kumulatīvi, proti, novērtējamie pasākumi būs valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē tikai tad, ja tiks izpildīti visi iepriekš minētie nosacījumi. Tādējādi finansiālajam atbalstam:
a)
jābūt valsts piešķirtam vai piešķirtam no valsts līdzekļiem;
b)
jāsniedz priekšrocības konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai;
c)
jārada konkurences traucējumi vai jādraud šādus traucējumus radīt; un
d)
jāiespaido tirdzniecība starp dalībvalstīm.
(60)
Savā spriedumā lietā par Leipcigas-Halles lidostu (10) Vispārējā tiesa nosprieda, ka civilas lidostas būvniecība un ekspluatācija ir saimnieciskā darbība. Vienīgais izņēmums ir konkrētas darbības, kas parasti attiecas uz valsts varas īstenošanu un tāpēc nav uzskatāmas par saimniecisko darbību. Šādu darbību valsts finansējums neietilpst valsts atbalsta noteikumu piemērošanas jomā. Tāpēc nav šaubu, ka SO.G.A.S. ir sabiedrība, uz kuru attiecas valsts atbalsta tiesību normas, jo tā pārvalda Stretto lidostu un sniedz lidostas pakalpojumus par atlīdzību uzņēmējiem (jo īpaši aviokompānijām), kas darbojas lidostā.
7.1.1. Valsts līdzekļi
(61)
Valsts atbalsta jēdziens ietver jebkuru tieši vai netieši piešķirtu priekšrocību, ko finansē no publiskiem līdzekļiem un ko piešķir pati valsts vai starpnieks valsts uzdevumā. Tādējādi tas attiecas uz visām priekšrocībām, ko piešķir dalībvalstu reģionālās vai vietējās iestādes neatkarīgi no to statusa un mērķa (11).
(62)
Lēmuma par procedūras sākšanu 27. un 28. punktā Komisija norādīja, ka novērtējamie pasākumi ir līdzekļu nodošana sabiedrībai SO.G.A.S., ko veica vairākas reģionālas un vietējas iestādes, proti, Kalabrijas reģions, Kalabrijas reģiona province, Mesīnas pašvaldība un Kalabrijas reģiona pašvaldība. Tāpēc Komisija pauda viedokli, ka apstrīdētie pasākumi ir saistīti ar valsts līdzekļiem un ir attiecināmi uz valsti. Komisija arī uzskatīja, ka Itālijas tirdzniecības palātu līdzekļi ir valsts līdzekļi. Tā kā tirdzniecības palātas ir publiskas struktūras, kuru darbību regulē publisko tiesību normas, saskaņā ar kurām tās veido daļu no valsts pārvaldes un tām ir uzticētas publiskas funkcijas, Komisija attiecīgi uzskatīja, ka tirdzniecības palātu lēmumi ir attiecināmi uz Itāliju. Tādējādi Mesīnas Tirdzniecības palātas līdzekļi ir uzskatāmi par valsts līdzekļiem un to nodošanu var attiecināt uz valsti. Izmeklēšanas laikā ne Itālija, ne ieinteresētās personas neapstrīdēja šo sākotnējo konstatējumu.
(63)
Tāpēc Komisija apstiprina, ka visi novērtējamie pasākumi tika piešķirti, izmantojot valsts līdzekļus, un ir attiecināmi uz valsti.
7.1.2. Selektīva ekonomiska priekšrocība
(64)
Šis publiskais finansējums ir selektīvs, jo tas dod ieguvumus tikai vienam uzņēmumam - SO.G.A.S.. Tas sedz zaudējumus, kas radušies sabiedrībai SO.G.A.S., veicot savu parasto darbību.
(65)
Tā kā lidostas infrastruktūras būvniecība un ekspluatācija ir saimnieciska darbība, Komisija uzskata, ka sabiedrībai SO.G.A.S. - šādas infrastruktūras pārvaldniekam - piešķirtais publiskais finansējums, kas sedz izmaksas, kuras parasti lidostas pārvaldniekam būtu jāsedz pašam, piešķir SO.G.A.S. ekonomisko priekšrocību, jo šis finansējums nostiprina sabiedrības tirgus pozīcijas un liedz tirgus spēkiem radīt to parasto iedarbību (12).
(66)
Lai gan sākotnējā posmā Itālija paziņoja, ka lidostai oficiāli nav bijusi uzticēta VTNP sniegšana, Komisija norāda, ka pēc lēmuma par procedūras sākšanu pieņemšanas Itālija mainīja savu nostāju un apgalvoja, ka apstrīdētais publiskais finansējums patiesībā ir valsts kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu saistību pildīšanu (13).
(67)
Lai noteiktu, vai kompensācija par VTNP sniegšanu piešķir LESD 107. pantā minēto priekšrocību, Altmark lietas spriedumā Tiesa izklāstīja šādus kritērijus (14):
1)
saņēmējam uzņēmumam ir jābūt faktiski uzticētām sabiedrisko pakalpojumu saistībām, un šīm saistībām jābūt skaidri definētām (“pirmais Altmark kritērijs”);
2)
kompensācijas aprēķināšanas parametriem jābūt iepriekš objektīvi un pārredzami noteiktiem (“otrais Altmark kritērijs”);
3)
kompensācija nedrīkst pārsniegt summu, kas vajadzīga, lai pilnībā vai daļēji segtu izmaksas, kuras radušās, pildot sabiedrisko pakalpojumu saistības, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu, kas gūta, pildot šīs saistības (“trešais Altmark kritērijs”);
4)
ja uzņēmumu, kam jāpilda sabiedrisko pakalpojumu saistības, konkrētā gadījumā neizvēlas saskaņā ar publiskā iepirkuma procedūru, kura ļautu izvēlēties pretendentu, kas spētu sniegt sabiedrībai šos pakalpojumus par zemākajām izmaksām, nepieciešamās kompensācijas apjoms jānosaka, pamatojoties uz to izmaksu analīzi, kādas, pildot šīs saistības, rastos tipiskam uzņēmumam, kurš veiksmīgi darbojas un kuram ir nepieciešamie līdzekļi, lai atbilstu noteiktajām sabiedrisko pakalpojumu prasībām, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu, kas gūta, pildot šīs saistības (“ceturtais Altmark kritērijs”).
7.1.2.1. Pirmais Altmark kritērijs
(68)
Pirmā Altmark kritērija prasība sakrīt ar LESD 106. panta 2. punktā noteikto prasību, ka pakalpojumam jābūt skaidri definētam un uzticētam (15).
(69)
Pirmkārt, LESD 106. panta 2. punktu piemēro tikai “uzņēmumiem, kam uzticēti sabiedriski pakalpojumi” [vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi]. Tiesa ir konsekventi uzsvērusi vajadzību pēc dokumenta, ar kuru tiek uzticēts pienākums (16). Šāds pilnvarojums ir vajadzīgs, lai definētu uzņēmuma un valsts saistības. Ja šāda oficiāla dokumenta nav, konkrētais uzņēmuma uzdevums nav zināms un nav iespējams noteikt, kāda varētu būt taisnīga kompensācija (17). Tāpēc nepieciešamība skaidri definēt VTNP ir raksturīga pilnvarojuma idejai un nav nošķirama no tās, un tādējādi tā tieši izriet no LESD 106. panta 2. punkta. Ja pakalpojums tiek uzticēts uzņēmumam, loģiski, ka tas ir arī jādefinē.
(70)
Jau 2001. gada paziņojumā par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem Komisija pievērsa uzmanību saiknei starp pilnvarojuma definīciju un tādas kompensācijas nepieciešamību un proporcionalitāti, kas piešķirta VTNP sniegšanai atbilstīgi LESD 106. panta 2. punktam (18). Paziņojuma 22. punktā norādīts, ka “jebkurā gadījumā, lai varētu piemērot 86. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu, publisko pakalpojumu uzdevums ir skaidri jānodefinē, un tā izpilde skaidri jāuzdod ar valsts iestāžu izdotu aktu … Šis pienākums ir jāveic, lai nodrošinātu juridisku skaidrību un pārredzamību attiecībā uz pilsoņiem, un tas ir nepieciešams arī Komisijai, lai tā spētu novērtēt proporcionalitāti”. Tādējādi pilnvarojums un definīcija ir loģisks priekšnoteikums tam, lai varētu jēgpilni novērtēt jebkuras kompensācijas proporcionalitātes līmeni. Savienības tiesas ir konsekventi uzsvērušas vajadzību pēc skaidras sabiedrisko pakalpojumu saistību definīcijas, lai varētu piemērot gan Altmark izņēmumu, gan LESD 106. panta 2. punktu (19).
(71)
Šī nostāja ir apstiprināta Kopienas 2005. gada pamatnostādnēs valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (20). Pamatnostādņu 8. punktā ir norādīts, ka kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, kas uzskatāma par atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja ir izpildīti pamatnostādnēs paredzētie nosacījumi. Šie nosacījumi jo īpaši ietver VTNP uzticēšanu ar vienu vai vairākiem oficiāliem dokumentiem, kuros cita starpā ir norādīts sabiedrisko pakalpojumu saistību precīzs apraksts un ilgums, kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas parametri, kārtība, kādā novērst un atmaksāt jebkādu kompensācijas pārmaksu (pamatnostādņu 12. punkts).
(72)
Komisijas 2011. gada paziņojumā par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (21) arī ir norādīts, ka VTNP un sabiedrisko pakalpojumu saistībām jābūt skaidri definētām jau iepriekš. Saskaņā ar šā paziņojuma 51. punktu, “lai varētu piemērot Līguma 106. panta 2. punktu, VTNP sniegšana jāuztic vienam vai vairākiem uzņēmumiem. Tāpēc valstij ir attiecīgajiem uzņēmumiem jāuztic īpašs uzdevums. Saskaņā ar pirmo Altmark kritēriju attiecīgajam uzņēmumam ir noteikts sabiedriskā pakalpojuma pienākuma izpildes uzdevums. Attiecīgi, lai rīkotos saskaņā ar spriedumu Altmark lietā, nepieciešams sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas tiesību piešķiršanas akts, lai definētu attiecīgā uzņēmuma un iestādes pienākumus.” Šā paziņojuma 52. punktā noteikts, ka tiesības sniegt sabiedrisko pakalpojumu jāpiešķir ar vienu vai vairākiem dokumentiem, kuros vismaz jānorāda sabiedrisko pakalpojumu saistību raksturs un ilgums; attiecīgais uzņēmums un vajadzības gadījumā skartā teritorija; jebkuru to ekskluzīvo vai īpašo tiesību raksturs, ko attiecīgā iestāde ir piešķīrusi konkrētajam uzņēmumam; kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas parametri; kā arī kārtība, kādā atmaksāt un novērst jebkādu kompensācijas pārmaksu.
(73)
Tomēr Itālijas iestādes apgalvo, ka Komisijas pieeja ir pārāk formāla un ka sabiedrībai SO.G.A.S. patiesībā bija uzticēts sniegt VTNP; šajā jautājumā tās galvenokārt pamatojas uz dokumentiem, kas pieņemti pēc attiecīgo pasākumu apstiprināšanas.
(74)
Saskaņā ar Itālijas teikto - to, ka Stretto lidostas pārvaldīšana ir VTNP, var izsecināt no vairākiem reģionāliem lēmumiem, kuros ir sniegta atsauce uz sabiedrības interesēm, kas saistītas ar lidostas pakalpojumiem, un uz šo pakalpojumu būtisko nozīmi reģiona ekonomiskajā attīstībā. Taču šajos reģionālajos lēmumos nav sniegta neviena precīzi formulēta definīcija iespējamam VTNP, kas uzticēts lidostas pārvaldniekam, ne arī noteikumi, kuri regulē kompensāciju. Turklāt attiecīgie dokumenti tika pieņemti, sākot no 2007. gada, un tas ir pēc vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu iespējamās sākšanas, proti, pēc lidostas darbībām 2004.-2006. gadā. Itālija nav darījusi pieejamus Komisijai arī nekādus citus dokumentus, kuros būtu izklāstīts atbalsta saņēmējam uzticēto sabiedrisko pakalpojumu saistību apjoms un kuri būtu pieņemti pirms 2004. gada.
(75)
Tāpēc Komisija uzskata, ka konkrētajā gadījumā iespējamais VTNP nav bijis pienācīgi uzticēts atbalsta saņēmējam.
(76)
Komisija nevar piekrist Itālijas iestāžu argumentam, ka VTNP var likumīgi kompensēt pat tad, ja pakalpojums nav bijis definēts ex ante kā VTNP un uz šā pamata uzticēts atbalsta saņēmējam. Ja tā būtu, tad dalībvalstis varētu brīvi pēc saviem ieskatiem pārskatīt nepieciešamību uzticēt sabiedrisko pakalpojumu saistības ex post. Ja uzņēmumam rastos darbības zaudējumi, dalībvalstis varētu uzticēt šādam uzņēmumam sabiedrisko pakalpojumu saistības un piešķirt kompensāciju kā uzņēmuma atbalsta līdzekli neatkarīgi no ex ante novērtējuma saistībā ar faktisko vajadzību sniegt vispārējas nozīmes pakalpojumu. Šī pieeja ir pretrunā prasībai, ka VTNP jāuztic attiecīgajam uzņēmumam ar vienu vai vairākiem oficiāliem dokumentiem, kuros cita starpā noteikts sabiedrisko pakalpojumu saistību raksturs un ilgums, kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas parametri un paredzētā kārtība, kādā novērst un atmaksāt jebkādu kompensācijas pārmaksu. Itālijas iestāžu apgalvojums, ka lidostas pakalpojumi ir būtiski reģiona ekonomiskajai attīstībai, nav pietiekams, lai pierādītu, ka atbalsta saņēmējam bija pienācīgi uzticēts sniegt VTNP, jo sabiedrisko pakalpojumu saistības un kompensāciju regulējošie noteikumi nebija pārredzami definēti jau iepriekš.
(77)
Turklāt, ja darītu tā, kā iesaka Itālijas iestādes, un uzskatītu, ka dalībvalstis drīkst uzticēt VTNP sniegšanu ex post, tas varētu radīt labvēlīgākus apstākļus dalībvalstīm, kas ir pārkāpušas atbalsta paziņošanas un pārtraukšanas pienākumu. Šādas dalībvalstis varētu apgalvot, ka uzņēmumam nelikumīgi piešķirtais atbalsts patiesībā ir nepieciešams, lai segtu tāda sabiedriskā pakalpojuma izmaksas, kuru atbalsta saņēmējam tomēr ir gadījies sniegt bez tā definēšanas vai iepriekšējas uzticēšanas uzņēmumam. Taču dalībvalstīm, kas grasās pildīt savu paziņošanas pienākumu, būtu jāuztic un skaidri jādefinē VTNP ex ante, lai ievērotu VTNP noteikumus un rīkotos saskaņā ar spriedumu Altmark lietā.
(78)
Tas stimulētu dalībvalstis neziņot par jaunu valsts atbalstu, taču tas ir pretrunā iedibinātajam principam, ka dalībvalstīm, kas neziņo par valsts atbalstu, nedrīkst paredzēt labvēlīgākus nosacījumus kā tām dalībvalstīm, kuras to dara (22).
(79)
Rezumējot Komisija secina, ka pirmais Altmark kritērijs nav izpildīts. Komisija uzskata, ka arī pārējie Altmark kritēriji nav izpildīti turpmāk minēto iemeslu dēļ.
7.1.2.2. Otrais Altmark kritērijs
(80)
Kompensācijas aprēķināšanas parametri netiek noteikti iepriekš. Dokumentos, ar ko - atbilstoši Itālijas iestāžu teiktajam - ir uzticēta pakalpojumu sniegšana, nav precizēti atbalsta saņēmēja sniegtie pakalpojumi un nav norādīts kompensācijas piešķiršanas mehānisms sabiedriskajam pakalpojumam, kas, iespējams, tam ir uzticēts.
7.1.2.3. Trešais Altmark kritērijs
(81)
Saskaņā ar trešo Altmark kritēriju kompensācija, kas saņemta par sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi, nedrīkst pārsniegt summu, kas vajadzīga, lai pilnībā vai daļēji segtu radušās izmaksas, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu, kas gūta, pildot šīs saistības.
(82)
Komisija nevar piekrist Itālijas argumentam, ka, tā kā finansējums bija paredzēts tikai darbības zaudējumu kompensēšanai, lidosta saņēma vienīgi publisko finansējumu, kas nepieciešams sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildei. Kompensācijas proporcionalitātes novērtēšanas pamatprincips ir tāds, ka kompensāciju var saņemt tikai par neto izmaksām, kas radušās sabiedrisko pakalpojumu sniedzējam par sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi. Ja nav skaidri definēti atbalsta saņēmējam uzticētie pienākumi, Komisija nevar nepārprotami noteikt, kādas izmaksas būtu jāņem vērā, lai aprēķinātu kompensāciju.
(83)
Pat ja lidostas kopējo pārvaldīšanu var uzskatīt par VTNP, dažas darbības, kas nav tieši saistītas ar pamatdarbību, tostarp būvniecība, finansēšana, ēku un zemes nomāšana un izmantošana biroju, noliktavu, viesnīcu, lidostā izvietoto rūpniecības uzņēmumu, veikalu, restorānu un autostāvvietu vajadzībām, neattiecas uz VTNP un tādējādi nav subsidējamas atbilstīgi VTNP noteikumiem. Itālijas iestādes nav iesniegušas nevienu pierādījumu tam, ka nav subsidētas darbības, kas nav tieši saistītas ar lidostas pamatdarbību, kā paredzēts 2005. gada Aviācijas vadlīniju 34. punktā un 53. punkta iv) apakšpunktā.
7.1.2.4. Ceturtais Altmark kritērijs
(84)
Ceturtajā Altmark kritērijā noteikts, ka, ja kompensācija nav atbalsts, tā ir jāierobežo līdz nepieciešamajam minimumam. Šis kritērijs tiek uzskatīts par izpildītu, ja kompensācijas saņēmējs tiek izraudzīts konkursa procedūrā vai, ja tādas nav, ja kompensācija tiek aprēķināta, atsaucoties uz efektīva uzņēmuma izmaksām.
(85)
Šajā lietā atbalsta saņēmējs netika izraudzīts atklāta konkursa procedūrā. Kā arī Itālija nav sniegusi Komisijai nekādus pierādījumus, ka kompensācijas apjoms ir noteikts, pamatojoties uz to izmaksu analīzi, kādas, pildot šīs saistības, rastos tipiskam uzņēmumam, kurš sekmīgi darbojas un kuram ir nepieciešamie līdzekļi, lai atbilstu noteiktajām sabiedrisko pakalpojumu prasībām, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu, kas gūta, pildot šīs saistības. Tāpēc Komisija uzskata, ka nevar secināt, ka attiecīgais publiskais finansējums tika noteikts, pamatojoties uz efektīva uzņēmuma izmaksām.
(86)
Tādējādi Komisija nevar konstatēt, ka atbalsta saņēmējs sniedza sabiedrībai pakalpojumus par zemākajām izmaksām.
(87)
Lai novērtējums būtu pilnīgs, Komisija norāda, ka izmeklēšanas laikā atbalsta saņēmējs apgalvoja, ka pasākumi atbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Lai gan lidostas pārvaldnieks bija reģistrējis zaudējumus, būtu godīgi pieņemt, ka darbība varētu dot peļņu.
(88)
Pretēji atbalsta saņēmēja apgalvojumam Komisija norāda, ka, pirmkārt, Itālija izmeklēšanas laikā nav apgalvojusi, ka valsts ieguldīja līdzekļus lidostas pārvaldībā, cerot, ka tā būs rentabla, un faktiski ir uzsvērusi, ka tirgus ekonomikas ieguldītāja princips nav piemērojams šajā lietā (sk. 49. punktu).
(89)
Otrkārt, lai veiktu novērtējumu, pamatojoties uz tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, ir jānosaka, vai līdzīgos apstākļos privāts ieguldītājs būtu rīkojies līdzīgi. Tiesa ir nospriedusi, ka gadījumā, ja privāta ieguldītāja rīcība, ar kuru jāsalīdzina tāda publiska ieguldītāja rīcība, kas īsteno ekonomikas politikas mērķus, noteikti nav tāda kā parastam ieguldītājam, kurš kapitālu iegulda, tā rentabilitāti paredzot vairāk vai mazāk īsā termiņā, tad tai jābūt vismaz rīcībai, kas būtu raksturīga privātai kontrolakciju sabiedrībai vai privātai uzņēmumu grupai, kura īsteno vispārējo vai nozares strukturālo politiku un kura savā rīcībā balstās uz ilgāka termiņa rentabilitātes perspektīvām (23). Lai noskaidrotu, vai valsts ir rīkojusies kā informēts ieguldītājs tirgus ekonomikā, ir jāpārceļas uz to laiku, kad tika paredzēti finanšu atbalsta pasākumi, lai novērtētu valsts rīcības ekonomisko racionalitāti un līdz ar to atturētos no jebkāda vērtējuma, kas pamatojas uz vēlāku situāciju (24). Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, ja dalībvalsts administratīvajā procesā atsaucas uz tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, tai šaubu gadījumā ir pārliecinoši un ar objektīviem un pārbaudāmiem pierādījumiem jāpierāda, ka īstenotais pasākums izriet no tās kā akcionāres statusa. Šiem pierādījumiem ir skaidri jāapliecina, ka attiecīgā dalībvalsts pirms vai vienlaikus ar ekonomiskās priekšrocības piešķiršanu ir pieņēmusi lēmumu ar faktiski īstenoto pasākumu veikt ieguldījumu kontrolētajā valsts uzņēmumā (25).
(90)
Komisija nevar piekrist atbalsta saņēmēja apgalvojumam, ka novērtējamie pasākumi pamatojas uz uzņēmuma rentabilitātes perspektīvām, kā uzsvērts uzņēmējdarbības plānā, kas paredzēts uzņēmuma rentabilitātes atjaunošanai un izstrādāts 2008. gadā - pēc tam, kad lēmums par attiecīgajiem pasākumiem jau bija pieņemts. Komisija uzskata, ka privāts ieguldītājs būtu ieguldījis jaunu kapitālu uzņēmumā, kura kapitāls ir samazinājies zem likumā noteiktās robežas (kā tas ir sabiedrības SO.G.A.S. gadījumā), tikai tad, ja kapitāla ieguldīšanas laikā ieguldītājs varētu cerēt uz to, ka uzņēmums atjaunos rentabilitāti pieņemamā termiņā. Ņemot vērā, ka ne Itālijas iestādes, ne SO.G.A.S. nav sniegušas nevienu konkrētu pierādījumu, kas būtu datēts ar laiku, kad pasākumi tika veikti, un kas norādītu, ka valsts iestādes gribēja ieguldīt un varēja pamatoti cerēt uz tādu peļņu no saviem ieguldījumiem, kura būtu bijusi pieņemama privātam ieguldītājam, un ņemot vērā, ka Itālija ir skaidri apstiprinājusi to, ka tirgus ekonomikas ieguldītāja princips nav piemērojams šajā lietā, Komisija secina, ka attiecīgie pasākumi neatbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.
7.1.2.5. Secinājums
(91)
Komisija konstatē, ka neviens no četriem kritērijiem, ko Tiesa ir izklāstījusi Altmark lietā, nav izpildīts un ka attiecīgie pasākumi neatbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Tāpēc Komisija secina, ka apstrīdētie pasākumi, t. i., kapitāla ieguldījumi, lai segtu sabiedrības SO.G.A.S. zaudējumus 2004., 2005. un 2006. gadā, piešķir SO.G.A.S. ekonomisku priekšrocību.
7.1.3. Konkurences traucēšana un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm
(92)
Attiecībā uz konkurences traucēšanu Itālija norādīja, ka saskaņā ar 2005. gada Aviācijas vadlīnijām “ieguldījumi un finansējumi, kas piešķirti mazajām reģionālajām lidostām (D kategorijas lidostām), visdrīzāk neierobežo konkurenci, un to ietekme uz tirdzniecību nav pretrunā ar kopējām interesēm”. Taču šis noteikums ir saistīts ar valsts atbalsta saderības novērtējumu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam, un tajā nav mēģināts pateikt, ka mazu lidostu publiskais finansējums nav uzskatāms par valsts atbalstu 107. panta 1. punkta izpratnē.
(93)
Turklāt 2005. gada Aviācijas vadlīniju 40. punktā ir arī norādīts, ka “papildus šai vispārējai informācijai, nav iespējams izpētīt visus gadījumus, jo īpaši attiecībā uz C un D kategorijas lidostām. Tādēļ par jebkuru pasākumu, kas varētu būt valsts atbalsts lidostai, ir jāpaziņo, lai jo īpaši izvērtētu tā ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm un, vajadzības gadījumā, lai pārbaudītu tā saderību.”
(94)
Stretto lidosta atrodas Itālijas pussalas dienvidu daļā un ir viena no trim Kalabrijas reģiona lidostām. Pasažieru plūsma lidostā nekad nav pārsniegusi miljons pasažieru robežu (26). Tāpēc laikā, kad tika īstenoti novērtējamie pasākumi, lidosta saskaņā ar 2005. gada Aviācijas vadlīnijām ietilpa D kategorijā - “mazas reģionālas lidostas”. Tomēr laikposmā no 2004. gada līdz 2012. gadam lidostas apkalpoto pasažieru skaits dubultojās.
(95)
Lidostu, tostarp mazu reģionālu lidostu, pārvaldības un ekspluatācijas tirgus ir konkurencei atvērts tirgus, kurā vairāki privāti un publiski uzņēmumi darbojas visā Savienībā. To apstiprina fakts, ka Itālija grasījās daļēji privatizēt Stretto lidostu un tādēļ 2007. gadā publicēja uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus, uz kuru varēja atsaukties uzņēmumi no jebkuras ES dalībvalsts (sk. 32. punktu). Tāpēc lidostas pārvaldnieka publiska finansēšana var traucēt konkurenci lidostu infrastruktūras ekspluatācijas un pārvaldības tirgū. Turklāt lidostas var konkurēt cita ar citu, lai piesaistītu pasažieru plūsmu pat tad, ja tām ir atšķirīgas aptvēruma teritorijas. Zināmā mērā un attiecībā uz dažiem pasažieriem vairāki galamērķi ir aizstājami. Tāpēc lidostu publiskais finansējums visā Savienībā var traucēt konkurenci un ietekmēt tirdzniecību gaisa pārvadājumu tirgū.
(96)
Šīs lietas norises laikā Stretto lidosta galvenokārt apkalpoja vietējos galamērķus un divus starptautiskos maršrutus - Parīzi un Maltu -, un, pateicoties saņemtajiem līdzekļiem, lidosta bija spējīga palikt tirgū un būtiski paplašināt savu darbību. Attiecīgi Komisija uzskata, ka izskatāmie pasākumi ir traucējuši konkurenci un ietekmējuši tirdzniecību starp dalībvalstīm.
7.1.4. Secinājums par atbalsta esību
(97)
Komisija secina, ka kapitāla ieguldījumi, ko publiskie akcionāri piešķīra sabiedrībai SO.G.A.S., lai segtu zaudējumus, kuri tai radušies 2004., 2005. un 2006. gadā, ir uzskatāmi par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
7.2. Atbalsta likumība
(98)
Pasākumi, uz kuriem attiecas izmeklēšanas procedūra, tika īstenoti pirms tos oficiāli apstiprināja Komisija, tādējādi Itālija nav ievērojusi LESD 108. panta 3. punktā paredzēto atbalsta pārtraukšanas pienākumu.
7.3. Atbalsta saderība
7.3.1. Saderība atbilstīgi VTNP noteikumiem
(99)
SO.G.A.S. apgalvo, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu.
(100)
LESD 106. panta 2. punktā ir noteikts, ka “uz uzņēmumiem, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi vai kas darbojas kā dalībvalstu fiskāli monopoli, attiecas Līgumos ietvertie noteikumi un jo īpaši noteikumi par konkurenci, ja šo noteikumu piemērojums de iure vai de facto netraucē veikt tiem uzticētos konkrētos uzdevumus. Tie nedrīkst ietekmēt tirdzniecības attīstību tiktāl, lai kaitētu Savienības interesēm.”
(101)
Minētajā pantā ir paredzēts izņēmums no LESD 107. pantā ietvertā valsts atbalsta aizlieguma, ciktāl atbalsts ir nepieciešams un proporcionāls, lai nodrošinātu VTNP sniegšanu atbilstīgi pieņemamiem ekonomiskajiem nosacījumiem. Saskaņā ar LESD 106. panta 3. punktu Komisijai jānodrošina šā panta piemērošana, cita starpā precizējot nosacījumus, saskaņā ar kuriem tā uzskata, ka ir izpildīti nepieciešamības un proporcionalitātes kritēriji.
(102)
Līdz 2012. gada 31. janvārim Komisijas politika attiecībā uz LESD 106. panta 2. punktā paredzētā izņēmuma piemērošanu bija izklāstīta Kopienas nostādnēs valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (“2005. gada VTNP nostādnes”) (27) un Lēmumā 2005/842/EK.
(103)
Taču 2012. gada 31. janvārī stājās spēkā jauns VTNP dokumentu kopums, kurā bija iekļautas Eiropas Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (2011) (“2011. gada VTNP nostādnes”) (28) un Komisijas Lēmums 2012/21/ES (29).
7.3.1.1. Saderība atbilstīgi Lēmumam 2005/842/EK
(104)
Pasākumi tika veikti 2004. gada jūnijā, 2005. gada jūnijā un 2007. gada decembrī. Atbalsta saņēmējs apgalvo, ka pasākumi tika atbrīvoti no prasības par paziņošanu ar Lēmumu 2005/842/EK.
(105)
Lēmumā 2005/842/EK norādīts, ka valsts atbalsts, ko uzņēmumiem saistībā ar VTNP piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, ir saderīgs, ja tas atbilst lēmumā izklāstītajiem nosacījumiem. Jo īpaši minētajā lēmumā ir norādīts saderīgs valsts atbalsts kā kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu lidostās, i) kurās pasažieru plūsma gadā nepārsniedz miljons pasažieru vai ii) kuru gada apgrozījums pirms nodokļu nomaksas ir mazāks par EUR 100 miljoniem divus finanšu gadus pirms tika piešķirtas tiesības sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus, ja lidosta saņem gada kompensāciju par minētajiem pakalpojumiem, kas mazāka par EUR 30 miljoniem (30).
(106)
Lēmumu 2005/842/EK piemēro tikai atbalstam, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu saistībā ar reālu vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu. Lai saņemtu atbrīvojumu, kompensācijai par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu saistībā ar VTNP sniegšanu ir jāatbilst arī sīki izstrādātiem nosacījumiem, kas izklāstīti minētā lēmuma 4., 5. un 6. punktā (31).
(107)
Lēmuma 2005/842/EK 4. pantā paredzēts, ka VTNP sniegšanu uztic attiecīgajam uzņēmumam ar vienu vai vairākiem oficiāliem dokumentiem, kuros cita starpā noteikts sabiedrisko pakalpojumu saistību raksturs un ilgums, kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas parametri, kā arī kārtība, kādā novērst un atmaksāt jebkādu kompensācijas pārmaksu. Lēmuma 5. pantā norādīts, ka kompensācijas summa nedrīkst pārsniegt izmaksas, kas nepieciešamas, lai izpildītu sabiedrisko pakalpojumu saistības, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu. Visbeidzot, minētā lēmuma 6. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstis veic regulāras pārbaudes, lai nodrošinātu, ka uzņēmumi nesaņem kompensāciju, kas pārsniedz saskaņā ar 5. pantu noteikto apjomu.
(108)
Šā lēmuma 7.1.2.1. iedaļā minēto iemeslu dēļ Komisija secina, ka ne atbalsta saņēmējs, ne Itālijas iestādes nav pierādījušas, ka sabiedrībai SO.G.A.S. bija uzticētas skaidri definētas sabiedrisko pakalpojumu saistības. Tie arī nepierādīja, ka dokumentos, ar kuriem, iespējams, ir uzticēta pakalpojuma sniegšana un uz kuriem tie atsaucās, ir izklāstīti kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas parametri vai kārtība, kādā novērst un atmaksāt jebkādu kompensācijas pārmaksu. Tāpēc Lēmuma 2005/842/EK 4., 5. un 6. panta prasības, kas attiecas uz pilnvarojumu saturu, arī nav izpildītas.
(109)
Komisija attiecīgi uzskata, ka Stretto lidostas pārvaldnieka zaudējumu segums nebija saderīgs ar iekšējo tirgu vai atbrīvots no prasības par paziņošanu atbilstīgi Lēmumam 2005/842/EK.
(110)
Kā arī, tā kā sabiedrībai SO.G.A.S. uzticētās sabiedrisko pakalpojumu saistības nav skaidri definētas, pasākumu nevar uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu un par atbrīvotu no prasības par iepriekšēju paziņošanu, pamatojoties uz Lēmuma 2012/21/ES 10. panta b) punktu. Tāpēc Komisija ir apsvērusi, vai pasākumu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz 2011. gada VTNP nostādņu 69. punktu, atbilstīgi kuram “Komisija šajā paziņojumā izklāstītos principus piemēros nelikumīgam atbalstam, attiecībā uz kuru tā pieņem lēmumu pēc 2012. gada 31. janvāra, pat ja atbalsts tika piešķirts pirms šā datuma”.
7.3.1.2. Saderība atbilstīgi 2011. gada VTNP nostādnēm
(111)
2011. gada VTNP nostādņu 16. punktā ir izklāstītas prasības VTNP, lai varētu uzskatīt, ka pakalpojuma sniegšana ir uzticēta likumīgi. Nostādņu 16. punkta a) apakšpunktā norādīts, ka dokumentā, ar kuru uztic pakalpojuma sniegšanu, jānorāda sabiedrisko pakalpojumu saistību saturs un ilgums. Tāpēc to pašu iemeslu dēļ, kas jau izklāstīti 7.1.2.1. iedaļā, attiecīgos atbalsta pasākumus nevar uzskatīt par saderīgiem atbilstīgi 2011. gada VTNP nostādnēm. Jo īpaši lidostas kopējā pārvaldīšana atbalsta saņēmējam nav skaidri uzticēta kā VTNP. Komisijai nav iesniegts neviens juridisks dokuments, kurā būtu iepriekš skaidri definēts VTNP, kas uzticēts atbalsta saņēmējam, vai atbalsta saņēmēja tiesības uz kompensāciju. Komisijai nav iesniegts neviens dokuments, kas pierādītu, ka ir ievērots 2011. gada VTNP nostādņu 17. un 18. punkts.
(112)
Tāpēc Komisija uzskata, ka pārbaudāmo atbalsta pasākumu nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 106. panta 2. punktam.
(113)
Lai novērtējums būtu pilnīgs, Komisija varētu norādīt, ka saskaņā ar 2011. gada VTNP nostādņu 9. punktu VTNP kompensācija, ko piešķir grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jānovērtē atbilstīgi pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (“GP pamatnostādnes”).
(114)
Šīs lietas norises agrākos posmos Itālija apgalvoja, ka sabiedrība SO.G.A.S. ir grūtībās nonācis uzņēmums GP pamatnostādņu izpratnē. Tomēr Itālija arī uzsvēra, ka novērtējamie pasākumi nebija daļa no pārstrukturēšanas plāna un ka šāds plāns pat nav pastāvējis. Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka pasākumus nevar uzskatīt par saderīgiem ar GP pamatnostādnēm.
(115)
Oficiālās izmeklēšanas laikā Itālija vairs neapgalvoja, ka lidostas pārvaldnieks bija nonācis grūtībās laikā, kad tika veikti atbalsta pasākumi, un ka pabalstu tāpēc varētu uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz GP pamatnostādnēm.
(116)
Tāpēc nav pierādījumu, kas varētu ļaut Komisijai novērtēt pasākumu saderību, pamatojoties uz GP pamatnostādnēm, un Komisija attiecīgi nevar atzīt tos par saderīgiem ar iekšējo tirgu atbilstīgi GP pamatnostādnēm.
7.3.2. Saderība atbilstīgi jaunajām Aviācijas pamatnostādnēm
(117)
Komisija 2014. gada 31. martā pieņēma paziņojumu, kurā izklāstītas pamatnostādnes par valsts atbalstu lidostām un aviokompānijām (turpmāk “jaunās Aviācijas pamatnostādnes”) (32). Jaunās Aviācijas pamatnostādnes piemēro darbības atbalstam, kas piešķirts lidostām līdz 2014. gada 31. martam.
(118)
Darbības atbalstu, kas piešķirts pirms jauno Aviācijas pamatnostādņu stāšanās spēkā, var atzīt par saderīgu apjomā, kas atbilst nesegtajām darbības izmaksām, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
-
ieguldījums precīzi definēta kopīgu interešu mērķa sasniegšanā - šis nosacījums cita starpā ir izpildīts, ja atbalsts palielina ES iedzīvotāju mobilitāti un savienojumus starp reģioniem vai veicina reģionālo attīstību (33),
-
valsts iejaukšanās nepieciešamība - atbalstam jābūt vērstam uz tādas situācijas risināšanu, kurā atbalsts var sniegt būtisku uzlabojumu, ko tirgus pats nespētu nodrošināt (34),
-
stimulējošas ietekmes pastāvēšana - šis nosacījums ir izpildīts, ja ir ticams, ka bez darbības atbalsta un ņemot vērā iespējamo ieguldījumu atbalstu un pasažieru plūsmas apjomu, saimnieciskās darbības līmenis attiecīgajā lidostā tiktu būtiski samazināts (35),
-
atbalsta summas samērīgums (līdz nepieciešamajam minimumam ierobežots atbalsts) - lai darbības atbalsts lidostām būtu samērīgs, tam ir jāaprobežojas ar minimumu, kas nepieciešams, lai atbalstītā darbība notiktu (36),
-
izvairīšanās no nepamatotas negatīvas ietekmes uz konkurenci un tirdzniecību (37).
(119)
Itālijas iestādes apgalvo, ka Kalabrijas reģions saskaras ar nopietnām grūtībām, ko rada tā nomaļais ģeogrāfiskais novietojums un nepietiekami attīstītā kravu mobilitāte - galvenokārt atbilstošas infrastruktūras trūkuma dēļ. Itālija ir norādījusi, ka novērtējamie pasākumi ir daļa no plašāka projekta, kas paredzēts Kalabrijas transporta tīkla uzlabošanai. Šie pasākumi varētu ļaut sabiedrībai SO.G.A.S. uzlabot lidostas infrastruktūru un piedāvātos pakalpojumus, ņemot vērā jauno reģionālo stratēģiju, kas paredzēta transporta tīkla uzlabošanai un uzlabotas reģiona pieejamības garantēšanai.
(120)
Komisija attiecīgi uzskata, ka sabiedrībai SO.G.A.S. piešķirtais darbības atbalsts ir veicinājis kopīgu interešu mērķa sasniegšanu, uzlabojot pieejamību, savienojumus un reģionālo attīstību, attīstot drošu un uzticamu gaisa transporta infrastruktūru.
(121)
Saskaņā ar jaunajām Aviācijas pamatnostādnēm mazās lidostas var saskarties ar grūtībām, nodrošinot savas darbības finansēšanu bez publiskā finansējuma. Jauno Aviācijas pamatnostādņu 118. punktā norādīts, ka lidostas, kurās ikgadējā pasažieru plūsma ir mazāka nekā 700 000 pasažieru, var nebūt spējīgas segt būtisku daļu savu darbības izmaksu. Pasažieru plūsma Stretto lidostā nekad nav pārsniegusi 700 000 pasažieru robežu. Tāpēc Komisija uzskata, ka atbalsts bija nepieciešams, jo tas ļāva uzlabot Kalabrijas reģiona savienojumus, ko tirgus pats nespētu nodrošināt.
(122)
Bez minētā atbalsta piešķiršanas atbalsta saņēmēja darbība tiktu būtiski samazināta vai pat vispār pārtraukta. Vienlaikus atbalsts nepārsniedza summu, kas vajadzīga, lai segtu darbības zaudējumus, un tādējādi nepārsniedza minimumu, kas nepieciešams, lai atbalstītā darbība notiktu.
(123)
Neviena cita lidosta neatrodas tajā pašā aptvēruma teritorijā (38). Kā norādīts iepriekš, tuvākā lidosta atrodas vairāk nekā 130 km attālumā. Turklāt Itālija ir apstiprinājusi, ka lidostas infrastruktūra ir pieejama visām aviokompānijām, pamatojoties uz nediskriminējošiem noteikumiem. Izmeklēšanas laikā ne Komisijas rīcībā esošajā informācijā, ne ieinteresēto personu iesniegtajās piezīmēs nav izteikti apgalvojumi, ka piekļuve infrastruktūrai ir bijusi saistīta ar diskrimināciju.
(124)
Komisija secina, ka saderības nosacījumi, kas paredzēti jaunajās Aviācijas pamatnostādnēs, ir ievēroti.
7.3.3. Secinājums par atbalsta saderību
(125)
Komisija secina, ka paziņotais atbalsta pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam.
(126)
Šis konstatējums ir izdarīts saskaņā ar noteikumiem par valsts atbalstu, neskarot citu ES tiesību aktu - piemēram, ES tiesību aktu vides jomā - noteikumu piemērošanu.
8. SECINĀJUMI
(127)
Komisija secina, ka Itālija ir īstenojusi attiecīgo atbalstu nelikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. Taču, ņemot vērā iepriekš izklāstīto novērtējumu, Komisija ir nolēmusi necelt iebildumus pret šo atbalstu, pamatojoties uz to, ka tas ir saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam un jaunajām Aviācijas pamatnostādnēm,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts EUR 6 392 847 apmērā, ko Itālija ir piešķīrusi Stretto lidostas pārvaldības sabiedrībai SO.G.A.S. SpA, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta izpratnē.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 11. jūnijā