РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1058/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 ноември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 относно максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото съдържание на афлатоксини (афлатоксини B1+G1+B2+G2) в редица храни.
(2)
Необходимо е да се променят стойностите на максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини, за да се вземат предвид новостите в Кодекс Алиментариус, актуалната информация за това до каква степен може да бъде избегнато наличието на афлатоксини чрез прилагането на добри практики и новата научна информация за разликата в риска за здравето при различните хипотетични максимално допустими количества на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в различни хранителни продукти.
(3)
В Кодекс Алиментариус е определенa допустима стойност от 10 μg/kg за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини „готови за консумация“ (3). Максимално допустимото количество е определено въз основа на оценката, извършена от Съвместния експертен комитет на ФАО/СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“) по време на шейсет и осмото му заседание относно въздействието от експозицията и рисковете за здравето при различни хипотетични максимално допустими количества на афлатоксини в бадеми, бразилски орехи, лешници, шамфъстъци и сушени смокини (4). По отношение на сушените смокини комитетът заключи, че независимо от приложените хипотетични максимално допустими количества, не се наблюдава значително въздействие върху цялостната експозиция на афлатоксини, приемани чрез храната. Беше доказано, че чрез прилагането на добри практики може да се постигне равнище от 10 μg/kg общо съдържание на афлатоксини.
(4)
В Кодекс Алиментариус са определени единствено максимално допустимите количества за общото съдържание на афлатоксини поради наблюдаваните в съотношението между афлатоксин B1 и общото съдържание на афлатоксини големи различия, породени от редица фактори (година на реколтата, сорт, атмосферни условия). Предвид факта обаче, че афлатоксин В1 е най-мощният канцероген, в законодателството на ЕС са определени отделни по-ниски максимално допустими количества на афлатоксин В1 в допълнение към общото съдържание на афлатоксини. Общото съдържание на афлатоксини е сборът на афлатоксините B1, B2, G1 и G2. Във връзка с това е целесъобразно максимално допустимите количества, установени за афлатоксин B1, да съответстват на допустимите количества, определени за общото съдържание на афлатоксини. Съответното количество афлатоксин B1 беше определено въз основа на събрани от 2005 г. насам данни за наличието на афлатоксини в сушени смокини. От това изчисление е видно, че съотношението между съдържанието на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини е средно около 0,6, което се различава от предишното предположение, че концентрацията на афлатоксин В1 е средно около 50 % от общото съдържание на афлатоксини.
(5)
Резултатите от споменатата по-горе оценка, извършена от СЕКХД, на въздействието при експозицията на различни максимално допустими количества в сушени смокини беше потвърдена от актуализираната оценка на експозицията (5), изготвена от отдела за мониторинг на хранителния режим и химически мониторинг на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), според която при различните варианти на експозиция увеличаването на експозицията на афлатоксини, приемани чрез храната, е между 0,15 до 0,26 % при максимални количества за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини от 10 μg/kg в сравнение с 4 μg/kg. Въз основа на предходни оценки на ЕОБХ по този въпрос (6) може да се заключи, че такова увеличаване не би имало неблагоприятни последици за общественото здраве. Поради това е целесъобразно да се заменят стойностите на максимално допустимите количества, прилагани в момента в Съюза, с определеното в Кодекс Алиментариус максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини и съответното максимално допустимо количество за афлатоксин В1, както и да бъде съответно изменен Регламент (ЕО) № 1881/2006.
(6)
Тъй като комисията за Кодекс Алиментариус не е определила максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини, различни от смокини „готови за консумация“, е целесъобразно да се запази съществуващото в Съюза максимално допустимо количество за общо съдържание на афлатоксини в сушени смокини и да се адаптира само максимално допустимото количество за афлатоксин В1 в такива смокини, за да се вземат под внимание по-актуалните данни за съотношението на концентрацията между афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 ноември 2012 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1058/2012
(2012. gada 12. novembris),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006 attiecībā uz aflatoksīnu maksimāli pieļaujamo koncentrāciju žāvētās vīģēs
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1993. gada 8. februāra Regulu (EEK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (1), un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (2), noteikta aflatoksīna B1 un kopējā aflatoksīna (aflatoksīns B1 + G1 + B2 + G2) maksimāli pieļaujamā koncentrācija virknē pārtikas produktu.
(2)
Aflatoksīnu maksimāli pieļaujamā koncentrācija žāvētās vīģēs ir jāgroza, lai ņemtu vērā izmaiņas Pārtikas kodeksā, jaunu informāciju par to, cik lielā mērā aflatoksīnu klātbūtni var mazināt, izmantojot labu praksi, un jaunu zinātnisko informāciju par atšķirīgu veselības apdraudējumu, ko rada aflatoksīna B1 un kopējā aflatoksīna dažāda hipotētiskā maksimāli pieļaujamā koncentrācija pārtikas produktos.
(3)
Pārtikas kodeksā noteikts, ka kopējā aflatoksīna koncentrācija žāvētās vīģēs, kas ir gatavas lietošanai uzturā, var būt 10 μg/kg (3). Maksimāli pieļaujamā koncentrācija tika noteikta, pamatojoties uz novērtējumu, ko Apvienotā FAO/PTO pārtikas piedevu komiteja (JECFA) veica savā 68. sanāksmē par iedarbību un veselības apdraudējumu, ko rada dažādas aflatoksīna hipotētiskās maksimāli pieļaujamās koncentrācijas mandelēs, Brazīlijas riekstos, lazdu riekstos, pistācijās un žāvētās vīģēs (4). Komiteja attiecībā uz žāvētām vīģēm secināja, ka neatkarīgi no izmantotā hipotētiskās maksimāli pieļaujamās koncentrācijas scenārija aflatoksīnu kopējā uztura iedarbība būtiski nemainījās. Tika pierādīts, ka, izmantojot labu praksi, var sasniegt kopējā aflatoksīna koncentrāciju, kas nepārsniedz 10 μg/kg.
(4)
Pārtikas kodeksā tika noteikta tikai kopējā aflatoksīna maksimāli pieļaujamā koncentrācija, jo tika novērotas ievērojamas atšķirības aflatoksīna B1 un kopējā aflatoksīna koncentrācijā, kas bija atkarīga no dažādiem faktoriem (ražas gads, dažādība, laika apstākļi). Tomēr ņemot vērā, ka aflatoksīns B1 ir visbīstamākais kancerogēns, papildus kopējā aflatoksīna koncentrācijai ES tiesību aktos ir noteikta atsevišķa aflatoksīna B1 maksimāli pieļaujamā koncentrācija. Kopējais aflatoksīns ir aflatoksīna B1, B2, G1 un G2 summa. Tāpēc ir lietderīgi, ka maksimāli pieļaujamā koncentrācija, kas noteikta aflatoksīnam B1, atbilst koncentrācijai, kas noteikta kopējam aflatoksīnam. Attiecīgā aflatoksīna B1 koncentrācija tika noteikta, izmantojot datus par aflatoksīna klātbūtni žāvētās vīģēs, kas apkopoti kopš 2005. gada. Aprēķini liecina, ka aflatoksīna B1 un kopējā aflatoksīna satura attiecība ir aptuveni 0,6, nevis, kā bija pieņemts iepriekš, ka alfatoksīna B1 koncentrācija ir aptuveni 50 % no kopējā aflatoksīna koncentrācijas.
(5)
Iepriekš minētā JECFA novērtējuma rezultāti par iedarbību, ko rada dažāda maksimāli pieļaujamā koncentrācija žāvētās vīģēs, tika apstiprināti jaunā iedarbības novērtējumā (5), ko veica Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Uztura un ķīmisko vielu monitoringa nodaļa, kura, ņemot vērā dažādus iedarbības scenārijus, aplēsa, ka aflatoksīna klātbūtnes pieaugums uzturā ir no 0,15 % līdz 0,26 %, ja kopējā aflatoksīna maksimāli pieļaujamā koncentrācija žāvētās vīģēs ir 10 μg/kg salīdzinājumā ar 4 μg/kg. Ņemot vērā iepriekš veiktos EFSA novērtējumus šajā jautājumā (6), var secināt, ka šādam pieaugumam nebūs negatīvas ietekmes uz sabiedrības veselību. Tāpēc ir lietderīgi šobrīd Savienībā atļauto kopējā aflatoksīna maksimāli pieļaujamo koncentrāciju žāvētās vīģēs un atbilstīgo alfatoksīna B1 maksimāli pieļaujamo koncentrāciju aizstāt ar maksimāli pieļaujamo koncentrāciju, kas noteikta Pārtikas kodeksā, un attiecīgi grozīt Regulu (EK) Nr. 1881/2006.
(6)
Pārtikas kodeksa komisija ir noteikusi kopējā aflatoksīna maksimāli pieļaujamo koncentrāciju tikai tādās vīģēs, kas ir gatavas lietošanai uzturā, tāpēc ir lietderīgi saglabāt spēkā esošo Savienības noteikto kopējā aflatoksīna maksimāli pieļaujamo koncentrāciju šādās vīģēs un pieņemt tikai aflatoksīna B1 koncentrācijas ierobežojumu šādās vīģēs, tādējādi ņemot vērā jaunākos datus par aflatoksīna B1 un kopējā aflatoksīna koncentrācijas attiecību žāvētās vīģēs.
(7)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebildusi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 12. novembrī