РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/456 НА КОМИСИЯТА
от 5 септември 2014 година
относно схема за помощ № SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) и SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), приведена в действие от Република България при замените на горска земя
(нотифицирано под номер C(2014) 6207)
(само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Решение C(2011) 4444 на Комисията от 29 юни 2011 г. (1),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 юли 2008 г. Комисията получи жалба от жалбоподател, пожелал да остане анонимен („първият жалбоподател“), който твърди, че Република България е предоставила помощ при замяната на собственост върху частна срещу държавна горска земя, често следвана от промяна в предназначението на заменената земя от горска земя в земя за застрояване. Първият жалбоподател представи допълнителна информация с писма от 28 август 2008 г., 3 септември 2008 г., 1 октомври 2008 г., 5 декември 2008 г., 18 февруари 2010 г., 12 октомври 2010 г. и 26 януари 2011 г.
(2)
На 27 януари 2009 г. Комисията получи от трета страна допълнителна информация относно оспорваните сделки за замяна. На 14 май 2009 г. беше подадена втора жалба относно тези замени, като този жалбоподател предостави допълнителна информация на 2 юни 2009 г. и 8 юни 2009 г. На 23 март 2010 г. друга трета страна предостави на Комисията информация относно тези замени.
(3)
Българските органи предоставиха на Комисията информация относно оспорваните сделки за замяна с писма от 2 септември 2008 г., 28 октомври 2008 г., 4 януари 2010 г., 23 март 2010 г., 27 март 2010 г., 30 август 2010 г. и 14 февруари 2011 г. По време на срещите, проведени между службите на Комисията и българските органи на 22 февруари 2010 г., 12 октомври 2010 г. и 3 февруари 2011 г., последните предоставиха допълнителна информация относно тези замени.
(4)
С писмо от 29 юни 2011 г. Комисията уведоми Република България, че е решила да открие процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от Договора, по отношение на оспорваните сделки за замяна. Решението на Комисията за откриване на официалната процедура по разследване („решението за откриване“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(5)
С писмо, получено на 29 септември 2011 г., българските органи представиха своите мнения относно решението за откриване.
(6)
Комисията получи мнения относно решението за откриване от следните заинтересовани страни: Екобалкани-България ЕООД (3), Вихрен ООД (4), Аква Истейт ООД (5), Елкабел АД (6), Живка Благоева (7), Ви-Ен-Жи Конфорт ООД (8), Явор Хайтов (9), Симеон Стоев Миров (10), Ел Ем Импекс ЕООД (11), Ол сийз пропърти 2 ООД (12), Литекс Комерс АД (13), Форос Дивелъпмънт ЕАД (14), Изгрев 5 ЕООД (15), БОИЛ ООД (16), БГ Ленд Ко ООД (17), Мирта Инженеринг ЕООД (18), Бета Форест ЕООД (19), Коста Геров (20), Мариета Бабева (21), Димитър Терзиев (22), Светослав Михайлов и Елизабет Михайлова (23), и от жалбоподател, който поиска неговата/нейната самоличност да не се разкрива (24).
(7)
С писма от 1 септември 2011 г., 5 октомври 2011 г., 25 ноември 2011 г., 14 декември 2011 г. и 3 април 2012 г. Комисията препрати тези мнения на българските органи, на които беше предоставена възможност да отговорят. Мнението на Република България относно мненията на заинтересованите страни беше получено с писма съответно от 4 ноември 2011 г., 15 декември 2011 г., 12 януари 2012 г. и 25 април 2012 г.
(8)
С писмо от 2 декември 2011 г. и по време на среща със службите на Комисията, проведена на 9 декември 2011 г., българските органи предоставиха допълнителна информация относно оспорваните сделки за замяна.
(9)
С писмо от 9 февруари 2012 г. Комисията поиска допълнителни разяснения от първия жалбоподател относно някои от представените от него доказателства.
(10)
На 3 април 2012 г. Комисията препрати на българските органи допълнителни мнения от редица трети страни (25). Комисията получи мненията на Република България относно тези мнения на 25 април 2012 г. и 15 май 2012 г.
(11)
На 26 юли 2012 г. Комисията поиска допълнителна информация от българските органи. На 17 август 2012 г. българските органи поискаха удължаване на срока за предоставяне на информацията, което беше одобрено от Комисията на 31 август 2012 г. На 19 септември 2012 г. българските органи предоставиха исканата информация.
(12)
На 3 октомври 2012 г. Комисията поиска допълнителни разяснения от Елкабел АД, една от третите страни, изразили мнения относно решението за откриване. Тези разяснения бяха предоставени на 31 октомври 2012 г.
(13)
С писма от 14 януари 2013 г., 17 май 2013 г., 22 юли 2013 г. и 22 октомври 2013 г. Комисията поиска допълнителна информация от българските органи, която беше представена съответно на 4 и 5 февруари 2013 г., 25 юни 2013 г. и 5 юли 2013 г., 16 и 23 август 2013 г., както и на 19 ноември 2013 г. и 20 декември 2013 г. Част от информацията, предоставена в последното становище, беше предоставена отново от българските органи по електронна поща на 21 януари 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
2.1. ЗАМЕНИТЕ НА ЗЕМИ
(14)
През 1947 г. всички горски земи в България са станали държавна собственост в резултат на отчуждаването им от държавата. Положението се е запазило такова до 2000 г., когато е започнало реституирането на горска земя на предишните частни собственици.
(15)
Въз основа на изменение на Закона за горите (26), влязло в сила на 22 февруари 2002 г., са станали възможни замените на наскоро приватизирана горска земя срещу държавна горска земя от държавния горски фонд. Това изменение на Закона за горите е било в сила до 27 януари 2009 г. и в него са били определени условията, в съответствие с които са били осъществени тези замени.
(16)
За целите на замените цените на частните и държавните горски земи са били определени въз основа на специализирана наредба, а именно Наредбата за определяне на базисни цени, цени за изключените площи и учредяване право на ползване и сервитути върху гори и земи от горския фонд (27) („Наредбата за базисните цени“), която е влязла в сила на 18 ноември 2003 г. Българското законодателство не е позволявало на експертите оценители да се отклоняват от цените, определени за горските земи въз основа прилагането на предписанията на Наредбата за базисните цени.
(17)
Въз основа на тази наредба базисната цена на даден горски поземлен парцел се определя като сумата от базисната цена на тази земя и стойността на насаждението (растителните видове на територията на тази земя).
(18)
Стойността на земята се определя въз основа на средната стойност на земята според категориите земя, предлагащи идентични условия за растеж на растенията (150 типа месторастения съгласно приложение 1 от Наредбата за базисните цени). Тази стойност тогава се коригира чрез използването на корекционен коефициент, при който се отчита местонахождението на земята по отношение на местната и националната инфраструктура. Този корекционен коефициент (Km), определен в приложение 2 към Наредбата за базисните цени, се определя чрез използване на следната формула:
,
където:
p
=
коефициент за близост до повърхностен път, измерен по права линия (от 0,00 до 0,20)
s
=
коефициент за близост до урбанизирана територия, измерен по права линия (от 0,00 до 0,25)
m
=
коефициент за близост до морето, измерен по права линия (от 0,00 до 0,20)
g
=
коефициент за близост до град, изразен с цифри и отразяващ разстоянието до определен град (най-късото пътно разстояние между въпросния парцел и града). Градовете са разделени в 6 групи, посочени в таблица 1:
Таблица 1
Група 1:
София (от 0,00 до 0,70)
Група 2:
Русе, Пловдив, Бургас и Варна (от 0,00 до 0,50)
Група 3:
Благоевград, Велико Търново, Враца, Плевен и Стара Загора (от 0,00 до 0,40)
Група 4:
Други областни градове (от 0,00 до 0,35)
Група 5:
Други големи градове (Ботевград, Горна Оряховица, Димитровград, Дупница, Казанлък, Карлово, Лом, Петрич, Самоков, Свищов и Червен бряг (от 0,00 до 0,30)
Група 6:
Други общински центрове (от 0,00 до 0,10)
(19)
Стойността на земята допълнително се коригира с добавянето на увеличение за хектар (добавка), което се определя въз основа на средната цена на земята, наблюдавана в зоната, в която се намира парцелът. Тези добавки са определени в разпоредбите на приложение 3 към Наредбата за базисните цени и са посочени в таблица 2:
Таблица 2
Добавка
(Лева/хектара)
София, национални курорти и вилни зони, прилежащи към тях, земи на разстояние 10 километра от морето
5 000
Населени места от I и II категория
2 000
Населени места от III и IV категория
1 000
Населени места от V и VI категория
500
Населени места от VII и VIII категория
0
(20)
Общата стойност на земята, определена чрез този механизъм, е така наречената базисна стойност на земята.
(21)
Стойността на насаждението (растителните видове, разположени на територията на земята) е стойността на сегашната възраст на насаждението и прогнозираната стойност на неговата турнусна възраст. Стойността на дървесината от горските насаждения при сегашната им възраст (възрастта към момента на оценката) е равна на приходите от продажбата на въпросните видове по средни пазарни цени, като се приспаднат разходите, свързани със сечта, първичната обработка и извозването до място за временно съхранение. Счита се, че ако приходите не покриват разходите, дървесината няма никаква стойност.
(22)
Приходите от продажбите се определят като се сортиментира запасът и се класифицират обемите на категориите дървесина. Разходите (лева/кубичен метър) за сеч и първична обработка на дървесината при средна трудност на сечището се определят според дървесния вид и категорията дървесина на територията на земята. Разходите за извозване на дървесината се определят според дървесния вид, категорията дървесина и средното извозно разстояние от въпросния парцел. Транспортните разходи се умножават на всеки километър извозно разстояние по коефициент, при който се отчита трудността на извозния път.
(23)
Средните пазарни цени и разходите, свързани със сечта, първичната обработка и извозването на дървесина, следва редовно да се определят и актуализират от Изпълнителната агенция по горите („ИАГ“) (28) въз основа на среднопретеглените стойности, изчислени от статистическите данни, събрани за период от три години (като последната година е с удвоена тежест).
(24)
По този начин, след като към базисната стойност на земята се добави стойността на насаждението, както е определена от оценител, се получава базисната цена на горския поземлен парцел.
(25)
Към тази базисна цена, във връзка със защитата на средообразуващите и рекреационните функции на горската земя се прави корекция по отношение на земята, намираща се в зоните на така наречената „особена защита от урбанизация“, установена със закон в определени райони на България. Съгласно разпоредбите на приложение 19 към Наредбата за базисните цени базисната стойност на горските имоти, намиращи се в такива райони, се умножава с коефициент (К), посочен в таблица 3 (29), а именно:
Таблица 3
Черноморско крайбрежие, първа зона
К = 6
Черноморско крайбрежие, втора зона
К = 5
Курортни зони, курорти и селища с национално значение
К = 4
Гори и земи, простиращи се в зоните от края на пътното платно на републиканските и общинските пътища до ограничителните строителни линии
К = 3
Курортни зони, курорти и селища с местно значение
К = 4
(26)
И накрая, така нареченият „коефициент за пазарен регулатор“ се прилага към базисната цена на земята съгласно приложение 20 към Наредбата за базисните цени. Този коефициент се изразява в лева/м2 и варира от 10 за земи в близост до морето, големи планински курорти и София до 1 за най-малко атрактивни земи.
(27)
Независимо от гореизложеното, ако частната страна е получила чрез сделката за замяна горска земя с по-висока обща административна цена от земята, от която се е отказала, тя е трябвало да плати компенсация на държавата за разликата в цените. Според българските органи по принцип държавата е приемала само замени, в резултат на които тя е получавала земя с по-висока административна стойност. Този принцип обаче се отнася само за случаите, когато общата административна цена на частния парцел е по-висока от административната цена на държавния парцел, за който той е бил заменен, а не за цената му на квадратен метър.
(28)
На 27 януари 2009 г. е влязла в сила забрана на замените на горска земя. По този начин разглежданият период на оспорваните сделки за замяна е от 1 януари 2007 г. - датата на присъединяването на Република България към Съюза, до 27 януари 2009 г., датата на мораториума върху замените („разглежданият период“).
2.2. ПРОМЯНАТА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(29)
Жалбоподателите освен това твърдят, че сделките за замяна често са били последвани от промяна в предназначението на земята от горска земя в земя за застрояване и че тази промяна още повече е увеличила несъответствието между пазарната стойност на държавната горска земя, която е била заменена с частния парцел.
(30)
Българските органи обясниха, че процедурата за промяна на предназначението на земята не се урежда от разпоредбите на Закона за горите (като сделките за замяна), а от отделен набор от законодателни актове, наред с другото, от Закона за устройство на територията (ЗУТ) (30). Съгласно това законодателство всеки собственик на горска земя може да поиска промяна на предназначението на своята горска земя в земя за застрояване, като подаде молба до изпълнителния директор на ИАГ, която е била част от Министерството на земеделието и храните (31). След това комисия от (вътрешни и евентуално външни) експерти разглежда молбата и предоставя становище на изпълнителния директор, въз основа на което той взема предварително решение. Ако това решение е положително и потвърждава основателността и законосъобразността на молбата, то се изпраща до всички служби, отговарящи за промяната на предназначението (областния управител, кмета на общината и директора на регионалната дирекция, отговаряща за горите).
(31)
Въз основа на положително предварително решение собственикът подава молба до съответната община за възлагането, изготвянето и одобряването на подробен общ устройствен план. За такъв план е необходима консултация с всички (местни) заинтересовани страни. Ако този план е одобрен от отговорните органи и започне да действа, собственикът на земята подава молба до министъра на земеделието и храните за изключването на тази горска земя от защитения горски фонд. Ако тази молба бъде уважена, се дължи таксова марка, определена от независим оценител в съответствие с разпоредбите на Наредбата за базисните цени.
(32)
След като собственикът на горската земя заплати таксовата марка на отговорните органи, започва процедурата за издаване на административно решение за промяна на предназначението на земята. В зависимост от размера на имота това решение се взема или от министъра на земеделието и храните (ако се отнася до имот с площ по-малко от 10 хектара), или от Министерския съвет.
(33)
На 3 септември 2009 г. бе въведен мораториум върху последващата промяна на предназначението на заменена земя.
2.3. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ЗА МЕРКИТЕ
(34)
Замените, изчисляването на цените, които да се използват при сделките за замяна, и процедурата за промяна на предназначението на заменената горска земя се уреждат от следните правни текстове:
-
Закон за горите на България
-
Наредба за определяне на базисни цени, цени за земя в изключените площи и учредяване право на ползване и сервитути върху гори и земи от горския фонд
-
Закон за държавната собственост (32)
-
Закон за задълженията и договорите (33)
-
Закон за устройство на територията.
2.4. БЕНЕФИЦИЕРИ
(35)
Потенциалните бенефициери на помощта от сделките за замяна са физически лица, частни дружества и общини, често осъществяващи дейност в сферата на строителството на недвижими имоти и/или туризма, които са заменили притежаваната от тях горска земя срещу държавна горска земя.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(36)
В решението за откриване Комисията изрази съмнения по отношение на това дали сделките за замяна и/или последващата промяна на предназначението на земята не съдържат елементи на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и дали тази помощ би могла да се счете за съвместима с вътрешния пазар.
3.1. НЕРАЗРИВНА ВРЪЗКА МЕЖДУ ЗАМЕНИТЕ И ПРОМЯНАТА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(37)
Първото съмнение, изразено от Комисията, беше свързано с твърдението на жалбоподателите, че в няколко случая замените са били последвани от промяна на предназначението на заменената земя, т.е. от горска земя в земя за застрояване.
(38)
С оглед на цифровите доказателства, представени от българските органи, Комисията отбеляза в решението за откриване, че от 147-те замени, осъществени по време на разглеждания период (2006-2009 г.), 15 са били последвани от промяна на предназначението (10 %). Освен това Комисията отбеляза, че към сделката за замяна и към потенциалните искания за промяна на предназначението се прилагат различни правни разпоредби и че по отношение на двете процедури се прилагат отделни административни процедури. На пръв поглед тези елементи изглежда са в подкрепа на тезата на българските органи, че - като общ принцип - двете стъпки не са неразривно свързани (34).
(39)
Българските органи обаче посочиха, че формулите за определяне на административните цени на горската земя и дължимата таксова марка за промяна на предназначението на земята са определени на такова равнище, че да се гарантира, че цялата цена за замяна на дадена горска земя плюс промяна на предназначението ѝ в голяма степен ще се равнява на пазарната цена на подобна земя, върху която може да се строи. Това би могло да означава, че органите са допускали, че много инвеститори ще се опитат да обединят двете стъпки в една сделка.
(40)
Ето защо Комисията изрази съмнения относно това до каква степен потенциалната промяна на предназначението на съответната горска земя следва да се вземе предвид при определянето на цената на парцела за целите на сделките за замяна, т.е. дали замяната и последващата промяна на предназначението на заменената земя следва да се считат за неразривно свързани.
3.2. ПОТЕНЦИАЛНА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПРИ ПРОМЯНА НА ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕТО НА ЗЕМЯТА
(41)
Второто съмнение, изразено от Комисията, беше дали промяната на предназначението на заменената земя би била в основата на предоставяне на държавна помощ, доколкото допълнително е увеличила стойността на заменената земя.
(42)
Комисията отбеляза в решението за откриване, че промяната в предназначението на земята не изглежда prima facie, че е включвала прехвърляне на държавни ресурси. Дължимата таксова марка за тези сделки е била изчислена в съответствие с правните разпоредби, и - доколкото е известно на Комисията - е била платена във всички разглеждани случаи. Поради това, въпреки че засегнатите от промяната на предназначението на земята предприятия вероятно са имали полза от тази промяна, административните решения за привеждане в действие на промяната не биха довели до предоставянето на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията не изрази окончателно становище по този въпрос и прикани заинтересованите страни да изкажат мнение дали операцията е съдържала елементи на държавна помощ.
3.3. ПОТЕНЦИАЛНА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПРИ ЗАМЯНАТА НА ГОРСКА ЗЕМЯ
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване, че цените на горската земя за целите на замените са определени от експерти, като се използват единствено формулите, определени в Наредбата за базисните цени. Поради това Комисията изрази съмнение дали прилагането на тези формули е довело до административна цена, подобна на цените, получени при сделки, сключени между две несвързани частни страни при справедливи пазарни условия. Поради това Комисията прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно пазарните цени, формирани при изцяло частни продажби (или сделки за замяна) на горска земя, които са били извършени в България през разглеждания период. Комисията освен това прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно разликите между тези цени и административните цени, използвани за оспорваните сделки за замяна, а оттам и за потенциалния размер на съответната държавна помощ, съдържаща се в тези сделки. Освен това Комисията прикани Република България и третите страни да предоставят информация относно правилата, приложими по отношение на изплатената компенсация при сделките за замяна, в случай на разлика между цените на двата съответни заменени парцела земя. И накрая Комисията прикани Република България да предостави допълнителна информация, за да обоснове твърдението си, че оспорваните замени не засягат търговията в рамките на Съюза.
(44)
В решението за откриване Комисията изложи също предварителното си становище по въпроса как предимството, произтичащо от оспорваните сделки за замяна, следва да бъде определено количествено, ако се установи, че тези замени водят до държавна помощ:
i)
разликата между реалната пазарна цена на горски парцел 1-частна собственост и административната цена за парцел 1, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени;
ii)
разликата между реалната пазарна цена на горски парцел 2-държавна собственост и административната цена за парцел 2, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Тогава размерът на съответната държавна помощ, съдържаща се в сделките за замяна, ще се равнява на стойността на ii) минус стойността на i).
Всяка парична компенсация, получена в резултат на разликата между административните цени на два парцела, които са обект на замяна, платена от една от страните на другата, също ще бъде взета предвид при изчислението на потенциалния елемент на държавна помощ, съдържащ се в сделката.
3.4. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОТЕНЦИАЛНАТА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ
(45)
При установено наличие на държавна помощ в резултат на промяната на предназначението на земята и/или в резултат на сделките за замяна, впоследствие Комисията изразява съмнения в решението за откриване дали тази помощ би могла да се счита за съвместима с вътрешния пазар, и по-специално с член 107, параграф 3, буква а) от Договора и разпоредбите на Насоките за национална регионална помощ за периода 2007-2013 г. (35) и/или с член 107, параграф 3, буква в) от Договора и разпоредбите на Насоките на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г. („Насоките за горския сектор“) (36).
(46)
Поради това Комисията поиска от Република България и заинтересованите страни да представят своите коментари относно съвместимостта на оспорваните мерки.
4. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
4.1. МНЕНИЯ НА ПЪРВИЯ ЖАЛБОПОДАТЕЛ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СЪМНЕНИЯТА, ИЗРАЗЕНИ ОТ КОМИСИЯТА В РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(47)
Първият жалбоподател твърди, че оспорваните замени представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, която е несъвместима с вътрешния пазар.
(48)
Що се отнася до първото съмнение, изразено от Комисията, първият жалбоподател твърди, че промяната в предназначението на земята и сделките за замяна следва да се считат за неразривно свързани. Първо, жалбоподателят твърди, че много от бенефициерите на помощта при замените упражняват дейност в секторите на строителството и туризма, а не в горския сектор. Второ, според първия жалбоподател, тъй като мораториумът е влязъл в сила през 2009 г., заменените горски земи практически не са използвани за търговски цели. Трето, към момента на извършване на сделките за замяна много от бенефициерите на помощта обявили и рекламирали своите проекти за развитие на заменените горски земи като ски или морски курорти и дори започнали разговори със съответните местни органи, за да се уверят, че предназначението на земята действително ще бъде променено. Четвърто, жалбоподателят твърди, че една и съща държавна агенция („ДАГ“) често е отговаряла за осъществяването на сделката за замяна и за изключване на заменената земя от горския фонд (ДАГ и компетентният регулатор) (37), като по този начин се е проправял пътят за нейното търговско развитие.
(49)
Поради това първият жалбоподател счита, че една потенциална промяна в класификацията на предназначението на земята и съответното увеличение на цената следва да бъдат взети под внимание при определянето в количествено изражение на общия размер на държавната помощ, съдържаща се в сделките за замяна. Следователно според жалбоподателя при определяне на помощта в количествено изражение следва да се направи сравнение с парцелите подлежаща на застрояване земя, за да се отрази точно пазарната цена на заменената земя.
(50)
Жалбоподателят също така заявява, че предвид привлекателността на районите, в които са се намирали държавните горски парцели, би било по-разумно органите първо да предприемат действия за увеличаване на стойността на парцелите (т.е. да променят предназначението им, за да стане възможно тяхното застрояване) и едва след това да се разпореждат с парцелите. Според жалбоподателя в нито един от случаите, в които е отправено искане за замяна, ДАГ не е предприела действия за промяна на предназначението на тази земя преди замяната. Това според жалбоподателя показва ясно, че е било налице намерение купувачът на държавната горска земя да бъде облагодетелстван. Световната банка също критикува тази практика в Доклад относно българската политика за управление на горите от 2009 г., в който се отбелязва, че по този начин държавата понася загуби (38).
(51)
Що се отнася до второто изразено от Комисията съмнение относно това дали е била предоставена държавна помощ в резултат на промяната на предназначението на заменената земя, първият жалбоподател твърди, че макар купувачът на земята впоследствие да е платил таксова марка за решението за промяна на предназначението на земята и тази сума да следва да се приспадне при определянето в количествено изражение на размера на държавната помощ, получена в резултат на замяната, тази такса не отразява действителното увеличение на стойността на парцела в резултат от тази промяна. Освен това жалбоподателят твърди, че в случаите, в които замените са били осъществени преди присъединяването на България към Съюза, но промяната на предназначението на земята е станала след присъединяването, неправомерната държавна помощ, предоставена на купувача на земята, следва да бъде разликата между пазарната стойност на съответния парцел към момента на замяната (преди присъединяването) и пазарната стойност на парцела след промяната в предназначението на земята (след присъединяването).
(52)
Що се отнася до третото изразено от Комисията съмнение относно наличието на държавна помощ в резултат на замените, жалбоподателят твърди, че предвидените в Наредбата за базисните цени формули не отразяват пазарната стойност на заменената земя. Жалбоподателят оспорва също и независимостта на оценителите, тъй като по негово мнение купувачът на земята е свободен да избере пристрастен оценител, което би довело до значително занижаване на цените.
(53)
Жалбоподателят предоставя и допълнителна информация за пазарните цени на заменените горски парцели или на много подобни горски парцели, която - според него - разкрива значителни несъответствия с определените по административен ред цени за парцелите. Поради ограниченото време жалбоподателят е проучил цените само на девет от заменените парцели. За това са използвани банкови оценки на земята, както и информация от регистъра на държавните имоти в България, които съдържат действителни цени, при които са били сключени сделки за подобни парцели. Установените несъответствия в цените варираха от занижаване на цените (при използване на определената по административен ред цена) с 50-65 % до случаи, при които горската земя - според твърденията - е придобита при цена в размер на 1-2 % от пазарната ѝ стойност.
(54)
И накрая, жалбоподателят твърди, че фактът, че е образувано наказателно производство срещу бившия ръководител на ИАГ по обвинение за сключване на замени в ущърб на държавата, е доказателство, че самите български органи считат, че горската земя е била предоставена на определени частни лица на цена много под пазарната стойност.
(55)
Във връзка с въпроса дали замените нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, жалбоподателят твърди, че доколкото му е известно, никой от бенефициерите на помощта при замените не упражнява горски дейности като основна търговска дейност. Вместо това той твърди, че почти всички бенефициери на помощта са имали минали или бъдещи бизнес планове за икономическа дейност или инвестиции в някой от следните сектори: сделки с недвижими имоти, строителство и/или туризъм. Според жалбоподателя туризмът по определение засяга целия вътрешен пазар, така че дори само няколко случая на избирателна помощ водят до нарушения в сектора. Жалбоподателят добавя също, че с оглед на броя и мащаба на замените чуждестранните конкуренти фактически са изправени пред пречки за навлизането си на българския пазар. Въпреки че няколко големи инвеститори от Съюза (напр. Lindner, ECE) са работели по проекти за градско строителство в България (бизнес центрове и големи универсални магазини), твърди се, че практически всички мащабни инвестиции в морски, ски и голф курорти са били осъществени от контролирани от български лица дружества.
4.2. МНЕНИЯ НА БЕНЕФИЦИЕРИТЕ НА СДЕЛКИТЕ ЗА ЗАМЯНА И НА ДРУГИ ТРЕТИ СТРАНИ
(56)
Комисията получи мнения от множество трети страни, повече от които са били частни лица по сделките за замяна („бенефициерите на помощта“). Комисията отбелязва, че редица бенефициери на помощта (39) са представили само кратко изявление, че сделките за замяна, по които те са страна, не са включвали държавна помощ. Други бенефициери предоставиха по-подробно изложение във връзка със съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване, които ще бъдат разгледани в следващите раздели.
4.2.1. Неразривна връзка между замяната и промяната в предназначението на земята
(57)
Що се отнася до първото съмнение, изразено от Комисията, относно наличието на неразривна връзка между замените и промяната на предназначението на земята, по-голямата част от бенефициерите на помощта (40), които отговориха на решението за откриване, твърдят, че не съществува такава връзка. Замяната и последващата промяна в предназначението на заменената земя се регламентирали от две отделни процедури, всяка от които е от компетентността на два различни държавни органа, които функционират независимо един от друг. За замените са компетентни министърът на земеделието и храните или Министерският съвет - в зависимост от големината на парцела, който ще се заменя, и ИАГ, докато за промяната на предназначението на земята компетентни са местните органи - кметовете на общините или общинският съвет, министърът на регионалното развитие и благоустройството или областният управител за обекти, намиращи се в неговата област - и за нея е необходимо да бъде одобрен подробен или общ план за устройство на територията.
(58)
Един бенефициер (41) освен това добавя, че няма автоматична връзка между промяната в предназначението на земята и увеличението на нейната стойност. Според него решението за промяна в предназначението на земята се основава на оценка на необходимостта от нея, която има по-широк обхват и често не се съобразява с частните интереси на собствениците, и поради това не се основава на търговските интереси на страните по сделката за замяна. Друг бенефициер (42) отбелязва, че статистическата информация, предоставена от българските органи, потвърждава липсата на неразривна връзка. И накрая, други бенефициери (43) считат въпроса за това дали съществува връзка за неуместен, тъй като в техните конкретни случаи заменената земя, която те са придобили, не е била изключена от защитения горски фонд с цел строителство, нито е била открита процедура за промяна в предназначението на земята.
(59)
Що се отнася до въпроса дали потенциалната промяна на предназначението на заменената земя би трябвало да бъде взето предвид при определянето на цената на тази земя, по-голямата част от бенефициерите по различни причини твърдят, че не би трябвало да е така. Редица бенефициери (44) твърдят, че би било неоснователно да се взема под внимание хипотетичната възможност за промяна в предназначението на заменената земя, тъй като такава промяна може никога да не бъде поискана или може да бъде отхвърлена поради неспазване на съответните административни изисквания. Стратегическото местоположение на заменената горска земя, за което се твърди, че увеличава нейната стойност, следва да е без значение, ако предназначението на земята не е било променено и ако придобитата земя може да се използва само за целта, предвидена по закон. Поради това един бенефициер (45) твърди, че следва да се взема предвид конкретното договаряне, постигнато между страните по замяната към датата на оценката. За обективното и справедливото изчисляване на пазарната стойност следва да се вземат предвид също и общите планове за устройство на територията (позволяващи застрояване или не) в сила към датата на изготвяне на оценката на заменената горска земя. Ето защо трябва да бъде установен набор от еднакви критерии, които да позволят разграничение между хипотетичната възможност и действителното намерение на страните по замяната да предприемат впоследствие промяна в предназначението на земята.
(60)
Освен това много бенефициери отбелязват, че за изключването на земя от защитения горски фонд е необходимо да бъде платена такса за промяна на предназначението ѝ, която се равнява на цената на квадратен метър подлежаща на застрояване земя във въпросния район. Ето защо тези бенефициери твърдят, че те не получават икономическа полза от промяната, тъй като ако придобитата земя бъде продадена, използвана като обезпечение или застроена, нейната стойност би била същата като стойността на земята за застрояване. Подобен довод беше изложен също така и от Мирта Инженеринг и Бета Форест, които отбелязват, че промяната в предназначението на земята също така включва и други разноски, по-специално таксова марка и местен данък, както и разходи за проектиране, които допълнително увеличават стойността на имота. Всъщност г-н Михайлов и г-жа Михайлова твърдят, че в техния случай промяната в предназначението на земята е зависела от плащането на държавните такси, определени в член 17 от Закона за горите и Наредбата за прилагане на Закона за горите.
(61)
И накрая, някои бенефициери (46) считат, че въпросът не е от значение, тъй като в техните конкретни случаи заменената земя, която те са придобили, не е била изключена от защитения горски фонд с цел строителство, нито е била открита процедура за промяна на предназначението на земята. В своето становище МИКС отбеляза, че в договорите си за замяна българската държава е предвидила, че не се позволява промяна на предназначението на земята.
4.2.2. Държавна помощ при замяната на горска земя
(62)
Що се отнася до изразените от Комисията съмнения относно това дали административните цени на сделките за замяна са довели до конкретна пазарна цена, бенефициерите (47) изложиха няколко сходни довода защо това е точно така по отношение на техните собствени сделки за замяна.
(63)
Първо, един от бенефициерите (48) твърди, че при определянето на административните цени в Наредбата за базисните цени се вземат предвид такива обективни критерии като местоположението на земята, важността на районите, както и типа и важността на растителните видове, намиращи се върху тази земя, докато други двама бенефициери (49) твърдят, че административната цена на заменените земи се основава на критерии, които са идентични с тези, използвани за замени на частна горска земя, осъществени от частни инвеститори и включващи земя, намираща се в близост до обекти на местната или националната инфраструктура, която е подобна на земята от оспорваните сделки за замяна по отношение на растителни видове, месторазположение в райони под специална защита от урбанизация и т.н. Аналогично други бенефициери (50) твърдят, че оценките, произтичащи от Наредбата за базисните цени, водят до административни цени, които са сходни със или в много случаи по-високи от пазарните цени за горска земя в България поради липсата на национален пазар за този тип земя и поради факта, че няколкото частни сделки са били сключени на ниски цени. Следователно замените са били осъществени при преобладаващите на пазара икономически условия.
(64)
Второ, редица бенефициери (51) твърдят, че са извършили оценки на заменените парцели, които са довели до административни цени, които са сходни с (52), а в много случаи дори и по-високи от (53) пазарните цени за горска земя в България.
(65)
Трето, като причина защо административните цени трябва да се считат за близки до пазарните цени някои бенефициери (54) изтъкват липсата на изцяло частни замени или сделки за продажби в районите, където са осъществени предприетите от тези бенефициери замени.
(66)
И накрая, няколко бенефициери (55) твърдят, че доколкото упражнявайки своите правомощия да действа по собствено усмотрение, министърът на земеделието и храните има право да откаже да извърши замяната, ако не е в интерес на държавата да придобие частната горска земя, и доколкото условията на споразумението за замяна трябва да бъдат одобрени и от двете страни (публична и частна), сделките за замяна трябва да се считат за търговски сделки, в чийто контекст държавата се държи като оператор в условията на пазарна икономика („ОУПИ“).
(67)
Що се отнася до потенциалния размер на държавната помощ, съдържаща се в сделките за замяна (т.е. разликата между административните и пазарните цени за горската земя), по-голямата част от бенефициерите (56) отговориха, че в случаите, в които частната земя е с по-висока стойност от държавната земя, българските органи не са покрили разликата в цените. Друг бенефициер (57) заяви, че разликата в пазарните цени на заменените частни и държавни гори, разположени в едни и същ или в съседни райони, облагодетелства правителството, тъй като административните цени са по-високи отколкото пазарните цени, свободно договорени между частните собственици на гори в съответните райони.
(68)
Що се отнася до другите условия за констатиране на наличието на държавна помощ, няколко бенефициери (58) оспориха, че те са били спазени. Така някои бенефициери (59) твърдят, че те са физически лица, за които българският Закон за държавните помощи и член 107 от Договора не се прилагат. Във връзка с държавните ресурси тези бенефициери отбелязват, че правителството е придобило земята чрез неправомерно отчуждаване без съответстващо обезщетение, така че не може да се счита, че държавата разполага с тези ресурси. Във връзка с избирателността тези бенефициери твърдят, че Законът за горите се прилага за всички (erga omnes) и поради това не води до дискриминация.
(69)
Друг бенефициер (60) също счита, че условията на член 107 от Договора не са били изпълнени по отношение на сделките за замяна, но поради малко по-различни причини. Първо, нямало прехвърляне на държавни ресурси, доколкото замяната била „сделка за двойна продажба“, осъществена след като е направена оценка от независим оценител на имота въз основа на предвидените в закона обективни критерии за изчисление на цената. Не било предоставено предимство, нито страните по замените били поставени в по-благоприятно положение в сравнение с техните конкуренти, тъй като всеки собственик на горска земя можел да поиска замяна на своята частна земя срещу горска земя държавна собственост. Подобен довод е изложен и от друг бенефициер (61), който счита, че схемата за замяна е обща мярка, достъп до която имат всички собственици на горска земя.
(70)
Що се отнася до наличието на икономическо предимство, по-голямата част от бенефициерите (62) оспориха, че са получили такова предимство от сделките, тъй като според тях административната цена на заменената земя е била равна на или по-висока от пазарната ѝ цена.
(71)
И накрая, що се отнася до въпроса дали сделките за замяна нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, по-голямата част от бенефициерите (63) отговориха, че не упражняват дейност в секторите недвижими имоти и туризъм и/или не са предприели никакви стъпки за получаването на лиценз за туроператор. Освен това те потвърдиха, че не са ползвали придобитата чрез замяната земя за производството на дървен материал след нейното придобиване, нито са продавали дървен материал в България или в други държави членки. Поради това те заявяват, че не може да се твърди, че съществува реално или потенциално влияние върху търговията в рамките на Общността. Друг бенефициер (64) добави, че замените не водят до повишаване на производителността на национално равнище, ограничавайки по този начин наличните възможности за предприятията от други държави членки да внасят продукти на местния пазар.
(72)
Други бенефициери (65) заявиха, че тъй като замените не включват прехвърляне на държавни ресурси и не им предоставят икономическо предимство, не може да се счита, че те са нарушили равновесието на пазара и икономическите условия, при които предприятията упражняват дейност, т.е. необходимостта от придобиване на материални активи за първоначална инвестиция. По тази причина предприятия от други държави членки могат да навлизат и извършват дейност на същия пазар при справедливи условия, така че не може да се твърди, че търговията между държавите членки е била засегната от оспорваните замени.
(73)
И накрая, един бенефициер (66) обясни, че горската земя, която е придобил от държавата, не е подходяща за залесяване. Освен това той счита, че неговият имот е бил по-добър от този, който е получил от държавата, и че сделката не включва държавна помощ. Накрая той посочи, че придобитата земя се използва за отглеждане на пчели с подвижни кошери, като през лятото земята се използва за пасище.
4.2.3. Съвместимост на потенциалната помощ
(74)
Въпреки че Комисията поиска от заинтересованите страни да предоставят всички доказателства, с които разполагат и които биха ѝ позволили да провери съвместимостта на оспорваните сделки за замяна с вътрешния пазар, никой от бенефициерите не направи това.
5. МНЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
5.1. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(75)
Българските органи твърдят, че оспорваните сделки за замяна не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(76)
По повод на предполагаемата неразривна връзка между сделките за замяна и промяната в предназначението на заменената горска земя българските органи отбелязаха, че в член 15, буква б) от Закона за горите е предвидена възможността да се кандидатства за промяна в предназначението на горската земя, независимо от начина на придобиване на земята - било то чрез замяна, сделка за продажба и/или по друг начин. Такава теоретична възможност обаче не следва да се разбира като твърдо предварително съгласие между органите и частната страна по замяната за последваща промяна в предназначението на земята.
(77)
Българските органи са предоставили доказателства, че във връзка със 132-те замени, които са били осъществени през периода 2007-2009 г., са били подадени 24 искания за промяна в предназначението на заменената горска земя, от които само в 15 случая (т.е. 11,4 % от всички замени) е било прието положително административно решение, допускащо исканата промяна.
(78)
Българските органи също така отбелязват и различните цели, преследвани от сделките за замяна и от промяната в предназначението на земята. Докато със замените се цели да се постигне консолидиране и съхранение на българските гори с оглед гарантиране на тяхното устойчиво развитие и възпроизводство в полза на цялото общество, промяната в предназначението на земята е свързана с постигането на целите, предвидени в Закона за устройство на територията, който установява правилата за включване на земя в границите на агломерации, в които застрояването е разрешено в съответствие с обществените потребности и интереси, свързани с устойчивото развитие и създаването на подходящи условия за живот, работа и развлечение на гражданите. Освен това, докато сделките за замяна зависят от решенията, вземани от министъра на земеделието и храните, промените в предназначението на земята зависят от одобрението на плановете за устройство на територията от различни компетентни органи, а именно от министъра на регионалното развитие и благоустройството, областния управител или общинските съвети. И накрая, предвид факта, че правото да се поиска промяна в предназначението на земята не произтича непосредствено от Закона за горите, а изисква спазването на условия, предвидени в други закони, българските органи считат, че хипотетичната възможност за промяна в предназначението на земята не означава, че тази промяна е неразривно свързана със сделките за замяна.
(79)
Що се отнася до въпроса дали потенциалната промяна в предназначението на заменената земя трябва да се вземе предвид при определяне цената на тази земя, българските органи повториха позицията си, че няма пряка връзка между цената, по която е оценена замяната, и последващата промяна в предназначението на земята. Органите са предоставили подробно описание на процедурата, която трябва да се следва, за да се определят съответно цените за замяната (предишни член 20, параграф 5 и член 21 от Наредбата за базисните цени) и дължимите такси за промяната на предназначението на земята. Тези органи също така отбелязват, че частните собственици могат да поискат промяна в предназначението на горската земя независимо от това как са получили земята, така че всеки един инвеститор би получил същите предимства независимо от това дали е придобил гората от държавата или чрез сделка между несвързани лица, сключена при справедливи пазарни условия с частна страна, така че таксите, дължими за промяна в предназначението на земята, следва да се считат за неизбирателни спрямо бенефициерите.
(80)
Що се отнася до съмненията на Комисията дали методиката за изчисление на административните цени отразява правилно пазарните цени, българските органи отбелязват на първо място, че административните цени се определят при съблюдаване на разпоредбите на Наредбата за базисните цени и че при изготвянето на тази наредба са били взети за пример практики за определяне на административните цени за горски земи в други държави членки, най-вече в Германия. Освен това оценките на частните и държавните гори са извършени от независими експерти въз основа на единен набор от критерии.
(81)
Второ, българските органи предоставиха данни за всички сделки (67) за покупко-продажба на частни гори, осъществени през периода 2007-2009 г. (68). В информацията, предоставена по отношение на средните цени на имоти частна собственост (т.е. „пазарните цени“), се съдържа резюме на надеждни пазарни доказателства в съответствие с изискването, предвидено в точка 34 от Допълнителните разпоредби към Наредбата за базисните цени. Когато няма налична информация за сделките, сключени в същите райони, са предоставени данни за такива, които са осъществени в близки райони и са включвали гори, сходни като местоположение и растителни видове. Според българските органи въз основа на тези данни може да се докаже, че в повечето случаи административната цена, използвана за оспорваните сделки за замяна, е била като цяло по-висока от пазарните цени, получени при сделки, сключени между несвързани лица при справедливи пазарни условия (69). Във връзка с това българските органи поставят под въпрос представеното от жалбоподателя доказателство. От една страна, цитираните от жалбоподателите цени са били именно цените, по които земята е била предложена за продажба, а не непременно реално получените цени, или цени на парцели земя с вече променено предназначение и заплатена таксова марка. От друга страна, цитираната от жалбоподателя пазарна цена невинаги е надеждна, тъй като в много случаи тя е получена само в резултат на една-единствена частна сделка.
(82)
Трето, българските органи отново посочиха, че правителството не е покрило разликата до по-високата административна обща стойност на придобитата частна горска земя и че сделките за замяна са били осъществявани само ако полученият при замяната парцел горска земя частна собственост е бил със стойност, по-висока или равна на стойността на държавния парцел, за който той е бил заменен. Освен това частната страна е трябвало да плати административни разходи в размер на 2 % от стойността на имота.
(83)
И накрая, българските органи посочват, че след първоначалното ѝ приемане Наредбата за базисните цени е била изменяна три пъти - съответно през 2004 г., 2005 г. и 2007 г. Особено внимание заслужава изменението на Наредбата през 2005 г. с оглед на напредналия етап на реституцията на отчуждени гори и горски земи, доколкото това е означавало, че на пазара вече са се предлагали и търсели частни гори. Това изменение по същество е целяло да промени методиката за оценка на земята. Освен това коефициентите, отнасящи се до защитени от урбанизация райони, също са били увеличени и са били въведени няколко нови категории, определящи добавките към цените на земята в зависимост от категорията на населеното място.
(84)
Нещо повече, след присъединяването на България към Съюза на 1 януари 2007 г. коефициентите в Наредбата са били актуализирани изцяло, включително и онези, имащи отношение към защитените от урбанизация райони, както и така наречените коефициенти за „пазарен регулатор“, които зависят от категорията на земята. Освен това член 20, параграф 5 от Наредбата за базисните цени е бил изменен, като цената за замяната на държавна земя е била увеличена с 50 % от стойността на коефициента за „пазарен регулатор“. Също така е била въведена добавка към стойността на земята според различните категории населени места.
(85)
Според българските органи тези изменения на Наредбата за базисните цени показват, че въпреки липсата на добре развит национален пазар за горски земи и с оглед на предстоящото присъединяване на България към Съюза органите са се опитали да актуализират механизма за оценка, определен в Наредбата, като гарантират, че той е основан на надеждни пазарни доказателства. Следователно към датата на присъединяването на България към Съюза изчислените административни цени въз основа на Наредбата за базисните цени не са били по-ниски от пазарните цени за тези парцели.
(86)
По отношение на съмнението на Комисията относно потенциала на сделките за замяна да нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки, българските органи на първо място изтъкват, че от частните страни, участвали в оспорваните сделки за замяна, 81 от тях представляват предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Останалите 51 частни страни са били физически лица, които не извършват търговия на стоки или услуги. В този контекст България подчертава, че нито Държавната агенция по горите, нито нейният правоприемник Изпълнителната агенция по горите е получавала молби за добив на дървен материал или износ от физическите лица, които са осъществявали замени през разглеждания период.
(87)
Второ, българските органи твърдят, че сделките за замяна не могат да засегнат търговията в рамките на Съюза, тъй като подпомогнатите дружества се занимават с дейности, които не включват вноса или износа на продукти или услуги. Българските органи допълниха вече предоставената информация относно обема на добития и изнесен за Съюза дървен материал през разглеждания период и представиха документ, показващ че нито една от частните страни, придобили държавна горска земя чрез оспорваните сделки за замяна, не е добивала, продавала на националния пазар или изнасяла дървен материал от Република България.
(88)
Трето, българските органи заявяват, че секторът на туризма (напр. извършването на дейност като туроператор, туристическа агенция, собственик на хотел и доставчик на допълнителни туристически услуги) се урежда от правилата, предвидени в българския Закон за туризма. Този закон изисква административна регистрация на операторите в публичен регистър, воден от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма. Лицата, занимаващи се с хотелиерство, също подлежат на регистрация в специален регистър съгласно член 58 от Закона за туризма. Поради тази причина само дружествата, вписани в съответните публични регистри, водени от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма, могат да се считат за предприятия, осъществяващи дейност в сектора на туризма. Проверка в съответните регистри показа, че само едно от дружествата, придобили държавна горска земя в резултат на оспорваните сделки за замяна - Капси Турс ООД - е регистрирано като туроператор по смисъла на Закона за туризма.
(89)
Четвърто, българските органи обясниха, че извършването на стопанска дейност като строително дружество в България също е предмет на изискване за регистрация в Централния професионален регистър на строителя, воден от Камарата на строителите в България, в съответствие със специален закон, и по-специално Закона за Камарата на строителите (70). Българските органи изтъкват, че само три от предприятията, които са осъществили замени с правителството, са били регистрирани като строителни дружества и биха могли по някакъв начин да участват в строителни работи съгласно закона.
(90)
Следователно българските органи твърдяха, че повечето предприятия, които потенциално са имали полза от оспорваните сделки за замяна, не са извършвали дейност в секторите на строителството и туризма. Следователно според тях не може да се каже, че конкуренцията на съответните пазари, с изключение на сектора на горското стопанство, е била нарушена от тези сделки.
5.2. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
(91)
Българските органи са съгласни с жалбоподателя, че няма наличие на държавна помощ при замените на горски земи между държавата и общините. За разлика от това, според тях твърдението на жалбоподателя, че повечето бенефициери осъществяват дейност в сферата на строителството или туризма, е невярно поради обяснените в предишния раздел причини.
(92)
Българските органи също така не са съгласни с начина, по който жалбоподателят определя пазарните цени на горите, като сравнява цените на горската земя през различни години (напр. няколко години преди замяната на горите), и оспорват твърдението на жалбоподателя, че в някои случаи собствениците на заменени горски земи са предоставили тези земи като обезпечение, за да получат заеми, тъй като това не би отговаряло на разпоредбите на българското законодателство и на цитирания от жалбоподателя Закон за държавната собственост. Предоставените от жалбоподателя данни съдържат значителни грешки и не съответстват на информацията в наличните имотни регистри и документацията за замените. Предоставените от жалбоподателя данни биха били неверни и по отношение на горската земя държавна собственост, която е била придобита чрез замените и впоследствие е била предоставена като обезпечение по заеми. Във всеки случай българските органи обясниха, че в България банките изискват освен недвижими имоти и други ликвидни активи като обезпечение, за да се гарантира погасяването на дълга. Следователно според тези органи би било неправилно размерът на предоставения заем да бъде разделен на квадратурата на земята, служеща за обезпечение за ипотеката, за да се определи цената на квадратен метър. Органите също така представят становище на Първа инвестиционна банка относно механизмите за предоставяне на заеми и методите на оценяване на гори и горски имоти, предложени от заемополучателите като обезпечение.
(93)
Българските органи не са съгласни и с твърдението на жалбоподателя, че общинските органи не са имали друг избор освен да приемат подробни планове за устройство на територията за земята, чието предназначение е било променено. Според тези органи всяка промяна в предназначението на земята е основана на законоустановени подробни планове за устройство на територията, които са били подложени на публично обсъждане и са изменили съществуващите общи планове за устройство на територията за населените райони. Тези административни процедури не се извършват по преценка на министъра на земеделието и храните, който издава индивидуални административни разпореждания за промяна на зонирането на земята на страните, искащи такава промяна, едва след като съответният подробен план за устройство на територията влезе в сила.
(94)
Освен това органите отхвърлят твърдението, че много от участващите в замените страни са възнамерявали да променят предназначението на придобития горски парцел. Съгласно българския Закон за горите такова намерение за промяна може да бъде осъществено само чрез подаване на молба по процедурата, посочена в член 14в от Закона за горите (отменен). Всяко друго намерение, изразено в публикация в средствата за масово осведомяване или по начин, различен от предвидената в закона процедура, би било неуместно и произволно.
(95)
Органите също така не са съгласни с твърдението на жалбоподателя, че административният начин за определяне на цените на горската земя не отразява динамичното развитие на икономиката. Органите считат, че начинът на определяне на цените чрез използване на Наредбата за базисните цени е подходящ. Не е вярно и това, че наредбата не е била актуализирана, тъй като през 2007 г. са въведени нови коефициенти, така че да не се предоставя икономическо предимство на икономическите оператори чрез вече осъществените замени.
(96)
Органите отхвърлят довода на жалбоподателя, че оценителите са пристрастни. Според органите тези оценители са съдебни експерти, чиято почтеност не може да се поставя под съмнение. Освен това, ако бяха оценили горската земя благоприятно по отношение на частната страна и по начин, който не отговаря на условията от Наредбата за базисните цени, такава оценка не би била приета от органите за целите на замяната.
(97)
Във връзка с твърдението на жалбоподателя, че официалните статистически данни за стойностите/цените на сделките, предоставени от органите, са неверни, органите заявяват, че избягването на данъчно облагане чрез укриване на действителната цена, при която е осъществена дадена сделка, представлява престъпление по българския Наказателен кодекс.
(98)
И накрая, българските органи отхвърлят твърдението на жалбоподателя, че обвинителният акт срещу бившия ръководител на ИАГ представлява доказателство за наличие на държавна помощ, свързана със замените. Според тези органи производствата срещу длъжностни лица, които са участвали в процедурите за замяна на горска земя държавна собственост, не са от значение за оценяването на наличието на помощ при оспорваните сделки.
5.3. МНЕНИЕ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ДРУГИ ТРЕТИ СТРАНИ
5.3.1. Мнение на България от 29 септември 2011 г.
(99)
С писмо от 29 септември 2011 г. българските органи отговориха на становището, изразено от Ол Сийз относно решението за откриване.
(100)
Дружеството Ол Сийз е заменило общо 157,4 хектара горски парцели частна собственост в общините Тетевен и Габрово за приблизително 57,9 хектара горски парцели държавна собственост в община Балчик (71). В тази връзка Ол Сийз също така е платило на българската държава 138 781 лева административни разходи.
(101)
Административната цена на горските парцели държавна собственост е била оценена на 11,99 лева/м2. Според информацията, с която разполагат българските органи, през разглеждания период средната пазарна цена (която е цената, договорена между частни страни, купуващи и продаващи горски парцели на търговска основа в един и същ или съседен район на територията на една и съща община) е била 4,16 лева/м2. Следователно замяната между Ол Сийз и Република България е била осъществена срещу заплащане и не е довела до икономическо предимство по смисъла на член 107 от Договора.
(102)
Българските органи отбелязват още, че Ол Сийз е подало молба за промяна на предназначението на горския парцел в съответствие с член 14 от Закона за горите и че Министерският съвет на България е одобрил молбата в съответствие с член 14г, алинея втора от Закона за горите (72). Доколкото е известно на българските органи, това решение не е влязло в сила. Българските органи са съгласни със становището на Ол Сийз, че държавата не е оказала пряко влияние върху промените в предназначението на въпросната земя (за която не е имало план за земеползване) и че поради това промяната на собствеността в резултат на замяната не може да бъде израз на общо намерение от страна на участниците в замяната да осъществят промяна в нейното предназначение. Според българските органи определящият фактор при оценката на замените трябва да бъде дали балансовата стойност на разменяните активи е еквивалентна. Именно това е базата, въз основа на която българското правителство е извършвало тези сделки. Друга причина, поради която няма наличие на държавна помощ при промяната в предназначението на земята след замяната, е фактът, че административните такси са еднакви за всички кандидати.
(103)
Българските органи освен това отбелязват, че Ол Сийз нито е добивало дървен материал в парцелите, които е получило в резултат на замяната, нито е търгувало в рамките на Съюза с дървен материал от тези парцели. Освен това Ол Сийз не предлага туристически услуги, както се посочва в Закона за туризма, нито е строително дружество по смисъла на Закона за камарата на строителите.
5.3.2. Мнение на България от 4 ноември 2011 г.
(104)
С писмо от 4 ноември 2011 г. България представи становището си относно мненията на следните трети страни: Елкабел АД, Ел Ем Импекс ЕООД, Форос Дивелъпмънт ЕАД и Симеон Стоев Миров.
(105)
Що се отнася до сделките за замяна, осъществени с Елкабел, Ел Ем Импекс и Форос Дивелъпмънт, българските органи заявиха, че те не са покрили разликата в цените и в съответните случаи са получили допълнително плащане на административните разходи от частните страни. Освен това всички местни данъци са били платени от тези страни. И накрая, нито едно от трите дружества не е поискало промяна в предназначението на придобитата горска земя.
(106)
Българските органи освен това отбелязват, че в някои от общините, в които са били разположени заменените парцели, не са сключвани изцяло частни сделки, така че не е било възможно да се определи пазарната цена на заменените парцели или дали е било предоставено икономическо предимство.
(107)
Българските органи освен това отбелязват, че нито Елкабел, нито Ел Ем Импекс са износители на дървен материал и не са регистрирани като строителни или туристически дружества съгласно българското законодателство.
(108)
Що се отнася до Симеон Стоев Миров, физическо лице, който е заменил 5,6 декара частна горска земя в Ракитово, оценена на 3 436 лева, за 5 декара горска земя държавна собственост в Бургас (село Крайморие), оценена на 1 308 лева, българските органи считат, че тази замяна следва да попада в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
(109)
По тези причини българските органи заявяват, че според тях осъществените с горепосочените частни страни замени не представляват държавна помощ.
5.3.3. Мнение на България от 16 декември 2011 г.
(110)
С писмо от 16 декември 2011 г. България представи становището си относно мненията на следните трети страни: ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт ООД, Изгрев 5 ЕООД, Екобалкани-България ЕООД, Вихрен ЕООД, Литекс Комерс АД и Живка Благоева.
(111)
Що се отнася до сделките за замяна, сключени с ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт, Изгрев 5, Екобалкани, Вихрен и Литекс Комерс, българските органи обясниха, че те не са покрили разликата в цените и в съответните случаи са получили допълнително плащане на административните разходи от частните страни. Освен това всички местни данъци са били платени от тези страни. И накрая, ВИ-ЕН-ЖИ Конфорт, Екобалкани и Литекс Комерс не са поискали промяна в предназначението на придобитата от тях държавна горска земя.
(112)
Българските органи освен това отбелязват, че в някои от общините, в които са били разположени заменените парцели, не са сключвани изцяло частни сделки, така че не е било възможно да се определени пазарната цена на съответните парцели и не може със сигурност да се установи дали на горепосочените частни страни е било предоставено икономическо предимство. В случая с Изгрев 5 административната цена на заменената горска земя държавна собственост е била малко по-висока от пазарната цена, получена при подобни частни сделки, така че според българските органи не е било предоставено предимство. Същата обосновка била относима и към сделката с Литекс Комерс, при която - според българските органи - административните цени са били четири пъти по-високи от пазарните цени за държавната горска земя.
(113)
И накрая, българските органи отбелязват, че нито една от горепосочените частни страни не е износител на дървен материал и не е регистрирана като строително или туристическо дружество съгласно българското законодателство, така че сключените с тях сделки за замяна не засягат търговията между държавите членки.
(114)
Що се отнася до сделката за замяна с Живка Благоева, физическо лице, тя е довела до замяна на 1,9036 хектара частна горска земя в община Тетевен, оценена на 16 091 лева, за 0,3001 хектара горска земя държавна собственост в района на Предела, община Разлог, оценена на 24 216 лева. Българската държава не е покрила разликата в цените, всички административни разходи и местни данъци са били платени от Живка Благоева и новият собственик не е поискал промяна в предназначението на заменената земя. Според българските органи тази замяна следва да попада в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
(115)
Съответно българските органи считат, че няма наличие на държавна помощ при сделките за замяна, сключени с горепосочените частни страни.
5.3.4. Мнение на България от 25 април 2012 г.
(116)
С писмо от 25 април 2012 г. българските органи представиха становището си относно мненията на следните трети страни: Аква Истейт, Бета Форест, Коста Геров, Димитър Иванов Терзиев, Явор Илиев Хайтов, Валентина Ангелова Хайтова, Георги Александров Бабев, Мариета Тихомирова Дамянова, Елизабет Петкова Михайлова, Светослав Петков Михайлов, БГ Ленд Ко, Мирта Инженеринг, Микс-ПС ООД и БОИЛ ООД.
(117)
Българските органи подкрепят мненията, представени от тези физически лица и дружества, които са били страни по сделки за замяна, сключени през разглеждания период, а именно че замените не включват наличието на държавна помощ, а вместо това представляват сделки, извършени при благоприятни за държавата условия и по цени, които не са по-ниски от пазарните цени за подобни недвижими имоти. Освен това българските органи подкрепят становището на горепосочените частни страни, че сделките за замяна са били извършени в съответствие с действащото българско национално законодателство - Наредбата за базисните цени и Закона за горите. И накрая, следва да се счита, че някои от тези сделки попадат в обхвата на Регламента за минималната помощ (помощ de minimis).
5.4. ОТГОВОРИ НА БЪЛГАРИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ОТПРАВЕНИТЕ ОТ КОМИСИЯТА ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ, ИЗПРАТЕНИ ПО ВРЕМЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(118)
На по-късен етап, в отговор на искания за информация, българските органи предоставиха пазарните цени - както за горските парцели частна собственост, така и за горските парцели държавна собственост - за всички сделки за замяна през разглеждания период (73).
(119)
В становището си от 19 ноември 2013 г. (74) обаче българските органи посочиха, че съществуват някои проблеми относно надеждността на предоставените от тях данни. По-специално за целите на формулата, изложена в съображение 44, българските органи предоставиха справедливите пазарни цени за 82 парцела (60 държавни и 22 частни парцела), засегнати от оспорваните сделки за замяна. За останалите парцели те представиха пазарните стойности, изчислени при полагането на максимални усилия, като посочиха, че те могат и да не отразяват непременно справедливите пазарни стойности. По отношение на останалите засегнати парцели държавна собственост българските органи обясниха, че цените, посочени от тях като пазарни, всъщност са били средните цени от различни видове сделки с гори. Следователно те не представляват непременно справедливата пазарна стойност, тъй като не са равни на средните цени на напълно аналогични сделки.
(120)
По подобен начин по отношение на останалите частни парцели, които все още не са били предмет на оценка от независим експерт, българските органи посочиха, че при определени случаи цените, посочени в удостоверенията за продажби, които са били използвани от органите като приблизителна стойност на представените от тях пазарни цени на тези парцели, са били близки до или равни на така наречените данъчни стойности. Данъчната стойност на даден парцел не е неговата пазарна стойност, а минималната цена, която трябва да бъде платена при сделки с недвижимия имот, т.е. пазарната стойност на съответния парцел по принцип би била по-висока.
(121)
Независимо от изложеното по-горе българските органи подчертаха, че представените от тях данни относно пазарните цени са най-добрите приблизителни оценки, които могат да получат, тъй като: i) в България няма конкретни правила за определяне на пазарни цени за горски парцели чрез оценка, ii) извършването на оценка от независим експертен оценител на това какви биха били пазарните цени на засегнатите парцели към момента на замяната би отнело много време и iii) това би било много скъпоструващ процес. Освен това българските органи заявиха, че представените цени при всички случаи са по-близки до справедливите пазарни цени, отколкото до административните цени.
(122)
И накрая, българските органи предоставиха информация относно извадка от 25 сделки за замяна, осъществени при действително използваните административни цени, и хипотетичните административни цени, които биха се получили след прилагането на коефициентите, посочени в актуализираната през 2010 г. Наредба за базисните цени. В представената извадка бяха включени 25 сделки, осъществени основно през 2009 г. или 2008 г. (само 6 сделки - реализирани през 2007 г.). Тази информация бе поискана от Комисията, за да провери дали системата на административните цени - ако са били правилно актуализирани - отразява по подходящ начин пазарните цени за горска земя въз основа на цена, която е възможно най-близка до пазарната стойност, и която във всички случаи би довела до такава, както се изисква в съдебната практика.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ
(123)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с общия пазар.
(124)
Поради това, за да бъде определена като помощ по смисъла на член 107, параграф 1, мярката трябва да отговаря на следните кумулативни условия: i) за мярката трябва да е отговорна държавата и тя да е финансирана с държавни ресурси; ii) тя трябва да предоставя предимство на нейния бенефициер; iii) това предимство трябва да бъде избирателно; и iv) мярката трябва да нарушава или да застрашава да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите членки.
(125)
В настоящия случай обаче трябва да бъде разгледан и предварителният въпрос дали потенциалните бенефициери на сделките за замяна са предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Това е необходимо, тъй като съгласно формулировката на тази разпоредба правилата за държавни помощи се прилагат само когато бенефициерът е предприятие.
(126)
Съдът на Европейския съюз („Съдът на ЕС“) определя понятието „предприятие“ за целите на член 107, параграф 1 от Договора като субект, упражняващ стопанска дейност, независимо от правния му статут и начина му на финансиране (75). Съгласно Съда на ЕС всяка дейност, която се състои от предлагане на стоки и услуги на даден пазар, представлява стопанска дейност (76). Класификацията на даден субект като предприятие по този начин винаги е свързана с определена дейност. Субект, който извършва както стопански, така и нестопански дейности, трябва да се счита за предприятие единствено по отношение на първия тип дейност. Не е необходимо предприятието да бъде юридическо лице. Физическите лица също могат да се считат за предприятия по отношение на държавната помощ, при условие че те извършват стопанска дейност.
(127)
С оглед на това следва да се отбележи, че определени бенефициери на оспорваните сделки за замяна не са извършвали стопанска дейност със заменената горска земя през разглеждания период и понастоящем не извършват такава дейност. В резултат на това тези бенефициери не могат да се считат за предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, поради което се счита, че няма наличие на държавна помощ при сделките за замяна, които те са сключили с българската държава.
(128)
Следователно останалата част от настоящото решение се отнася само до тези бенефициери на оспорваните сделки за замяна, които представляват предприятия по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.1. Неразривна връзка между замяната и промяната в предназначението на земята
(129)
Първото съмнение, изразено от Комисията в решението ѝ за откриване на процедурата, беше дали съществува неразривна връзка между сделките за замяна и промяната в предназначението на заменената земя, придобита от бенефициерите. Това е важно, тъй като ако се установи, че такава връзка съществува, тя ще повлияе на оценката на Комисията за това дали сделките за замяна водят до икономическо предимство и как това предимство трябва да бъде определено в количествено изражение. Неразривна връзка означава, че намерението на страните по сделката за замяна още преди сключване на сделката е било след замяната да променят предназначението на земята държавна собственост от горска земя в земя за застрояване. Поради това, макар административните цени за сделката за замяна, изчислени въз основа на Наредбата за базисните цени, да са се основавали на замяната на два парцела горска земя, последващата промяна в предназначението на парцела държавна собственост - ако това е било намерението от самото начало - би могла да доведе до формирането на цена, по-ниска от реалната цена на получения парцел, като се вземе предвид бъдещото му предназначение като земя за застрояване.
(130)
Според Комисията фактът, че оспорваните сделки за замяна винаги - или поне в голямата част от случаите - са били последвани от (одобрено) искане за промяна на предназначението на заменената горска земя, придобита от бенефициера, в земя за застрояване, би бил обективен признак за това, че страните по тези сделки за замяна от самото начало са имали намерение да променят предназначението на земята държавна собственост след замяната.
(131)
Статистическите данни, предоставени от българските органи в отговор на решението за откриване, потвърждават отново данните, отразени в съображение 38, показвайки, че във връзка със 132-те сделки за замяна, осъществени през разглеждания период, са били подадени 24 искания за промяна на предназначението на земята в земя за застрояване (което представлява 18,2 % от всички замени), от които в 15 случая исканата промяна е била одобрена (което представлява 11,4 % от всички замени). Въз основа на тези данни Комисията стига до заключението, че в повечето случаи замените не са били последвани от искане за промяна на предназначението на земята.
(132)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че българското законодателство предвижда две отделни процедури за замяна и за промяна на предназначението на земята и съответно два отделни държавни органа, които са компетентни за всяка една от операциите и осъществят дейността си независимо един от друг. Това е още един признак, че в настоящия случай липсва неразривна връзка между сделките за замяна и промяната на предназначението на земята.
(133)
Тъй като не се установи наличието на неразривна връзка между сделките за замяна и промяната на предназначението на заменената земя, придобита от бенефициерите, Комисията ще провери всяка една от тези операции поотделно за наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.2. Наличие на помощ при промяната в предназначението на земята
(134)
Определянето на предназначението на земята подлежи на правния контрол, упражняван от държавните органи върху използването и интензивността на застрояване на даден парцел земя. Когато държавен орган одобрява промяна в предназначението на даден парцел земя, той осъществява регулаторна дейност и не действа като икономически субект.
(135)
Единствено предимствата, предоставени пряко или косвено чрез държавни ресурси, следва да се разглеждат като помощ по смисъла на член 107 от Договора. В съответствие със съдебната практика на Съда на ЕС (77) разграничението, което се прави в тази разпоредба, между „помощ, предоставена от държава членка“, и помощ, предоставена „чрез държавни ресурси“, не означава, че всички предимства, които са предоставени от държавата, независимо дали са финансирани чрез държавни ресурси или не, представляват помощ. Това разграничение цели по-скоро само да включи в това определение както предимствата, които са предоставени пряко от държавата, така и тези, които се предоставят от публичен или частен орган, посочен или учреден от държавата.
(136)
Макар че одобрението от публичен орган на промяната в предназначението на определен парцел земя от горска земя в земя за застрояване може да доведе до увеличаване на пазарната стойност на тази земя, това одобрение не води до прехвърляне на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора: упражняването на тази регулаторна функция не води до положително прехвърляне на средства към получателя на това одобрение, нито пък води до отказ от държавни ресурси, тъй като при упражняването на тази регулаторна функция държавата не е задължена да налага на успешните кандидати такса, която да отразява цялата икономическа стойност, която те извличат от получаването на това одобрение (78).
(137)
Съответно решението на публичен орган да промени предназначението на определен парцел земя не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.3. Наличие на помощ при сделката за замяна
(138)
В съответствие с установената съдебна практика (79) продажбата от публични органи на земи или сгради на предприятие или на лице, извършващо стопанска дейност, могат да доведат до икономическо предимство и това да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, по-специално когато продажбата не се извършва по пазарна стойност, т.е. по цената, която вероятно би определил частен инвеститор, действащ в нормални условия на конкуренция. Същото се отнася и за сделки за замяна, при които стойността на получената от държавата земя е по-висока от стойността на частната земя, отстъпена на държавата.
(139)
Преди обаче да провери дали сделките за замяна водят до икономическо предимство, Комисията следва да провери дали останалите условия, посочени в съображение 124, са налице с оглед установяване наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(140)
Първо, що се отнася до носенето на отговорност за мярката, за сделките за замяна е компетентен министърът на земеделието и храните или Министерският съвет (в зависимост от размера на парцела, който ще се заменя) и ИАГ, всички от които са държавни органи. При условие че резултатът от сделките за замяна е прехвърлянето на горска земя държавна собственост с по-висока стойност срещу отстъпена горска земя частна собственост, това води до прехвърляне на държавни ресурси, доколкото българската държава се отказва от определени приходи, които е можела да получи, ако при извършването на сделката бе действала в съответствие с пазарните условия.
(141)
Второ, сделките за замяна са избирателни, доколкото те облагодетелстват само тези собственици на земя, които са заменили своята горска земя частна собственост с горска земя държавна собственост.
(142)
Трето, сделките за замяна нарушават конкуренцията и засягат търговията между държавите членки. Доколкото бенефициерите при замените са предприятия, които предлагат стоки и услуги на определен пазар, всяка финансова изгода в резултат на замените укрепва позицията им в сравнение с други конкурентни предприятия в рамките на Съюза при търговията със същите стоки и услуги (80). В действителност много бенефициери (81) по сделките за замяна са посочили в българския Търговски регистър като своя сфера на дейност, наред с другото, недвижимите имоти, туризма, ресторантьорството и залесяването. Тези сектори са отворени за конкуренция на равнището на Съюза. Това се вижда от информацията в същия този регистър, в който няколко бенефициери (82) по сделките за замяна са посочили търговията или (международната) търговска дейност като своя сфера на дейност. Що се отнася до довода, изтъкнат от българските органи, че за да могат дружествата да извършват дейност в сектора на туризма или строителството, е необходимо да бъдат вписани в специални регистри, а това не е така за по-голямата част от дружествата, участващи в сделките за замяна, Комисията отбелязва, че понятието „предприятие“ в член 107, параграф 1 от Договора е обективно понятие, така че въпросът дали предприятията предлагат стоки и услуги на даден пазар и по този начин се конкурират с други предприятия и участват в търговията в рамките на Съюза, трябва да се определи с оглед на дейностите, действително извършвани от тези предприятия, а не дали са спазени определени национални правни формалности.
(143)
И накрая, що се отнася до наличието на икономическо предимство, сделките за замяна се отнасят до замяната на (най-малко) два парцела горска земя между българската държава и частни страни. За да се определи дали частните страни са получили икономическо предимство в резултат на сделката за замяна, пазарните стойности на заменените парцели трябва да бъдат оценени и сравнени една с друга. Ако сделката за замяна води до прехвърлянето на горска земя държавна собственост, чиято стойност е по-висока от стойността на горската земя, отстъпена от частната страна, на частната страна е предоставено икономическото предимство.
(144)
Както беше обяснено в съображение 16, административните цени за въпросните замени са били изчислени въз основа на Наредбата за базисните цени. Съдът на ЕС призна, че когато националното право установява административни правила за изчисляване на пазарната стойност на земи с оглед на продажбата им от публични органи, за да съответстват тези правила на член 107 от Договора, прилагането им във всички случаи трябва да води до административна цена, която е възможно най-близка до пазарната стойност на земята (83). Тъй като пазарната стойност е теоретична, задължително ще се приеме допустим марж на отклонение на получената цена от теоретичната (84).
(145)
От българските органи беше поискано да предоставят информация относно административните цени, използвани за всичките 132 сделки за замяна, осъществени в разглеждания период, както и относно пазарните цени на същите тези сделки. Комисията поиска от българските органи да вземат предвид и всякакви предишни или последващи сделки със същите горски парцели при определянето на тяхната пазарна стойност. Следователно, въпреки че Комисията счита, че за оценката на потенциалните елементи на държавна помощ при сделките за замяна разположението на заменените горски парцели не е от значение, информацията за цените - когато е имало такава - е била взета под внимание.
(146)
Българските органи посочиха, че съществуват някои проблеми по отношение на надеждността на данните, които са могли да предоставят относно пазарните цени (85). Същевременно обаче те посочиха, че предоставената информация съдържа най-добрите приблизителни оценки на пазарните цени (86). Комисията счита тези данни за достатъчно надеждни приблизителни оценки на реалната (т.е. на „справедливата“) пазарна стойност на съответните парцели.
(147)
Анализът на данните показа, че за парцели частна собственост използването на административни цени е довело до системно завишаване на цената на съответната горска земя в сравнение с пазарните цени (87), докато по отношение на държавната горска земя ситуацията не е така еднозначна, тъй като са налице и двата случая - на завишаване и понижаване. Съответно при определянето на това дали на бенефициерите е било предоставено предимство в резултат на сделките за замяна, едно просто сравнение на пазарната цена на парцела държавна собственост към момента на замяната с пазарната цена на парцела частна собственост, за който е бил заменен, не би отчело в достатъчна степен систематичното завишаване на цената на последната. Поради това Комисията разработи формула, която взема предвид административните цени, използвани при първоначалната сделка, за правилно оценяване на произтичащото от замяната предимство. За тази формула, която вече беше определена в решението за откриване, е необходимо да се изчислят следните суми:
i)
разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя частна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени; и
ii)
разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя държавна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Приема се, че предимство е налице, ако стойността на ii) минус стойността на i) е положителна.
Всяка парична компенсация, платена от една от страните на другата, за да покрие разликата в административните цени на два парцела, които са предмет на сделката за замяна, също ще бъде взета предвид при определянето на това дали сделката за замяна е довела до предимство.
(148)
Като прилага тази формула към данните, предоставени от българските органи относно справедливите пазарни стойности и административните цени на заменените горски земи, Комисията заключава, че на бенефициерите на замените на земи е било предоставено предимство в почти 80 % от сделките за замяна, осъществени през разглеждания период, както е отразено в таблица 4.
Таблица 4
Сравнение на административните цени, използвани при замените, и пазарните цени, предоставени от българските органи
Сделки за замяна
2007 г.
2008 г.
2009 г.
Общо
Предоставено предимство (брой случаи)
18
48
38
104
Като процент от всички замени
78 %
77 %
81 %
79 %
Брой осъществени замени
23
62
47
132
(149)
Посочените по-горе данни показват, че административните цени, определени за целите на сделките за замяна в съответствие с Наредбата за базисните цени, не са отразявали в достатъчна степен реалната пазарна стойност на съответните горски парцели.
(150)
Това несъответствие между административните цени, използвани за оспорваните сделки за замяна, и пазарните цени на въпросните парцели произтича, от една страна, от факта, че основната методика, използвана в Наредбата за базисните цени, не отразява в достатъчна степен критериите, които даден пазарен оператор би счел за важни при оценяването на заменените парцели горска земя, нито им отдава тяхната подходяща тежест. Първо, средните стойности на земята, посочени в приложение 1 от Наредбата за базисните цени, според категориите земя, предлагащи идентични условия за растеж на растенията, които се използват като основа за определянето на базисната стойност на земята (вж. съображение 18), е трябвало да бъдат определени въз основа на пазарните цени или на отчетите, водени за горите държавна собственост, но в действителност са били определени от експерти въз основа на малък брой пазарни източници.
(151)
Второ, коефициентите и добавките, използвани за отчитане на определени качества на горската земя при изчисляването на основната стойност на тази земя, описани в съображения 18-26, отразяват средство за административно опростяване, а не опит за точно измерване на икономическата стойност, която хипотетичен пазарен оператор, поставен в подобна ситуация, би придал на тези качества. Всъщност българските органи не са предоставили никакви икономически данни в подкрепа на нивата, на които тези коефициенти и добавки са били определени в Наредбата.
(152)
От друга страна, дори и методиката, определена в Наредбата за базисните цени, първоначално да е довела до пазарни цени за заменената горска земя, quod non, средните цени, коефициентите и добавките никога не са били актуализирани през разглеждания период, така че да отразяват адекватно промените в пазарните цени, които са настъпили впоследствие. В съответствие със съдебната практика (88), когато цените на земята се увеличават рязко, в административните методи за изчисляване на цената на продаваната от публичните органи земя трябва да се предвижда постоянното актуализиране на тези цени, така че действително заплатената от купувача цена да отразява, доколкото е възможно, пазарната стойност на тази земя. През етапа на предварително проучване българските органи обясниха, че съгласно членове 7.1 и 32 от Наредбата за базисните цени коефициентите, съдържащи се в тази наредба за изчисляването на административните цени, следва да бъдат актуализирани ежегодно. Освен това според предоставената от българските органи информация през разглеждания период пазарните цени на горските земи рязко са се увеличили. Въпреки това актуализирането, предвидено в тази наредба, никога не е било извършено през този период. Българските органи са актуализирали средните цени, коефициентите и добавките, използвани за определяне на административните цени, едва през 2010 г. въз основа на последните развития на пазара.
(153)
Съответно Комисията заключава, че на бенефициерите на замените на земи е било предоставено икономическо предимство със сделките за замяна в случаите, когато използваните административни цени не са отразявали адекватно пазарната цена на заменената земя.
6.1.4. Помощта de minimis
(154)
И на последно място следва да се отбележи, че в случаите, когато отделният бенефициер на сделката за замяна е получил предимство, което не превишава праговете, посочени в Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (89), това предимство не се счита за държавна помощ и поради това не попада в рамките на забраната по член 107, параграф 1 от Договора, ако са изпълнени всички други условия, определени в този регламент.
(155)
Въз основа на количествените данни, предоставени от българските органи, би изглеждало, че в много от случаите (90) размерът на помощта, получена от бенефициерите на сделката за замяна, е по-нисък от прага de minimis от 200 000 EUR.
6.1.5. Заключение относно наличието на помощ
(156)
С оглед на гореизложеното Комисията стига до заключението, че сделките за замяна, осъществени от Република България по време на разглеждания период, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, в случаите, в които другата страна по съответната сделка е предприятие по смисъла на тази разпоредба, административните цени, използвани за тази сделка, не са отразявали пазарните цени и не са изпълнени условията за помощта de minimis, определени в Регламент (ЕС) № 1407/2013.
6.2. ЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ НА МЯРКАТА
(157)
Като не е подала уведомление за тези сделки за замяна преди тяхното осъществяване, Република България не е изпълнила задължението си съгласно член 108, параграф 3 от Договора. Поради това тези сделки за замяна представляват неправомерно приведена в действие държавна помощ.
6.3. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
(158)
Въпреки че от българските органи беше поискано да предоставят информация относно съвместимостта на тези сделки за замяна с вътрешния пазар, те продължиха да се придържат към своята аргументация, че тези сделки не оказват въздействие върху търговията в рамките на Съюза и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(159)
Във връзка с това Комисията отбелязва, че съответната държавна членка носи основната тежест за доказването на съвместимостта на помощта с вътрешния пазар чрез дерогация от член 107, параграф 1 от Договора, като тя трябва да докаже, че условията за тази дерогация са изпълнени (91).
(160)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че не изглежда да са налице някакви prima facie основания, така че да се приеме, че сделките за замяна са съвместими с вътрешния пазар или пряко въз основа на член 107, параграф 3, буква а) и буква в) от Договора, или въз основа на съответните насоки, основаващи се на тези разпоредби.
(161)
Поради това Насоките на Общността относно държавните помощи за земеделския и горския сектор („Насоките за горския сектор“) не могат да се използват като основание за съвместимост на схемата за замени, тъй като те се отнасят само за живи дървета и тяхната естествена среда в гори и други залесени земи, включително мерки за поддържане и засилване на екологичните и защитните функции на горите и мерки за насърчаване на използването на горите за отдих и на техните социални и културни измерения. Освен това разходите, покрити от помощта, предоставена в контекста на замените, не отговарят на определението за допустими разходи, посочено в Насоките за горския сектор (92), тъй като на частните страни не са били наложени никакви законови или договорни задължения да използват земята, получена чрез замените, като защитена природна зона. Напротив, всички страни са имали правото да поискат промяна на предназначението на горската земя в подлежаща на застрояване земя и някои от тях наистина са го направили.
(162)
Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. също не предоставят основание за съвместимост. Във връзка с това Комисията отбелязва, че замените не са били предприети от българските органи с цел специално да допринесат за регионалното развитие. Освен това не са определени какви са допустимите разходи, нито е уточнено как ще се контролира стимулиращият ефект на помощта и как ще се гарантира спазването на приложимите тавани за регионалната помощ.
(163)
И накрая, при обсъжданията преди приемането на решението за откриване българските органи заявиха, че със замените е преследвана цел на публичната политика за консолидиране на собствеността на горската земя. Дори ако можеше да се установи, че консолидирането на горска земя представлява цел от общ интерес, quod non, българските органи не доказаха, че предоставената помощ е била необходима, за да се постигне тази цел, нито че избраните средства са били най-подходящите.
(164)
Те също така не доказаха, че избраните средства са гарантирали, че предоставената помощ е била ограничена до минимално необходимото за стимулиране на частните страни да предприемат сделките за замяна. Това е, наред с другото, видно от силните колебания на административните цени, получени чрез използване на предписаната методика. При сравнение с пазарните цени, предоставени от българските органи, тези административни цени не изглежда да са системно със сходен процент по-високи или по-ниски от пазарните цени. Ако например се вземат сделките през 2007 г., разликата между пазарните цени и административните цени за частните парцели е варирала между -503,97 % до +89,91 % (93).
(165)
И накрая, българските органи не доказаха, че сделките за замяна не нарушават конкуренцията до степен, която противоречи на общия интерес. Съответно не може да се счита, че сделките за замяна са съвместими с вътрешния пазар директно въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
(166)
Вследствие на това Комисията заключава, че помощта, предоставена в контекста на сделките за замяна, не може да се счита за съвместима с вътрешния пазар.
7. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(167)
Съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, когато се установи, че неправомерно предоставена държавна помощ е несъвместима с вътрешния пазар, тази помощ следва да бъде възстановена от бенефициерите, освен ако това противоречи на общ принцип на правото. В член 14, параграф 2 от този регламент се постановява, че помощта, която трябва да бъде възстановена, ведно с лихвите, обхваща периода от датата, на която неправомерната помощ е била предоставена на разположение на бенефициера, до датата на нейното действително възстановяване. И накрая, в член 14, параграф 3 от този регламент се предвижда, че възстановяването се извършва незабавно и в съответствие с процедурите по националното законодателство на съответната държава членка, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението на Комисията.
(168)
Целта на възстановяването е постигната, когато въпросната неправомерна помощ, ведно с подходяща лихва за забава, бъде изплатена от предприятията, които са се възползвали от нея. Като възстановява помощта, бенефициерът се отказва от предимството, което е имал пред своите конкуренти на пазара, и се възстановява положението преди предоставянето на помощта (94). Въпреки че държавата членка може да избира средствата за изпълнение на задължението си за възстановяване на неправомерната помощ, избраните мерки не могат да засягат неблагоприятно приложното поле и ефективността на правото на Съюза. Държава членка може да изпълни задължение за възстановяване само ако избраните средства са подходящи, за да се възстановят нормалните условия на конкуренция, които са били нарушени с предоставянето на неправомерната помощ и са съвместими със съответните разпоредби на правото на Съюза (95).
(169)
Поради това, предвид факта, че е установено, че чрез сделките за замяна Република България неправомерно е привела в действие държавна помощ, от нея следва да се изиска да възстанови тази помощ от бенефициерите на тези сделки.
7.1. ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА БЕНЕФИЦИЕРИТЕ, КОИТО ТРЯБВА ДА ВЪЗСТАНОВЯТ ПОМОЩТА
(170)
Неправомерната и несъвместима помощ трябва да бъде възстановена от предприятията, които действително са се възползвали от нея (96). Когато обаче Комисията не е в състояние да идентифицира в самото решение всички предприятия, които са получили неправомерна и несъвместима помощ, това трябва да бъде направено в началото на процеса на изпълнение на решението от съответната държава членка, която следва да разгледа конкретното положение на всяко засегнато предприятие (97).
(171)
В настоящия случай потенциалните бенефициери на несъвместима държавна помощ са тези физически и юридически лица, които са участвали в 132-те сделки за замяна с българските органи през разглеждания период. От тази група българските органи следва да изключат тези физически и юридически лица, които не отговарят на критериите за „предприятия“ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, както и тези лица, които от сделките за замяна, в които са участвали, са получили предимство, целият размер на което не надвишава праговете, установени в Регламента за минималната помощ (помощта de minimis), стига тези сделки да съответстват и на другите условия, определени в този регламент. Останалите физически и юридически лица, които са участвали в сделки за замяна, следва да се считат за бенефициери на неправомерно приведена в действие държавна помощ, от които българските органи трябва да възстановят полученото в резултат на тези сделки предимство.
7.2. КОЛИЧЕСТВЕНО ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОМОЩТА
(172)
Комисията не е законово задължена да определя точната сума, която трябва да бъде възстановена, особено в случаите, когато не разполага с необходимите данни за това. Вместо това е достатъчно в решението на Комисията да се съдържа информация, която позволява на държавата членка да определи без големи затруднения сумата, която подлежи на възстановяване (98).
(173)
Като беше обяснено в съображение 147, Комисията счита, че държавата членка следва да спазва следната методика като отправна точка за определяне на размера на несъвместимата държавна помощ, която трябва да бъде възстановена от всеки бенефициер:
i)
определяне на разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя частна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени; и
ii)
определяне на разликата между реалната пазарна цена на парцела горска земя държавна собственост и административната цена за този парцел, определена в съответствие с предписанията на Наредбата за базисните цени.
Първоначалният размер на държавната помощ, получена в резултат на сделката за замяна, се равнява на стойността на ii) минус стойността на i).
Корекция на първоначалната сума следва да се направи за тези случаи, при които парцел земя държавна собственост с по-висока административна стойност е бил заменен срещу парцел земя частна собственост с по-ниска административна стойност. Според българските органи в тези случаи бенефициерът е трябвало да плати компенсация на държавата, за да покрие разликата в стойността на парцелите. Поради това в тези случаи първоначалният размер на помощта следва да се намали с размера на компенсацията, платена от бенефициера на българските органи. След това българските органи следва да възстановят от бенефициера получената сума, за да бъде взето предвид предимството, получено в резултат на сделката за замяна.
(174)
За определянето на пазарните цени на съответните парцели следва изцяло да бъде отразена икономическата стойност на тези земи към момента на замяната. От информацията, която се съдържа в представеното от българските органи становище от 29 август 2008 г. изглежда, че в някои случаи вече са били построени сгради и инфраструктура върху горските парцели, принадлежащи на държавата, преди извършването на замяната, дори и преди това парцелът да не е бил преобразуван в земя за застрояване. В тези случаи Комисията е на мнение, че стойността на тези сгради и/или инфраструктура също следва да бъде изцяло отразена в пазарната стойност на парцела.
(175)
Комисията отбелязва, че българските органи вече притежават информацията относно административните цени, използвани в сделките за замяна, както и пазарните цени на всички парцели, засегнати от тези сделки към момента на замените (99), така че те не би трябвало да срещнат големи затруднения при определянето на подлежащите на възстановяване суми въз основа на методиката, описана в съображение 173 (100).
(176)
Въпреки това в случаите, когато българските органи могат да изразят основателни опасения, че тази методика не може да бъде приложена или води до сума, която явно не отразява адекватно размера на сумата, получена от бенефициера, те могат да решат да извършат оценка на пазарните цени на заменените парцели към момента на сключване на сделката с помощта на независим експерт, който е квалифициран да извършва такива оценки и е избран чрез открита публична тръжна процедура. При установяването на процедурата за избор на този експерт, дори и в случаите, когато в поръчката не се превишават праговете на директивите за обществените поръчки на Съюза, следва да се спазват принципите на прозрачност и равно третиране. По-специално тръжната процедура следва: i) да бъде подходящо обявена; ii) да се основава на обективни критерии за подбор, които са предварително известни; и iii) да включва информация, че след етапа на предварителен подбор окончателното решение ще бъде взето с участието на представители на службите на Комисията. В тези изключителни случаи българските органи трябва да: i) посочат съответния(ите) парцел(и), ii) посочат обосновката за необходимостта от оценка от независим експерт в този конкретен случай; и iii) представят на Комисията предложение за независим експерт (избран чрез публична тръжна процедура), който трябва да бъде одобрен както от Комисията, така и от Република България.
(177)
И накрая, тъй като целта на възстановяването е да се възстанови положението, съществувало преди датата, на която е била осъществена сделката за замяна, Комисията счита, с оглед на изключителния характер на споразуменията за замяна на горска земя, която не е била използвана за търговски цели, че Република България ще изпълни задължението си за възстановяване на неправомерно приведената в действие помощ, като отмени оспорваните сделки за замяна чрез обратна замяна на съответните парцели. Това обаче ще доведе до подходящо възстановяване само в случаите, когато не са извършени материални промени в горските земи държавна и частна собственост след датата на сделката за замяна. В такива случаи Комисията трябва да бъде информирана за съответните горски парцели в срок от два месеца от уведомяването на Република България за настоящото решение, като свързаните с тях замени следва да бъдат отменени, а доказателства за отмяната следва да бъдат предоставени в срок от четири месеца от датата на уведомяването за настоящото решение.
(178)
Във всички случаи, в които се изисква възстановяване, това възстановяване влиза в сила от момента, в който бенефициерите са започнали да се ползват от предимството, т.е. от датата на правния акт, с който на бенефициерите се дава право да заменят своята горска земя частна собственост срещу горска земя държавна собственост.
(179)
Сумите, които трябва да бъдат възстановени, следва да включват лихви, начислени от датата, на която те са били предоставени на разположение на бенефициерите, до действителното им възстановяване. Лихвеният процент следва да се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (101) и с Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (102) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
(180)
Сроковете за възстановяването на сумите на държавната помощ от отделните бенефициери следва, доколкото е възможно, да бъдат съобразени със сроковете, посочени в Известието относно възстановяването (103). При всички случаи крайните срокове не следва да бъдат по-дълги от сроковете, посочени в таблица 5.
Таблица 5
График за възстановяването
Срок
Действие
1.
В срок от два месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България трябва да уведоми Комисията за планираните или предприетите мерки за изпълнение на решението, и по-специално:
i)
да представи на Комисията списък на всички замени, за които се отнася възстановяването, като посочи следната информация:
-
административните и пазарните цени за частните и държавните горски парцели, които са заменени (въз основа на информацията, предоставена от Република България в становището ѝ с входящ номер 2014/032997), информация за допълнителните плащания за компенсация, свързани с всяка сделка, както и произтичащата от това сума на държавната помощ, която трябва да бъде възстановена,
-
наименованието на частната страна, участваща във всяка сделка, и причините, поради които се счита или не се счита, че този бенефициер е предприятие;
ii)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на експертна оценка на пазарните цени на горските парцели към момента на осъществяването на замяната (съображение (176);
iii)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши чрез отменяне на сделката за замяна (съображение 177).
2.
В срок от четири месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
За парцелите, посочени в точка 1, подточка ii) по-горе, Република България следва да е назначила независим експерт, който да извърши оценката на тези парцели. Този експерт следва да бъде избран чрез открита публична тръжна процедура и назначен със съгласието на Комисията, след предварително предложение от страна на Република България.
3.
В срок от седем месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
За парцелите, посочени в точка 1, подточка ii) по-горе, Република България следва да представи на Комисията доклада от оценката, извършена от независимия експерт.
4.
В срок от осем месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България следва да е изпратила нарежданията за възстановяване до всички съответни бенефициери, като посочи точните суми на помощта, които трябва да бъдат възстановени.
5.
В срок от дванадесет месеца след уведомяването на Република България за настоящото решение:
Република България трябва да е привела в действие възстановяването на помощта за всички съответни сделки за замяна.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, отпусната на предприятия при сделките за замяна на горска земя държавна собственост срещу горска земя частна собственост в периода 1 януари 2007 г. - 27 януари 2009 г., неправомерно приведена в действие от Република България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1, не представлява помощ, ако към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, предвидени в регламент, приет съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, който е бил приложим към момента на предоставяне на помощта.
Член 3
Индивидуалната помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1, която към момента на предоставянето ѝ е отговаряла на условията, предвидени в регламент, приет съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или на условията съгласно всяка друга одобрена схема за помощ, е съвместима с вътрешния пазар до максималния интензитет на помощ, приложим за този вид помощи.
Член 4
1. Република България възстановява от бенефициерите несъвместимата помощ, предоставена при сделките за замяна, посочена в член 1.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 по-горе, несъвместимата помощ може да бъде възстановена от бенефициерите чрез отмяна на сделките за замяна в случаите, когато не са извършени материални промени в засегнатите от сделката горски земи държавна и частна собственост след датата на тази сделка.
3. Сумите, които трябва да бъдат възстановени, включват лихви, начислени от датата на предоставянето им на разположение на бенефициерите до действителното им възстановяване.
4. Лихвеният процент се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и с Регламент (ЕО) № 271/2008.
5. Република България отменя всички неизплатени плащания на помощ, предоставена в контекста на сделките за замяна и посочена в член 1, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, предоставена по схемата, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Република България гарантира, че настоящото решение е напълно изпълнено в срок от дванадесет месеца от датата на уведомяването за него.
Член 6
1. В срок от четири месеца от уведомяването за настоящото решение Република България предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на всички сделки за замяна, като посочва следната информация:
-
административните и пазарните цени за частните и държавните горски парцели, които са заменени, информация за допълнителните парични суми, включени във всяка сделка, както и произтичащия от това размер на държавната помощ,
-
наименованието на частната страна, т.е. на бенефициера на сделката за замяна, участваща във всяка сделка, и причините, поради които се счита или не се счита, тази страна е предприятие;
б)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на пазарните цени към момента на сделките за замяна, посочени в представеното от България становище 2014/032997;
в)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се осъществи чрез отмяна на сделката за замяна;
г)
установяване на случаите, при които възстановяването ще се извърши въз основа на сумите, определени от независим експерт оценител и документи, доказващи, че такъв независим експерт е бил назначен след подбор чрез публична тръжна процедура и одобрение от Комисията.
2. В срок от осем месеца от уведомяването за настоящото решение Република България предоставя на Комисията следната информация:
а)
списъка на бенефициерите, които са получили помощ, предоставена при посочените в член 1 сделки за замяна, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях в резултат на тези сделки;
б)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която трябва да бъде възстановена от всеки бенефициер;
в)
подробно описание на вече предприетите и предвидените мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на бенефициерите е наредено да възстановят помощта.
3. В срок от дванадесет месеца след уведомяването за настоящото решение Република България представя документи, доказващи, че помощта е била възстановена изцяло от съответните бенефициери.
4. Република България информира редовно Комисията за напредъка по изпълнение на националните мерки, взети в изпълнение на настоящото решение, до окончателното възстановяване на помощта, предоставена при сделките за замяна и посочена в член 1, като представя доклади на всеки два месеца. По искане на Комисията тя предава незабавно информация за вече взетите и предвидените мерки в изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите по възстановяването, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република България.
Съставено в Брюксел на 5 септември 2014 година.
KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2015/456
(2014. gada 5. septembris)
par atbalsta shēmu SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) un SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), ko īstenojusi Bulgārijas Republika saistībā ar meža zemes maiņu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 6207)
(Autentisks ir tikai teksts bulgāru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā Komisijas 2011. gada 29. jūnija Lēmumu C(2011) 4444 (1),
pēc tam, kad ieinteresētās personas tika aicinātas iesniegt piezīmes atbilstoši minētajiem noteikumiem, un ņemot vērā to piezīmes,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Komisija 2008. gada 17. jūlijā no sūdzības iesniedzēja, kas vēlējās palikt anonīms (turpmāk “pirmais sūdzības iesniedzējs”), saņēma vēstuli, kurā bija apgalvots, ka Bulgārijas Republika ir piešķīrusi atbalstu saistībā ar īpašumtiesību maiņu no privātas meža zemes pret valsts meža zemi, pēc kuras bieži tika mainīts arī paredzētais zemes lietojums no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi. Pirmais sūdzības iesniedzējs iesniedza papildu informāciju ar 2008. gada 28. augusta, 3. septembra, 1. oktobra, 5. decembra, 2010. gada 18. februāra, 12. oktobra un 2011. gada 26. janvāra vēstulēm.
(2)
Komisija 2009. gada 27. janvārī no trešās personas saņēma papildu informāciju par apstrīdētajiem maiņas darījumiem. Otrā sūdzība par minētajiem maiņas darījumiem tika iesniegta 2009. gada 14. maijā, un tās iesniedzējs sniedza papildu informāciju 2009. gada 2. un 8. jūnijā. Vēl viena trešā persona 2010. gada 23. martā iesniedza Komisijai informāciju par minētajiem maiņas darījumiem.
(3)
Bulgārijas iestādes informāciju par apstrīdētajiem maiņas darījumiem iesniedza Komisijai ar 2008. gada 2. septembra, 2008. gada 28. oktobra, 2010. gada 4. janvāra, 23. marta, 27. marta, 30. augusta un 2011. gada 14. februāra vēstulēm. Sanāksmēs, kas notika starp Komisijas dienestiem un Bulgārijas iestādēm 2010. gada 22. februārī, 12. oktobrī un 2011. gada 3. februārī, Bulgārijas iestādes sniedza papildu informāciju par attiecīgajiem maiņas darījumiem.
(4)
Ar 2011. gada 29. jūnija vēstuli Komisija informēja Bulgārijas Republiku, ka ir nolēmusi attiecībā uz apstrīdētajiem maiņas darījumiem sākt Līguma 108. panta 2. punktā noteikto procedūru. Komisijas lēmums par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu (turpmāk “lēmums par procedūras sākšanu”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt tai savas piezīmes par minēto pasākumu.
(5)
Ar vēstuli, kas saņemta 2011. gada 29. septembrī, Bulgārijas iestādes iesniedza savas piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu.
(6)
Komisija saņēma piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu no šādām ieinteresētajām personām: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Jivka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Yavor Haytov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marieta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Mihailov un Elizabet Mihailova (23), kā arī no sūdzības iesniedzēja, kas lūdza neizpaust tā identitāti (24).
(7)
Ar 2011. gada 1. septembra, 5. oktobra, 25. novembra, 14. decembra un 2012. gada 3. aprīļa vēstulēm Komisija pārsūtīja minētās piezīmes Bulgārijas iestādēm, kam tika sniegta iespēja atbildēt. Bulgārijas Republikas piezīmes par ieinteresēto personu piezīmēm tika saņemtas attiecīgi ar 2011. gada 4. novembra, 15. decembra, 2012. gada 12. janvāra un 25. aprīļa vēstulēs.
(8)
Bulgārijas iestādes sniedza papildu informāciju par apstrīdētajiem maiņas darījumiem ar 2011. gada 2. decembra vēstuli un 9. decembra sanāksmē, kurā piedalījās Komisijas dienesti.
(9)
Komisija ar 2012. gada 9. februāra vēstuli pieprasīja no pirmā sūdzības iesniedzēja papildu precizējumus par konkrētiem tā iesniegtajiem pierādījumiem.
(10)
Komisija 2012. gada 3. aprīlī pārsūtīja Bulgārijas iestādēm no vairākām trešām personām (25) saņemtās papildu piezīmes. Bulgārijas Republikas piezīmes par minētajām piezīmēm Komisija saņēma 2012. gada 25. aprīlī un 15. maijā.
(11)
Komisija pieprasīja no Bulgārijas iestādēm papildu informāciju. Bulgārijas iestādes 2012. gada 17. augustā prasīja pagarināt minētās informācijas sniegšanas termiņu; Komisija to pagarināja 2012. gada 31. augustā. Bulgārijas iestādes 2012. gada 19. septembrī sniedza prasīto informāciju.
(12)
Komisija 2012. gada 3. oktobrī pieprasīja papildu precizējumus no Elkabel AD, kas ir viena no trešām personām, kuras iesniedza piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu; papildu precizējumi tika sniegti 2012. gada 31. oktobrī.
(13)
Ar 2013. gada 14. janvāra, 17. maija, 22. jūlija un 22. oktobra vēstulēm Komisija pieprasīja no Bulgārijas iestādēm papildu informāciju, kas tika sniegta attiecīgi 2013. gada 4. un 5. februārī, 25. jūnijā un 5. jūlijā, 16. un 23. augustā, 19. novembrī un 20. decembrī. Daļu no informācijas, kas sniegta ar pēdējām vēstulēm, Bulgārijas iestādes vēlāk nosūtīja atkārtoti 2014. gada 21. janvāra e-pastā.
2. PASĀKUMA APRAKSTS
2.1. ZEMES MAIŅAS DARĪJUMI
(14)
Valsts īstenotas ekspropriācijas dēļ 1947. gadā visa mežu zeme Bulgārijā kļuva par valsts īpašumu. Šāda situācija saglabājās līdz 2000. gadam, kad tika sākta meža zemes atdošana atpakaļ to iepriekšējiem privātīpašniekiem.
(15)
Pamatojoties uz Mežu likuma (26) grozījumiem, kas stājās spēkā 2002. gada 22. februārī, kļuva iespējama nesen privatizētās meža zemes maiņa pret valsts meža zemi no Valsts mežu fonda. Minētais Meža likuma grozījums bija spēkā līdz 2009. gada 27. janvārim, un tajā bija paredzēta kārtība un nosacījumi, saskaņā ar kuriem veicami maiņas darījumi.
(16)
Maiņas darījumu nolūkos privātās un valsts meža zemes cenas tika noteiktas, pamatojoties uz īpašiem noteikumiem, proti, Noteikumiem par pamatcenu aprēķinu, izslēgtajās teritorijās esošās zemes cenām un lietošanas un servitūtu tiesību radīšanu attiecībā uz mežiem un meža resursu zemi (27) (turpmāk “Noteikumi par pamatcenām”), kas stājās spēkā 2003. gada 18. novembrī. Bulgārijas tiesību akti neļāva ekspertiem, kuri veic novērtēšanu, atkāpties no cenām, kas noteiktas meža zemei, piemērojot Noteikumus par pamatcenām.
(17)
Pamatojoties uz minētajiem noteikumiem, meža zemes gabala cenu nosaka kā attiecīgās zemes pamatvērtības un audzes (uz meža zemes augošo augu sugu) vērtības summu.
(18)
Zemes vērtību nosaka, pamatojoties uz zemes vidējo vērtību atbilstoši zemes kategorijām, kas nodrošina identiskus apstākļus augu augšanai (150 vietu veidi saskaņā ar Noteikumu par pamatcenām 1. pielikumu). Tad vērtību koriģē, izmantojot korekcijas koeficientu, kurā ņemta vērā zemes atrašanās vieta attiecībā pret vietējo un valsts infrastruktūru. Korekcijas koeficientu (Km), kas paredzēts Noteikumu par pamatcenām 2. pielikumā, nosaka, izmantojot šādu formulu:
,
kur:
p
=
koeficients, ar ko izsaka attālumu līdz ceļam ar segumu, mērot taisnā līnijā (no 0,00 līdz 0,20);
s
=
koeficients, ar ko izsaka attālumu līdz pilsētas teritorijai, mērot taisnā līnijā (no 0,00 līdz 0,25);
m
=
koeficients, ar ko izsaka attālumu līdz jūrai, mērot taisnā līnijā (no 0,00 līdz 0,20);
g
=
koeficients, ar ko skaitļos izsaka attālumu līdz konkrētai pilsētai (pa īsāko ceļu no attiecīgā zemes gabala līdz pilsētai). Pilsētas ir iedalītas sešās grupās, kā norādīts 1. tabulā.
1. tabula
1. grupa:
Sofija (no 0,00 līdz 0,70)
2. grupa:
Ruse, Plovdiv, Burgas un Varna (no 0,00 līdz 0,50)
3. grupa:
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vratza, Pleven un Stara Zagora (no 0,00 līdz 0,40)
4. grupa:
citas rajona pilsētas (no 0,00 līdz 0,35)
5. grupa:
citas lielpilsētas (Botevgrad, Gorna Oryahovitza, Dimitrovgrad, Dupnitza, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrich, Samokov, Svishtov un Cherven Bryag) (no 0,00 līdz 0,30)
6. grupa:
citi pašvaldību centri (no 0,00 līdz 0,10)
(19)
Zemes vērtību koriģē vēlreiz, pieskaitot palielinājumu uz vienu hektāru (pieauguma vienība), ko nosaka, pamatojoties uz zemes vidējo cenu teritorijā, kurā atrodas zemes gabals. Šādas pieauguma vienības ir paredzētas Noteikumu par pamatcenām 3. pielikumā un norādītas 2. tabulā turpmāk.
2. tabula
Pieauguma vienība
(BGN/hektāri)
Sofija, valsts kūrorti un blakusesoši brīvdienu dzīvojamie rajoni, kas atrodas līdz 10 km attālumā no jūras
5 000
1. un 2. kategorijas apmešanās vietas
2 000
3. un 4. kategorijas apmešanās vietas
1 000
5. un 6. kategorijas apmešanās vietas
500
7. un 8. kategorijas apmešanās vietas
0
(20)
Zemes kopējo vērtību, kas noteikta, izmantojot šo mehānismu, dēvē par zemes pamatvērtību.
(21)
Audzes (uz zemes augošo augu sugu) vērtību veido audzes konkrētā vecuma vērtība un prognozētā audzes ciršanas vecuma vērtība. No mežaudzēm iegūtas koksnes vērtība mežaudžu attiecīgajā vecumā (vecumā, kāds ir novērtēšanas brīdī) ir vienāda ar peļņu, ko gūst no attiecīgo šķirņu pārdošanas par vidējām tirgus cenām, atskaitot izmaksas, kas saistītas ar koku ciršanu un koksnes sākotnējo apstrādi un transportēšanu līdz pagaidu uzglabāšanas vietai. Ja ienākumi nesedz izmaksas, uzskata, ka koksnei nav nekādas vērtības.
(22)
Ienākumus no pārdošanas nosaka, sašķirojot audzi un nosakot katras šķiras koksnes apjomu. Izmaksas (BGN/kubikmetrs), kas saistītas ar koku ciršanu un koksnes sākotnējo apstrādi cirsmā ar vidēju sarežģītības līmeni, nosaka pēc koku veida un koksnes kategorijas uz attiecīgās zemes. Koksnes transportēšanas izmaksas nosaka pēc koku veida, koksnes kategorijas un vidējā transportēšanas attāluma no attiecīgās vietas. Transporta izmaksas uz katru ceļa kilometru reizina ar koeficientu, kurā ir ņemts vērā maršruta sarežģītības līmenis.
(23)
Mežu izpildaģentūrai (turpmāk “MIA”) (28) būtu regulāri jānosaka un jāatjaunina vidējās tirgus cenas un ar koku ciršanu un koksnes sākotnējo apstrādi un transportēšanu saistītās izmaksas, pamatojoties uz svērtajām vidējām vērtībām, kas aprēķinātas no statistikas datiem, kuri savākti trīs gadu laikā (pēdējam gadam ir divkāršs svērums).
(24)
Tādējādi, zemes pamatvērtībai pieskaitot novērtētāja noteikto audzes vērtību, iegūst meža zemes gabala pamatcenu.
(25)
Minētajai pamatcenai piemēro korekciju, lai ņemtu vērā vidi veidojošās dabas aizsardzību un meža zemes nodrošinātās atpūtas funkcijas attiecībā uz zemi, kas atrodas teritorijās, kurām piemēro tā dēvēto “īpašo aizsardzību pret urbanizāciju” un kuras ar tiesību aktiem izveidotas konkrētos Bulgārijas reģionos. Atbilstoši Noteikumu par pamatcenām 19. pielikumam šādās teritorijās esošu meža īpašumu pamatvērtību reizina ar koeficientu (К), kas norādīts 3. tabulā (29).
3. tabula
Melnās jūras piekrastes pirmā teritorija
К = 6
Melnās jūras piekrastes otrā teritorija
К = 5
Valsts nozīmes kūrortu teritorijas, kūrorti un apmešanās vietas
К = 4
Mežs un zemes, kas atrodas teritorijās, kuras stiepjas no valsts un pašvaldības ceļu malai līdz būvniecību ierobežojošām līnijām
К = 3
Vietējas nozīmes kūrortu teritorijas, kūrorti un apmešanās vietas
К = 4
(26)
Visbeidzot, zemes pamatcenai piemēro tā dēvēto “tirgus regulatora koeficientu” atbilstoši Noteikumu par pamatcenām 20. pielikumam. Minēto koeficientu izsaka BGN/m2, un tas svārstās no 10 zemei, kas atrodas blakus jūrai, lieliem kalnu kūrortiem un Sofijai, līdz 1 zemei ar visneizdevīgāko atrašanās vietu.
(27)
Neatkarīgi no iepriekšminētā, ja maiņas darījumā privātpersona saņēma meža zemi, kam ir augstāka kopējā administratīvā cena nekā zemei, kuru tā nodevusi, attiecīgajai personai bija jākompensē valstij cenas atšķirība. Kā norādījušas Bulgārijas iestādes, parasti valsts piekrita maiņas darījumiem tikai tad, ja tā saņēma zemi ar augstāku administratīvo vērtību. Tomēr šāds noteikums attiecas tikai uz privātu zemes gabalu kopējo administratīvo cenu, kas ir augstāka par maiņas darījumā saņemtās valsts zemes administratīvo cenu, nevis tās cenu par kvadrātmetru.
(28)
Meža zemes maiņas aizliegums stājās spēkā 2009. gada 27. janvārī. Tādējādi izskatāmais apstrīdēto maiņas darījumu laikposms ir no 2007. gada 1. janvāra - datuma, kad Bulgārija pievienojās Savienībai, - līdz 2009. gada 27. janvārim - maiņas darījumu moratorija ieviešanas datumam (turpmāk “izskatāmais laikposms”).
2.2. PAREDZĒTĀ ZEMES LIETOJUMA MAIŅA
(29)
Sūdzības iesniedzēji arī apgalvo, ka pēc maiņas darījumiem bieži tika mainīts arī paredzētais zemes lietojums no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi un ka šāda maiņa vēl vairāk palielināja tirgus vērtības atšķirības starp maiņā iesaistīto valsts meža zemi un privātajiem zemes gabaliem.
(30)
Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka paredzētā zemes lietojuma maiņas procedūru reglamentē nevis Mežu likuma noteikumi (kā tas ir attiecībā uz zemes maiņas darījumiem), bet gan atsevišķs tiesību aktu kopums, kurā ietverts arī Telpiskās plānošanas likums (turpmāk “TPL”) (30). Saskaņā ar minētajiem tiesību aktiem jebkurš meža zemes īpašnieks, nosūtot pieteikumu MIA (kas bija daļa no Lauksaimniecības un pārtikas ministrijas (31)) izpilddirektoram, var pieprasīt, lai paredzētais viņa meža zemes lietojums tiek mainīts uz būvniecībai pieejamu zemi. Tad (iekšēju un, iespējams, ārēju) ekspertu komisija izskata šādu prasību un sniedz atzinumu izpilddirektoram, kurš pieņem pagaidu lēmumu par pieteikumu. Ja lēmums ir labvēlīgs un apstiprina pieteikuma pamatotību un likumību, to pārsūta visiem par paredzētā lietojuma maiņu atbildīgajiem dienestiem (provinces gubernatoram, pašvaldības mēram un par mežiem atbildīgā reģionālā direktorāta direktoram).
(31)
Pamatojoties uz labvēlīgu pagaidu lēmumu, īpašnieks iesniedz pieteikumu attiecīgajai pašvaldībai par sīki izstrādāta ģenerālplāna pasūtīšanu, izstrādi un apstiprināšanu. Par šādu plānu ir jāapspriežas ar visām (vietējām) ieinteresētajām personām. Ja atbildīgās iestādes apstiprina plānu, pēc tā stāšanās spēkā zemes īpašnieks iesniedz pieteikumu lauksaimniecības un pārtikas ministram par attiecīgās meža zemes izslēgšanu no aizsargājamiem meža resursiem. Ja pieteikumu apstiprina, jāmaksā zīmognodeva, ko nosaka neatkarīgs vērtētājs atbilstoši Noteikumiem par pamatcenām.
(32)
Kad meža zemes īpašnieks ir samaksājis zīmognodevu atbildīgajām iestādēm, tiek sākta procedūra administratīva lēmuma pieņemšanai par paredzētā zemes lietojuma maiņu. Atkarībā no īpašuma lieluma lēmumu pieņem vai nu lauksaimniecības un pārtikas ministrs (ja īpašums ir mazāks par 10 hektāriem), vai arī Ministru padome.
(33)
2009. gada 3. septembrī tika ieviests moratorijs turpmākai apmainītās zemes paredzētā lietojuma maiņai.
2.3. PASĀKUMU JURIDISKAIS PAMATS
(34)
Maiņas darījumus, maiņas darījumos izmantojamo cenu aprēķinu un paredzētā apmainītās meža zemes lietojuma maiņas procedūru reglamentē šādi juridiski dokumenti:
-
Bulgārijas Mežu likums,
-
Noteikumi par pamatcenu aprēķinu, izslēgtajās teritorijās esošās zemes cenām un lietošanas un servitūtu tiesību radīšanu attiecībā uz mežiem un meža resursu zemi,
-
Valsts īpašuma likums (32),
-
Saistību un līgumu likums (33),
-
Telpiskās plānošanas likums.
2.4. ATBALSTA SAŅĒMĒJI
(35)
Iespējamie atbalsta saņēmēji zemes maiņas darījumos ir fiziskas personas, privātuzņēmumi un pašvaldības, kas bieži aktīvi darbojās nekustamā īpašuma attīstības un/vai tūrisma jomā un kas mainīja savu meža zemi pret valstij piederošu meža zemi.
3. PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS
(36)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija pauda šaubas, vai maiņas darījumi un/vai vēlāk notiekošā paredzētā zemes lietojuma maiņa ietver valsts atbalsta elementus Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē un vai šādu atbalstu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
3.1. SAVSTARPĒJĀ SAIKNE STARP MAIŅAS DARĪJUMIEM UN PAREDZĒTĀ ZEMES LIETOJUMA MAIŅU
(37)
Pirmkārt, Komisija pauda šaubas saistībā ar sūdzības iesniedzēju apgalvojumiem, ka vairākos gadījumos pēc zemes maiņas darījumiem notika paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņa no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi.
(38)
Ņemot vērā Bulgārijas iestāžu iesniegtos skaitliskos pierādījumus, Komisija lēmumā par procedūras sākšanu ņēma vērā, ka no 147 maiņas darījumiem, kas veikti izskatāmajā laikposmā (no 2006. gada līdz 2009. gadam), 15 darījumos vēlāk notika paredzētā zemes lietojuma maiņa (10 %). Komisija arī norādīja, ka maiņas darījumiem un iespējamiem paredzētā lietojuma maiņas pieprasījumiem piemēro atšķirīgas tiesību normas un ka uz abu veidu procedūrām attiecas atšķirīga administratīvā kārtība. Sākotnēji šķita, ka tas apstiprina Bulgārijas iestāžu apgalvojumu, ka principā abi minētie posmi nav savstarpēji saistīti (34).
(39)
Tomēr Bulgārijas iestādes norādīja, ka formulas meža zemes administratīvo cenu un par paredzētā lietojuma maiņu maksājamās zīmognodevas aprēķināšanai tika noteiktas tādā līmenī, kas nodrošina, ka pilna meža zemes maiņas cena, kam pieskaitīta cena par zemes paredzētā lietojuma maiņu, ir, ciktāl iespējams, vienāda ar līdzīgas būvniecībai pieejamas zemes tirgus cenu. Tas varētu nozīmēt, ka iestādes pieņēma, ka daudzi ieguldītāji mēģinās apvienot abus posmus vienā darījumā.
(40)
Attiecīgi Komisija pauda šaubas, vai paredzētā meža zemes lietojuma iespējamā maiņa būtu jāņem vērā, nosakot zemes gabala cenu maiņas darījumu nolūkos, t. i., vai zemes maiņa un vēlāk notiekošā paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņa būtu jāuzskata par savstarpēji saistītām.
3.2. IESPĒJAMAIS VALSTS ATBALSTS PAREDZĒTĀ ZEMES LIETOJUMA MAIŅĀ
(41)
Otrkārt, Komisija pauda šaubas, vai paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņa galu galā varētu būt valsts atbalsts, jo tā vēl vairāk palielināja apmainītās zemes vērtību.
(42)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa prima facie nav saistīta ar valsts līdzekļu nodošanu. Zīmognodeva, kas maksājama par šādiem darījumiem, tika aprēķināta saskaņā ar tiesību normām un - ciktāl Komisijai zināms - tika samaksāta visos attiecīgajos gadījumos. Tāpēc, lai gan uzņēmumi, ko ietekmēja paredzētā zemes lietojuma maiņa, iespējams, guva labumu no šādas maiņas, administratīvie lēmumi, kas bija maiņas pamatā, nerada valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Komisija nepauda konkrētu nostāju šajā jautājumā un aicināja ieinteresētās personas izteikties par to, vai konkrētajā darbībā ir iesaistīts valsts atbalsts.
3.3. IESPĒJAMAIS VALSTS ATBALSTS MEŽA ZEMES MAIŅĀ
(43)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija ņēma vērā, ka maiņas nolūkos meža zemes cenas noteica eksperti, izmantojot vienīgi Noteikumos par pamatcenām paredzētās formulas. Tāpēc Komisija pauda šaubas, vai, piemērojot minētās formulas, tika iegūta administratīva cena, kas ir līdzīga cenām, kuras iegūtas nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošos darījumos starp divām pusēm. Tāpēc Komisija aicināja Bulgārijas Republiku un trešās personas sniegt informāciju par tirgus cenām, kas iegūtas pilnīgi privātos meža zemes pārdošanas (vai maiņas) darījumos, kuri notikuši Bulgārijā izskatāmajā laikposmā. Tāpat Komisija arī aicināja Bulgārijas Republiku un trešās personas sniegt informāciju par atšķirībām starp šādām cenām un administratīvajām cenām, kas izmantotas apstrīdētajiem maiņas darījumiem, un attiecīgi - par izrietošo iespējamo valsts atbalsta summu, kas iesaistīta šādos darījumos. Turklāt Komisija aicināja Bulgārijas Republiku un trešās personas sniegt informāciju par piemērotajiem noteikumiem attiecībā uz kompensāciju, kas samaksāta maiņas darījumos par abu apmainīto zemes gabalu cenas starpību. Visbeidzot, Komisija aicināja Bulgārijas Republiku sniegt papildu informāciju, lai pamatotu tās apgalvojumu, ka apstrīdētie maiņas darījumi neietekmē Savienības iekšējo tirdzniecību.
(44)
Komisija lēmumā par procedūras sākšanu arī izklāsta savu pagaidu viedokli par to, kā būtu jānosaka no apstrīdētajiem maiņas darījumiem iegūto priekšrocību apjoms gadījumā, ja tiek konstatēts, ka maiņas darījumi rada valsts atbalstu:
i)
starpība starp privātā meža zemes gabala Nr. 1 reālo tirgus cenu un zemes gabala Nr. 1 administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem;
ii)
starpība starp valsts meža zemes gabala Nr. 2 reālo tirgus cenu un zemes gabala Nr. 2 administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Šādā gadījumā maiņas darījumos iesaistītais valsts atbalsts būtu vienāds ar vērtību ii), no kuras atskaitīta vērtība i).
Aprēķinot darījumā iesaistīto iespējamā valsts atbalsta komponentu, būtu jāņem vērā arī ikviena naudas kompensācija, kas izriet no abu zemes gabalu, kuri ir maiņas darījuma priekšmets, administratīvo cenu, ko viena puse samaksājusi otrai pusei, starpības.
3.4. IESPĒJAMĀ VALSTS ATBALSTA SADERĪBA
(45)
Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija pauda šaubas, vai gadījumā, ja tiek konstatēts, ka pastāv valsts atbalsts, kas izriet no paredzētā zemes lietojuma maiņas un/vai no maiņas darījumiem, šādu atbalstu varētu uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu un jo īpaši ar Līguma 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu un noteikumiem pamatnostādnēs par valsts reģionālo atbalstu 2007.-2013. gadam (35), un/vai Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un noteikumiem Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarei 2007.-2013. gadam (turpmāk “Mežsaimniecības pamatnostādnes”) (36).
(46)
Tāpēc Komisija prasīja, lai Bulgārijas Republika un ieinteresētās personas iesniedz apsvērumus par apstrīdēto pasākumu saderību.
4. IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
4.1. PIRMĀ SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJA PIEZĪMES PAR KOMISIJAS PAUSTAJĀM ŠAUBĀM LĒMUMĀ PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANU
(47)
Pirmais sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka apstrīdētie zemes maiņas darījumi ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
(48)
Attiecībā uz pirmajām Komisijas paustajām šaubām pirmais sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa un zemes maiņas darījumi būtu jāuzskata par savstarpēji saistītiem. Pirmkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka daudzi no zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem aktīvi darbojas būvniecības un tūrisma nozarēs, nevis mežsaimniecības nozarē. Otrkārt, kā norādījis pirmais sūdzības iesniedzējs, kopš 2009. gadā stājās spēkā moratorijs, apmainītā meža zeme praktiski netiek izmantota komerciāliem mērķiem. Treškārt, kā tiek apgalvots, laikā, kad tika veikti zemes maiņas darījumi, daudzi no atbalsta saņēmējiem paziņoja un reklamēja savus attīstības projektus par apmainīto meža zemi kā slēpošanas vai jūras kūrortus un pat bija sākuši sarunas ar attiecīgajām vietējām pārvaldes iestādēm, lai nodrošinātu, ka notiek paredzētā zemes lietojuma maiņa. Ceturtkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka viena un tā pati valsts aģentūra (MIA) bieži vien bija atbildīga par maiņas darījumu noslēgšanu un par apmainītās meža zemes izslēgšanu no mežu fonda (MIA un kompetentais regulators) (37), tādējādi radot iespējas tās komerciālajai attīstībai.
(49)
Attiecīgi pirmais sūdzības iesniedzējs uzskata, ka, nosakot maiņas darījumos iesaistītā valsts atbalsta kopējo apmēru, būtu jāņem vērā paredzētā zemes lietojuma iespējama pārklasificēšana un atbilstošais cenas paaugstinājums. Tāpēc, pēc sūdzības iesniedzēja ieskata, lai pienācīgi atspoguļotu apmainītās zemes tirgus cenu, atbalsta apmēra noteikšanā būtu jāveic salīdzināšana ar apbūvējamas zemes gabaliem.
(50)
Sūdzības iesniedzējs arī norāda, ka, ņemot vērā to reģionu pievilcīgumu, kuros atradās valsts meža zemes gabali, būtu bijis saprātīgāk, ja iestādes vispirms rīkotos, lai palielinātu zemes gabalu vērtību (t. i., mainītu paredzēto to lietojumu, lai tie kļūtu pieejami būvniecībai), un tikai tad rīkotos ar tiem. Kā norādījis sūdzības iesniedzējs, nevienā no gadījumiem, kad iesniegti maiņas pieprasījumi, MIA nerīkojās, lai mainītu paredzēto konkrētās zemes lietojumu pirms zemes maiņas. Sūdzības iesniedzējs uzskata, ka šis fakts skaidri liecina, ka bija nodoms radīt labumu valsts meža zemes ieguvējam. Šo praksi kritizēja arī Pasaules Banka 2009. gada ziņojumā par Bulgārijas mežiem, kurā bija norādīts, ka, šādi rīkojoties, valstij rodas zaudējumi (38).
(51)
Otrkārt, attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par to, vai valsts apmainītās zemes paredzētā lietojuma maiņas rezultātā tika piešķirts valsts atbalsts, pirmais sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka zemes ieguvējs vēlāk samaksāja zīmognodevu, pamatojoties uz lēmumu mainīt paredzēto zemes lietojumu, un ka attiecīgā summa būtu jāatskaita no jebkura aprēķinātā atbalsta apmēra, kas saņemts maiņas darījuma rezultātā, tomēr minētā nodeva neatspoguļo zemes gabala vērtības faktisko palielinājumu, kas radies lietojuma maiņas dēļ. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka gadījumos, kad zemes maiņa veikta pirms Bulgārijas pievienošanās Savienībai, bet paredzētā zemes lietojuma maiņa notikusi pēc pievienošanās, nelikumīgajam valsts atbalstam, kas piešķirts zemes ieguvējam, būtu jābūt vienādam ar starpību starp attiecīgā zemes gabala tirgus vērtību maiņas brīdī (pirms pievienošanās) un tā tirgu vērtību pēc paredzētā zemes lietojuma maiņas (pēc pievienošanās).
(52)
Attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par valsts atbalsta rašanos maiņas darījumu rezultātā sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Noteikumos par pamatcenām paredzētās formulas neatspoguļo apmainītās zemes tirgus vērtību. Sūdzības iesniedzējs arī apstrīd vērtētāju neatkarību, jo tas uzskata, ka zemes ieguvējs var brīvi izvēlēties sev tīkamu vērtētāju, tāpēc cenas tiek novērtētās pārmērīgi zemu.
(53)
Tas arī iesniedza papildu informāciju par apmainītās meža zemes vai tai ļoti līdzīgas meža zemes tirgus cenām, lai pierādītu zemes gabalu administratīvo cenu būtiskās atšķirības. Laika ierobežojumu dēļ sūdzības iesniedzējs izpētīja tikai deviņu apmainīto zemes gabalu cenas. Šim nolūkam tika izmantoti banku novērtējumi, kā arī informācija no Bulgārijas Valsts īpašumu reģistra, kurā norādītas faktiskās cenas, par kādām tika noslēgti nekustamā īpašuma darījumi saistībā ar līdzīgiem zemes gabaliem. Cenu atšķirības svārstījās, sākot no gadījumiem, kad cenas novērtētas 50-65 % par zemu (izmantojot administratīvo cenu), līdz gadījumiem, kad meža zeme, kā tiek apgalvots, iegūta par 1-2 % no tās tirgus vērtības.
(54)
Visbeidzot, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka tas, ka pret bijušo MIA vadītāju tika izvirzītas kriminālapsūdzības par valstij neizdevīgu zemes maiņas darījumu noslēgšanu, liecina, ka Bulgārijas iestādes pašas uzskata, ka meža zeme tika nodota konkrētām privātpersonām par cenu, kas ir daudz zemāka par tirgus vērtību.
(55)
Attiecībā uz jautājumu, vai zemes maiņas darījumi traucē konkurenci un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka, ciktāl tam zināms, nevienam no zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem mežu apsaimniekošana nav to galvenā saimnieciskā darbība. Gandrīz visiem atbalsta saņēmējiem ir jau iepriekš īstenoti vai vēl nākotnē iecerēti uzņēmējdarbības plāni saimnieciskās darbības vai ieguldījumu jomā vienā no šādām nozarēm: spekulācijas ar nekustamo īpašumu, būvniecība un/vai tūrisms. Kā norādījis sūdzības iesniedzējs, tūrisms pēc definīcijas skar visu iekšējo tirgu, tāpēc pat nedaudzi selektīva atbalsta gadījumi traucē minēto tirgu. Sūdzības iesniedzējs arī piebilst, ka, ņemot vērā zemes maiņas darījumu skaitu un apjomu, ārvalstu konkurentiem praktiski nav iespējams iesaistīties Bulgārijas tirgū. Lai gan vairāki lieli Savienības ieguldītāji (piemēram, Lindner, ECE) ir aktīvi iesaistījušies pilsētbūvniecības projektos Bulgārijā (uzņēmējdarbības centri un universālveikali), tiek apgalvots, ka praktiski visus lielākos ieguldījumus jūras, slēpošanas vai golfa kūrortos ir veikuši Bulgārijas kontrolēti uzņēmumi.
4.2. ZEMES MAIŅAS DARĪJUMU ATBALSTA SAŅĒMĒJU UN CITU TREŠO PERSONU PIEZĪMES
(56)
Komisija saņēma piezīmes no vairākām trešām personām, no kurām lielākā daļa bija maiņas darījumu puses-privātpersonas (turpmāk “atbalsta saņēmēji”). Komisija norāda, ka vairāki atbalsta saņēmēji (39) tikai iesniedza īsu paziņojumu, ka to veiktajos zemes maiņas darījumos nav iesaistīts valsts atbalsts. Citi atbalsta saņēmēji iesniedza sīkākus apsvērumus par šaubām, ko Komisija paudusi lēmumā par procedūras sākšanu - tie ir izvērtēti nākamajās iedaļās.
4.2.1. Savstarpējā saikne starp maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu
(57)
Attiecībā uz Komisijas pirmajām paustajām šaubām par savstarpējas saiknes esību starp zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu lielākā daļa atbalsta saņēmēju (40), kas atbildēja uz lēmumu par procedūras sākšanu, apgalvo, ka šādas saiknes nav. Zemes maiņu un vēlāk notiekošo paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņu reglamentē divas atsevišķas procedūras, no kurām katra ir divu dažādu savstarpēji neatkarīgi darbojošos valsts institūciju kompetencē. Zemes maiņas darījumi atkarībā no maināmā zemes gabala lieluma ir lauksaimniecības un pārtikas ministra vai Ministru padomes un IMA kompetencē, savukārt paredzētā zemes lietojuma maiņa ir vietējo pārvaldes iestāžu - pašvaldību mēru vai pilsētas padomes, reģionālās attīstības un valsts būvdarbu ministra vai tā reģiona gubernatora, kurā atrodas būvlaukumi, - kompetencē, un, lai tos varētu veikt, ir jāapstiprina telpiskās attīstības detālplāns vai ģenerālplāns.
(58)
Viens atbalsta saņēmējs (41) turklāt piebilst, ka nav automātiskas saiknes starp paredzētā zemes lietojuma maiņu un zemes vērtības palielināšanos. Lēmums mainīt paredzēto zemes lietojumu tiek pieņemts, pamatojoties uz šādas vajadzības novērtējumu, kas ir plašāks un bieži vien tiek veikts, neņemot vērā īpašnieku privātās intereses, un tāpēc tas nav pamatots ar zemes maiņas darījuma pušu komerciālajām interesēm. Kāds cits atbalsta saņēmējs (42) norāda, ka Bulgārijas iestāžu sniegtā statistiskā informācija apstiprina savstarpējas saiknes neesību. Visbeidzot, citi atbalsta saņēmēji (43) uzskata, ka jautājumam par to, vai pastāv šāda saikne, nav nozīmes, jo viņu gadījumā apmainītā zeme, ko viņi ieguva, nebija izslēgta no mežu aizsardzības attīstības nolūkos, kā arī nav sākta procedūra paredzētā zemes lietojuma maiņai.
(59)
Attiecībā uz jautājumu, vai paredzētā zemes lietojuma iespējamā maiņa būtu jāņem vērā attiecīgās zemes cenas noteikšanā, lielākā daļa atbalsta saņēmēju apgalvo, ka ne - dažādu iemeslu dēļ. Vairāki atbalsta saņēmēji (44) apgalvo, ka būtu nepamatoti ņemt vērā hipotētisko iespēju mainīt paredzēto apmainītās zemes lietojumu, jo šādu maiņu var nekad nepieprasīt vai arī to var noraidīt, jo nav izpildītas attiecīgās administratīvās prasības. Apmainītās meža zemes stratēģiskajai atrašanās vietai, kas, kā tiek apgalvots, palielina zemes vērtību, nevajadzētu būt būtiski svarīgai, ja paredzētais zemes lietojums nav mainīts un iegūto zemi var izmantot tikai tiesību aktos paredzētajam mērķim. Tādējādi viens atbalsta saņēmējs (45) apgalvo, ka būtu jāņem vērā konkrētā vienošanās, kas panākta starp maiņas darījuma pusēm novērtējuma dienā. Objektīvā un taisnīgā tirgus vērtības aprēķinā būtu arī jāņem vērā telpiskās attīstības ģenerālplāni (kas atļauj vai neatļauj būvniecību), kas ir spēkā apmainītās meža zemes novērtēšanas dienā. Attiecīgi būtu jānosaka vienotu kritēriju kopums, kas ļauj atšķirt hipotētisku iespēju un maiņas darījuma pušu faktisko ieceri vēlāk panākt zemes lietojuma maiņu.
(60)
Turklāt daudzi atbalsta saņēmēji norāda, ka, lai zemi izslēgtu no meža aizsardzības, ir jāsamaksā nodeva par paredzētā zemes lietojuma maiņu, kas ir vienāda ar apbūvējamas zemes cenu par kvadrātmetru attiecīgajā teritorijā. Tādējādi minētie atbalsta saņēmēji apgalvo, ka lietojuma maiņa nerada tiem ekonomiskas priekšrocības, jo, ja iegūto zemi pārdod, izmanto kā nodrošinājumu vai attīsta, tās vērtība ir tāda pati kā būvniecībai pieejamās zemes vērtība. Līdzīgu argumentu izteica Mirta Engineering un Beta Forest, kas norādīja, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa ir saistīta ar papildu izdevumiem, proti, ir jāmaksā zīmognodeva un vietējais nodoklis, kā arī projekta izstrādes izmaksas, kas vēl vairāk palielina īpašuma vērtību. Mihailov k-gs un Mihailova k-dze patiešām apgalvo, ka viņu gadījumā paredzētā zemes lietojuma maiņa tika veikta ar nosacījumu, ka tiek samaksātas valsts nodevas, kas minētas Mežu likuma 17. pantā un Meža likuma īstenošanas noteikumos.
(61)
Visbeidzot, daži atbalsta saņēmēji (46) uzskata šo jautājumu par nebūtisku, jo viņu gadījumā viņu iegūtā maiņas zeme nebija izslēgta no meža aizsardzības attīstības nolūkos, kā arī nav sākta procedūra paredzētā zemes lietojuma maiņai. MIKS savā iesniegumā norādīja, ka Bulgārijas valsts savā zemes maiņas darījumu līgumā bija paredzējusi, ka paredzētā zemes lietojuma maiņa nav atļauta.
4.2.2. Valsts atbalsts meža zemes maiņā
(62)
Attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par to, vai administratīvo cenu izmantošana zemes maiņas darījumos ir ļāvusi iegūt tirgus cenu, atbalsta saņēmēji (47) attiecībā uz saviem maiņas darījumiem izvirzīja vairākus līdzīgus argumentus par to, kāpēc tam tā vajadzētu būt.
(63)
Pirmkārt, viens atbalsta saņēmējs (48) apgalvo, ka, nosakot administratīvās cenas, Noteikumos par pamatcenām ir ņemti vērā objektīvi kritēriji, piemēram, zemes atrašanās vieta, rajonu nozīmīgums un uz zemes augošo augu šķirņu veids un nozīmīgums, savukārt divi citi atbalsta saņēmēji (49) apgalvo, ka administratīvās maiņas cenas pamatā ir kritēriji, kas ir identiski tiem, kurus izmantoja privātu ieguldītāju veiktos privātās meža zemes maiņas darījumos, proti, zemes atrašanās tuvu vietējai vai valsts infrastruktūrai, kas ir līdzīga apstrīdētajiem maiņas darījumiem pēc tādiem rādītājiem kā augu šķirnes, atrašanās vieta teritorijās, kam piemēro īpašu aizsardzību no urbanizācijas, utt. Citi atbalsta saņēmēji (50) līdzīgi apgalvo, ka vērtējumos, kas veikti, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām, tika noteiktas administratīvās cenas, kas ir līdzīgas meža zemes tirgus cenām Bulgārijā vai dažos gadījumos pat augstākas par tām, jo nav vietējā šāda veida zemes tirgus, kā arī tāpēc, ka nedaudzie privātie darījumi notika par zemām cenām. Tāpēc zemes maiņas darījumi tika veikti tirgū dominējošajos ekonomiskajos apstākļos.
(64)
Otrkārt, vairāki atbalsta saņēmēji (51) apgalvo, ka tie veica apmainīto zemes gabalu novērtējumus, kuros iegūtās administratīvās cenas ir līdzīgas (52) meža zemes tirgus cenām Bulgārijā vai daudzos gadījumos pat augstākas (53) par tām.
(65)
Treškārt, vairāki atbalsta saņēmēji (54) norāda uz pilnībā privātu zemes maiņas vai pārdošanas darījumu neesību jomās, kurās notika konkrēto atbalsta saņēmēju veiktie zemes maiņas darījumi, tāpēc būtu jāuzskata, ka administratīvās cenas aptuveni atbilst tirgus cenām.
(66)
Visbeidzot, vairāki atbalsta saņēmēji (55) apgalvo, ka, kopš lauksaimniecības un pārtikas ministrs, īstenojot savu rīcības brīvību, ir tiesīgs atteikt zemes maiņu, ja valsts nav ieinteresēta iegūt privātu mežu un maiņas nolīguma nosacījumi jāapstiprina abām pusēm (valstij un privātpersonai), zemes maiņas darījumi būtu jāuzskata par komerciāliem darījumiem, attiecībā uz kuriem valsts darbojas kā tirgus ekonomikas dalībnieks (“TED”).
(67)
Attiecībā uz darījumos iesaistītā iespējamā valsts atbalsta apjomu (t. i., starpību starp meža zemes administratīvo cenu un tirgus cenu) lielākā daļa atbalsta saņēmēju (56) atbildēja, ka gadījumos, kad privātā zeme bija vērtīgāka par valsts zemi, Bulgārijas iestādes nesedza cenu starpību. Kāds cits atbalsta saņēmējs (57) apgalvoja, ka apmainīto privātās un valsts meža zemes gabalu, kas atrodas vienā un tajā pašā teritorijā vai blakusesošās teritorijās, tirgus cenas starpība ir izdevīga valstij, jo administratīvās cenas ir augstākas nekā tirgus cenas, ko sarunās brīvi apspriež privātie meža īpašnieki attiecīgajās teritorijās.
(68)
Attiecībā uz pārējiem nosacījumiem valsts atbalsta konstatēšanai vairāki atbalsta saņēmēji (58) apstrīdēja, ka tie ir izpildīti. Konkrēti atbalsta saņēmēji (59) apgalvo, ka tie ir fiziskas personas, tāpēc uz tiem neattiecas Bulgārijas Valsts atbalsta likums un Līguma 107. pants. Attiecībā uz valsts līdzekļiem minētie atbalsta saņēmēji norāda, ka valsts ieguva zemi, veicot nelikumīgu ekspropriāciju bez atbilstošas kompensācijas, tāpēc nevar uzskatīt, ka valsts piešķīra minētos līdzekļus. Attiecībā uz selektivitāti minētie atbalsta saņēmēji apgalvo, ka Mežu likums ir piemērojams erga omnes un tāpēc nav diskriminējošs.
(69)
Arī kāds cits atbalsta saņēmējs (60) uzskata, ka Līguma 107. panta nosacījumi nav izpildīti attiecībā uz zemes maiņas darījumiem, tikai mazliet atšķirīgu iemeslu dēļ. Pirmkārt, nenotika valsts līdzekļu nodošana, jo zemes maiņa bija “divkāršas pārdošanas darījums”, kas veikts pēc tam, kad neatkarīgs īpašuma vērtētājs bija veicis novērtēšanu, pamatojoties uz likumā noteiktiem objektīviem cenu aprēķināšanas kritērijiem. Otrkārt, netika piešķirtas nekādas priekšrocības, kā arī zemes maiņas darījuma partneri nebija izdevīgākā situācijā kā konkurenti, jo ikviens meža zemes īpašnieks varēja prasīt savas privātās zemes maiņu pret valsts meža zemi. Līdzīgu argumentu pauž vēl viens atbalsta saņēmējs (61), kurš uzskata, ka zemes maiņas darījumu shēma ir vispārējs pasākums, kas pieejams visiem meža zemes īpašniekiem.
(70)
Attiecībā uz ekonomisku priekšrocību esību lielākā daļa atbalsta saņēmēju (62) apstrīdēja, ka ir guvuši šādas priekšrocības no darījumiem, jo, kā tie norāda, apmainītās zemes administratīvā cena bija vienāda ar zemes tirgus cenu vai augstāka par to.
(71)
Visbeidzot, attiecībā uz jautājumu, vai zemes maiņas darījumi traucē konkurenci un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm, lielākā daļa atbalsta saņēmēju (63) atbildēja, ka tie nedarbojas nekustamā īpašuma attīstības vai tūrisma nozarēs un/vai nav veikuši nekādus pasākumus, lai iegūtu ceļojumu rīkotāja licenci. Turklāt tie apstiprināja, ka zemi, kas iegūta maiņas darījumā, tie nav izmantojuši kokmateriālu ieguvei un ka tie nav arī pārdevuši kokmateriālus Bulgārijā vai citās dalībvalstīs. Tāpēc tie apgalvo, ka nevar būt runas par faktisku vai iespējamu ietekmi uz Kopienas iekšējo tirdzniecību. Kāds cits atbalsta saņēmējs (64) piebilda, ka zemes maiņas darījumi neveicina vietējās produkcijas izlaides palielināšanos, tādējādi ierobežojot citu dalībvalstu uzņēmumiem pieejamās iespējas importēt produktus vietējā tirgū.
(72)
Citi atbalsta saņēmēji (65) apgalvoja, ka, tā kā zemes maiņas darījumi nav saistīti ar valsts līdzekļu nodošanu un nepiešķir tiem ekonomikas priekšrocības, nevar uzskatīt, ka minētie darījumi ietekmē tirgus līdzsvaru un ekonomikas apstākļus, kādos darbojas uzņēmumi, t. i., ir vajadzīgi sākotnējie ieguldījumi materiālu aktīvu iegādei. Tādējādi uzņēmumi no citām dalībvalstīm var iesaistīties un darboties tajā pašā tirgū ar līdzvērtīgiem nosacījumiem, tāpēc nevar teikt, ka apstrīdētie zemes maiņas darījumi ir iespaidojuši tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(73)
Visbeidzot, viens atbalsta saņēmējs (66) paskaidroja, ka meža zeme, ko tas ieguvis no valsts, nav piemērota apmežošanai. Viņš arī uzskata, ka tā īpašums ir vērtīgāks par īpašumu, ko tas saņēma no valsts, un ka darījums neietver valsts atbalstu. Visbeidzot, viņš minēja, ka iegūtā zeme tiek izmantota pārvietojamu bišu saimju uzturēšanai, vasarā zemi izmantojot kā medus vākšanas vietu bitēm.
4.2.3. Iespējamā atbalsta saderība
(74)
Komisija prasīja ieinteresētajām personām iesniegt visus pieejamos pierādījumus, lai tā varētu izvērtēt apstrīdēto zemes maiņas darījumu saderību ar iekšējo tirgu, tomēr neviens no atbalsta saņēmējiem to neizdarīja.
5. BULGĀRIJAS REPUBLIKAS PIEZĪMES
5.1. BULGĀRIJAS PIEZĪMES ATTIECĪBĀ UZ LĒMUMU PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANU
(75)
Bulgārijas iestādes joprojām uzskata, ka apstrīdētie zemes maiņas darījumi nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(76)
Attiecībā uz iespējamo savstarpējo saikni starp zemes maiņas darījumiem un paredzētā apmainītās meža zemes lietojuma maiņu Bulgārijas iestādes norādīja, ka Mežu likuma 15. panta b) punktā ir paredzēta iespēja mainīt paredzēto meža zemes lietojumu neatkarīgi no tā, kādā veidā zeme iegūta - maiņas darījumā, pārdošanas darījumā vai citādi. Tomēr šāda teorētiska iespēja nebūtu jāuzskata par stingru iepriekšēju vienošanos starp attiecīgajām maiņas darījumā iesaistītajām iestādēm un privātpersonu vēlāk mainīt paredzēto zemes lietojumu.
(77)
Bulgārijas iestādes iesniedza pierādījumus, ka attiecībā uz 132 zemes maiņas darījumiem, kas notika laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam, tika saņemtas 24 prasības veikt paredzētā apmainītās meža zemes lietojuma maiņu, no kurām tikai 15 gadījumos (t. i., 11,4 % no visiem zemes maiņas darījumiem) tika pieņemts labvēlīgs administratīvs lēmums atļaut prasīto lietojuma maiņu.
(78)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņai ir atšķirīgi mērķi. Zemes maiņas darījumu mērķis ir veikt Bulgārijas mežu konsolidāciju un saglabāšanu, lai nodrošinātu to ilgtspējīgu attīstību un ataugšanu visas sabiedrības labā, savukārt paredzētā zemes lietojuma maiņas mērķis ir sasniegt tos mērķus, kuri noteikti Telpiskās plānošanas likumā, kas paredz noteikumus par zemes iekļaušanu to aglomerāciju robežās, kurās ir atļauta būvniecība, atbilstoši sabiedrības vajadzībām un interesēm attiecībā uz ilgtspējīgu attīstību, kā arī radīt atbilstošus dzīves, darba un atpūtas apstākļus iedzīvotājiem. Turklāt zemes maiņas darījumi ir atkarīgi no lauksaimniecības un pārtikas ministra pieņemtajiem lēmumiem, savukārt paredzētā zemes lietojuma maiņa ir atkarīga no tā, vai dažādās kompetentās institūcijas, proti, reģionālās attīstības un valsts būvdarbu ministrs, reģiona gubernators vai pilsētas padomes, apstiprinās telpiskās attīstības plānu. Visbeidzot, ņemot vērā, ka tiesības prasīt paredzētā zemes lietojuma maiņu neizriet tieši no Mežu likuma un ka šādas tiesības rodas tikai tad, ja ir izpildīti citos likumos paredzēti nosacījumi, Bulgārijas iestādes uzskata, ka hipotētiskā iespēja mainīt paredzēto zemes lietojumu nenozīmē, ka šāda maiņa automātiski ir saistīta ar zemes maiņas darījumiem.
(79)
Saistībā ar jautājumu, vai paredzētā apmainītās zemes lietojuma iespējamā maiņa būtu jāņem vērā attiecīgās zemes cenas noteikšanā, Bulgārijas iestādes vēlreiz atkārtoja savu nostāju, ka nav tiešas saiknes starp cenu, par kādu zemes maiņas darījums novērtēts, un vēlāku zemes lietojuma maiņu. Iestādes plaši izklāstīja procedūru, kas izmantojama, lai noteiktu attiecīgi zemes maiņas darījuma cenas (Noteikumu par pamatcenām bijušais 20. panta 5. punkts un 21. pants) un nodevas, kuras maksājamas par paredzētā zemes lietojuma maiņu. Iestādes arī norāda, ka privātīpašnieki var prasīt paredzētā meža zemes lietojuma maiņu neatkarīgi no tā, kā tie zemi ieguvuši, tāpēc visiem ieguldītājiem ir vienādas priekšrocības neatkarīgi no tā, vai tie mežu ieguvuši no valsts vai ar privātpersonu noslēgtā nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošā darījumā; tāpēc nodevas, kas maksājamas, lai tiktu veikta paredzētā zemes lietojuma maiņa, būtu jāuzskata par neselektīvām attiecībā pret atbalsta saņēmējiem.
(80)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par to, vai administratīvo cenu aprēķina metodika pareizi atspoguļo tirgus cenas, Bulgārijas iestādes, pirmkārt, norāda, ka administratīvās cenas nosaka atbilstoši Noteikumiem par pamatcenām un ka minētie noteikumi tika izstrādāti, kā piemēru izmantojot meža zemes administratīvo cenu noteikšanas praksi citās dalībvalstīs, jo īpaši Vācijā. Turklāt privāto un valsts mežu novērtēšanu veica neatkarīgi eksperti atbilstoši vienotam kritēriju kopumam.
(81)
Otrkārt, Bulgārijas iestādes sniedza datus par visiem darījumiem (67), kas saistīti ar privātu mežu pārdošanu un pirkšanu un kas notikuši laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam (68). Sniegtajā informācijā par privātīpašumu vidējām cenām (t. i., “tirgus cenām”) ir ietverts ticamu tirgus datu kopsavilkums atbilstoši prasībai, kas paredzēta Noteikumu par pamatcenām Papildnoteikumu 34. punktā. Ja nebija pieejama informācija par darījumiem, kas noslēgti tajās pašās teritorijās, tika sniegti dati par darījumiem, kuri notika tuvējās teritorijās un kuri bija saistīti mežiem, kas ir līdzīgi to atrašanās vietas un augu sugu ziņā. Kā norādījušas Bulgārijas iestādes, pamatojoties uz šiem datiem, var pierādīt, ka lielākajā daļā gadījumu administratīvā cena, kas izmantota apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem, kopumā bija augstāka nekā tirgus cenas, kas iegūtas nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošos darījumos (69). Šajā saistībā Bulgārijas iestādes apšauba sūdzības iesniedzēja sniegtos pierādījumus. No vienas puses, sūdzības iesniedzēju minētās cenas ir cenas, par kādām zeme tika piedāvāta pārdošanai, nevis obligāti realitātē iegūtās cenas vai to zemes gabalu cenas, kuriem paredzētais lietojums jau bija mainīts un par kuriem bija samaksāta zīmognodeva. No otras puses, sūdzības iesniedzēja norādītā tirgus cena ne vienmēr ir ticama, jo daudzos gadījumos tā tika iegūta tikai atsevišķa privāta darījuma rezultātā.
(82)
Treškārt, Bulgārijas iestādes atkārtoja, ka valsts nav kompensējusi augstākās administratīvās kopējās vērtības starpību, kāda ir tās iegūtajai privātajai meža zemei, un ka zemes maiņas darījumi notika tikai tad, ja saņemtā privātā meža zemes gabala vērtība bija lielāka nekā apmainītā valsts zemes gabala vērtība vai vienāda ar to. Turklāt privātpersonai bija jāsedz pieskaitāmās izmaksas 2 % apmērā no īpašuma vērtības.
(83)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes norāda, ka kopš Noteikumu par pamatcenām sākotnējās pieņemšanas tie ir grozīti trīs reizes - attiecīgi 2004., 2005. un 2007. gadā. Īpaši vērts pieminēt šo noteikumu grozīšanu 2005. gadā, ņemot vērā būtisko progresu ekspropriēto mežu un meža zemes atpakaļatdošanā, jo tas nozīmē, ka tirgū jau bija gan privāto mežu piedāvājums, gan pieprasījums. Minēto grozījumu mērķis būtībā bija mainīt zemes novērtēšanas metodiku. Papildus tika arī paaugstināti koeficienti, kas attiecās uz teritorijām, kuras aizsargā no urbanizācijas, un tika ieviestas vairākas jaunas kategorijas, kurās bija noteiktas zemes cenu pieauguma vienības atkarībā no konkrētās vietas kategorijas.
(84)
Turklāt pēc Bulgārijas pievienošanās Savienībai 2007. gada 1. janvārī noteikumos paredzētie koeficienti tika pilnīgi atjaunināti, tostarp arī koeficienti, kas attiecās uz teritorijām, kuras aizsargā no urbanizācijas, un tā dēvētie “tirgus regulatora” koeficienti, kas ir atkarīgi no zemes kategorijas. Tika grozīts arī Noteikumu par pamatcenām 20. panta 5. punkts, paaugstinot valsts zemes maiņas cenu par 50 % no “tirgus regulatora” koeficienta vērtības. Turklāt tika ieviesta pieauguma vienība, kas pieskaitāma pie zemes vērtības atbilstoši dažādajām apmešanās vietu kategorijām.
(85)
Kā norādījušas Bulgārijas iestādes, minētie Noteikumu par pamatcenām grozījumi liecina, ka, neraugoties uz pietiekami attīstīta vietējā meža zemes tirgus neesību un ņemot vērā gaidāmo Bulgārijas pievienošanos Savienībai, iestādes mēģināja atjaunināt noteikumos paredzēto novērtēšanas mehānismu, nodrošinot, ka tā pamatā ir ticami tirgus dati. Attiecīgi dienā, kad Bulgārija pievienotos Savienībai, administratīvās cenas, kas aprēķinātas, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām, nebūtu zemākas par attiecīgo zemes gabalu tirgus cenām.
(86)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par zemes maiņas darījumu spēju traucēt konkurenci un iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm Bulgārijas iestādes, pirmkārt, norāda, ka no visām privātpersonām, kas piedalījās apstrīdētajos zemes maiņas darījumos, 81 bija uzņēmums Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Atlikusī 51 privātpersona bija fiziskas personas, kas nebija iesaistītas preču vai pakalpojumu tirdzniecībā. Bulgārija uzsver, ka šajā saistībā ne Valsts mežu aģentūra, ne tās pēctece Mežu izpildaģentūra nav saņēmusi pieteikumus par koku ciršanu vai eksportu no fiziskām personām, kuras veica zemes maiņas darījumus izskatāmajā laikposmā.
(87)
Otrkārt, Bulgārijas iestādes apgalvo, ka zemes maiņas darījumi nevar iespaidot Savienības iekšējo tirdzniecību, jo atbalstītie uzņēmumi ir iesaistīti darbībās, kas nav saistītas ar produktu vai pakalpojumu importu vai eksportu. Bulgārijas iestādes papildināja iepriekš sniegto informāciju par saražotās un uz Savienību eksportētās koksnes apjomiem izskatāmajā laikposmā un iesniedza dokumentu, kas apliecina, ka neviena no privātpersonām, kuras ieguva valsts meža zemi apstrīdētajos zemes maiņas darījumos, neražoja, nepārdeva vietējā tirgū un neeksportēja koksni no Bulgārijas Republikas.
(88)
Treškārt, Bulgārijas iestādes apgalvo, ka tūrisma nozari (piemēram, ceļojumu rīkotāju, ceļojumu aģentūru, viesnīcu īpašnieku un tūrisma palīgpakalpojumu sniedzēju darbību) reglamentē Bulgārijas Tūrisma likuma noteikumi. Minētais likums paredz ceļojumu rīkotāju administratīvu reģistrāciju publiskā reģistrā, ko uztur Ekonomikas, enerģētikas un tūrisma ministrija. Viesnīcu vadīšanā iesaistītām personām piemēro arī prasību reģistrēties speciālā reģistrā atbilstoši Tūrisma likuma 58. pantam. Šā iemesla dēļ par uzņēmumiem, kas darbojas tūrisma nozarē, var uzskatīt tikai uzņēmumus, kas reģistrēti attiecīgajos publiskajos reģistros, kurus uztur Ekonomikas, enerģētikas un tūrisma ministrija. Pārbaudot attiecīgos reģistrus, tika noskaidrots, ka tikai viens no minētajiem uzņēmumiem, kas ieguvuši valsts meža zemi apstrīdētajos zemes maiņas darījumos, proti, Kapsi Tours OOD, ir reģistrēts kā ceļojumu rīkotājs Tūrisma likuma nozīmē.
(89)
Ceturtkārt, Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka, lai uzņēmums varētu darboties kā nekustamā īpašuma attīstības uzņēmums Bulgārijā, tam jābūt reģistrētam Galvenajā būvniecības profesiju reģistrā, ko uztur Bulgārijas Būvniecības kamera saskaņā ar konkrētu likumu, proti, Būvniecības kameras likumu (70). Bulgārijas iestādes norāda, ka tikai trīs no uzņēmumiem, kas veica zemes maiņas darījumus ar valsti, bija reģistrēti kā būvniecības uzņēmumi un varētu būt bijuši jebkādā veidā iesaistīti būvdarbos atbilstoši minētajam likumam.
(90)
Attiecīgi Bulgārijas iestādes apgalvo, ka lielākā daļa uzņēmumu, kas varētu būt guvuši labumu no apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem, nedarbojās būvniecības un tūrisma nozarēs. Tāpēc tās uzskata, ka nevar teikt, ka minētie darījumi ir traucējuši konkurenci attiecīgajos tirgos, kas nav mežsaimniecības nozare.
5.2. BULGĀRIJAS PIEZĪMES PAR SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJA APSVĒRUMIEM
(91)
Bulgārijas iestādes piekrīt sūdzības iesniedzējam, ka meža zemes maiņas darījumos starp valsti un pašvaldībām nav valsts atbalsta. Tomēr tās norāda, ka sūdzības iesniedzēja apgalvojums, ka lielākā daļa atbalsta saņēmēju aktīvi darbojas būvniecības vai tūrisma nozarē, neatbilst patiesībai iepriekšējā iedaļā izskaidroto iemeslu dēļ.
(92)
Bulgārijas iestādes arī nepiekrīt tam, kā sūdzības iesniedzējs noteicis meža zemes tirgus cenas, salīdzinot meža zemes cenas dažādos gados (piemēram, dažus gadus pirms meža zemes maiņas darījumiem), un apstrīd sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka atsevišķos gadījumos apmainītās meža zemes īpašnieki izmantoja zemi kā nodrošinājumu, lai saņemtu aizdevumus, jo tas neatbilst Bulgārijas tiesību aktu noteikumiem un Valsts īpašumu likumam, uz ko atsaucās sūdzības iesniedzējs. Sūdzības iesniedzēja datos ir būtiskas kļūdas, un tie nekorelē ar pieejamajiem īpašumu reģistriem un dokumentāciju par zemes maiņu. Sūdzības iesniedzēja sniegtie dati ir arī nepareizi attiecībā uz valsts meža zemi, kas iegūta maiņas darījumos un vēlāk izmantota kā nodrošinājums aizdevumu saņemšanai. Bulgārijas iestādes paskaidro, ka jebkurā gadījumā bankas Bulgārijā kā nodrošinājumu papildus nekustamajam īpašumam prasa citus likvīdus aktīvus, lai nodrošinātu parāda atmaksu. Iestādes norāda, ka tāpēc būtu nepareizi piešķirtā aizdevuma summu dalīt ar tās zemes platību kvadrātmetros, kura izmantota kā nodrošinājums hipotēkai, lai noteiktu cenu par kvadrātmetru. Iestādes arī iesniedz Pirmās investīciju bankas atzinumu par aizdevumu piešķiršanas mehānismiem un metodēm to mežu un meža īpašumu novērtēšanai, kurus aizņēmēji piedāvā kā nodrošinājumu.
(93)
Bulgārijas iestādes arī nepiekrīt sūdzības iesniedzēja apgalvojumam, ka pašvaldību iestādēm nebija citas izvēles kā vien izstrādāt telpiskās attīstības detālplānus par zemi, kam mainīts tās paredzētais lietojums. Kā norādīja minētās iestādes, ikviena paredzētā zemes lietojuma maiņa ir pamatota ar likumīgi ieviestiem telpiskās attīstības detālplāniem, kas ir publiski apspriesti un ar ko grozīti esošie apdzīvoto vietu telpiskās attīstības ģenerālplāni. Minētās administratīvās procedūras nav lauksaimniecības un pārtikas ministra ziņā; viņš izdod individuālus administratīvus paziņojumus par zemes zonējuma maiņu personām, kuras prasa šādu maiņu, tikai pēc attiecīgā telpiskās attīstības detālplāna stāšanās spēkā.
(94)
Iestādes arī atspēko argumentu, ka daudzas maiņas darījumos iesaistītās puses bija iecerējušas mainīt paredzēto iegūtā meža zemes gabala lietojumu. Atbilstoši Bulgārijas Mežu likumam šādu iecerētu maiņu var veikt, tikai aizpildot pieteikumu atbilstoši Mežu likuma 14. panta c) punktā (atcelts) minētajai procedūrai. Jebkāda cita iecere, kas darīta zināma plašsaziņas līdzekļu publikācijā vai citādi, nevis izmantojot likumā noteikto procedūru, ir beznozīmīga un patvaļīga.
(95)
Iestādes arī nepiekrīt sūdzības iesniedzēja teiktajam, ka administratīvais veids, kā noteiktas meža zemes cenas, neatspoguļo ekonomikas dinamisko attīstību. Iestādes uzskata, ka pareizi ir cenas noteikt, izmantojot Noteikumus par pamatcenām. Nav arī tiesa, ka Noteikumi nav atjaunināti, jo 2007. gadā tika ieviesti jauni koeficienti, tāpēc jau veiktie zemes maiņas darījumi neradīja ekonomiskas priekšrocības ekonomikas dalībniekiem.
(96)
Iestādes atspēko sūdzības iesniedzēja argumentu, ka vērtētāji ir neobjektīvi. Tās norāda, ka vērtētāji ir tiesu eksperti, kuru integritāti nevar apšaubīt. Turklāt, ja viņi novērtētu meža zemi privātpersonai izdevīgā veidā un neievērojot Noteikumus par pamatcenām, iestādes nepieņemtu šādu novērtējumu zemes maiņas nolūkam.
(97)
Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka iestāžu iesniegtie oficiālie statistikas dati par darījumu vērtību/cenām ir nepareizi, iestādes norāda, ka izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, slēpjot darījuma faktisko cenu, ir noziegums atbilstoši Bulgārijas Sodu kodeksam.
(98)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes atspēko sūdzības iesniedzēja teikto, ka apsūdzību izvirzīšana bijušajam MIA vadītājam pierāda valsts atbalsta esību attiecībā uz zemes maiņas darījumiem. Iestādes norāda, ka tiesvedībai, kas ierosināta pret amatpersonām, kuras piedalījušās procedūrās attiecībā uz valsts meža zemes maiņas darījumiem, nav nozīmes, novērtējot atbalsta esību apstrīdētajos darījumos.
5.3. BULGĀRIJAS PIEZĪMES PAR CITU TREŠO PERSONU IESNIEGTAJIEM APSVĒRUMIEM
5.3.1. Bulgārijas 2011. gada 29. septembra piezīmes
(99)
Ar 2011. gada 29. septembra vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz All Seas iesniegtajām piezīmēm attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu.
(100)
All Seas ir apmainījis privātas meža zemes gabalus ar kopējo platību 157,4 ha Teteven un Gaborovo pašvaldībās pret valsts meža zemes gabaliem ar kopējo platību aptuveni 57,9 ha Balchik pašvaldībā (71). Šajā saistībā All Seas arī samaksāja Bulgārijas valstij pieskaitāmās izmaksas BGN 138 781 apmērā.
(101)
Novērtētā valsts meža zemes gabalu administratīvā cena bija BGN 11,99/m2. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm pieejamo informāciju izskatāmajā laikposmā vidējā tirgus cena (cena, par ko vienojušās privātpersonas, kuras komerciāli pirka un pārdeva meža zemes gabalus tajā pašā vai blakusesošā tās pašas pašvaldības reģionā) bija BGN 4,16/m2. Attiecīgi zemes maiņas darījums starp All Seas un Bulgārijas Republiku tika veikts par maksu un neradīja ekonomiskas priekšrocības Līguma 107. panta nozīmē.
(102)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka All Seas iesniedza pieteikumu paredzētā meža zemes gabala lietojuma maiņai saskaņā ar Mežu likuma 14. pantu un ka Bulgārijas Ministru padome apmierināja pieteikumu saskaņā ar Mežu likuma 14.d panta 2. punktu (72). Ciktāl Bulgārijas iestādēm ir zināms, attiecīgais lēmums nav stājies spēkā. Bulgārijas iestādes piekrīt All Seas teiktajam, ka valstij nebija tiešas ietekmes uz paredzētā attiecīgās zemes (par kuru nebija zemes lietojuma plāna) lietojuma maiņu un ka tāpēc īpašumtiesību maiņu, kas izrietēja no zemes maiņas, nevar uzskatīt par izpausmi darījuma pušu kopējai iecerei mainīt paredzēto zemes lietojumu. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm noteicošajam faktoram zemes maiņas darījumu novērtēšanā jābūt tam, vai apmainīto aktīvu bilances vērtība ir vienāda. Tieši uz šāda pamata Bulgārijas valsts ir veikusi minētos darījumus. Vēl viens iemesls, kāpēc zemes lietojuma maiņā pēc zemes maiņas darījuma nav iesaistīts valsts atbalsts, ir tas, ka administratīvā maksa ir vienāda visiem pieteikumu iesniedzējiem.
(103)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka All Seas nav nedz ieguvis koksni zemes gabalos, ko tas saņēma zemes maiņas darījumā, nedz iesaistījies zemes gabalos iegūtās koksnes tirdzniecībā Savienības iekšienē. Turklāt All Seas nepiedāvā Tūrisma likumā noteiktos tūrisma pakalpojumus un nav arī būvniecības uzņēmums Būvniecības kameras likuma nozīmē.
5.3.2. Bulgārijas 2011. gada 4. novembra piezīmes
(104)
Ar 2011. gada 4. novembra vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz šādu trešo personu piezīmēm: Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD un Simeon Stoev Mirov.
(105)
Attiecībā uz zemes maiņas darījumiem ar Elkabel, LM Impex un Foros Development Bulgārijas iestādes norādīja, ka tās nekompensēja nekādu cenu starpību un konkrētajos gadījumos saņēma pieskaitāmo izmaksu papildu maksājumu no šīm privātpersonām. Turklāt minētās personas samaksāja visus vietējos nodokļus. Visbeidzot, neviens no trim minētajiem uzņēmumiem nepieprasīja paredzētā iegūtās meža zemes lietojuma maiņu.
(106)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka dažās pašvaldībās, kurās atradās apmainītie zemes gabali, nav notikuši pilnībā privāti darījumi, tāpēc nav iespējams noteikt apmainīto zemes gabalu tirgus cenu un to, vai ir piešķirtas ekonomiskas priekšrocības.
(107)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka ne Elkabel, ne LM Impex nav koksnes eksportētāji un nav reģistrēti kā būvniecības vai tūrisma uzņēmumi atbilstoši Bulgārijas tiesību aktiem.
(108)
Attiecībā uz Simeon Stoev Mirov - fizisku personu, kura apmainīja 5 600 m2 privātas meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 3 436Rakitovo apkaimē pret 5 000 m2 valsts meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 1 308Burgas (Kraymorie ciems) apkaimē - Bulgārijas iestādes uzskata, ka uz šo maiņas darījumu būtu jāattiecina de minimis regula.
(109)
Minēto iemeslu dēļ Bulgārijas iestādes apgalvo, ka zemes maiņas darījumi ar, kā tās uzskata, iepriekšminētajām privātpersonām nav valsts atbalsts.
5.3.3. Bulgārijas 2011. gada 16. decembra piezīmes
(110)
Ar 2011. gada 16. decembra vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz šādu trešo personu piezīmēm: V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vihren EEOD, Liteks Komers AD un Jivka Blagoeva.
(111)
Attiecībā uz zemes maiņas darījumiem ar V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vihren un Liteks Komers Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka tās nekompensēja cenu starpības un konkrētajos gadījumos saņēma pieskaitāmo izmaksu papildu maksājumu no šīm privātpersonām. Turklāt minētās personas samaksāja visus vietējos nodokļus. Visbeidzot, V-G-N Confort, Ecobalkani un Liteks Komers nepieprasīja to iegūtās valsts meža zemes paredzētā lietojuma maiņu.
(112)
Bulgārijas iestādes arī norāda, ka dažās pašvaldībās, kurās atradās apmainītie zemes gabali, nav notikuši pilnībā privāti darījumi, tāpēc nav iespējams noteikt attiecīgo zemes gabalu tirgus cenu un galīgi pārliecināties, vai minētajām privātpersonām ir piešķirtas ekonomiskas priekšrocības. Izgrev 5 gadījumā apmainītās valsts meža zemes administratīvā cena bija nedaudz augstāka par tirgus cenu, kas iegūta līdzīgos privātos darījumos, tāpēc Bulgārijas iestādes uzskata, ka priekšrocības netika piešķirtas. Tas pats arguments attiecas uz darījumu ar Liteks Komers, kurā - kā apgalvo Bulgārijas iestādes - administratīvās cenas bija četras reizes augstākas par valsts meža zemes tirgus cenām.
(113)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes norāda, ka neviena no minētajām privātpersonām nav koksnes eksportētājs un nav reģistrēta kā būvniecības vai tūrisma uzņēmums atbilstoši Bulgārijas tiesību aktiem, tāpēc ar tām noslēgtie zemes maiņas darījumi neiespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(114)
Darījumā ar Jivka Blagoeva - fizisku personu - 1,9036 ha privātas meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 16 091Teteven pašvaldībā tika apmainīti pret 0,3001 ha valsts meža zemes ar novērtēto vērtību BGN 24 216Predela teritorijā, Razlog pašvaldībā. Bulgārijas valsts nekompensēja cenas starpību, visas pieskaitāmās izmaksas un vietējos nodokļus samaksāja Jivka Blagoev, un jaunais īpašnieks nav pieprasījis paredzētā apmainītās zemes lietojuma maiņu. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm uz šo zemes maiņas darījumu būtu jāattiecina de minimis regula.
(115)
Attiecīgi Bulgārijas iestādes uzskata, ka ar iepriekšminētajām privātpersonām noslēgtajos zemes maiņas darījumos nav valsts atbalsta.
5.3.4. Bulgārijas 2012. gada 25. aprīļa piezīmes
(116)
Ar 2012. gada 25. aprīļa vēstuli Bulgārijas iestādes atbildēja uz šādu trešo personu piezīmēm: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Yavor Iliev Haytov, Valentina Angelova Haytova, Georgi Aleksandrov Babev, Marieta Tihomirova Damyanova, Elizabet Petkova Mihaylova, Svetoslav Petkov Mihaylov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD un BOIL OOD.
(117)
Bulgārijas iestādes piekrīt piezīmēm, ko iesniegušas minētās fiziskās personas un uzņēmumi, ar kuriem noslēgti zemes maiņas darījumi izskatāmajā laikposmā, proti, ka zemes maiņas darījumi neietver valsts atbalstu, bet ir darījumi, kas veikti ar valstij izdevīgiem nosacījumiem un par cenām, kuras nebija zemākas par līdzīgu nekustamo īpašumu tirgus cenām. Turklāt Bulgārijas iestādes piekrīt iepriekšminēto privātpersonu viedoklim, ka zemes maiņas darījumi notika atbilstoši spēkā esošajiem Bulgārijas tiesību aktiem - Noteikumiem par pamatcenām un Mežu likumam. Visbeidzot, daži no minētajiem darījumiem būtu jāuzskata par tādiem, uz kuriem attiecas de minimis regula.
5.4. BULGĀRIJAS ATBILDES UZ KOMISIJAS INFORMĀCIJAS PIEPRASĪJUMIEM, KAS NOSŪTĪTI OFICIĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS LAIKĀ
(118)
Vēlākajos apsvērumos, atbildot uz informācijas pieprasījumiem, Bulgārijas iestādes iesniedza tirgus cenas - attiecībā uz privātu un valsts meža zemi - par visiem zemes maiņas darījumiem, kas notikuši izskatāmajā laikposmā (73).
(119)
Tomēr savā 2013. gada 19. novembra dokumentā (74) Bulgārijas iestādes norādīja, ka ir dažas problēmas saistībā ar to sniegto datu ticamību. Jo īpaši attiecībā uz 44. apsvērumā norādīto formulu Bulgārijas iestādes iesniedza patiesās tirgus cenas par 82 zemes gabaliem (60 valsts un 22 privātiem), ar kuriem bija saistīti apstrīdētie zemes maiņas darījumi. Par atlikušajiem zemes gabaliem tās iesniedza tirgus vērtības, norādot, ka tās var arī nebūt patiesās tirgus vērtības. Par atlikušajiem valsts zemes gabaliem Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka cenas, ko tās norādījušas kā tirgus cenas, faktiski ir ar mežu saistīto dažādo darījumu veidu vidējās cenas. Tāpēc tās var neatspoguļot patieso tirgus vērtību, jo tās nav vienādas ar pilnīgi identisku darījumu vidējām cenām.
(120)
Līdzīgi attiecībā uz atlikušajiem privātajiem zemes gabaliem, ko vēl nebija novērtējis neatkarīgs eksperts, Bulgārijas iestādes norādīja, ka dažos gadījumos pārdošanas apliecībās norādītās cenas, ko iestādes izmantoja kā tuvinājumu iesniegtajām konkrēto zemes gabalu tirgus vērtībām, bija līdzīgas tā dēvētajām nodokļu vērtībām vai vienādas ar tām. Zemes gabala nodokļu vērtība nav tā tirgus vērtība, bet ir minimālā cena, kas jāmaksā nekustamā īpašuma darījumos, t. i., attiecīgā zemes gabala tirgus vērtība principā ir lielāka.
(121)
Neatkarīgi no iepriekšminētā Bulgārijas iestādes uzsvēra, ka to iesniegtie dati par tirgus cenām ir visprecīzākās aplēses, ko tās var iegūt, jo: i) Bulgārijā nav īpašu noteikumu par meža zemes gabalu tirgus cenu noteikšanu, veicot vērtēšanu; ii) būtu laikietilpīgi neatkarīgam ekspertam veikt novērtējumu par to, kādas būtu bijušas attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas to maiņas brīdī; un iii) šāda novērtēšana būtu ļoti dārgs process. Turklāt Bulgārijas iestādes norādīja, ka iesniegtās cenas jebkurā gadījumā vairāk atbilst patiesajām tirgus cenām, nekā tās atbilstu administratīvajām cenām.
(122)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes sniedza informāciju par 25 izlasē iekļautu zemes maiņas darījumu administratīvajām cenām, kas faktiski izmantotas, un hipotētiskajām administratīvajām cenām, kas būtu iegūtas, izmantojot Noteikumu par pamatcenām 2010. gada atjauninātajā versijā norādītos koeficientus. Iesniegtajā izlasē bija iekļauti 25 darījumi, kas notika pārsvarā 2009. vai 2008. gadā (tikai seši darījumi 2007. gadā). Komisija pieprasīja šādu informāciju, lai pārliecinātos, vai administratīvo cenu sistēma, ja cenas būtu pienācīgi atjauninātas, būtu atbilstoša, lai atspoguļotu meža zemes tirgus cenas un visos gadījumos ļautu iegūt cenu, kas pēc iespējas precīzāk atbilst tirgus vērtībai, kā to paredz judikatūra.
6. PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS
6.1. ATBALSTA ESĪBA
(123)
Līguma 107. panta 1. punktā par nesaderīgu ar kopējo tirgu ir atzīts ikviens atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(124)
Tāpēc, lai pasākumu varētu klasificēt kā atbalstu 107. panta 1. punkta nozīmē, jābūt izpildītiem visiem šādiem nosacījumiem: i) pasākumam jābūt piedēvējamam valstij un finansētam no valsts līdzekļiem; ii) tam jāpiešķir priekšrocības tā saņēmējam; iii) šādām priekšrocībām jābūt selektīvām; un iv) pasākumam jārada vai jādraud radīt konkurences traucējumus un jāiespaido tirdzniecība starp dalībvalstīm.
(125)
Tomēr šajā gadījumā vispirms ir arī jāizvērtē, vai iespējamie atbalsta saņēmēji no zemes maiņas darījumiem ir uzņēmumi Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo saskaņā ar minētā punkta formulējumu valsts atbalsta noteikumi ir piemērojami tikai tad, ja atbalsta saņēmējs ir uzņēmums.
(126)
Eiropas Savienības Tiesa (turpmāk “EST”) jēdzienu “uzņēmums” Līguma 107. panta 1. punkta nolūkos definē kā jebkuru subjektu, kas veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no šo subjektu juridiskā statusa un finansēšanas veida (75). Saskaņā ar EST jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība (76). Tāpēc tas, vai subjektu klasificē kā uzņēmumu, vienmēr ir atkarīgs no konkrētās darbības. Subjekts, kas veic gan saimniecisko, gan nesaimniecisko darbību, ir uzskatāms par uzņēmumu vienīgi attiecībā uz tā saimniecisko darbību. Uzņēmumam nav obligāti jābūt juridiskai personai; arī fiziskas personas var uzskatīt par uzņēmumiem atbilstīgi valsts atbalstam, ja vien tie veic saimniecisko darbību.
(127)
Paturot to prātā, būtu jāņem vērā, ka daži apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēji neveica saimniecisku darbību ar apmainīto meža zemi izskatāmajā laikposmā un neveic šādu darbību arī pašlaik. Tāpēc minētos atbalsta saņēmējus nevar uzskatīt par uzņēmumiem Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, un attiecīgi jāuzskata, ka zemes maiņas darījumos, ko tie noslēdza ar Bulgārijas valsti, nav valsts atbalsta.
(128)
Attiecīgi lēmuma pārējā daļa attiecas tikai uz tiem apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem, kas ir uzņēmumi Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
6.1.1. Savstarpējā saikne starp maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu
(129)
Vispirms lēmumā par procedūras sākšanu Komisija pauda šaubas, vai pastāv savstarpēja saikne starp zemes maiņas darījumiem un apmainītās un atbalsta saņēmēju saņemtās zemes paredzētā lietojuma maiņu. Tas ir svarīgi, jo, ja tiek konstatēta šāda saikne, tā ietekmēs Komisijas novērtējumu par to, vai zemes maiņas darījumi rada ekonomiskas priekšrocības un kā būtu jānosaka šādu priekšrocību apjoms. Savstarpēja saikne nozīmē, ka zemes maiņas darījuma puses pirms darījuma veikšanas bija iecerējušas mainīt paredzēto valsts zemes lietojumu no meža zemes uz zemi, kas pēc maiņas būs pieejama būvniecībai. Tādējādi, lai gan administratīvās cenas, kas aprēķinātas par zemes maiņas darījumu, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām, bija pamatotas ar divu meža zemes gabalu maiņu, vēlāk veiktā valsts zemes gabala lietojuma maiņa, ja tā bija jau sākotnēji iecerēta, varēja būt par iemeslu pārāk zemas saņemtā zemes gabala vērtības noteikšanai, ņemot vērā ieceri to turpmāk izmantot kā būvniecības zemi.
(130)
Kā norādīja Komisija, tas, ka pēc apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem vienmēr - vai vismaz vairumā gadījumu - tika iesniegta (apstiprināta) prasība veikt apmainītās un atbalsta saņēmēja saņemtās meža zemes paredzētā lietojuma maiņu uz būvniecībai pieejamu zemi, ir objektīva liecība, ka minēto maiņas darījumu puses jau sākotnēji bija iecerējušas pēc zemes maiņas mainīt arī paredzēto valsts zemes lietojumu.
(131)
Statistikas dati, ko Bulgārijas iestādes iesniedza, atbildot uz lēmumu par procedūras sākšanu, vēlreiz apstiprinot 38. apsvērumā izklāstītos datus, pierāda, ka par 132 zemes maiņas darījumiem, kas notika izskatāmajā laikposmā, tika iesniegtas 24 prasības mainīt paredzēto zemes lietojumu uz būvniecībai paredzētu zemi (18,2 % no kopējiem zemes maiņas darījumiem), no kurām 15 gadījumos šāda maiņa tika apstiprināta (11,4 % no kopējiem zemes maiņas darījumiem). Pamatojoties uz minētajiem datiem, Komisija secina, ka vairākumā gadījumu pēc zemes maiņas darījumiem netika iesniegta prasība mainīt paredzēto zemes lietojumu.
(132)
Jebkurā gadījumā Komisija ņem vērā, ka Bulgārijas tiesību aktos ir paredzētas divas atsevišķas procedūras attiecīgi zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņai un ka katra no šīm darbībām ir divu atsevišķu, savstarpēji neatkarīgi darbojošos valsts iestāžu kompetencē. Tas ir vēl viens pierādījums, ka šajā gadījumā nav savstarpējas saiknes starp zemes maiņas darījumiem un paredzētā zemes lietojuma maiņu.
(133)
Tā kā savstarpējas saiknes esība starp zemes maiņas darījumiem un apmainītās un atbalsta saņēmēja saņemtās zemes paredzētā lietojuma maiņu nav pierādīta, Komisija katru no minētajām darbībām izvērtēs atsevišķi, lai noskaidrotu valsts atbalsta esību Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
6.1.2. Valsta atbalsta esība paredzētā zemes lietojuma maiņā
(134)
Paredzētā zemes lietojuma noteikšana ir publisko iestāžu īstenota juridiskā kontrole pār zemes gabala izmantošanu un attīstības intensitāti. Kad publiska iestāde apstiprina paredzētā zemes gabala lietojuma maiņu, tā veic reglamentējošu funkciju un nedarbojas kā ekonomikas subjekts.
(135)
Par valsts atbalstu Līguma 107. panta nozīmē ir uzskatāmas tikai tādas priekšrocības, ko tieši vai netieši piešķir no valsts līdzekļiem. Saskaņā ar EST judikatūru (77) tas, ka minētajā pantā ir nošķirts “dalībvalsts piešķirts atbalsts” un atbalsts, kas piešķirts “no valsts līdzekļiem”, nenozīmē, ka visas valsts piešķirtās priekšrocības neatkarīgi no tā, vai tās finansē no valsts līdzekļiem, ir atbalsts. Šāda nošķīruma mērķis ir iekļaut definīcijā gan priekšrocības, ko tieši piešķir valsts, gan priekšrocības, ko piešķir publiska vai privāta iestāde, kuru iecēlusi vai izveidojusi valsts.
(136)
Publiskai iestādei apstiprinot paredzēto konkrēta zemes gabala lietojuma maiņu no meža zemes uz būvniecībai pieejamu zemi, var palielināties zemes tirgus vērtība, tomēr šāds apstiprinājums neietver valsts līdzekļu nodošanu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē - minētās reglamentējošās funkcijas īstenošanas rezultātā nenotiek līdzekļu nodošana apstiprinājuma saņēmējam, kā arī tā neietver valsts līdzekļu zaudēšanu, jo valstij, īstenojot minēto reglamentējošo funkciju, nav pienākuma iekasēt no apstiprinātiem pieteikumu iesniedzējiem maksu, kas sedz visu ekonomisko vērtību, kuru tie iegūst, saņemot šādu apstiprinājumu (78).
(137)
Attiecīgi publiskas iestādes lēmums mainīt paredzēto konkrēta zemes gabala lietojumu nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
6.1.3. Atbalsta esība zemes maiņas darījumā
(138)
Saskaņā ar iedibināto judikatūru (79) publisku iestāžu veikta zemes vai ēku pārdošana uzņēmumam vai privātpersonai, kas veic saimniecisko darbību, var radīt ekonomiskas priekšrocības un tādējādi var būt valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo īpaši, ja pārdošana nenotiek par tirgus vērtību, proti, ja zeme vai ēkas netiek pārdotas par cenu, kādu, visticamāk, būtu noteicis privāts ieguldītājs, darbojoties normālos konkurences apstākļos. Tas pats attiecas uz zemes maiņas darījumu, ja no valsts saņemtās zemes vērtība ir lielāka par valstij atdotās zemes vērtību.
(139)
Tomēr, pirms izvērtēt, vai zemes maiņas darījumi rada ekonomiskas priekšrocības, Komisija izvērtēs, vai pastāv pārējie 124. apsvērumā uzskaitītie nosacījumi, lai konstatētu valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(140)
Pirmkārt, attiecībā uz pasākuma piedēvējamību jānorāda, ka zemes maiņas darījumi ir lauksaimniecības un pārtikas ministra vai Ministru padomes (atkarībā no maināmā zemes gabala lieluma) un MIA kompetencē; tās visas ir valsts iestādes. Ja zemes maiņas darījumā tiek piešķirta valsts meža zeme, kuras vērtība ir lielāka par atdoto privāto meža zemi, rodas valsts līdzekļu nodošana, ciktāl Bulgārijas valsts zaudē konkrētus ieņēmumus, ko tā būtu varējusi gūt, ja tā, veicot konkrēto darījumu, būtu darbojusies saskaņā ar tirgus apstākļiem.
(141)
Otrkārt, zemes maiņas darījumi ir selektīvi, ciktāl tie ir izdevīgi tikai tiem zemes īpašniekiem, kas savu privāto meža zemi apmainījuši pret valsts meža zemi.
(142)
Treškārt, zemes maiņas darījumi traucē konkurenci un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Ciktāl zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēji ir uzņēmumi, kas piedāvā preces un pakalpojumus konkrētā tirgū, jebkādas finansiālas priekšrocības, ko rada zemes maiņas darījumi, nostiprina to stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kas konkurē par tādu pašu preču un pakalpojumu tirdzniecību Savienībā (80). Par vairākiem zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem (81) Bulgārijas Komercreģistrā norādītās ekonomikas nozares, kurās tie darbojas, cita starpā ir nekustamā īpašuma, tūrisma, restorānu un apmežošanas nozares. Šīs nozares ir atvērtas konkurencei Savienības līmenī. To pierāda informācija, kas ietverta minētajā reģistrā, kurā tirdzniecība vai (starptautiskā) komercdarbība ir norādītas kā ekonomikas nozares, kas ir vairāku zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēju (82) darbības nozares. Attiecībā uz Bulgārijas iestāžu izvirzīto argumentu, ka uzņēmumiem, lai tie varētu aktīvi darboties tūrisma vai būvniecības nozarēs, jābūt reģistrētiem speciālos reģistros un ka šāda prasība nav attiecināma uz lielāko daļu uzņēmumu, kas piedalījušies zemes maiņas darījumos, Komisija norāda, ka jēdziens “uzņēmums” Līguma 107. panta 1. punktā ir objektīvs jēdziens, tāpēc tas, vai uzņēmumi piedāvā preces un pakalpojumus konkrētā tirgū un tādējādi konkurē ar citiem uzņēmumiem, un iesaistās Savienības iekšējā tirdzniecībā, ir jānosaka, ņemot vērā šādu uzņēmumu faktiski veiktās darbības, nevis to, vai uzņēmumi ir izpildījuši konkrētas valsts juridiskās formalitātes.
(143)
Visbeidzot, attiecībā uz ekonomisku priekšrocību esību - maiņas darījumi attiecas uz (vismaz) divu meža zemes gabalu maiņu starp Bulgārijas valsti un privātpersonām. Lai noskaidrotu, vai zemes maiņas darījumi radīja ekonomiskas priekšrocības privātpersonām, ir jānovērtē un savstarpēji jāsalīdzina apmainīto zemes gabalu tirgus vērtība. Ja zemes maiņas darījumā saņemtās meža zemes vērtība ir lielāka par privātpersonas atdotās meža zemes vērtību, attiecīgajai privātpersonai tiek radītas ekonomikas priekšrocības.
(144)
Kā paskaidrots 16. apsvērumā, attiecīgajiem zemes maiņas darījumiem administratīvās cenas tika aprēķinātas, pamatojoties uz Noteikumiem par pamatcenām. EST ir atzinusi, ka tad, ja valsts tiesību aktos ir paredzēti administratīvi noteikumi par zemes tirgus vērtības aprēķināšanu, ja zemi pārdod publiskas iestādes, visos gadījumos, piemērojot minētos noteikumus, lai ievērotu Līguma 107. pantu, ir jāiegūst administratīvā cena, kas ir pēc iespējas tuvāka zemes tirgus vērtībai (83). Tā kā šāda tirgus vērtība ir teorētiska, ir pieļaujama pielaide attiecībā uz iegūto cenu salīdzinājumā ar teorētisko cenu (84).
(145)
Bulgārijas iestādēm tika prasīts sniegt informāciju par administratīvajām cenām, kas izmantotas 132 zemes maiņas darījumos, kuri notikuši izskatāmajā laikposmā, kā arī par minēto darījumu tirgus cenām. Komisija prasīja Bulgārijas iestādēm, nosakot meža zemes gabalu tirgus vērtību, arī ņemt vērā visus iepriekšējos vai vēlākos darījumus ar tiem. Attiecīgi, kaut gan Komisija uzskata, ka, lai novērtētu iespējamā valsts atbalsta elementus zemes maiņas darījumos, apmainīto meža zemes gabalu izcelsmei nav nozīmes, tika ņemta vērā cenu informācija, ja tā bija pieejama.
(146)
Bulgārijas iestādes norādīja uz dažām problēmām saistībā ar to datu ticamību, kurus tās varēja iesniegt par tirgus cenām (85). Tomēr tajā pašā laikā tās norādīja, ka sniegtā informācija ietver visprecīzākās tirgus cenu aplēses (86). Komisija uzskata minētos datus par pietiekami ticamām attiecīgo zemes gabalu reālās (t. i., “patiesās”) tirgus vērtības aplēsēm.
(147)
Datu analīze liecināja, ka attiecībā uz privātiem zemes gabaliem izmantojot administratīvās cenas, attiecīgās meža zemes vērtība sistemātiski tika palielināta salīdzinājumā ar tirgus cenām (87), savukārt attiecībā uz valsts meža zemi situācija bija niansētāka, jo bija gan pārāk augstas, gan pārāk zemas vērtības novērtēšanas gadījumi. Attiecīgi, nosakot, vai zemes maiņas darījumi radīja atbalsta saņēmējiem ekonomiskas priekšrocības, ja vienkārši salīdzinātu valsts zemes gabala tirgus cenu, kāda tā bija zemes maiņas brīdī, ar saņemtās privātās zemes gabala tirgus cenu, nebūtu pietiekami ņemta vērā privātā zemes gabala sistemātiskā vērtības palielināšana. Tāpēc, lai pienācīgi novērtētu maiņas darījuma radītās priekšrocības, Komisija izstrādāja formulu, kurā bija ņemtas vērā administratīvās cenas, kas izmantotas sākotnējā darījumā. Minētā formula, kas jau bija aprakstīta lēmumā par procedūras sākšanu, paredz aprēķināt šādas summas:
i)
starpība starp privātā meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem; un
ii)
starpība starp valsts meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Ja vērtība ii), no kuras atskaitīta vērtība i), būtu pozitīva, tiktu uzskatīts, ka ir radītas priekšrocības.
Tomēr, nosakot, vai zemes maiņas darījums ir radījis priekšrocības, ņem vērā arī ikvienu naudas kompensāciju, ko viena darījuma puse samaksājusi otrai pusei, lai segtu abu apmainīto zemes gabalu administratīvo cenu starpību.
(148)
Piemērojot minēto formulu Bulgārijas iestāžu iesniegtajiem datiem par apmainītās meža zemes patiesajām tirgus vērtībām un administratīvajām cenām, Komisija secina, ka zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem tika piešķirtas priekšrocības gandrīz 80 % zemes maiņas darījumu, kas veikti izskatāmajā laikposmā, kā redzams 4. tabulā.
4. tabula
Zemes maiņas darījumos izmantoto administratīvo cenu un Bulgārijas iestāžu iesniegto tirgus cenu salīdzinājums
Zemes maiņas darījumi
2007
2008
2009
Kopā
Piešķirtās priekšrocības (gadījumu skaits)
18
48
38
104
Procentos no visiem zemes maiņas darījumiem
78 %
77 %
81 %
79 %
Veikto zemes maiņas darījumu skaits
23
62
47
132
(149)
Tabulā norādītie dati liecina, ka administratīvās cenas, kas noteiktas zemes maiņas darījumu nolūkos saskaņā ar Noteikumiem par pamatcenām, nepietiekami atspoguļo attiecīgo meža zemes gabalu reālo tirgus vērtību.
(150)
Šādu atšķirību starp administratīvajām cenām, kas izmantotas apstrīdētajiem zemes maiņas darījumiem, un attiecīgo zemes gabalu tirgus cenām rada, no vienas puses, tas, ka Noteikumos par pamatcenām izmantotā pamatmetodika nepietiekami atspoguļo kritērijus, ko tirgus dalībnieks uzskatītu par svarīgiem, lai novērtētu apmainīto meža zemes gabalu vērtību, un tas, ka pamatmetodika nepiešķir šādiem kritērijiem atbilstošu svērumu. Pirmkārt, zemes vidējās vērtības, kas norādītas Noteikumu par pamatcenām 1. pielikumā, atbilstoši zemes kategorijām, kuras nodrošina identiskus apstākļus augu augšanai, un kas tika izmantotas zemes pamatvērtības noteikšanai (sk. 18. apsvērumu), bija jānosaka, pamatojoties uz valsts mežu tirgus cenām vai grāmatvedības pārskatiem, bet praksē tās noteica eksperti, izmantojot nelielu tirgus avotu skaitu.
(151)
Otrkārt, koeficienti un pieauguma vienības, kas izmantotas, lai meža zemes pamatvērtības aprēķinā atspoguļotu zemes konkrētas īpašības, un kas izklāstītas 18.-26. apsvērumā, ir administratīvas vienkāršošanas līdzeklis, nevis mēģinājums precīzi novērtēt ekonomisko vērtību, ko šādām īpašībām piešķirtu līdzīgā situācijā esošs hipotētisks tirgus dalībnieks. Bulgārijas iestādes patiešām nav iesniegušas ekonomiskos datus, lai pamatotu minētajos noteikumos paredzētās koeficientu un pieauguma vienību vērtības.
(152)
Taču, pat ja Noteikumos par pamatcenām paredzētā metodika sākotnēji ļāva noteikt apmainītās meža zemes tirgus cenas, quod non vidējās cenas, koeficienti un pieauguma vienības izskatāmajā laikposmā nekad netika atjauninātas, lai pienācīgi atspoguļotu vēlāk notiekošās tirgus cenu svārstības. Saskaņā ar judikatūru (88), ja zemes cenas strauji pieaug, administratīvajās metodēs, ko izmanto publisku iestāžu pārdotās zemes cenas aprēķināšanai, ir jāparedz nepārtraukta šādu cenu atjaunināšana, lai pircēja faktiski samaksātā cena, ciktāl iespējams, atspoguļotu attiecīgās zemes tirgus vērtību. Pagaidu izmeklēšanas posmā Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka atbilstoši Noteikumu par pamatcenām 7.1. un 32. pantam noteikumos paredzētie koeficienti administratīvo cenu aprēķināšanai bija jāatjaunina katru gadu. Turklāt saskaņā ar Bulgārijas iestāžu sniegto informāciju izskatāmajā laikposmā meža zemes tirgus cenas strauji pieauga. Tomēr noteikumos paredzētā atjaunināšana minētajā laikposmā nekad netika veikta. Bulgārijas iestādes tikai atjaunināja vidējās cenas, koeficientus un pieauguma vienības, kas izmantotas administratīvo cenu noteikšanai 2010. gadā, pamatojoties uz nesenajām tirgus norisēm.
(153)
Attiecīgi Komisija secina, ka zemes maiņas darījumi piešķīra ekonomiskas priekšrocības zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem gadījumos, kad izmantotās administratīvās cenas nepienācīgi atspoguļoja apmainītās zemes tirgus cenu.
6.1.4. De minimis atbalsts
(154)
Visbeidzot, būtu jānorāda, ka gadījumos, kad konkrētais zemes maiņas darījuma atbalsta saņēmējs saņēma priekšrocības, kas nepārsniedza robežvērtības, kuras noteiktas Komisijas Regulā (ES) Nr. 1407/2013 (89), šādas priekšrocības netiek uzskatītas par valsts atbalstu, un tāpēc uz tām neattiecas Līguma 107. panta 1. punktā noteiktais aizliegums, ja vien ir izpildīti visi pārējie minētajā punktā paredzētie nosacījumi.
(155)
Pamatojoties uz Bulgārijas iestāžu iesniegtajiem kvantitatīvajiem datiem, ir skaidrs, ka daudzos gadījumos (90) zemes maiņas darījuma atbalsta saņēmēju saņemtā atbalsta apjoms ir mazāks par de minimis robežvērtību EUR 200 000.
6.1.5. Secinājums par atbalsta esību
(156)
Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija secina, ka Bulgārijas Republikas veiktie zemes maiņas darījumi izskatāmajā laikposmā ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē tajos gadījumos, kad darījuma puse ir uzņēmums minētā punkta nozīmē, un ka darījumam izmantotās administratīvās cenas neatspoguļoja tirgus cenas, un ka nosacījumi de minimis atbalstam, kas paredzēti Regulā (ES) Nr. 1407/2013, nav izpildīti.
6.2. PASĀKUMA LIKUMĪBA
(157)
Neinformējot par minētajiem zemes maiņas darījumiem pirms to īstenošanas, Bulgārijas Republika nav izpildījusi savu pienākumu saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu. Tāpēc minētie zemes maiņas darījumi ir nelikumīgi īstenots valsts atbalsts.
6.3. ATBALSTA SADERĪBA
(158)
Lai gan Bulgārijas iestādēm tika prasīts sniegt informāciju par minēto zemes maiņas darījumu iespējamo saderību ar iekšējo tirgu, tās vēlreiz norādīja uz savu argumentāciju, ka minētie darījumi nav iespaidojuši Savienības iekšējo tirdzniecību un ka tāpēc tie nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(159)
Šajā saistībā Komisija norāda, ka pienākums pierādīt, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu, atkāpjoties no Līguma 107. panta 1. punkta noteikumiem, principā ir attiecīgajai dalībvalstij, kurai jāpierāda, ka ir izpildīti visi šādas atkāpes nosacījumi (91).
(160)
Katrā ziņā Komisija norāda, ka nav prima facie iemeslu uzskatīt zemes maiņas darījumus par saderīgiem ar iekšējo tirgu, tieši pamatojoties vai nu uz Līguma 107. panta 3. punkta a) vai c) apakšpunktu, vai arī uz pamatnostādnēm, kas ir minēto noteikumu pamatā.
(161)
Tāpēc Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarei (turpmāk “Mežsaimniecības pamatnostādnes”) nevar izmantot par pamatu zemes maiņas darījumu shēmas saderības noteikšanai, jo tās attiecas tikai uz augošiem kokiem un to dabisko vidi mežos un uz citas mežu zemes, tostarp pasākumiem mežu ekoloģisko un aizsargājošo funkciju saglabāšanai un uzlabošanai un pasākumiem, kuru mērķis ir veicināt mežu izmantošanu atpūtai un to sociālo un kultūras dimensiju. Turklāt izmaksas, uz kurām attiecas saistībā ar zemes maiņas darījumiem piešķirtais valsts atbalsts, neatbilst Mežsaimniecības pamatnostādnēs ietvertajai attiecināmo izmaksu definīcijai (92), jo privātpersonām netika piemērots likumisks vai līgumisks pienākums izmantot maiņas darījumos iegūto zemi kā dabas aizsardzības zonas. Gluži pretēji - visām personām bija tiesības pieprasīt meža zemes lietojuma maiņu uz apbūvējamu zemi, un dažas no tām patiešām šādu iespēju arī izmantoja.
(162)
Tāpat arī pamatnostādnes par valsts reģionālo atbalstu 2007.-2013. gadam nav izmantojamas kā pamats saderības noteikšanai. Šajā ziņā Komisija norāda, ka Bulgārijas iestādes neveica zemes maiņas darījumus ar konkrētu mērķi veicināt reģionālo attīstību. Turklāt attiecināmās izmaksas nebija definētas, un arī nebija noteikts, kā tiks kontrolēta atbalsta stimulējošā ietekme un kā tiks nodrošināta piemērojamo reģionālā atbalsta robežvērtību ievērošana.
(163)
Visbeidzot, apspriedēs, kas notika, pirms tika pieņemts lēmums par procedūras sākšanu, Bulgārijas iestādes apgalvoja, ka zemes maiņas darījumiem ir ar sabiedrisko kārtību saistīts mērķis, proti, nostiprināt meža zemes īpašumtiesības. Pat ja varētu konstatēt, ka meža zemes konsolidācija ir kopīgu interešu mērķis, quod non Bulgārijas iestādes nav pierādījušas, ka piešķirtais atbalsts bija nepieciešams, lai sasniegtu minēto mērķi, un ka izvēlētie līdzekļi bija vispiemērotākie.
(164)
Tās arī nav pierādījušas, ka izvēlētie līdzekļi nodrošināja piešķirtā atbalsta ierobežošanu līdz minimumam, kas nepieciešams, lai stimulētu privātpersonas veikt zemes maiņas darījumus. Par to cita starpā liecina to administratīvo cenu būtiskās svārstības, kas iegūtas, izmantojot paredzēto metodiku. Salīdzinot ar tirgus cenām, ko bija iesniegušas Bulgārijas iestādes, nav redzams, ka minētās administratīvās cenas sistemātiski būtu par līdzīgu procentu augstākas vai zemākas nekā tirgus cenas. Ja kā piemēru izmanto 2007. gada darījumus, starpība starp privātu zemes gabalu tirgus cenām un administratīvajām cenām svārstījās no -503,97 % līdz +89,91 % (93).
(165)
Visbeidzot, Bulgārijas iestādes nav pierādījušas, ka zemes maiņas darījumi netraucēja konkurenci tiktāl, ciktāl tas ir pretrunā kopējām interesēm. Attiecīgi zemes maiņas darījumus nevar uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu, tieši pamatojoties uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu.
(166)
Tāpēc Komisija secina, ka saistībā ar zemes maiņas darījumiem piešķirto valsts atbalstu nevar uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
7. ATBALSTA ATGŪŠANA
(167)
Atbilstoši Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punktam, ja konstatē, ka nelikumīgi piešķirts valsts atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, tas jāatgūst no tā saņēmējiem, ja vien tas nav pretrunā vispārējam tiesību principam. Minētās regulas 14. panta 2. punktā ir noteikts, ka atbalsts ir jāatgūst, ieskaitot procentus, kas maksājami no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā faktiskās atgūšanas dienai. Visbeidzot, regulas 14. panta 3. punktā ir noteikts, ka atgūšanu veic tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi.
(168)
Atgūšanas mērķis ir sasniegts, kad uzņēmumi, kas saņēmuši attiecīgo nelikumīgo atbalstu, to atmaksā kopā ar piemērojamiem kavējuma procentiem. Atmaksājot atbalstu, tā saņēmējs zaudē iegūtās priekšrocības salīdzinājumā ar tā konkurentiem tirgū, un tiek atjaunota situācija, kāda pastāvēja pirms atbalsta piešķiršanas (94). Dalībvalsts var izvēlēties, kā tā izpildīs savu pienākumu atgūt nelikumīgo atbalstu, tomēr izvēlētie pasākumi nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt Savienības tiesību darbības jomu un efektivitāti. Dalībvalsts var izpildīt atgūšanas pienākumu tikai tad, ja izvēlētie līdzekļi ir piemēroti, lai atjaunotu normālos konkurences apstākļus, kas traucēti, piešķirot nelikumīgo atbalstu, un kas ir saderīgi ar attiecīgajiem Savienības tiesību noteikumiem (95).
(169)
Tādējādi, ņemot vērā, ka ir konstatēts, ka Bulgārijas Republika ir nelikumīgi īstenojusi valsts atbalstu, veicot zemes maiņas darījumus, būtu jāprasa, lai tā atgūst minēto atbalstu no tā saņēmējiem.
7.1. TO SAŅĒMĒJU IDENTIFICĒŠANA, NO KURIEM ATBALSTS JĀATGŪST
(170)
Nelikumīgais un nesaderīgais atbalsts jāatgūst no uzņēmumiem, kas faktiski ir guvuši no tā labumu (96). Tomēr, ja Komisija nevar lēmumā identificēt visus uzņēmumus, kas saņēmuši nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu, tie jāidentificē īstenošanas procesa sākumā attiecīgajai dalībvalstij, kam jāizvērtē katra attiecīgā uzņēmuma individuālā situācija (97).
(171)
Šajā gadījumā iespējamie nesaderīgā valsts atbalsta saņēmēji ir fiziskās un juridiskās personas, kuras piedalījās 132 zemes maiņas darījumos ar Bulgārijas iestādēm izskatāmajā laikposmā. Bulgārijas iestādēm būtu jāatskaita no šīs grupas fiziskās un juridiskās personas, kuras nav uzskatāmas par “uzņēmumiem” Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, kā arī personas, kas zemes maiņas darījumos, kuros tās piedalījās, ieguva priekšrocības, kuru kopējais apjoms nepārsniedz de minimis regulā noteiktās robežvērtības, kamēr vien šādi darījumi atbilst arī pārējiem regulā paredzētajiem nosacījumiem. Pārējās fiziskās un juridiskās personas, kuras piedalījās zemes maiņas darījumos, būtu jāuzskata par nelikumīgi īstenotā valsts atbalsta saņēmējiem, no kuriem Bulgārijas iestādēm jāatgūst priekšrocības, kas saņemtas šādos darījumos.
7.2. ATBALSTA APMĒRA NOTEIKŠANA
(172)
Komisijai nav juridiska pienākuma noteikt precīzu atgūstamo summu, jo īpaši, ja tai trūkst datu, lai to izdarītu. Tā vietā ir pietiekami, ja Komisijas lēmumā tiek iekļauta informācija, kas ļauj dalībvalstij bez pārmērīgām grūtībām noteikt atgūstamo summu (98).
(173)
Kā paskaidrots 147. apsvērumā, Komisija uzskata, ka dalībvalstij, lai noteiktu no katra saņēmēja atgūstamo nesaderīgā atbalsta summu, vispirms būtu jāizmanto šāda metodika:
i)
jānosaka starpība starp privātā meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem; un
ii)
jānosaka starpība starp valsts meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Sākotnējā valsts atbalsta summa, kas saņemta zemes maiņas darījumā, ir vienāda ar vērtību ii), no kuras atskaitīta vērtība i).
Jāveic šīs sākotnējās summas korekcija par tiem gadījumiem, kuros valsts meža zemes gabals ar lielāku administratīvo vērtību apmainīts pret privātu zemes gabalu ar mazāku administratīvo vērtību. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm šādos gadījumos atbalsta saņēmējam bija jāmaksā valstij kompensācija, lai segtu zemes gabalu vērtības starpību. Attiecīgi atbalsta sākotnējā summa būtu jāsamazina par kompensācijas summu, ko atbalsta saņēmējs samaksājis Bulgārijas iestādēm. Rezultātā iegūtā summa Bulgārijas iestādēm tad būtu jāatgūst no atbalsta saņēmēja, tādējādi atņemot priekšrocības, kas piešķirtas zemes maiņas darījumā.
(174)
Lai noteiktu attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas, ir pilnībā jāņem vērā konkrētās zemes ekonomiskā vērtība zemes maiņas brīdī. Pamatojoties uz informāciju, kas ietverta Bulgārijas iestāžu 2008. gada 29. augusta apsvērumos, šķiet, ka dažos gadījumos uz valstij piederošajiem meža zemes gabaliem jau pirms zemes maiņas bija uzbūvētas ēkas un infrastruktūra, pat ja attiecīgais zemes gabals iepriekš nebija pārklasificēts par būvniecībai pieejamu zemi. Komisija uzskata, ka šādos gadījumos šādu ēku un/vai infrastruktūras vērtībai arī jābūt pilnīgi atspoguļotai zemes gabala tirgus vērtībā.
(175)
Komisija norāda, ka informācija par administratīvajām cenām, kas izmantotas zemes maiņas darījumos, kā arī par visu ar darījumiem saistīto zemes gabalu tirgus cenām zemes maiņas brīdī jau ir Bulgārijas iestāžu rīcībā (99), tāpēc tām nevajadzētu būt pārmērīgi sarežģīti noteikt atgūstamās summas, pamatojoties uz 173. apsvērumā aprakstīto metodiku (100).
(176)
Tomēr gadījumos, kad Bulgārijas iestādēm ir pamatotas bažas, ka minēto metodiku nevar īstenot vai ka, to izmantojot, tiek iegūta summa, kas acīmredzami nepareizi atspoguļo saņemtā valsts atbalsta summu, tās var nolemt, ka tās novērtēs apmainīto zemes gabalu tirgus cenas, kādas tās bija darījuma brīdī, piesaistot neatkarīgu ekspertu, kurš ir kvalificēts veikt šādus novērtējumus un kurš izvēlēts atklāta konkursa procedūrā. Nosakot procedūru šāda eksperta izvēlei, pat gadījumos, kad līguma summa nepārsniedz Savienības publiskā iepirkuma direktīvās noteiktās robežvērtības, jāievēro pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes princips. Konkrētāk, konkursa procedūrai jābūt šādai: i) pietiekami reklamētai; ii) pamatotai ar objektīviem, iepriekš zināmiem atlases kritērijiem; un iii) tās ietvaros jābūt sniegtai informācijai, ka pēc sākotnējās atlases posma galīgais lēmums tiks pieņemts, piedaloties Komisijas dienestu pārstāvjiem. Minētajos izņēmuma gadījumos Bulgārijas iestādēm: i) jānorāda attiecīgais(-ie) zemes gabals(-i); ii) jānorāda pamatojums vajadzībai pēc neatkarīga eksperta veikta novērtējuma konkrētajā gadījumā; un iii) jāiesniedz Komisijai priekšlikums par neatkarīgu ekspertu (kurš jāizvēlas atklātā konkursā), par kuru jāvienojas Komisijai un Bulgārijas Republikai.
(177)
Visbeidzot, tā kā atbalsta atgūšanas mērķis ir tāda status quo ante atjaunošana, kāds tas bija pirms zemes maiņas darījuma dienas, Komisija uzskata, ka, ņemot vērā zemes maiņas nolīgumu izņēmuma raksturu attiecībā uz meža zemi, kas nav komerciāli izmantota, Bulgārijas Republika izpildītu savu pienākumu atgūt nelikumīgi īstenoto atbalstu, anulējot apstrīdētos zemes maiņas darījumus, proti, apmainot attiecīgos zemes gabalus atpakaļ. Tomēr tā būtu pienācīga atgūšana tikai tādos gadījumos, ja attiecīgajai valsts un privātajai meža zemei kopš maiņas darījuma nav veikti būtiski pārveidojumi. Šādos gadījumos Komisija jāinformē par attiecīgajiem zemes gabaliem divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai, attiecīgie zemes maiņas darījumi jāanulē, un četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas jāiesniedz pierādījumi par anulēšanu.
(178)
Visos gadījumos, kad jāveic atbalsta atgūšana, tā jāīsteno, sākot no brīža, kad atbalsta saņēmēji sākuši saņemt priekšrocības, tas ir, no dienas, kad stājies spēkā tiesību akts, ar ko atbalsta saņēmējiem piešķirtas tiesības apmainīt viņu privāto meža zemi pret valsts meža zemi.
(179)
Atgūstamajās summās jāiekļauj procenti, ko aprēķina no dienas, kad summas nodotas saņēmēju rīcībā, līdz to faktiskajai atmaksāšanai. Procenti jāaprēķina, procentu likmi piemērojot gan pamatsummai, gan procentiem līdz atbalsta atmaksāšanas dienai, saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (101) V nodaļu un Komisijas Regulu (EK) Nr. 271/2008 (102), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 794/2004.
(180)
Termiņam, kurā valsts atbalsta summas jāatgūst no individuāliem to saņēmējiem, pēc iespējas precīzāk jāatbilst atgūšanas paziņojumā (103) norādītajiem termiņiem. Jebkurā gadījumā termiņi nedrīkst pārsniegt 5. tabulā norādītos.
5. tabula
Atbalsta atgūšanas grafiks
Termiņš
Darbība
1.
Divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jāinformē Komisija par pasākumiem, kas plānoti vai veikti, lai īstenotu šo lēmumu, un jo īpaši:
i)
jāiesniedz Komisijai visu to zemes maiņas darījumu saraksts, uz kuriem attiecas atbalsta atgūšana, norādot šādu informāciju:
-
apmainīto privāto un valsts meža zemes gabalu administratīvās un tirgus cenas (pamatojoties uz informāciju, ko Bulgārijas Republika sniegusi dokumentā Nr. 2014/032997), informācija par katrā darījumā iesaistītajām papildu kompensācijām un izrietošais valsts atbalsts, kas jāatgūst,
-
katrā darījumā iesaistītās privātpersonas vārds, uzvārds, norādot iemeslus, kāpēc konkrēto atbalsta saņēmēju uzskata vai neuzskata par uzņēmumu;
ii)
jānorāda gadījumi, kuros atgūšana tiks veikta, pamatojoties uz ekspertu novērtējumu par meža zemes gabalu tirgus cenām zemes maiņas darījumu brīdī (176. apsvērums);
iii)
jānorāda gadījumi, kuros atgūšana tiks veikta, anulējot zemes maiņas darījumu (177. apsvērums).
2.
Četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Attiecībā uz 1. punkta ii) apakšpunktā minētajiem zemes gabaliem Bulgārijas Republikai jābūt iecēlušai neatkarīgu ekspertu zemes gabalu novērtēšanas veikšanai. Šādam ekspertam jābūt izvēlētam atklāta konkursa procedūrā un ieceltam, vienojoties ar Komisiju, pēc iepriekšēja Bulgārijas Republikas priekšlikuma.
3.
Septiņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jāiesniedz Komisijai neatkarīgā eksperta sagatavots novērtējuma ziņojums par 1. punkta ii) apakšpunktā minētajiem zemes gabaliem.
4.
Astoņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jābūt nosūtījušai visiem attiecīgajiem atbalsta saņēmējiem atgūšanas rīkojumus, kuros norādītas precīzas atbalsta summas, kas jāatgūst.
5.
Divpadsmit mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republikai
Bulgārijas Republikai jābūt īstenojušai atgūšanu par visiem attiecīgajiem zemes maiņas darījumiem.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts, kas piešķirts uzņēmumiem saistībā ar darījumiem, kuros valsts meža zeme apmainīta pret privātu meža zemi laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim, un ko Bulgārijas Republika nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
2. pants
Šā lēmuma 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos piešķirtais individuālais atbalsts nav atbalsts, ja piešķiršanas brīdī tas ir atbildis nosacījumiem regulā, kura pieņemta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 2. pantu un kura ir piemērojama minētā atbalsta piešķiršanas brīdī.
3. pants
Individuāls atbalsts, kas piešķirts 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos un piešķiršanas brīdī ir atbildis nosacījumiem regulā, kura pieņemta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 1. pantu, vai jebkuras citas apstiprinātas atbalsta shēmas nosacījumiem, ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja tas nepārsniedz konkrētajam atbalsta veidam piemērojamo maksimālo atbalsta intensitāti.
4. pants
1. Bulgārijas Republika atgūst nesaderīgo atbalstu, kas piešķirts 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos, no tā saņēmējiem.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, nesaderīgo atbalstu var atgūt no tā saņēmējiem, anulējot zemes maiņas darījumus gadījumos, ja attiecīgajai valsts un privātajai meža zemei kopš maiņas darījuma nav veikti būtiski pārveidojumi.
3. Atgūstamajām summām pieskaita procentus par laikposmu no dienas, kad atbalsts nodots saņēmējiem, līdz to faktiskās atgūšanas dienai.
4. Procentus aprēķina gan par pamatsummu, gan procentiem līdz atbalsta atmaksāšanas dienai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu un Regulu (EK) Nr. 271/2008.
5. No šā lēmuma pieņemšanas dienas Bulgārijas Republika atceļ visus neizmaksātos atbalsta maksājumus, kas piešķirti saistībā ar 1. pantā minētajiem zemes maiņas darījumiem.
5. pants
1. Saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu piešķirto atbalstu atgūst nekavējoties un faktiski.
2. Bulgārijas Republika nodrošina, kas šis lēmums tiek pilnīgi īstenots divpadsmit mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
6. pants
1. Četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
visu maiņas darījumu saraksts, kurā norādīta šāda informācija:
-
apmainīto privāto un valsts meža zemes gabalu administratīvās un tirgus cenas, informācija par katrā darījumā iesaistītajām papildu naudas summām un izrietošā valsts atbalsta summa,
-
privātpersonas, t. i., katrā zemes maiņas darījumā piešķirtā atbalsta saņēmēja, vārds, uzvārds, norādot iemeslus, kāpēc konkrēto personu uzskata vai neuzskata par uzņēmumu;
b)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks veikta, pamatojoties uz tām tirgus cenām zemes maiņas darījumu brīdī, kas norādītas Bulgārijas Republikas iesniegtajā dokumentā Nr. 2014/032997;
c)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks īstenota, anulējot zemes maiņas darījumu;
d)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks īstenota, pamatojoties uz summām, kuras noteicis neatkarīgs profesionāls vērtēšanas eksperts, un dokumenti, kas apliecina, ka konkrētais neatkarīgais eksperts, kurš izvēlēts atklātā konkursā un kuram piekritusi Komisija, ir iecelts.
2. Astoņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
to personu skaits, kuras saņēmušas atbalstu 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos, un atbalsta kopējā summa, ko katra persona saņēmusi darījumu rezultātā;
b)
kopējā summa (pamatsumma un atgūšanas procenti), kas jāatgūst no katra saņēmēja;
c)
šā lēmuma izpildei jau veikto un plānoto pasākumu sīks apraksts;
d)
dokumenti, kas apliecina, ka atbalsta saņēmējiem ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.
3. Divpadsmit mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz dokumentus, kas apliecina, ka atbalsts ir pilnīgi atgūts no attiecīgajiem tā saņēmējiem.
4. Bulgārijas Republika, iesniedzot ziņojumus reizi divos mēnešos, informē Komisiju par šā lēmuma īstenošanai veikto valsts pasākumu norisi, līdz 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos piešķirtā atbalsta atgūšana ir pabeigta. Pēc Komisijas vienkārša pieprasījuma tā tūlīt sniedz informāciju par jau veiktajiem un plānotajiem šā lēmuma izpildes pasākumiem. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta un atgūšanas procentu summām, ko saņēmēji jau atmaksājuši.
7. pants
Šis lēmums ir adresēts Bulgārijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 5. septembrī