ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2376 НА СЪВЕТА
от 8 декември 2015 година
за изменение на Директива 2011/16/ЕС по отношение на задължителния автоматичен обмен на информация в областта на данъчното облагане
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Избягването на данъци на трансгранично равнище, агресивното данъчно планиране и вредната данъчна конкуренция се превръщат във все по-сериозно предизвикателство и будят тревога както в рамките на Съюза, така и в световен мащаб. Свиването на данъчната основа намалява значително националните данъчни приходи, което възпрепятства прилагането на благоприятстващи растежа данъчни политики в държавите членки. Издаването на предварителни данъчни становища, които улесняват последователното и прозрачно прилагане на закона, е обичайна практика, включително в Съюза. Като създава сигурна среда за стопанската дейност, по-голямата яснота на данъчното законодателство за данъчнозадължените лица може да стимулира инвестициите и спазването на закона и следователно да спомогне за изпълнението на целта за по-нататъшно развитие на единния пазар на Съюза на базата на принципите и основните свободи, върху които са изградени договорите. При все това, данъчните становища във връзка със стопански структури, създавани въз основа на данъчни съображения, в някои случаи доведоха до ниско равнище на данъчно облагане на изкуствено завишен доход в държавата, която издава, изменя или подновява данъчното становище, както и до изкуствено занижаване на облагаемия доход в други свързани държави. В този контекст засилването на прозрачността се превръща във все по-належаща нужда. За постигането на тази цел е необходимо укрепване на инструментите и механизмите, предвидени в Директива 2011/16/ЕС на Съвета (4).
(2)
В заключенията си от 18 декември 2014 г. Европейският съвет подчерта спешната необходимост от активизиране на усилията в борбата с избягването на данъци и с агресивното данъчно планиране както на световно равнище, така и на равнището на Съюза. Като изтъкна значението на прозрачността, Европейският съвет приветства намерението на Комисията да представи предложение относно автоматичния обмен на информация относно данъчните становища в Съюза.
(3)
В Директива 2011/16/ЕС се предвижда задължителен спонтанен обмен на информация между държавите членки в пет конкретни случая в рамките на определени срокове. Спонтанният обмен на информация в случаите, в които компетентният орган на една държава членка има основания да предполага, че е възможна загуба на данъчни приходи в друга държава членка, и сега се прилага по отношение на данъчни становища с трансграничен характер, които държавата членка издава, изменя или подновява за конкретно данъчнозадължено лице във връзка с тълкуването или прилагането на определени данъчни разпоредби в бъдеще.
(4)
Ефективният спонтанен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване обаче на практика е затруднен от няколко съществени пречки, като например свободата на преценка на издаващата становищата държава членка да решава кои други държави членки следва да бъдат информирани. Във връзка с това обменяната информация следва, ако е целесъобразно, да бъде достъпна за всички останали държави членки.
(5)
Автоматичният обмен следва да обхваща всички видове предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване, издадени, изменени или подновени за конкретно лице или група лица, които това лице или група лица има право да използва (независимо от техния обвързващ или необвързващ характер и начина им на издаване).
(6)
За целите на правната сигурност Директива 2011/16/ЕС следва да бъде изменена чрез добавяне на подходящо определение на предварително трансгранично данъчно становище и предварително споразумение за ценообразуване. Тези определения следва да бъдат достатъчно широки, за да обхващат голям брой ситуации, включително, но не само, следните видове предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване:
-
едностранни предварителни споразумения и/или решения за ценообразуване;
-
двустранни или многостранни предварителни споразумения и решения за ценообразуване;
-
споразумения или решения за определяне на установяването или не на място на стопанска дейност;
-
споразумения или решения за определяне на наличието или липсата на факти с потенциално въздействие върху данъчната основа на място на стопанска дейност;
-
споразумения или решения за определяне на данъчния статут на хибридно образувание в една държава членка, което е свързано с местно лице в друга юрисдикция;
-
както и споразумения или решения относно базата за оценка при амортизиране на актив в една държава членка, който е придобит от групова структура в друга юрисдикция.
(7)
Данъчнозадължените лица имат право да използват предварителни трансгранични данъчни становища или предварителни споразумения за ценообразуване например по време на процеса на данъчно облагане или данъчните одити, при условие че фактите, на които се основават предварителното трансгранично данъчно становище или предварителните споразумения за ценообразуване, са били представени точно и данъчнозадължените лица спазват условията на предварителните трансгранични данъчни становища или предварителните споразумения за ценообразуване.
(8)
Държавите членки ще обменят информация, независимо от това дали данъкоплатецът спазва условията на предварително трансгранично данъчно становище или предварително споразумение за ценообразуване.
(9)
Предоставянето на информация не следва да води до разкриването на търговска, промишлена или служебна тайна или на търговски процес, или на информация, чието разкриване би противоречало на обществения ред.
(10)
За да може задължителният автоматичен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване да изиграе пълноценно своята роля, информацията следва да се съобщава веднага след тяхното издаване, изменение или подновяване, като поради това за съобщаването на информацията следва да бъдат определени редовни интервали. По същите причини е целесъобразно да се предвиди и задължителен автоматичен обмен на предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване, които са издадени, изменени или подновени в рамките на период, започващ пет години преди датата на прилагане на настоящата директива, и които все още са валидни на 1 януари 2014 г. Обаче конкретни лица или групи лица с нетен годишен оборот в рамките на групата, ненадвишаващ 40 000 000 евро, могат при определени условия да бъдат изключени от този задължителен автоматичен обмен.
(11)
От съображения за правна сигурност, при спазване на набор от много строги условия, е целесъобразно от задължителния автоматичен обмен да бъдат изключени двустранни или многостранни предварителни споразумения за ценообразуване с трети държави, попадащи в рамката на съществуващите международни договори с тези държави, когато разпоредбите на посочените договори не позволяват разкриването на получена съгласно същия договор информация на държава - трета страна. В тези случаи обаче следва да се обменя информацията по член 8а, параграф 6, отнасяща се до искания, които водят до издаването на такива двустранни или многостранни предварителни споразумения за ценообразуване. Следователно в такива случаи информацията, която се предоставя, следва да бъде съпроводена с указанието, че се предоставя въз основа на такова искане.
(12)
Във всеки отделен случай задължителният автоматичен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване следва да включва съобщаване на определен набор от основна информация, която да бъде достъпна за всички държави членки. Комисията следва да бъде упълномощена да приема практическите договорености, необходими за стандартизиране на съобщаването на тази информация съгласно определената в Директива 2011/16/ЕС процедура (която предвижда участието на Комитета за административно сътрудничество в данъчната област) за установяване на стандартен формуляр, който да се използва при обмена на информация. Процедурата следва да се използва и за приемането на допълнителни практически договорености за прилагане на обмена на информация, например уточняване на езиковите разпоредби, които ще се прилагат за обмена на информация чрез стандартния формуляр.
(13)
При разработването на такъв стандартен формуляр за задължителен автоматичен обмен на информация би било целесъобразно да се отчита извършената работа в рамките на Форума на ОИСР относно вредните данъчни практики, където се разработва стандартен формуляр за обмен на информация в контекста на Плана за действие за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби. Уместно е също да се работи в тясно сътрудничество и по координиран начин с ОИСР, и то не само в областта на разработването на такъв стандартен формуляр за задължителен автоматичен обмен на информация. Крайната цел следва да бъде създаването на равнопоставени условия на конкуренция в световен мащаб, като Съюзът следва да поеме водеща роля и да настоява подлежащата на автоматичен обмен информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване да има доста широк обхват.
(14)
Държавите членки следва да обменят основна информация, като ограничен набор от основна информация следва се съобщава и на Комисията. Това следва да позволи на Комисията във всеки един момент да наблюдава и оценява ефективното прилагане на задължителния автоматичен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване. Получената от Комисията информация обаче не следва да се използва за никакви други цели. Съобщаването на тази информация освен това не освобождава дадена държава членка от задълженията ѝ да уведомява Комисията за държавните помощи.
(15)
Предоставянето на обратна информация от страна на държавата получател до държавата - подател на информацията, е необходим елемент от ефективното функциониране на системата за автоматичен обмен. Във връзка с това е целесъобразно да се подчертае, че компетентните органи на държавите членки следва веднъж годишно да изпращат на останалите заинтересовани държави членки обратна информация във връзка с автоматичния обмен на информация. На практика тази задължителна обратна информация следва да се изпраща въз основа на определени на двустранна основа договорености.
(16)
Ако е необходимо, след етапа на задължителния автоматичен обмен на информация съгласно настоящата директива, държава членка следва да може да се позове на член 5 от Директива 2011/16/ЕС, отнасящ се до обмена на информация при поискване, за да получи допълнителна информация, включително пълния текст на предварителните трансгранични становища или предварителните споразумения за ценообразуване, от държавата членка, която ги е издала.
(17)
Целесъобразно е да се припомни, че член 21, параграф 4 от Директива 2011/16/ЕС урежда езиковия режим и изискванията за превод, които са приложими към исканията за сътрудничество, включително исканията за уведомяване, и приложените към тях документи. Това правило следва да бъде приложимо и в случаите, когато държавите членки отправят искане за допълнителна информация след етапа на задължителния автоматичен обмен на основна информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване.
(18)
Държавите членки следва да предприемат всички разумни мерки, необходими за отстраняване на пречките, които биха могли да възпрепятстват ефективния и възможно най-широкообхватен задължителен автоматичен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване.
(19)
За да се подпомогне ефективното използване на ресурсите, да се улесни обменът на информация и да се избегне необходимостта държавите членки поотделно да извършват сходни по характер промени в националните си системи за съхраняване на информация, следва да се предвиди специална разпоредба за създаване на централен регистър, който да е достъпен за всички държави членки и Комисията и в който държавите членки да въвеждат и съхраняват информацията, вместо да обменят посочената информация по защитена електронна поща. Практическите условия, необходими за създаването на този регистър, следва да бъдат приети от Комисията в съответствие с процедурата по член 26, параграф 2 от Директива 2011/16/ЕС.
(20)
Предвид характера и обхвата на измененията, въведени с Директива 2014/107/ЕС на Съвета (5) и с настоящата директива, следва да се удължи срокът за предоставяне на информацията, статистическите данни и докладите, предвиден в Директива 2011/16/ЕС. Удължаването следва да даде възможност информацията, която трябва да се предоставя, да отразява опита, произтичащ от въвеждането на измененията. Удължаването следва да се прилага за статистическите данни и за другата информация, която следва да бъде представена от държавите членки преди 1 януари 2018 г., но също и за доклада, и ако това е целесъобразно, за предложението, което следва бъде представено от Комисията преди 1 януари 2019 г.
(21)
Съществуващите разпоредби относно поверителността следва да бъдат изменени, за да се отрази разширеният обхват на задължителния автоматичен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване.
(22)
В настоящата директива се зачитат основните права и се спазват принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз. По-конкретно, целта на настоящата директива е да се гарантира пълно зачитане на правото на защита на личните данни и свободата на стопанска инициатива.
(23)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно ефикасно административно сътрудничество между държавите членки при условия, които са съвместими с правилното функциониране на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а предвид необходимостта от уеднаквяване и ефективност може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(24)
Поради това Директива 2011/16/ЕС следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2011/16/ЕС се изменя, както следва:
1)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
точка 9 се заменя със следното:
„9.
„автоматичен обмен на информация“ означава:
а)
за целите на член 8, параграф 1 и член 8а - системно предоставяне на друга държава членка на предварително определена информация, без предварително отправено искане, на предварително определени редовни интервали от време. За целите на член 8, параграф 1 позоваването на понятието „налична информация“ се отнася за информацията в данъчните регистри на предоставящата я държава членка, която е достъпна в съответствие с процедурите за събиране и обработване на информация в тази държава членка;
б)
за целите на член 8, параграф 3а - системно предоставяне на предварително определена информация относно местни лица на други държави членки, на съответната държава членка, на която те са местни лица, без предварително отправено искане, на предварително определени редовни интервали от време. В контекста на член 8, параграфи 3а и 7а, член 21, параграф 2 и член 25, параграфи 2 и 3 понятията, оградени с кавички, имат същото значение като в съответните определения, установени в приложение I;
в)
за целите на всички разпоредби на настоящата директива освен член 8, параграфи 1 и 3a и член 8а - системно предоставяне на предварително определена информация, съобщена в съответствие с букви а) и б) от настоящата точка;“
б)
добавят се следните точки:
„14.
„предварително трансгранично данъчно становище“ означава споразумение, уведомление или друг инструмент или действие с подобен ефект, включително ако е издадено, изменено или подновено в рамките на данъчен одит, и което отговаря на следните условия:
а)
е издадено, изменено или подновено от правителството или данъчната администрация на държава членка или от нейно име, или от териториални или административни подразделения на държавата членка, включително местните органи, независимо от това дали действително се използва или не;
б)
е издадено, изменено или подновено за конкретно лице или група лица, и което това лице или група лица има право да използва;
в)
се отнася до тълкуването или прилагането на правна или административна разпоредба относно администрирането или прилагането на националното законодателство, отнасящо се до данъците на държавата членка или нейните териториални или административни подразделения, включително местните органи;
г)
се отнася до трансгранична сделка или до това дали дейността, извършвана от дадено лице в друга юрисдикция, води до установяване на място на стопанска дейност или не; както и
д)
е издадено преди момента на извършване на сделките или дейността в друга юрисдикция, които потенциално могат да доведат до установяване на място на стопанска дейност, или преди подаване на данъчна декларация за периода, в който е извършена сделката или поредицата от сделки или дейности.
Трансграничните сделки могат да включват инвестиции, доставка на стоки, услуги, финансиране или използване на материални или нематериални активи, без да се ограничават до тях, като не е необходимо в извършването им пряко да участва лицето, за което е издадено предварителното трансгранично данъчно становище;
15.
„предварително споразумение за ценообразуване“ означава споразумение, уведомление или друг инструмент или действие с подобен ефект, включително ако е издадено, изменено или подновено в рамките на данъчен одит, и което отговаря на следните условия:
а)
е издадено, изменено или подновено от правителството или данъчната администрация на една или повече държави членки или от тяхно име, включително техни териториални или административни подразделения, в т.ч. местните органи, независимо от това дали действително се използва;
б)
е издадено, изменено или подновено за конкретно лице или група лица, и което това лице или група лица има право да използва; и
в)
преди момента на извършване на трансгранични сделки между свързани предприятия в него се установява съответен набор от критерии за определяне на трансферното ценообразуване по тези сделки или се определя разпределянето на печалбата в полза на мястото на стопанска дейност.
Предприятията са свързани предприятия, когато едно предприятие участва пряко или косвено в управлението, контрола или капитала на друго предприятие или едни и същи лица участват пряко или косвено в управлението, контрола или капитала на предприятията.
Трансферни цени са цените, по които дадено предприятие прехвърля материални и нематериални активи или предоставя услуги на свързани предприятия, и понятието „трансферно ценообразуване“ се тълкува в този смисъл;
16.
за целите на точка 14 „трансгранична сделка“ означава сделка или поредица от сделки, при които:
а)
не всички страни по сделката или поредицата от сделки са местни лица за данъчни цели в държавата членка, която издава, изменя или подновява предварителното трансгранично данъчно становище;
б)
страна по сделката или поредицата от сделки е местно лице за данъчни цели в повече от една юрисдикция едновременно;
в)
една от страните по сделката или поредицата от сделки извършва дейност в друга юрисдикция чрез място на стопанска дейност и сделката или поредицата от сделки представлява цялата дейност на мястото на стопанска дейност или част от нея. Трансграничната сделка или поредицата от сделки включва също договорености, постигнати от дадено лице по отношение на стопанска дейност в друга юрисдикция, която това лице извършва чрез място на стопанска дейност; или
г)
такава сделка или поредица от сделки има трансгранично въздействие.
За целите на точка 15 „трансгранична сделка“ означава сделка или поредица от сделки, в които участват свързани предприятия, от които не всички са местни лица за данъчни цели на територията на една юрисдикция, или сделка или поредица от сделки, които имат трансгранично въздействие;
17.
за целите на точки 15 и 16 „предприятие“ означава всяка форма на извършване на стопанска дейност.“
2)
В член 8 параграфи 4 и 5 се заличават.
3)
Вмъкват се следните членове:
„Член 8а
Обхват и условия на задължителния автоматичен обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване
1. Компетентният орган на държава членка, в която предварително трансгранично данъчно становище или предварително споразумение за ценообразуване е издадено, изменено или подновено след 31 декември 2016 г., съобщава за това на компетентните органи на всички други държави членки, както и на Европейската комисия, чрез автоматичен обмен на информация, при ограниченията на случаите по параграф 8 от настоящия член, в съответствие с приложимите практически договорености, приети съгласно член 21.
2. Компетентният орган на държава членка, в съответствие с приложимите практически договорености, приети съгласно член 21, съобщава на компетентните органи на всички други държави членки, както и на Европейската комисия, също и информация, при ограниченията на случаите по параграф 8 от настоящия член, относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване, издадени, изменени или подновени в рамките на период, започващ пет години преди 1 януари 2017 г.
Ако предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване са издадени, изменени или подновени между 1 януари 2012 г. и 31 декември 2013 г., това съобщаване се извършва, при условие че те са били все още валидни на 1 януари 2014 г.
Ако предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване са издадени, изменени или подновени между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2016 г., това съобщаване се извършва независимо дали те все още са валидни.
Държавите членки могат да изключват от съобщаването по настоящия параграф информацията относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване, издадени, изменени или подновени преди 1 април 2016 г. за конкретно лице или група лица (с изключение на тези, извършващи предимно финансови или инвестиционни дейности) с годишен нетен оборот в рамките на групата съгласно определението в член 2, точка 5 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6), ненадвишаващ 40 000 000 евро (или еквивалентната сума във всяка друга валута) през фискалната година, предхождаща датата на издаване, изменение или подновяване на тези предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване.
3. Двустранните или многостранни предварителни споразумения за ценообразуване с трети държави се изключват от обхвата на автоматичния обмен на информация по настоящия член, когато международното споразумение в данъчната област, в рамките на което е договорено предварителното споразумение за ценообразуване, не позволява разкриването му на трети страни. Такива двустранни или многостранни предварителни споразумения за ценообразуване ще се обменят съгласно член 9, в случай че международното споразумение в данъчната област, в рамките на което е договорено предварителното споразумение за ценообразуване, позволява разкриването му и компетентният орган на третата държава е дал разрешение за разкриване на информацията.
При все това, когато двустранните или многостранни предварителни споразумения за ценообразуване са изключени от автоматичния обмен на информация съгласно първото изречение от първа алинея от настоящия параграф, вместо това съгласно параграфи 1 и 2 от настоящия член се обменя информацията по параграф 6 от настоящия член, посочена в искането, което води до издаване на такова двустранно или многостранно предварително споразумение за ценообразуване.
4. Параграфи 1 и 2 не се прилагат в случаите, в които предварителното трансгранично данъчно становище се отнася изключително до данъчните задължения на едно или повече физически лица.
5. Обменът на информация се извършва, както следва:
а)
по отношение на информацията, която се обменя съгласно параграф 1 - в срок от три месеца след изтичането на шестмесечието, през което предварителните трансгранични данъчни становища или предварителните споразумения за ценообразуване са издадени, изменени или подновени;
б)
по отношение на информацията, която се обменя съгласно параграф 2 - преди 1 януари 2018 г.
6. Информацията, която се съобщава от държава членка в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член, включва следното:
а)
идентификация на лицето, различно от физическо лице, и ако е целесъобразно, на групата от лица, към която то принадлежи;
б)
обобщение на съдържанието на предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване, включително описание на съответната стопанска дейност или сделките или поредицата от сделки, което е формулирано абстрактно и не води до разкриването на търговска, промишлена или служебна тайна или на търговски процес, или на информация, чието разкриване би противоречало на обществения ред;
в)
датите на издаване, изменение или подновяване на предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване;
г)
началната дата на срока на валидност на предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване, ако е определена;
д)
крайната дата на срока на валидност на предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване, ако е определена;
е)
видът на предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване;
ж)
сумата на сделката или поредицата от сделки по предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване, ако такава сума е посочена в предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване;
з)
когато е издадено предварително споразумение за ценообразуване - описание на набора от критерии, използвани за определяне на трансферното ценообразуване или самата трансферна цена;
и)
когато е издадено предварително споразумение за ценообразуване - идентификация на метода, използван за определяне на трансферното ценообразуване или самата трансферна цена;
й)
идентификация на другите държави членки, ако има такива, които има вероятност да бъдат засегнати от предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване;
к)
идентификация на всички лица, различни от физически лица, в другите държави членки, ако има такива, които има вероятност да бъдат засегнати от предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване (като се посочат държавите членки, с които засегнатите лица са свързани); както и
л)
посочване дали предоставената информация се основава на самото предварително трансгранично данъчно становище или предварително споразумение за ценообразуване или на искането, посочено в параграф 3, втора алинея от настоящия член.
7. За да улесни обменът на информация по параграф 6 от настоящия член, Комисията приема практически договорености, необходими за прилагането на настоящия член, включително мерки за стандартизиране на съобщаването на информация по параграф 6 от настоящия член, като част от процедурата за съставяне на стандартния формуляр, предвиден в член 20, параграф 5.
8. Информацията по параграф 6, букви а), б), з) и к) от настоящия член не се съобщава на Европейската комисия.
9. Компетентният орган на заинтересованите държави членки, определени съгласно параграф 6, буква й), потвърждава, ако е възможно по електронен път, получаването на информацията пред компетентния орган, който я е предоставил, като прави това незабавно и при всички случаи не по-късно от седем работни дни. Тази мярка се прилага, докато започне да функционира регистърът по член 21, параграф 5.
10. Държавите членки могат, в съответствие с член 5 и като вземат под внимание член 21, параграф 4, да поискат допълнителна информация, включително пълния текст на предварителното трансгранично данъчно становище или предварителното споразумение за ценообразуване.
Член 8б
Статистически данни за автоматичния обмен на информация
1. До 1 януари 2018 г. държавите членки предоставят ежегодно на Комисията статистически данни за обема на автоматичния обмен по членове 8 и 8а и доколкото е възможно, информация за административните и други видове разходи и ползи, свързани с извършения обмен, както и за всякакви потенциални изменения както за данъчните администрации, така и за трети страни.
2. До 1 януари 2019 г. Комисията представя доклад, съдържащ преглед и оценка на получените статистически данни и информация съгласно параграф 1 от настоящия член, в който се разглеждат въпроси като административните и други имащи отношение разходи и ползите от автоматичния обмен на информация, както и свързаните с него практически аспекти. Ако е целесъобразно, Комисията представя на Съвета предложение относно категориите и условията, посочени в член 8, параграф 1, включително условието за наличност на информацията относно местни лица на други държави членки, или относно позициите, посочени в член 8, параграф 3а, или и двете.
Когато разглежда представено от Комисията предложение, Съветът обмисля подобряването на ефикасността и функционирането на автоматичния обмен на информация и издигането му на по-високо равнище, с цел да се гарантира, че:
а)
чрез автоматичен обмен компетентният орган на всяка държава членка предоставя на компетентния орган на всяка друга държава членка информация за данъчните периоди, започващи от 1 януари 2019 г., свързана с местни лица на тази друга държава членка, за всички изброени в член 8, параграф 1 категории доходи и капитал, така както те се тълкуват съгласно националното законодателство на държавата членка, предоставяща информацията; както и
б)
списъците на категории и позиции, посочени в член 8, параграфи 1 и 3а, се допълват, за да включат и други категории и позиции, включително авторски и лицензионни възнаграждения.
(6) Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните финансови отчети, консолидираните финансови отчети и свързаните доклади на някои видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета (ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 19).“" 						
4)
В член 20 се добавя следният параграф:
„5. Стандартният формуляр, включително езиковите договорености, се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2, преди 1 януари 2017 г. Автоматичният обмен на информация относно предварителни трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване съгласно член 8а се извършва с помощта на посочения стандартен формуляр. Този стандартен формуляр съдържа само елементите за обмен на информация, изброени в член 8а, параграф 6, и други полета, свързани с тези елементи, които са необходими за постигане на целите на член 8а.
Езиковите договорености, посочени в първа алинея, не възпрепятстват държавите членки да съобщават информацията, посочена в член 8а, на всеки един от официалните и работните езици на Съюза. Въпреки това тези езикови договорености може да предвиждат, че основните елементи на подобна информация се изпращат също така и на друг официален и работен език на Съюза.“
5)
Член 21 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Лицата, надлежно упълномощени от Органа за акредитиране по сигурността към Комисията, могат да имат достъп до тази информация само доколкото това е необходимо за наблюдението, поддръжката и развитието на регистъра по параграф 5 и на мрежата CCN.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. До 31 декември 2017 г. Комисията създава и обезпечава в техническо и логистично отношение защитен централен регистър на държавите членки относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане, в който информацията, съобщавана в рамките на член 8а, параграфи 1 и 2, се записва с цел да се изпълнят изискванията за автоматичен обмен, предвидени в посочените параграфи. Компетентните органи на всички държави членки имат достъп до информацията в този регистър. Комисията също има достъп до информацията в този регистър, но в рамките на ограниченията, предвидени в член 8а, параграф 8. Комисията приема необходимите практически договорености в съответствие с процедурата по член 26, параграф 2.
Докато защитеният централен регистър започне да функционира, автоматичният обмен по член 8а, параграфи 1 и 2 се извършва в съответствие с параграф 1 от настоящия член и приложимите практически договорености.“
6)
Член 23 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите членки съобщават на Комисията годишната оценка за ефективността на автоматичния обмен на информация, предвиден в членове 8 и 8а, както и постигнатите практически резултати. Комисията одобрява формата, както и реда и условията за предаването на годишната оценка в съответствие с процедурата по член 26, параграф 2.“;
б)
параграфи 5 и 6 се заличават.
7)
Вмъква се следният член:
„Член 23а
Поверителност на информацията
1. Информацията, която се съобщава на Комисията съгласно настоящата директива, се третира от Комисията като поверителна в съответствие с разпоредбите, приложими за органите на Съюза, и не може да се използва за никакви други цели, освен за да се определи дали и до каква степен държавите членки спазват настоящата директива.
2. Информацията, която се съобщава на Комисията от държава членка съгласно член 23, както и всички доклади или документи, изготвени от Комисията въз основа на тази информация, могат да бъдат предавани на останалите държави членки. Предаваната информация представлява служебна тайна и е защитена по същия начин, както подобна информация съгласно националното законодателство на държавата членка, която я получава.
Изготвените от Комисията доклади и документи, посочени в първа алинея, могат да се използват от държавите членки само за аналитични цели и не се публикуват, нито се предоставят на други лица или органи без изричното съгласие на Комисията.“
8)
В член 25 се вмъква следният параграф:
„1а. Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилагат по отношение на всяко обработване на лични данни съгласно настоящата директива от страна на институциите и органите на Съюза. Въпреки това, за целите на правилното прилагане на настоящата директива, обхватът на задълженията и правата, предвидени в член 11, член 12, параграф 1 и членове 13-17 от Регламент (ЕО) № 45/2001, се ограничава до степента, необходима за запазване на интересите по член 20, параграф 1, буква б) от същия регламент.“
Член 2
1. Държавите членки приемат и публикуват до 31 декември 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2017 г.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 8 декември 2015 година.
PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/2376
(2015. gada 8. decembris),
ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 115. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (3),
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Pēdējos gados ir būtiski saasinājušās pārrobežu līmenī īstenotas izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, agresīvas nodokļu plānošanas un kaitīgas nodokļu konkurences radītās problēmas, kurām lielu uzmanību pievērš gan Savienībā, gan pasaules līmenī. Nodokļu bāzes samazināšanās ievērojami mazina valstu nodokļu ieņēmumus; tas liedz dalībvalstīm piemērot izaugsmi veicinošu nodokļu politiku. Iepriekšēju nodokļu nolēmumu izdošana, ar ko veicina konsekventu un pārredzamu tiesību aktu piemērošanu, ir ierasta prakse, tostarp Savienībā. Nodrošinot noteiktību uzņēmumiem, nodokļu jomas tiesību aktu precizēšana nodokļu maksātājiem var veicināt ieguldījumus un tiesību aktu ievērošanu un tādējādi var veicināt to, ka tiek sasniegts mērķis turpināt attīstīt vienoto tirgu Savienībā, balstoties uz principiem un brīvībām, kas ir Līgumu pamatā. Tomēr nolēmumi attiecībā uz nodokļu vajadzībām izveidotām struktūrām ir ļāvuši atsevišķos gadījumos panākt zemu nodokļu līmeni par mākslīgi augstām ienākuma summām valstī, kas izdod, groza vai atjauno iepriekšēju nolēmumu, un ir veicinājuši to, ka saglabājas mākslīgi zemas ienākuma summas, kurām jāuzliek nodokļi jebkurā citā iesaistītajā valstī. Tāpēc ir steidzami nepieciešams palielināt pārredzamību. Lai to panāktu, ir jāuzlabo rīki un mehānismi, kas izveidoti ar Padomes Direktīvu 2011/16/ES (4).
(2)
Eiropadome 2014. gada 18. decembra secinājumos uzsvēra, ka steidzami jāpastiprina centieni cīņā pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un agresīvu nodokļu plānošanu gan pasaules, gan Savienības līmenī. Uzsverot, cik nozīmīga ir pārredzamība, Eiropadome atzinīgi novērtēja Komisijas nodomu iesniegt priekšlikumu par automātisko informācijas apmaiņu par nodokļu nolēmumiem Savienībā.
(3)
Direktīvā 2011/16/ES paredzēta obligāta spontāna informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm piecos konkrētos gadījumos un noteiktos termiņos. Spontāna informācijas apmaiņa, ja vienas dalībvalsts kompetentajai iestādei ir iemesls uzskatīt, ka varētu rasties nodokļu zudums citā dalībvalstī, jau attiecas uz nodokļu nolēmumiem, kurus kāda dalībvalsts izdod, groza vai atjauno konkrētam nodokļu maksātājam attiecībā uz nodokļu noteikumu interpretāciju vai piemērošanu nākotnē un kuriem ir pārrobežu dimensija.
(4)
Tomēr efektīvu spontānu informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu kavē vairākas nozīmīgas praktiskas grūtības, piemēram, izdevējai dalībvalstij dotā rīcības brīvība pēc saviem ieskatiem izlemt, kuras citas dalībvalstis būtu jāinformē. Tādēļ informācijai, ar ko notiek apmaiņa, vajadzības gadījumā vajadzētu būt pieejamai visām pārējām dalībvalstīm.
(5)
Automātiskas informācijas apmaiņas par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu darbības jomai, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti konkrētai personai vai personu grupai un uz kuriem minētajai personai vai personu grupai ir tiesības paļauties, vajadzētu attiekties uz tiem jebkādā materiālā formā (neatkarīgi no tā, vai tie pēc būtības ir saistoši vai nav, un no to izdošanas veida).
(6)
Juridiskās noteiktības labad Direktīva 2011/16/ES būtu jāgroza, iekļaujot atbilstīgu iepriekšēja pārrobežu nolēmuma un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu definīciju. Minēto definīciju darbības jomai vajadzētu būt pietiekami plašai, lai tā attiektos uz dažādām situācijām, tostarp, bet ne tikai, uz šāda veida iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšējām vienošanām par cenas noteikšanu:
-
vienpusējas iepriekšējas vienošanās un/vai lēmumi par cenas noteikšanu,
-
divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās un lēmumi par cenas noteikšanu,
-
vienošanās vai lēmumi, ar ko nosaka to, vai pastāv pastāvīgā pārstāvniecība,
-
vienošanās vai lēmumi, ar ko nosaka to, vai pastāv fakti, kuri potenciāli varētu ietekmēt pastāvīgās pārstāvniecības nodokļu bāzi,
-
vienošanās vai lēmumi, ar ko nosaka hibrīdstruktūras nodokļa maksātāja statusu vienā dalībvalstī, kura ir saistīta ar iedzīvotāju kādā citā jurisdikcijā,
-
kā arī vienošanās vai lēmumi, kas balstīti uz novērtējumu par tāda aktīva nolietojumu vienā dalībvalstī, kurš ir iegūts no grupas uzņēmuma citā jurisdikcijā.
(7)
Nodokļu maksātājiem ir tiesības paļauties uz iepriekšēju pārrobežu nolēmumu vai iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, piemēram, nodokļu uzlikšanas vai nodokļu revīzijas laikā, ar nosacījumu, ka fakti, uz kuriem balstās iepriekšēji pārrobežu nolēmumi vai iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu, ir atspoguļoti korekti un ka nodokļu maksātāji ievēro iepriekšēju pārrobežu nolēmumu vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu noteikumus.
(8)
Dalībvalstis veiks informācijas apmaiņu neatkarīgi no tā, vai nodokļu maksātājs ievēro iepriekšēja pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu noteikumus.
(9)
Informācijas sniegšanai nevajadzētu izraisīt komercnoslēpuma, rūpnieciska vai dienesta noslēpuma vai komercprocesa atklāšanu vai tādas informācijas atklāšanu, kas būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai.
(10)
Lai gūtu iespējamo labumu no obligātās automātiskās informācijas apmaiņas par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, informācija būtu jāsniedz nekavējoties pēc to izdošanas, grozīšanas vai atjaunošanas un tāpēc būtu jānosaka regulāri informācijas paziņošanas intervāli. To pašu iemeslu dēļ ir lietderīgi paredzēt obligāto automātisko informācijas apmaiņu par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā, kas sākās piecus gadus pirms šīs direktīvas piemērošanas dienas, un kuri vēl ir spēkā 2014. gada 1. janvārī. Tomēr saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem no šādas obligātas automātiskas informācijas apmaiņas varētu atbrīvot konkrētas personas vai personu grupas ar grupas kopējo gada neto apgrozījumu, kas ir mazāks par EUR 40 000 000.
(11)
Juridiskās noteiktības labad ir lietderīgi saskaņā ar ļoti stingru nosacījumu kopumu no obligātās automātiskās informācijas apmaiņas izslēgt divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu ar trešām valstīm, ievērojot spēkā esošus starptautiskus nolīgumus ar minētajām valstīm, kurās minēto nolīgumu noteikumi neļauj atklāt informāciju, kas saņemta saskaņā ar minēto nolīgumu, trešās personas valstij. Tomēr šādos gadījumos tā vietā būtu jāapmainās ar 8.a panta 6. punktā norādīto informāciju saistībā ar pieprasījumiem, kuru rezultātā tika izdotas minētās divpusējās vai daudzpusējās iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu. Tādēļ šādos gadījumos paziņojamajā informācijā būtu jāietver norāde, ka tā ir sniegta, pamatojoties uz šādu pieprasījumu.
(12)
Obligātajā automātiskajā informācijas apmaiņā par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu katrā gadījumā būtu jāietver paziņojums, kurā iekļauta noteikta visām dalībvalstīm pieejamas pamatinformācijas kopa. Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai pieņemt praktiskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai standartizētu šādas informācijas paziņošanu saskaņā ar procedūru, kas noteikta Direktīvā 2011/16/ES (iesaistot Administratīvās sadarbības komiteju nodokļu jautājumos), lai sagatavotu standarta veidlapu, kura jāizmanto informācijas apmaiņai. Minētā procedūra būtu arī jāizmanto, lai pieņemtu turpmākus praktiskus pasākumus informācijas apmaiņas īstenošanai, piemēram, tādu lingvistisko prasību noteikšanai, kuras tiktu piemērotas informācijas apmaiņai, izmantojot standarta veidlapu.
(13)
Izstrādājot šādu standarta veidlapu obligātajai automātiskajai informācijas apmaiņai, būtu lietderīgi ņemt vērā darbu, ko veic ESAO Kaitnieciskas nodokļu prakses forumā, kur tiek izstrādāta standarta veidlapa informācijas apmaiņai saistībā ar Rīcības plānu par nodokļu bāzes samazināšanu un peļņas novirzīšanu. Ir arī lietderīgi cieši un koordinēti sadarboties ar ESAO un ne tikai saistībā ar šādas standarta veidlapas izstrādi obligātajai automātiskajai informācijas apmaiņai. Galīgajam mērķim vajadzētu būt vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem visā pasaulē, kur Savienībai būtu jāuzņemas vadošā loma, popularizējot ideju par to, ka tādas informācijas klāstam par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, ar kuru automātiski apmainās, vajadzētu būt diezgan plašam.
(14)
Dalībvalstīm būtu jāapmainās ar pamatinformāciju, un ierobežots pamatinformācijas kopums būtu jāpaziņo arī Komisijai. Tas ļautu Komisijai jebkurā laikā uzraudzīt un novērtēt obligātās automātiskās informācijas apmaiņas faktisko piemērošanu attiecībā uz iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu. Tomēr informāciju, ko saņem Komisija, nevajadzētu lietot nekādiem citiem mērķiem. Šāda paziņošana neatbrīvos dalībvalsti no tās pienākumiem paziņot Komisijai par jebkura veida valsts atbalstu.
(15)
Atsauksmes, kuras saņēmēja dalībvalsts sniedz informācijas nosūtītājai dalībvalstij, ir nepieciešams elements efektīvas automātiskās informācijas apmaiņas sistēmas darbībā. Tādēļ ir lietderīgi uzsvērt, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm vienreiz gadā būtu jāsūta atsauksmes par automātisku informācijas apmaiņu pārējām attiecīgajām dalībvalstīm. Praksē šīs obligātās atsauksmes būtu jāsūta, par to divpusēji vienojoties.
(16)
Vajadzības gadījumā, ņemot vērā obligātās automātiskās informācijas apmaiņas posmu saskaņā ar šo direktīvu, dalībvalstij vajadzētu būt iespējai atsaukties uz Direktīvas 2011/16/ES 5. pantu attiecībā uz informācijas apmaiņu pēc pieprasījuma, lai no dalībvalsts, kas izdevusi nolēmumus vai vienošanās, saņemtu papildu informāciju, tostarp pilnu tekstu, kurā atspoguļoti iepriekšēji pārrobežu nolēmumi vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu.
(17)
Ir lietderīgi atgādināt, ka Direktīvas 2011/16/ES 21. panta 4. punkts reglamentē valodu un tulkošanas prasības, kuras attiecas uz sadarbības pieprasījumu, tostarp paziņojuma pieprasījumu, un pievienotajiem dokumentiem. Minētais noteikums būtu jāpiemēro arī gadījumos, ja dalībvalsts pieprasa papildu informāciju, ņemot vērā posmu, kurā atrodas obligātās automātiskās pamatinformācijas apmaiņa par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu.
(18)
Dalībvalstīm būtu jāveic visi saprātīgie pasākumi, kas vajadzīgi, lai likvidētu visus šķēršļus, kas varētu kavēt efektīvu un iespējami plašu obligāto automātisko informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu.
(19)
Lai veicinātu resursu efektīvu izmantošanu, atvieglotu informācijas apmaiņu un novērstu to, ka katrai dalībvalstij atsevišķi jāveic līdzīga tādas sistēmas izstrāde, kas paredzēta, lai uzglabātu informāciju, būtu jāparedz īpašs noteikums par centrāla direktorija izveidi, kurš ir pieejams visām dalībvalstīm un Komisijai un kurā dalībvalstis varētu augšupielādēt un glabāt informāciju tā vietā, lai apmainītos ar minēto informāciju, izmantojot drošu e-pasta sistēmu. Komisija saskaņā ar Direktīvas 2011/16/ES 26. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem praktiskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izveidotu šādu direktoriju.
(20)
Ņemot vērā to pārmaiņu veidu un apjomu, kas ieviesti ar Padomes Direktīvu 2014/107/ES (5) un šo direktīvu, būtu jāpagarina saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES iesniedzamās informācijas, statistikas un ziņojumu iesniegšanas termiņš. Šādam pagarinājumam būtu jānodrošina, ka informācijā, kas jāiesniedz, var atspoguļot pieredzi, kas izriet no minētajām pārmaiņām. Pagarinājumam būtu jāattiecas gan uz statistiku, gan citu informāciju, kas dalībvalstīm jāiesniedz pirms 2018. gada 1. janvāra, gan uz ziņojumu un attiecīgā gadījumā - uz priekšlikumu, kas Komisijai jāiesniedz pirms 2019. gada 1. janvāra.
(21)
Spēkā esošie noteikumi par konfidencialitāti būtu jāgroza, lai atspoguļotu obligātās automātiskās informācijas apmaiņas paplašināšanu, ietverot tajā arī iepriekšējus pārrobežu nolēmumus un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu.
(22)
Šajā direktīvā respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši ar šo direktīvu tiecas nodrošināt, lai tiktu pilnībā ievērotas tiesības uz personas datu aizsardzību un darījumdarbības brīvība.
(23)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi - proti, dalībvalstu efektīvu administratīvo sadarbību saskaņā ar nosacījumiem, kas ir saderīgi ar iekšējā tirgus pienācīgu darbību, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet vienādības un efektivitātes dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.
(24)
Tādēļ Direktīva 2011/16/ES būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvu 2011/16/ES groza šādi:
1)
direktīvas 3. pantu groza šādi:
a)
panta 9. punktu aizstāj ar šādu:
“9)
“automātiska apmaiņa” ir:
a)
direktīvas 8. panta 1. punkta un 8.a panta vajadzībām - iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana citai dalībvalstij bez iepriekšēja pieprasījuma iepriekš noteiktos regulāros intervālos. Direktīvas 8. panta 1. punkta vajadzībām atsauce uz pieejamo informāciju attiecas uz informāciju, kas ir reģistrēta informācijas paziņotājas dalībvalsts nodokļu reģistros un ko var iegūt saskaņā ar minētās dalībvalsts informācijas vākšanas un apstrādes procedūrām;
b)
direktīvas 8. panta 3.a punkta vajadzībām - iepriekš noteiktas informācijas par rezidentiem citās dalībvalstīs sistemātiska paziņošana attiecīgajai rezidences vietas dalībvalstij bez iepriekšēja pieprasījuma iepriekš noteiktos regulāros intervālos. Direktīvas 8. panta 3.a un 7.a punkta, 21. panta 2. punkta un 25. panta 2. un 3. punkta kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar I pielikumā iekļautajām definīcijām;
c)
šīs direktīvas visu citu noteikumu vajadzībām, izņemot 8. panta 1. un 3.a punktu un 8.a pantu, - tādas iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana, kas sniegta saskaņā ar šā punkta a) un b) apakšpunktu;”;
b)
pievieno šādus punktus:
“14)
“iepriekšējs pārrobežu nolēmums” ir jebkura vienošanās, paziņojums vai jebkurš cits instruments vai rīcība ar līdzīgu ietekmi, tostarp izdots, grozīts vai atjaunots saistībā ar nodokļu revīziju, un kas atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
to ir izdevusi, grozījusi vai atjaunojusi dalībvalsts valdība vai nodokļu iestāde, vai dalībvalsts teritoriālas vai administratīvas apakšvienības, tostarp vietējās iestādes, vai tas ir izdots, grozīts vai atjaunots to vārdā - neatkarīgi no tā, vai to faktiski izmanto;
b)
tas ir izdots, grozīts vai atjaunots konkrētai personai vai personu grupai, un minētā persona vai personu grupa uz to ir tiesīga paļauties;
c)
tas attiecas uz tāda juridiska vai administratīva noteikuma interpretāciju vai piemērošanu, kas attiecas uz to valsts tiesību aktu īstenošanu vai izpildi, kuri ir saistīti ar dalībvalsts nodokļiem vai dalībvalsts teritoriālu vai administratīvu apakšvienību, tostarp vietējo iestāžu, nodokļiem;
d)
tas ir saistīts ar pārrobežu darījumu vai ar jautājumu par to, vai darbības, ko veic vai neveic persona citā jurisdikcijā, rada pastāvīgu pārstāvniecību; un
e)
tas ir sagatavots, pirms tiek veikti tie darījumi vai darbības citā jurisdikcijā, kas potenciāli rada pastāvīgu pārstāvniecību, vai pirms tiek iesniegta nodokļu deklarācija par laikposmu, kurā notika darījums vai darījumu virkne, vai darbības.
Pārrobežu darījums var ietvert (bet neaprobežojas tikai ar to) ieguldījumu veikšanu, preču piegādi, pakalpojumu sniegšanu, finansējuma nodrošināšanu vai materiālo vai nemateriālo aktīvu izmantošanu, un tajā nav noteikti jābūt tieši iesaistītai personai, kas saņem iepriekšējo pārrobežu nolēmumu;
15)
“iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu” ir jebkura vienošanās, paziņojums vai jebkurš cits instruments vai rīcība ar līdzīgu ietekmi, tostarp izdota, grozīta vai atjaunota saistībā ar nodokļu revīziju, un kas atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
to ir izdevušas, grozījušas vai atjaunojušas vienas vai vairāku dalībvalstu valdības vai nodokļu iestādes, tostarp jebkura to teritoriāla vai administratīva apakšvienība, tostarp vietējās iestādes, vai tā ir izdota, grozīta vai atjaunota to vārdā - neatkarīgi no tā, vai to faktiski izmanto;
b)
tā ir izdota, grozīta vai atjaunota konkrētai personai vai personu grupai, un minētā persona vai personu grupa uz to ir tiesīga paļauties; un
c)
pirms pārrobežu darījumu veikšanas starp saistītiem uzņēmumiem ar to nosaka pienācīgu kritēriju kopumu saistībā ar transfertcenu noteikšanu minētajiem darījumiem vai nosaka peļņas attiecināšanu uz pastāvīgo pārstāvniecību.
Uzņēmumi ir saistīti uzņēmumi, ja viens uzņēmums tieši vai netieši piedalās cita uzņēmuma vadībā, kontrolē vai kapitālā vai vienas un tās pašas personas tieši vai netieši piedalās uzņēmumu vadībā, kontrolē vai kapitālā.
Transfertcenas ir cenas, par kurām uzņēmums pārved materiālo un nemateriālo īpašumu vai sniedz pakalpojumus saistītiem uzņēmumiem, un “transfertcenas noteikšana” ir atbilstīgi jāinterpretē;
16)
piemērojot 14. punktu, “pārrobežu darījums” ir darījums vai darījumu virkne, ja:
a)
ne visas darījuma vai darījumu virknes puses ir rezidenti nodokļu vajadzībām dalībvalstī, kura izdod, groza vai atjauno iepriekšējo pārrobežu nolēmumu;
b)
darījuma vai darījumu virknes jebkura puse vienlaikus ir rezidents nodokļu vajadzībām vairāk nekā vienā jurisdikcijā;
c)
viena no darījuma vai darījumu virknes pusēm veic darījumdarbību citā jurisdikcijā, izmantojot pastāvīgo pārstāvniecību, un darījums vai darījumu virkne veido daļu vai visu pastāvīgās pārstāvniecības darījumdarbību. Pārrobežu darījumā vai darījumu virknē ir ietvertas arī vienošanās, ko persona ir noslēgusi attiecībā uz tādu darījumdarbību citā jurisdikcijā, kuru minētā persona veic ar pastāvīgas uzņēmējdarbības vietas starpniecību; vai
d)
šādiem darījumiem vai darījumu virknēm ir pārrobežu ietekme.
Piemērojot 15. punktu, “pārrobežu darījums” ir darījums vai darījumu virkne, kurā iesaistīti saistītie uzņēmumi, no kuriem ne visi ir rezidenti nodokļu vajadzībām vienā jurisdikcijā, vai ja darījumam vai darījumu virknēm ir pārrobežu ietekme;
17)
piemērojot 15. un 16. punktu, “uzņēmums” ir jebkāda veida darījumdarbības veikšana.”;
2)
direktīvas 8. pantā svītro 4. un 5. punktu;
3)
pievieno šādus pantus:
“8.a pants
Obligātās automātiskās informācijas apmaiņas par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu darbības joma un nosacījumi
1. Ja iepriekšējs pārrobežu nolēmums vai iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu ir izdota, grozīta vai atjaunota pēc 2016. gada 31. decembra, dalībvalsts kompetentā iestāde, veicot automātisku apmaiņu, saskaņā ar piemērojamiem praktiskiem pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot 21. pantu, par to informē visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kā arī Eiropas Komisiju - ar ierobežojumiem, kas izklāstīti šā panta 8. punktā.
2. Dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar piemērojamiem praktiskiem pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot 21. pantu, turklāt informē visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kā arī Eiropas Komisiju - ar ierobežojumiem, kas izklāstīti šā panta 8. punktā, par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā, kas sākas piecus gadus pirms 2017. gada 1. janvāra.
Ja iepriekšēji pārrobežu nolēmumi un iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu ir izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim, šāda informācijas paziņošana notiek saskaņā ar nosacījumu, ka tie joprojām bija spēkā 2014. gada 1. janvārī.
Ja iepriekšēji pārrobežu nolēmumi un iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu ir izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, šāda informācijas paziņošana notiek neatkarīgi no tā, vai tie vēl ir spēkā.
Dalībvalstis no šajā punktā minētās paziņojamās informācijas var izslēgt informāciju par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kas pirms 2016. gada 1. aprīļa izdoti, grozīti vai atjaunoti konkrētai personai vai personu grupai, izņemot tos, kas veic galvenokārt finanšu vai ieguldījumu darbības, ar grupas kopējo gada neto apgrozījumu, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/34/ES (6) 2. panta 5. punktā, kas ir mazāks par EUR 40 000 000 (vai ekvivalentu summu jebkurā citā valūtā) tajā fiskālajā gadā, kas ir pirms gada, kad iepriekšēji pārrobežu nolēmumi un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu ir izdotas, grozītas vai atjaunotas.
3. Divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu ar trešām valstīm ir izslēgtas no automātiskas informācijas apmaiņas jomas saskaņā ar šo pantu, ja starptautiskais nodokļu nolīgums, saskaņā ar kuru ir noslēgta iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu, par to neļauj atklāt informāciju trešām personām. Ar šādu divpusēju vai daudzpusēju iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu apmainās saskaņā ar 9. pantu, ja starptautiskais nodokļu nolīgums, saskaņā ar kuru ir noslēgta iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu, ļauj par to atklāt informāciju un trešās valsts kompetentā iestāde dod atļauju atklāt informāciju.
Tomēr, ja divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu tiktu izslēgtas no automātiskās informācijas apmaiņas saskaņā ar šā punkta pirmās daļas pirmo teikumu, ar šā panta 6. punktā norādīto informāciju, kas minēta pieprasījumā, kura rezultātā ir izdota šāda divpusēja vai daudzpusēja iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu, tā vietā apmainās saskaņā ar šā panta 1. un 2. punktu.
4. Panta 1. un 2. punktu nepiemēro, ja iepriekšējs pārrobežu nolēmums attiecas tikai uz vienas vai vairāku fizisku personu nodokļu lietām.
5. Informācijas apmaiņa notiek šādi:
a)
attiecībā uz informāciju, ar ko apmainās, ievērojot 1. punktu, - trīs mēnešos pēc tā kalendārā gada puses beigām, kurā iepriekšējie pārrobežu nolēmumi vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu ir izdotas, grozītas vai atjaunotas;
b)
attiecībā uz informāciju, ar ko apmainās, ievērojot 2. punktu, - pirms 2018. gada 1. janvāra.
6. Informācijā, kas dalībvalstij jāpaziņo, ievērojot šā panta 1. un 2. punktu, ietver šādus datus:
a)
tādas personas, kas nav fiziska persona, identifikācija un - attiecīgā gadījumā - personu grupas, pie kuras tā pieder, identifikācija;
b)
kopsavilkums par iepriekšējo pārrobežu nolēmumu vai iepriekšējo vienošanos par cenas noteikšanu saturu, tostarp apraksts par attiecīgo darījumdarbību vai darījumiem, vai darījumu virkni, ko sniedz abstraktā veidā, neizraisot komercnoslēpuma, rūpnieciska vai dienesta noslēpuma vai komercprocesa atklāšanu, vai tādas informācijas atklāšanu, kura būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai;
c)
iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu izdošanas, grozīšanas vai atjaunošanas datumi;
d)
iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu derīguma termiņa sākuma datums, ja tāds ir norādīts;
e)
iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu derīguma termiņa beigu datums, ja tāds ir norādīts;
f)
iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu veids;
g)
iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu darījuma vai darījumu virknes apjoms, ja šāds apjoms ir norādīts iepriekšējā pārrobežu nolēmumā vai ar iepriekšējo vienošanos par cenas noteikšanu;
h)
to kritēriju kopas apraksts, kas izmantoti transfertcenas noteikšanā vai pašā transfertcenā, ja ir iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu;
i)
tās metodes identifikācija, kas izmantota transfertcenas noteikšanā vai pašā transfertcenā, ja ir iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu;
j)
to pārējo dalībvalstu identifikācija, ja tādas ir, kuras varētu skart iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu;
k)
jebkuras personas, kas nav fiziska persona, identifikācija citās dalībvalstīs, ja tādas ir, kuras varētu ietekmēt iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu (norādot, ar kurām dalībvalstīm ietekmētās personas ir saistītas);
l)
norāde par to, vai paziņotās informācijas pamatā ir iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai pati iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu, vai pieprasījums, kas minēts šā panta 3. punkta otrajā daļā.
7. Lai veicinātu šā panta 6. punktā minētās informācijas apmaiņu, Komisija pieņem praktiskus pasākumus, kas vajadzīgi šā panta īstenošanai, tostarp pasākumus, kas vajadzīgi, lai standartizētu šā panta 6. punktā minētās informācijas paziņošanu kā procedūras daļu, ko izmanto, lai noteiktu 20. panta 5. punktā paredzēto standarta veidlapu.
8. Informāciju, kas noteikta saskaņā ar šā panta 6. punkta a), b), h) un k) apakšpunktu, neziņo Eiropas Komisijai.
9. To attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde, kuras noteiktas saskaņā ar 6. punkta j) apakšpunktu, nekavējoties un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā septiņās darbdienās pēc saņemšanas, ja iespējams - elektroniski, apstiprina informācijas saņemšanu kompetentajai iestādei, kas sniegusi informāciju. Šo pasākumu piemēro līdz brīdim, kad sāk darboties 21. panta 5. punktā minētais direktorijs.
10. Dalībvalstis - saskaņā ar 5. pantu un ņemot vērā 21. panta 4. punktu - var pieprasīt papildu informāciju, tostarp iepriekšējā nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu pilnu tekstu.
8.b pants
Statistika par automātisko apmaiņu
1. Dalībvalstis pirms 2018. gada 1. janvāra reizi gadā iesniedz Komisijai statistiku par automātiskās apmaiņas apjomu saskaņā ar 8. un 8.a pantu un, ciktāl iespējams, informāciju par administratīvām un citām attiecīgām izmaksām un ieguvumiem, kas saistīti ar notikušo apmaiņu un visām iespējamām izmaiņām gan attiecībā uz nodokļu administrācijām, gan trešām personām.
2. Komisija pirms 2019. gada 1. janvāra iesniedz ziņojumu, kurā sniedz pārskatu un novērtējumu par statistiku un informāciju, kas saskaņā ar 1. punktu saņemta par tādiem jautājumiem kā automātiskās informācijas apmaiņas administratīvās un citas attiecīgās izmaksas un ieguvumi, kā arī par saistītajiem praktiskajiem aspektiem. Komisija vajadzības gadījumā iesniedz Padomei priekšlikumu attiecībā uz 8. panta 1. punktā norādītajām kategorijām un nosacījumiem, tostarp nosacījumu, ka ir jābūt pieejamai informācijai par citu dalībvalstu rezidentiem, vai 8. panta 3.a punktā minētajiem posteņiem, vai attiecībā uz abiem šiem jautājumiem.
Izskatot Komisijas iesniegto priekšlikumu, Padome izvērtē iespējas turpmāk stiprināt automātiskās informācijas apmaiņas efektivitāti un darbību un paaugstināt attiecīgās prasības, lai paredzētu, ka:
a)
izmantojot automātisko informācijas apmaiņu, katras dalībvalsts kompetentā iestāde par taksācijas periodiem, sākot no 2019. gada 1. janvāra, paziņo jebkuras citas dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju attiecībā uz minētās citas dalībvalsts rezidentiem par visām 8. panta 1. punktā norādītajām ienākumu un kapitāla kategorijām, kā tās saprot saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura paziņo šo informāciju; un
b)
8. panta 1. un 3.a punktā ietverto kategoriju un posteņu uzskaitījumu var paplašināt, iekļaujot tajā citas kategorijas un posteņus, tostarp autoratlīdzības.
(6) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/34/ES (2013. gada 26. jūnijs) par noteiktu veidu uzņēmumu gada finanšu pārskatiem, konsolidētajiem finanšu pārskatiem un saistītiem ziņojumiem, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK un atceļ Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK (OV L 182, 29.6.2013., 19. lpp.).”;" 						
4)
direktīvas 20. pantam pievieno šādu punktu:
“5. Komisija pirms 2017. gada 1. janvāra pieņem standarta veidlapu, tostarp valodu lietojuma kārtību, saskaņā ar 26. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Automātisko informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, ievērojot 8.a pantu, veic, izmantojot standarta veidlapu. Šāda standarta veidlapa nepārsniedz 8.a panta 6. punktā minētos informācijas apmaiņas elementus un citas saistītas jomas, kas saistītas ar šiem elementiem un vajadzīgas, lai sasniegtu 8.a panta mērķus.
Pirmajā daļā minētā valodu lietojuma kārtība neliedz dalībvalstīm paziņot 8.a pantā minēto informāciju jebkurā Savienības oficiālajā un darba valodā. Tomēr minētā valodu lietojuma kārtība var paredzēt, ka šādas informācijas pamatelementi tiek nosūtīti arī citā Savienības oficiālajā un darba valodā.”;
5)
direktīvas 21. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Noteiktā kārtībā Komisijas Drošības akreditācijas iestādes pienācīgi akreditētas personas minētajai informācijai drīkst piekļūt tikai tiktāl, cik tas ir vajadzīgs 5. punktā minētā direktorija un CCN tīkla apkopei, uzturēšanai un pilnveidošanai.”;
b)
pievieno šādu punktu:
“5. Komisija līdz 2017. gada 31. decembrim izveido dalībvalstu drošu centrālo direktoriju administratīvai sadarbībai nodokļu jomā, kurā reģistrē informāciju, kas jāsniedz saistībā ar 8.a panta 1. un 2. punktu, lai īstenotu minētajos punktos paredzēto automātisko apmaiņu, un nodrošina tam tehnisku un apgādes atbalstu. Visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir pieejama informācija, kas reģistrēta minētajā direktorijā. Komisijai arī ir pieejama informācija, kas reģistrēta minētajā direktorijā, tomēr saskaņā ar ierobežojumiem, kuri noteikti 8.a panta 8. punktā. Komisija pieņem vajadzīgos praktiskos pasākumus saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.
Kamēr minētais drošais centrālais direktorijs vēl nedarbojas, 8.a panta 1. un 2. punktā paredzēto automātisko apmaiņu veic saskaņā ar šā panta 1. punktu un piemērojamiem praktiskajiem pasākumiem.”;
6)
direktīvas 23. pantu groza šādi:
a)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Dalībvalstis nosūta Komisijai 8. un 8.a pantā minētās automātiskās informācijas apmaiņas efektivitātes ikgadēju izvērtējumu, kā arī sasniegtos praktiskos rezultātus. Minētā ikgadējā izvērtējuma paziņošanas formu un nosacījumus saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru nosaka Komisija.”;
b)
panta 5. un 6. punktu svītro;
7)
direktīvai pievieno šādu pantu:
“23.a pants
Informācijas konfidencialitāte
1. Attiecībā uz informāciju, kas Komisijai paziņota, ievērojot šo direktīvu, Komisija saglabā konfidencialitāti saskaņā ar noteikumiem, ko piemēro Savienības iestādēm, un to nedrīkst izmantot nekādiem citiem mērķiem kā tikai tiem, kuri vajadzīgi, lai noteiktu, vai un cik lielā mērā dalībvalstis izpilda šīs direktīvas prasības.
2. Informāciju, ko dalībvalsts paziņojusi Komisijai saskaņā ar 23. pantu, kā arī visus ziņojumus vai dokumentus, kurus Komisija ir izstrādājusi, izmantojot šo informāciju, var nosūtīt citām dalībvalstīm. Uz šo nosūtīto informāciju attiecas dienesta noslēpuma ievērošanas pienākums, un to aizsargā tāpat kā līdzīgu informāciju saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura informāciju ir saņēmusi.
Komisijas izstrādātus ziņojumus un dokumentus, kas minēti pirmajā daļā, dalībvalstis drīkst izmantot tikai analītiskiem mērķiem, un dalībvalstis informāciju nepublicē un nedara pieejamu nevienai citai personai vai struktūrai, nesaņemot nepārprotamu Komisijas piekrišanu.”;
8)
direktīvas 25. pantam pievieno šādu punktu:
“1.a Regulu (EK) Nr. 45/2001 piemēro jebkurai personas datu apstrādei saskaņā ar šo direktīvu, ko veic Savienības iestādes un struktūras. Tomēr, lai pareizi piemērotu šo direktīvu, Regulas (EK) Nr. 45/2001 11. pantā, 12. panta 1. punktā un 13. līdz 17. pantā paredzēto pienākumu un tiesību joma tiek ierobežota, ciktāl tas vajadzīgs, lai aizsargātu minētās regulas 20. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās intereses.”
2. pants
1. Dalībvalstis līdz 2016. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
Tās piemēro minētos noteikumus no 2017. gada 1. janvāra.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2015. gada 8. decembrī