РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 460/2004
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Електронните съобщения, инфраструктура и услуги представляват както пряко, така и косвено съществени фактори за икономическото и социалното развитие. Те играят ключова роля за обществото и сами по себе си са се превърнали в широко използвани комунални услуги, подобно на електро- и водоснабдяването, а освен това представляват изключително важни фактори за снабдяването с електричество, вода и други услуги от основно значение. Съобщителните мрежи функционират като катализатори в социалния живот и по отношение на иновациите, като умножават въздействието на технологиите и формират поведението на потребителите, бизнес моделите, отраслите, както и гражданската позиция и участието в политическия живот. Тяхното смущаване би могло да причини значителни физически, социални и икономически щети, което подчертава значението на мерките за повишаване на защитата и устойчивостта с цел осигуряване на непрекъснатост на критични услуги. Сигурността на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, по-специално тяхната цялост, наличност и поверителност, са изправени пред постоянно нарастващи предизвикателства, които са свързани наред с другото с индивидуалните компоненти на съобщителната инфраструктура и със софтуера за контрол на тези компоненти, инфраструктурата като цяло и услугите, предоставяни чрез тази инфраструктура. Това е повод за нарастващо обществено безпокойство, не на последно място заради възможността от възникване на проблеми поради сложността на системата, повреди, системни сривове, инциденти, грешки и атаки, които могат да имат последствия за електронната и физическата инфраструктура, осигуряваща услуги от огромно значение за благосъстоянието на европейските граждани.
(2)
Картината на заплахите постоянно претърпява промени и инцидентите, свързани със сигурността, могат да подкопаят доверието на потребителите в технологиите, мрежите и услугите, като по този начин засегнат способността им да се възползват от пълния потенциал на вътрешния пазар и широко разпространеното ползване на информационните и комуникационните технологии (ИКТ).
(3)
В този смисъл редовното оценяване на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза въз основа на надеждни данни на Съюза, както и систематичното прогнозиране на бъдещи събития, предизвикателства и заплахи както на равнище на Съюза, така и на световно равнище, е важно за разработването на политика, за индустрията и потребителите.
(4)
С Решение 2004/97/ЕО, Евратом (3), прието на срещата на Европейския съвет на 13 декември 2003 г., представителите на държавите членки решиха седалището на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA), която трябваше да бъде създадена въз основа на внесеното от Комисията предложение, да бъде установено в град в Гърция, който да бъде определен от гръцкото правителство. Въз основа на посоченото решение гръцкото правителство определи за седалище на ENISA Ираклион, Крит.
(5)
Споразумението за централата („Споразумение за седалището“) беше сключено между Агенцията и приемащата държава членка на 1 април 2005 г.
(6)
Приемащата Агенцията държава членка следва да осигури възможно най-добрите условия за безпроблемното и ефективно функциониране на Агенцията. За правилното и ефикасно изпълнение на задачите на Агенцията, за целите на набирането на персонал и задържането му и за подобряване на ефикасността на дейностите за осъществяване на връзки е наложително Агенцията да се установи в подходящо местоположение, което наред с другото да предоставя подходящи транспортни връзки и съоръжения за съпрузите и децата, придружаващи членовете на персонала на Агенцията. Необходимите разпоредби следва да бъдат определени в споразумение между Агенцията и приемащата държава членка, което се сключва след получаване на одобрението на управителния съвет на Агенцията.
(7)
С цел подобряване на оперативната ефикасност на Агенцията, тя създаде клон в района на столицата Атина, който следва да се поддържа със съгласието и подкрепата на приемащата държава членка и където следва да се установи оперативният персонал на Агенцията. Персоналът, ангажиран предимно в администрацията на Агенцията (включително изпълнителният директор), в отделите за финанси, проучване и анализ на документи, ИТ и управление на съоръженията, човешки ресурси, обучение, комуникации и връзки с обществеността, следва да се установи в Ираклион.
(8)
Агенцията има право да определя своята организация, за да гарантира правилното и ефикасно изпълнение на своите задачи, при спазване на разпоредбите относно седалището и клона в Атина, предвидени в настоящия регламент. По-специално за изпълнението на задачите, които включват взаимодействие с ключови заинтересовани страни, като например институциите на Съюза, Агенцията следва да уреди необходимите практически условия за подобряване на оперативната ефикасност.
(9)
През 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 460/2004 (4) относно създаване на ENISA с цел подпомагане на стремежа към осигуряване на високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и създаване на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и държавните администрации. През 2008 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 1007/2008 (5) за удължаване на мандата на Агенцията до март 2012 г. С Регламент (ЕС) № 580/2011 (6) мандатът на Агенцията се удължава до 13 септември 2013 г.
(10)
Агенцията следва да бъде правоприемник на ENISA, така както е създадена с Регламент (ЕО) № 460/2004. В рамките на Решението на представителите на държавите членки, заседаващи в рамките на Европейския съвет от 13 декември 2003 г., приемащата държава членка следва да запази и доразвие съществуващите понастоящем практически ред и условия, за да осигури безпрепятствено и ефикасно функциониране на Агенцията, включително на клона ѝ в Атина, и да улеснява набирането и запазването на висококвалифициран персонал.
(11)
През периода след създаването на ENISA предизвикателствата, свързани с мрежовата и информационната сигурност, се променяха успоредно с развитието на технологиите, пазарните и социално-икономическите условия и бяха обект на допълнително разглеждане и дебати. В отговор на променящите се предизвикателства Съюзът актуализира своите приоритети относно политиката за мрежовата и информационната сигурност. Настоящият регламент има за цел укрепването на Агенцията, така че успешно да подпомага усилията на институциите на Съюза и на държавите членки за изграждането на европейски капацитет за справяне с предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност.
(12)
Мерките в рамките на вътрешния пазар в областта на сигурността на електронните съобщения и по-общо на мрежовата и информационната сигурност изискват различни форми на технически и организационни приложения от страна на институциите на Съюза и на държавите членки. Разнородното прилагане на тези изисквания може да доведе до неефикасни решения и да създаде препятствия пред вътрешния пазар. Това налага създаването на център за експертни знания на равнището на Съюза, който да дава насоки, съвети и да предоставя помощ по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, на която могат да разчитат институциите на Съюза и държавите членки. Агенцията може да отговори на тези нужди чрез разработване и поддържане на високо ниво на експертни знания и подпомагане на институциите на Съюза, на държавите членки и бизнес средите, за да им помогне да изпълнят правните и регулаторните изисквания относно мрежовата и информационната сигурност, както и идентифицира и разглежда въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, като по този начин се подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар.
(13)
Агенцията следва да изпълнява задачите, възложени ѝ от правните актове на Съюза в областта на електронните съобщения, и в по-общ план да допринася за увеличаване нивото на сигурност на електронните съобщения, както и на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, като наред с други неща предоставя и експертни знания и консултации и насърчава обмена на най-добри практики, а също и прави предложения за политики.
(14)
Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамковата директива) (7) изисква доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или обществени електронни съобщителни услуги да предприемат подходящи мерки за защита на тяхната цялост и сигурност и се въвежда задължение националните регулаторни органи по целесъобразност да информират Агенцията наред с другото за всеки пробив в сигурността или за нарушаване на целостта, оказали значително въздействие върху функционирането на мрежите или предоставянето на услугите, и да представят на Комисията и Агенцията годишен обобщителен доклад за получените уведомления и предприетите действия. Освен това в Директива 2002/21/ЕО Агенцията се призовава чрез предоставяне на мнения да допринася за хармонизирането на подходящите технически и организационни мерки за сигурност.
(15)
В Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (8) се изисква доставчиците на публично достъпни електронни съобщителни услуги да предприемат необходимите технически и организационни мерки за защита на сигурността на своите услуги и също така се изисква поддържане на поверителност на съобщенията и свързаните с тях данни за трафик. Директива 2002/58/ЕО въвежда изискванията за доставчиците на електронни съобщителни услуги да информират и уведомяват за нарушение на сигурността на личните данни. Тя също така изисква Комисията да се консултира с Агенцията по всякакви технически мерки за изпълнение, които следва да бъдат приети във връзка с обстоятелствата или формата на изискванията за информиране и уведомяване и приложимите към това процедури. Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (9) изисква държавите членки да гарантират, че администраторът прилага подходящи технически и организационни мерки за защита на личните данни от случайно или незаконно унищожаване или случайна загуба, промяна, неразрешено оповестяване или достъп, особено когато обработката им включва преноса на данни по мрежа, както и от всички други незаконни форми на обработка.
(16)
Агенцията следва да допринася за постигането на високо ниво на мрежова и информационна сигурност, за подобряването на защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни и за създаването и насърчаването на култура на мрежова и информационна сигурност в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин подпомага правилното функциониране на вътрешния пазар. За да се постигне това, на Агенцията следва да се предоставят необходимите бюджетни средства.
(17)
Като се има предвид нарастващото значение на електронните мрежи и съобщения, които понастоящем представляват гръбнака на европейската икономика, както и реалният размер на цифровата икономика, следва да се увеличават финансовите и човешките ресурси, предоставени на Агенцията, за да бъдат отразени нейните нараснали роля и задачи, както и нейната ключова позиция по отношение на защитата на европейската цифрова екосистема.
(18)
Агенцията следва да функционира като отправна точка, като създава условия за увереност и доверие благодарение на своята независимост, качеството на консултациите, които предоставя, и на информацията, която разпространява, прозрачността на процедурите и методите ѝ на работа, както и старанието ѝ при изпълнението на възложените ѝ задачи. Агенцията следва да надгради националните усилия и тези на Съюза и по този начин да изпълнява своите задачи в пълно сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки, да бъде отворена за контакти с бизнес средите и други съответни заинтересовани страни. Освен това Агенцията следва да надгради приноса от и сътрудничеството с частния сектор, който играе важна роля за сигурността на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите.
(19)
Набор от задачи следва да посочи как Агенцията да постигне своите цели, като същевременно с това ѝ даде възможност за гъвкаво функциониране. Реализираните от Агенцията задачи следва да включват събирането на подходяща информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктурата и услугите, както и за оценяването, в сътрудничество с държавите членки, Комисията и, по целесъобразност, със съответните заинтересовани страни, на състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза. Агенцията следва да осигури координация и сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и с държавите членки и да засили сътрудничеството между заинтересованите страни в Европа, по-специално чрез привличане на компетентни държавни органи и органи на Съюза и експерти на високо равнище от частния сектор в съответните области към своите дейности, по специално доставчици на електронни съобщителни мрежи и услуги, производители на мрежово оборудване и търговци на софтуер, като се има предвид, че мрежовите и информационните системи представляват съвкупности от хардуер, софтуер и услуги. Агенцията следва да окаже съдействие на институциите на Съюза и на държавите членки в диалога им с индустрията с цел решаване на свързани със сигурността проблеми с хардуерни и софтуерни продукти, като по този начин подпомогне съвместния подход към мрежовата и информационната сигурност.
(20)
Стратегиите за мрежова и информационна сигурност, оповестени публично от институция, орган, служба или агенция на Съюза или от държава членка, следва да бъдат предоставени за сведение на Агенцията с цел избягване дублирането на усилия. Агенцията следва да анализира стратегиите и да насърчава представянето им под форма, която улеснява съпоставимостта. Тя следва да предостави електронен достъп за обществеността до стратегиите и анализите си.
(21)
Агенцията следва да подпомага Комисията чрез становища, мнения и анализи по всички въпроси на Съюза, свързани с разработването на политиката в областта на мрежовата и информационната сигурност, включително защитата на критичната информационна инфраструктура и устойчивостта. Агенцията следва също така да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, държавите членки по тяхно искане, в усилията им за разработване на политика и капацитет за мрежова и информационна сигурност.
(22)
Агенцията следва да вземе под внимание в пълна степен текущата научноизследователска и развойна дейност и дейностите за оценка на технологиите, по-специално тези, извършвани от различните научноизследователски инициативи на Съюза, за да дава съвети на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, когато е необходимо, на държавите членки по тяхно искане, относно необходимостта от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност.
(23)
Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и държавите членки в усилията им за изграждане и увеличаване на трансграничната способност и подготвеност за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност. В това отношение Агенцията следва да улесни сътрудничеството между самите държави членки и между Комисията и институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки. За тази цел Агенцията следва да подкрепя държавите членки в постоянните им усилия за подобряване на тяхната способност за реагиране, както и за организиране и провеждане на европейски учения за инциденти, свързани със сигурността, а по молба от държава членка - и на национални учения.
(24)
С цел по-добро разбиране на предизвикателствата в сферата на мрежовата и информационната сигурност Агенцията трябва да анализира текущите и нововъзникващите рискове. За целта тя следва в сътрудничество с държавите членки и, по целесъобразност, със статистически органи и други организации да събира съответната информация. Освен това Агенцията следва да подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за събиране, анализиране и разпространение на данни за мрежовата и информационната сигурност. Събирането на подходяща статистическа информация и данни, необходими за извършването на анализи на рисковете за сигурността и устойчивостта на електронните съобщения, инфраструктура и услуги, следва да се осъществява въз основа на информацията, предоставена от държавите членки, и наблюденията на Агенцията върху инфраструктурата за ИКТ на институциите на Съюза съгласно разпоредбите на Съюза и националните разпоредби и при спазване на правото на Съюза. Въз основа на тази информация Агенцията следва да поддържа осведоменост относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза и свързаните с нея тенденции в полза на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки.
(25)
При осъществяването на своите задачи Агенцията следва да улесни сътрудничеството между Съюза и държавите членки за подобряване на осведомеността относно състоянието на мрежовата и информационната сигурност в Съюза.
(26)
Агенцията следва да улесни сътрудничеството между компетентните независими регулаторни органи на държавите членки, по-специално в подкрепа на разработването, популяризирането и обмена на най-добри практики и стандарти за образователни програми и схеми за повишаване на осведомеността. Увеличаването на информационния обмен между държавите членки ще улесни подобна дейност. Агенцията следва да допринася за повишаване на осведомеността на индивидуалните потребители на електронни съобщения, инфраструктура и услуги, включително като подпомага държавите членки, в случаите, в които те са избрали да използват платформата за информация от обществен интерес, предвидена в Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (10), да изготвят съответната информация от обществен интерес по отношение на мрежовата и информационната сигурност, а също и като спомага за предоставянето на такава информация, която се включва в доставката на нови устройства, предназначени за употреба в обществените съобщителни мрежи. Агенцията следва също така да подкрепи сътрудничеството между заинтересованите страни на равнището на Съюза, отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация, кампании за повишаване на осведомеността и образователни и обучителни програми.
(27)
Агенцията, наред с другото, следва да подпомага съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза и държавите членки при създаването и реализирането на обществени образователни кампании за крайните потребители, насочени към насърчаването на по-безопасно лично поведение онлайн и повишаване на осведомеността относно потенциалните заплахи в киберпространството, включително кибернетични престъпления, като фишинг, ботмрежи, финансови и данъчни измами, както и съвети относно основната автентификация и защитата на данните.
(28)
С цел гарантиране на пълно постигане на своите цели Агенцията следва да си сътрудничи със съответните органи, включително с тези, които работят в областта на киберпрестъпността, като например Европол, и с органите за защита на неприкосновеността на личния живот, за да обменя ноу-хау и най-добри практики и да предоставя консултативна помощ по въпроси, свързани с мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа. Агенцията следва да насърчи постигането на синергии между усилията на тези органи и собствените ѝ усилия за насърчаване на подобрена мрежова и информационна сигурност. Представителите на органите за прилагане на националното право и правото на Съюза и за защита на неприкосновеността на личния живот следва да имат правото да бъдат представлявани в Постоянната група на заинтересовани страни на Агенцията. При сътрудничеството си с правоприлагащите органи по въпроси на мрежовата и информационната сигурност, които биха могли да окажат влияние върху тяхната работа, Агенцията следва да спазва съществуващите информационни канали и изградени мрежи.
(29)
Комисията постави началото на Европейско публично-частно партньорство за устойчивост под формата на гъвкава платформа в целия Съюз за сътрудничество за устойчивост на инфраструктурата на ИКТ, в която Агенцията следва да играе посредническа роля, обединявайки заинтересованите страни с цел обсъждане на обществените политически приоритети, икономическите и пазарните измерения на предизвикателствата и мерките за устойчивост на ИКТ.
(30)
За да се насърчи мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност, Агенцията следва да улеснява сътрудничеството между компетентните публични органи на държавите членки, по-специално като подкрепя разработването и обмена на най-добри практики и схеми за повишаване на осведомеността и като подкрепя техните дейности, насочени към обществеността. Агенцията следва също така да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни и институциите на Съюза отчасти чрез насърчаване на споделянето на информация и дейностите за повишаване на осведомеността.
(31)
С цел подкрепа на едно високо равнище на мрежова и информационна сигурност в Съюза, Агенцията следва да насърчава сътрудничеството и обмена на информация и най-добри практики между съответните организации, като екипите за реагиране при инциденти в компютърната сигурност (CSIRT) и екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT).
(32)
Системата на Съюза от правилно функциониращи CERT следва да представлява крайъгълен камък на инфраструктурата на ЕС за мрежова и информационна сигурност. Агенцията следва да подкрепя CERT на държавите членки и CERT на Съюза да работят в една мрежа от CERT, включваща членовете на Групата на европейските правителствени екипи за незабавно реагиране при компютърни инциденти. С цел да съдейства за гарантирането, че всеки CERT има достатъчно разширени възможности и тези възможности съответстват, доколкото е възможно, на възможностите на най-развитите CERT, Агенцията следва да насърчава създаването и функционирането на системата за партньорска оценка. Наред с това Агенцията следва да насърчава и подкрепя сътрудничеството между съответните CERT в случай на инциденти, атаки или нарушения в работата на мрежите или инфраструктурата, управлявана или защитавана от CERT, и които засягат или биха могли да засегнат най-малко два CERT.
(33)
Ефикасните политики на мрежова и информационна сигурност следва да се основават на добре разработени методи за оценяване на риска както в публичния, така и в частния сектор. Методите и процедурите за оценка на риска се използват на различни нива, без да има обща практика по начина за ефикасното им прилагане. Насърчаването и развитието на най-добри практики за оценяване на риска и за оперативно съвместими решения за управление на риска в организациите от публичния и частния сектор ще повишат нивото на сигурност на мрежите и информационните системи в Съюза. За целта Агенцията следва да подкрепя сътрудничеството между заинтересовани страни на равнището на Съюза, като улеснява техните усилия, свързани с въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за измерима сигурност на електронните продукти, системи, мрежи и услуги, които наред със софтуера формират мрежовите и информационните системи.
(34)
В случаите, когато е уместно и полезно за изпълнението на целите и задачите ѝ, Агенцията следва да споделя опит и обща информация с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, занимаващи се с въпросите на мрежовата и информационната сигурност. Агенцията следва да допринася за определяне на приоритетите в научноизследователската работа на равнището на Съюза в областта на устойчивостта на мрежите и мрежовата и информационната сигурност, както и да предоставя информация относно нуждите на сектора на съответни изследователски институти.
(35)
Агенцията следва да насърчава държавите членки и доставчиците на услуги да повишават общите си стандарти за сигурност, така че всички потребители на Интернет да вземат необходимите мерки за осигуряване на собствената си кибернетична сигурност.
(36)
Проблемите на мрежовата и информационната сигурност са глобални. Съществува необходимост от по-тясно международно сътрудничество с цел подобряване на стандартите за сигурност, включително определянето на общи норми за поведение и етични кодекси и обмен на информация, насърчаване на по-бързо международно сътрудничество за реагиране, както и общ глобален подход към въпросите на мрежовата и информационната сигурност. За тази цел Агенцията следва да подкрепя по-задълбоченото ангажиране на Съюза и сътрудничеството с трети държави и международни организации, като осигурява, където е уместно, необходимия експертен опит и анализи на съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза.
(37)
Агенцията следва да развива дейността си в съответствие с принципа на субсидиарност, чрез който се гарантира подходяща степен на координация между държавите членки по свързани с мрежовата и информационната сигурност въпроси и се подобрява ефективността на националните политики, осигурявайки по този начин добавена стойност, и в съответствие с принципа на пропорционалност, като не се надхвърля необходимото за постигане на целите, определени в настоящия регламент. Изпълнението на задачите на Агенцията следва да укрепва, но да не нарушава компетенциите, нито да изземва, възпрепятства или припокрива съответните правомощия и задачи на националните регулаторни органи, както е предвидено в директивите, свързани с електронните съобщителни мрежи и услуги, както и тези на Органа на европейските регулатори за електронни съобщения (ОЕРЕС), създаден с Регламент (ЕО) № 1211/2009 (11), и Комитета по регулиране на съобщенията, посочен в Директива 2002/21/ЕО, на европейските органи по стандартизация, националните органи по стандартизация и Постоянния комитет, както е посочено в Директива 98/34/ЕО (12), както и на независимите надзорни органи в държавите членки, както е определено в Директива 95/46/ЕО.
(38)
Необходимо е да се прилагат определени принципи по отношение на управлението на Агенцията с цел спазване на съвместното изявление и общия подход, договорен от междуинституционалната работна група за децентрализираните агенции на ЕС през юли 2012 г., целта на изявлението и подхода е усъвършенстването на дейността на агенциите и подобряването на тяхната ефективност.
(39)
Съвместното изявление и общият подход следва да се отчитат, по целесъобразност, в работните програми на Агенцията, нейните оценки, както и в докладването и административната практика на Агенцията.
(40)
С оглед на правилното функциониране на Агенцията Комисията и държавите членки следва да гарантират, че лицата, назначени в управителния съвет, притежават подходящ експертен опит. Държавите членки и Комисията следва също да положат усилия за ограничаване на смените на съответните им представители в управителния съвет, за да се гарантира непрекъснатост на работата му.
(41)
От съществено значение е Агенцията да създаде и поддържа репутация на безпристрастност, почтеност и високи професионални стандарти. Във връзка с това управителният съвет следва да приеме всеобхватни правила, обхващащи цялата Агенция, за предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(42)
Като се имат предвид конкретните обстоятелства около Агенцията и сериозните предизвикателства, пред които тя е изправена, организационната структура на Агенцията следва да бъде опростена и укрепена, за да се гарантират по-голяма ефикасност и ефективност. Поради това, наред с други неща, следва да бъде създаден изпълнителен съвет с цел да се даде възможност на управителния съвет да се съсредоточи върху въпроси със стратегическо значение.
(43)
Управителният съвет следва да назначи счетоводител в съответствие с правилата, приети съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (13) (Финансовия регламент).
(44)
С цел да се гарантира ефективността на Агенцията държавите членки и Комисията следва да бъдат представени в управителен съвет, който следва да определи общата насока на дейността на Агенцията и да гарантира, че тя извършва своите задачи в съответствие с настоящия регламент. Управителният съвет следва да получи правомощията, необходими за определяне на бюджета, проверка на неговото изпълнение, приемане на подходящи финансови правила, установяване на прозрачни работни процедури за вземане на решения от страна на Агенцията, приемане на работната програма на Агенцията, приемане на свои собствени процедурни правила и на вътрешен правилник за дейността на Агенцията, назначаване на изпълнителния директор, вземане на решение за удължаването на мандата на изпълнителния директор след получаването на становището на Европейския парламент и вземане на решение за прекратяването на мандата. Управителният съвет следва да сформира изпълнителен съвет, който да му оказва съдействие при изпълнението на неговите задачи в областта на административните и бюджетните въпроси.
(45)
Гладкото функциониране на Агенцията налага нейният изпълнителен директор да се назначава въз основа на своите заслуги и документирани административни и управленски умения, както и на компетентност и опит, свързани с мрежовата и информационната сигурност, и задълженията на изпълнителния директор да се изпълняват с пълна независимост от организацията на вътрешното функциониране на Агенцията. За целта изпълнителният директор следва да изготви предложение за работна програма на Агенцията след предварителни консултации с Комисията и да предприеме всички необходими стъпки за гарантиране на правилното изпълнение на работната програма на Агенцията. Изпълнителният директор следва да изготвя ежегоден доклад, който да бъде представян на управителния съвет, да съставя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията, както и да изпълнява бюджета.
(46)
Изпълнителният директор следва да разполага с възможността да сформира работни ad hoc групи за решаване на специфични въпроси, по-специално с научен, технически или правен, или социално-икономически характер. При сформирането на работни ad hoc групи изпълнителният директор следва да събира и използва уместни външни експертни знания, необходими за обезпечаването на Агенцията с най-актуалната налична информация за предизвикателствата пред сигурността, произтичащи от непрекъснато развиващото се информационно общество. Изпълнителният директор следва да гарантира, че членовете на работните ad hoc групи се избират съобразно най-високите стандарти за експертни знания, като надлежно се отчита балансът при представянето на всички страни в зависимост от конкретния въпрос между държавните администрации на държавите членки, институциите на Съюза и частния сектор, включително индустрията, потребителите и академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност. В зависимост от конкретния случай изпълнителният директор следва да може, ако е подходящо, да кани отделни експерти, признати като компетентни в съответната област, да участват в заседанията на работните групи. Техните разходи следва да се покриват от Агенцията в съответствие с нейния процедурен правилник и при спазване на правилата, приети съгласно Финансовия регламент.
(47)
Агенцията следва да разполага с Постоянна група на заинтересовани страни в ролята на консултативен орган, за да се гарантира редовен диалог с частния сектор, потребителските организации и други уместни заинтересовани страни. Постоянната група на заинтересовани страни, сформирана от управителния съвет по предложение на изпълнителния директор, следва да се съсредоточи върху въпроси, засягащи заинтересованите страни, и да насочи вниманието на Агенцията към тях. Когато е уместно и в съответствие с дневния ред на заседанията, изпълнителният директор следва да може да кани за участие в заседанията на групата представители на Европейския парламент и на други уместни органи.
(48)
Тъй като има разпоредба за адекватно представителство на заинтересованите страни в Постоянната група на заинтересованите страни, с която се извършват консултации по-специално относно проекта на работна програма, повече не е необходимо да се предвиди представителство на заинтересованите страни в управителния съвет.
(49)
Агенцията следва да прилага съответните разпоредби на Съюза относно публичния достъп до документи, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14). Информацията, обработвана от Агенцията за цели, свързани с вътрешното ѝ функциониране, както и информацията, обработвана при изпълнение на нейните задачи, следва да се обработват съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (15).
(50)
Агенцията следва да съблюдава разпоредбите, приложими за институциите на Съюза, както и националното законодателство относно обработването на чувствителни документи.
(51)
С оглед гарантирането на пълната автономност и независимост на Агенцията и за да може тя да изпълнява допълнителни и нови задачи, включително непредвидени задачи в спешни случаи, на Агенцията следва да бъде предоставен достатъчен и автономен бюджет, чиито приходи произтичат най-вече от вноска на Съюза и вноски на трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията. По-голямата част от персонала на Агенцията следва да е пряко ангажирана с оперативното изпълнение на мандата на Агенцията. Приемащата държава членка или всяка друга държава членка следва да могат да правят доброволни вноски към приходите на Агенцията. Бюджетната процедура на Съюза следва да остане приложима по отношение на всякакви субсидии, платими от общия бюджет на Европейския съюз. Освен това Сметната палата следва да одитира финансовите отчети на Агенцията, за да се гарантират прозрачност и отчетност.
(52)
С оглед на постоянно променящия се контекст на заплахите и развитието на политиката на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и за да се приведе в съответствие с многогодишната финансова рамка, продължителността на мандата на Агенцията следва да бъде за ограничен срок от седем години с възможност за удължаването му.
(53)
Дейностите на Агенцията следва да бъдат оценявани от независим орган. Оценката следва да отчита ефективността на Агенцията за постигане на целите ѝ, нейните работни практики и значението на задачите ѝ, за да се установи дали целите на Агенцията продължават да са валидни, или са отпаднали и на тази основа да се определи дали мандатът ѝ следва да бъде удължен и за какъв период.
(54)
Ако към края на срока на мандата на Агенцията Комисията не е внесла предложение за удължаване на мандата, Агенцията и Комисията следва да предприемат съответните мерки, насочени по-специално към въпросите, свързани с договорите за наемане на персонал и бюджетните ред и условия.
(55)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаване на Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност, с цел да се допринесе за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в Съюза и с оглед повишаване на осведомеността и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и съответно може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(56)
Регламент (ЕО) № 460/2004 следва да бъде отменен.
(57)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и прие становище на 20 декември 2010 г. (16),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОБХВАТ, ЦЕЛИ И ЗАДАЧИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се учредява Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (ENISA, наричана по-долу „Агенцията“), която да изпълнява възложените ѝ задачи с цел допринасяне за високо ниво на мрежова и информационна сигурност в рамките на Съюза и с оглед повишаване на осведомеността за мрежовата и информационната сигурност и създаване и популяризиране на култура на мрежова и информационна сигурност сред обществото в полза на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от публичния сектор в Съюза, като по този начин се подпомогне установяването и правилното функциониране на вътрешния пазар.
2. Целите и задачите на Агенцията не накърняват компетенциите на държавите членки относно мрежовата и информационната сигурност и във всеки случай дейностите, свързани с обществената сигурност, отбраната, националната сигурност (включително икономическото благосъстояние на държавата, когато въпросите се отнасят до аспекти на националната сигурност) и дейностите на държавата в областта на наказателното право.
3. За целите на настоящия регламент „мрежова и информационна сигурност“ означава способността на дадена мрежа или информационна система да проявява устойчивост, при определено равнище на доверие, спрямо случайни събития или незаконни или злонамерени действия, които излагат на риск наличността, автентичността, целостта и поверителността на съхранявани или пренасяни данни и на свързаните с тях услуги, предлагани от или достъпни посредством тези мрежи и системи.
Член 2
Цели
1. Агенцията развива и поддържа високо ниво на експертни знания.
2. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза при разработването на политики за мрежова и информационна сигурност.
3. Агенцията подпомага институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки при изпълнението на политиките, необходими за спазването на правните и регулаторните изисквания на мрежовата и информационната сигурност съгласно действащите и бъдещите правни актове на Съюза, като по този начин допринася за правилното функциониране на вътрешния пазар.
4. Агенцията подпомага Съюза и държавите членки при укрепването и засилването на способността и подготвеността им за предотвратяване, установяване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност.
5. Агенцията използва своите експертни знания и умения за стимулиране на широко сътрудничество между участниците от публичния и частния сектор.
Член 3
Задачи
1. В рамките на целта, посочена в член 1, и за постигане на целите, установени в член 2, като се спазва член 1, параграф 2, Агенцията изпълнява следните задачи:
а)
подкрепа за разработването на политиката и правото на Съюза посредством:
i)
подпомагане и консултиране по всички въпроси, отнасящи се до политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
ii)
осигуряване на подготвителна работа, консултации и анализи, свързани с разработването и актуализирането на политиката и правото на Съюза за мрежова и информационна сигурност;
iii)
анализиране на обществено достъпните стратегии за мрежова и информационна сигурност и насърчаване на тяхното публикуване;
б)
подкрепа за изграждането на капацитет посредством:
i)
подкрепа за държавите членки, по тяхно искане, в усилията им за развиване и подобряване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, както и предоставяне на необходимите знания;
ii)
насърчаване и улесняване на сътрудничеството между държавите членки и между институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и държавите членки в усилията им за предотвратяване, откриване и реагиране на проблеми и инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност, когато те имат трансгранично отражение;
iii)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза в техните усилия за развиване на предотвратяването, откриването, анализа и способността за реагиране на проблеми и инциденти в областта на мрежовата и информационната сигурност, по-специално чрез подпомагане на функционирането на екипите за незабавно реагиране при компютърни инциденти (CERT);
iv)
подкрепа за повишаване на нивото на възможностите на националните/правителствените CERT и CERT на Съюза, включително чрез насърчаване на диалога и обмена на информация, с оглед да се гарантира, че съобразно състоянието на техниката всеки CERT отговаря на общ набор от минимални възможности и работи в съответствие с най-добрите практики;
v)
подкрепа за организирането и провеждането на учения на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност и консултиране на държавите членки, по тяхно искане, относно национални учения;
vi)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и на държавите членки в техните усилия за събиране, анализ и, в съответствие с изискванията за сигурност на държавите членки, разпространение на релевантни данни относно мрежовата и информационната сигурност; а също така въз основа на информацията, предоставена от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и от държавите членки в съответствие с разпоредбите на правото на Съюза и националните разпоредби при спазване на правото на Съюза, поддържане на осведомеността на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и на държавите членки относно актуалното състояние на мрежовата и информационната сигурност в Съюза в тяхна полза;
vii)
подпомагане на разработката на механизъм на Съюза за ранно предупреждаване, който има допълващ характер спрямо механизмите на държавите членки;
viii)
предоставяне на обучение в областта на мрежовата и информационната сигурност за съответните публични органи, когато е целесъобразно, в сътрудничество със заинтересованите публични и частни страни;
в)
подпомагане на доброволното сътрудничество сред компетентните публични органи и между заинтересованите страни, включително университети и научноизследователски центрове в Съюза, както и подкрепа за осведомеността, наред с другото посредством:
i)
насърчаване на сътрудничеството между националните и правителствените CERT или екипите за реагиране при инциденти с компютърната сигурност (CSIRT), в т.ч. CERT за институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
ii)
насърчаване на развитието и споделянето на най-добри практики с цел постигане на високо ниво на мрежова и информационна сигурност;
iii)
улесняване на диалога и усилията за разработване и обмен на най-добри практики;
iv)
насърчаване на най-добрите практики в обмена на информация и повишаването на осведомеността;
v)
подпомагане на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и, по тяхно искане, на държавите членки и и техните съответни органи при организирането на дейности за повишаване на осведомеността, включително на равнище на отделните потребители, и други дейности, насочени към обществеността, за да се повишат мрежовата и информационната сигурност и нейната публичност чрез предоставянето на най-добри практики и насоки;
г)
подпомагане на научната и развойната дейност и стандартизацията посредством:
i)
улесняване на въвеждането и използването на европейски и международни стандарти за управление на риска и за сигурност на електронните продукти, мрежи и услуги;
ii)
консултиране на Съюза и държавите членки относно нуждата от научни изследвания в областта на мрежовата и информационната сигурност, за да може да се реагира ефективно на настоящите и нововъзникващите рискове и заплахи за мрежовата и информационната сигурност, в т.ч. по отношение на нови и нововъзникващи информационни и комуникационни технологии и с оглед на ефективното използване на технологиите за предотвратяване на риска;
д)
сътрудничество с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, включително с работещите в областта на киберпрестъпленията и защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни, с оглед решаване на въпроси от общ интерес, включително посредством:
i)
обмен на ноу-хау и най-добри практики;
ii)
предоставяне на съвети относно съответните аспекти на мрежовата и информационната сигурност с оглед разработването на взаимодействия;
е)
допринасяне за усилията на Съюза за сътрудничество с трети държави и международни организации с оглед насърчаване на международното сътрудничество по въпросите на мрежовата и информационната сигурност, включително посредством:
i)
участие, когато това е целесъобразно, като наблюдател и при организацията на международни учения, както и извършване на анализ и докладване за резултатите от такива учения;
ii)
улесняване на обмена на най-добри практики между съответните организации;
iii)
предоставяне на експертни становища за институциите на Съюза.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и органите на държавите членки могат да потърсят съвет от Агенцията в случай на пробив в сигурността или накърняване на целостта, имащи значително въздействие върху функционирането на мрежите и услугите.
3. Агенцията изпълнява задачи, които са ѝ възложени по силата на правни актове на Съюза.
4. Агенцията изразява независимо своите заключения, насоки и съвети по въпроси в рамките на обхвата и целите на настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 4
Състав на Агенцията
1. Агенцията се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонал; и
в)
постоянна група на заинтересованите страни.
2. С оглед допринасяне за увеличаването на ефективността и ефикасността на дейността на Агенцията управителният съвет назначава изпълнителен съвет.
Член 5
Управителен съвет
1. Управителният съвет определя общата насока на дейността на Агенцията и гарантира, че тя реализира своите задачи в съответствие с правилата и принципите, заложени в настоящия регламент. Той също така гарантира съгласуваността на работата на Агенцията с дейностите, осъществявани от държавите членки, както и на нивото на Европейския съюз.
2. Управителният съвет приема годишната и многогодишната работна програма на Агенцията.
3. Управителният съвет приема годишен доклад за дейностите на Агенцията и го изпраща най-късно до 1 юли на следващата година на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата. Годишният доклад включва отчетите и описва как Агенцията е изпълнила своите показатели за изпълнение. Годишният доклад е обществено достъпен.
4. Управителният съвет приема стратегия за борба с измамите, която е съразмерна на опасността от измами, вземайки предвид анализа разходи - ползи от мерките, които подлежат на прилагане.
5. Управителният съвет осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
6. Управителният съвет приема правила за предотвратяването и управлението на конфликти на интереси.
7. По отношение на служителите на Агенцията управителният съвет упражнява правомощията, предоставени от Правилника за длъжностните лица и от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз („Правилник за длъжностните лица“ и „Условия за работа на другите служители“), предвидени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (17) на органа по назначаването и съответно на органа, оправомощен да сключва трудови договори.
Управителният съвет приема в съответствие с процедурата по член 110 от Правилника за длъжностните лица решение, основаващо се на член 2, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и на член 6 от Условията за работа на другите служители, с което делегира съответните правомощия на орган по назначаването на изпълнителния директор. Изпълнителният директор може да пределегира тези правомощия.
Ако това се изисква от извънредни обстоятелства, управителният съвет може да оттегли делегирането на правомощията на органа по назначаването, предоставено на изпълнителния директор, и пределегирането, извършено от изпълнителния директор. В такъв случай управителният съвет може да ги делегира за ограничен период от време на един от своите членове или на член на персонала, различен от изпълнителния директор.
8. Управителният съвет приема подходящи правила за прилагане на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители в съответствие с процедурата, предвидена в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
9. Управителният съвет назначава изпълнителния директор и може да удължи неговия мандат или да го свали от длъжност в съответствие с член 24 от настоящия регламент.
10. След консултация с Комисията управителният съвет приема свой правилник за дейността и такъв на изпълнителния съвет. Тези правилници за дейността предвиждат ускорено вземане на решения чрез писмена процедура или чрез провеждане на телеконференция.
11. Управителният съвет също така приема вътрешния правилник на Агенцията след консултация със службите на Комисията. Този правилник е обществено достъпен.
12. Управителният съвет приема финансовите правила, приложими за Агенцията. Те не могат да се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (18), освен ако такова отклонение не се налага специално за дейността на Агенцията и Комисията е дала предварителното си съгласие.
13. Управителният съвет приема многогодишния план за политика по отношение на персонала след консултация със службите на Комисията и след като надлежно е информирал Европейския парламент и Съвета.
Член 6
Състав на управителния съвет
1. Съставът на управителния съвет включва по един представител на всяка държава членка и двама представители, назначени от Комисията. Всеки от представителите има право на глас.
2. Всеки член на управителния съвет има заместник, който го представлява при отсъствие.
3. Членовете на управителния съвет и техните заместници се назначават съобразно техните познания за задачите и целите на Агенцията, като се вземат предвид съответните управленски, административни и бюджетни умения за изпълнението на задачите, посочени в член 5. Комисията и държавите членки би следвало да полагат усилия за ограничаване на текучеството на своите представители в управителния съвет, за да се осигури непрекъснатост на работата му. Комисията и държавите членки се стремят към постигането на балансирано представителство между мъже и жени в управителния съвет.
4. Мандатът на членовете на управителния съвет и на техните заместници е четири години. Този мандат подлежи на подновяване.
Член 7
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира свой председател и заместник-председател измежду членовете си за срок от три години, като този срок може да бъде подновяван. Заместник-председателят замества служебно председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Председателят може да бъде поканен да направи изявление пред съответната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
Член 8
Заседания
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от неговия председател.
2. Управителният съвет провежда редовно заседание поне веднъж годишно. Той провежда и извънредни заседания по искане на председателя или по искане на най-малко една трета от членовете си.
3. Изпълнителният директор взема участие в събранията на управителния съвет без право на глас.
Член 9
Гласуване
1. Управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство на членовете си.
2. За приемането на процедурния правилник на управителния съвет, вътрешния правилник за дейността на Агенцията, бюджета, годишната и многогодишната работна програма, назначаването, удължаването на мандата или освобождаването от длъжност на изпълнителния директор и определянето на председателя на управителния съвет е необходимо мнозинство от две трети от всички членове на управителния съвет.
Член 10
Изпълнителен съвет
1. Управителният съвет се подпомага от изпълнителен съвет.
2. Изпълнителният съвет подготвя решения единствено по административни и бюджетни въпроси, които се приемат от управителния съвет.
Заедно с управителния съвет той осигурява подходящи мерки за съобразяване с резултатите и препоръките от разследванията на OLAF и различните вътрешни и външни одитни доклади и оценки.
Без да се засягат отговорностите на изпълнителния директор по член 11, изпълнителният съвет подпомага и съветва изпълнителния директор при изпълнението на решенията на управителния съвет по административни и бюджетни въпроси.
3. Изпълнителният съвет се състои от петима членове, назначени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях е председателят на управителния съвет, който може също така да бъде председател на изпълнителния съвет, и един от представителите на Комисията.
4. Мандатът на членовете на изпълнителния съвет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет, установен в член 6, параграф 4.
5. Изпълнителният съвет заседава най-малко веднъж на всеки три месеца. Председателят на изпълнителния съвет свиква допълнителни заседания по искане на членовете на съвета.
Член 11
Задължения на изпълнителния директор
1. Агенцията се ръководи от изпълнителен директор, който е независим при изпълнението на своите задължения.
2. Изпълнителният директор отговаря за:
а)
ежедневното управление на Агенцията;
б)
изпълнението на решенията, приети от управителния съвет;
в)
след като се консултира с управителния съвет, за изготвянето на годишната работна програма и многогодишната работна програма и представянето им пред управителния съвет след консултация с Комисията;
г)
изпълнението на годишната работна програма и многогодишната работна програма и докладване пред управителния съвет за това;
д)
изготвянето на годишния доклад относно дейностите на Агенцията и представянето му на управителния съвет за одобрение;
е)
изготвянето на план за действие за съобразяване със заключенията от оценки за изминал период, и докладване за напредъка на всеки две години пред Комисията;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности, посредством ефективни проверки и, при наличие на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми, а също така, когато това е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции;
з)
изготвянето на стратегия на Агенцията за борба с измамите и представянето ѝ на управителния съвет за одобрение;
и)
гарантирането, че Агенцията осъществява своите дейности в съответствие с изискванията на потребителите на нейните услуги, по-специално що се отнася до целесъобразността на предоставяните услуги;
й)
установяването и поддържането на контакт с институциите, органите, службите и агенциите на Съюза;
к)
установяването и поддържането на контакт с бизнес общността и потребителските организации с цел осигуряване на редовен диалог със съответните заинтересовани страни;
л)
други задачи, възложени на изпълнителния директор с настоящия регламент.
3. При необходимост и в рамките на целите и задачите на Агенцията изпълнителният директор може да сформира ad hoc работни групи, съставени от експерти, включително от компетентните органи на държавите членки. Управителният съвет се информира предварително за това. Процедурите, по-специално относно състава, назначаването на експертите от изпълнителния директор и дейността на ad hoc работните групи, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
4. Изпълнителният директор осигурява на управителния съвет и на изпълнителния съвет административен помощен персонал и други налични ресурси, когато е необходимо.
Член 12
Постоянна група на заинтересованите страни
1. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет учредява Постоянна група на заинтересовани страни, съставена от доказани експерти, представляващи съответните заинтересовани страни, например отрасъла на ИКТ, доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или услуги, потребителски групи, академични експерти в областта на мрежовата и информационната сигурност и представители на националните регулаторни органи, нотифицирани съгласно Директива 2002/21/ЕО, както и правоприлагащите органи и органите за защита на неприкосновеността на личния живот.
2. Процедурите, по-специално процедурите относно броя, състава и назначаването на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни от управителния съвет, предложението на изпълнителния директор и дейността на групата, се определят във вътрешния правилник за дейността на Агенцията и се публикуват.
3. Постоянната група на заинтересованите страни се председателства от изпълнителния директор или лице, определено от изпълнителния директор за всеки конкретен случай.
4. Мандатът на членовете на Постоянната група на заинтересованите страни е с продължителност две години и половина. Членовете на управителния съвет не могат да бъдат членове на Постоянната група на заинтересованите страни. Експертите на Комисията и от държавите членки имат право да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в нейната работа. Представители на други органи, които не са членове на Постоянната група на заинтересованите страни, но за които изпълнителният директор счете, че имат отношение по въпроса, могат да бъдат поканени да присъстват на заседанията на Постоянната група на заинтересованите страни и да участват в работата ѝ.
5. Постоянната група на заинтересованите страни консултира Агенцията при изпълнението на нейните дейности. По-специално тя консултира изпълнителния директор относно изготвянето на предложение за работна програма на Агенцията и гарантирането на диалог със съответните заинтересовани страни по всички въпроси, свързани с работната програма.
РАЗДЕЛ 3
ДЕЙНОСТ
Член 13
Работна програма
1. Агенцията извършва дейността си в съответствие със своята годишна и многогодишна работна програма, която съдържа всички планирани дейности.
2. Работната програма включва специфични показатели за изпълнението, даващи възможност за ефективна оценка на постигнатите резултати по отношение на целите.
3. Изпълнителният директор отговаря за изготвянето на проект на работна програма на Агенцията след предварителни консултации със службите на Комисията. В срок до 15 март всяка година изпълнителният директор представя на управителния съвет проекта на работна програма за следващата година.
4. В срок до 30 ноември всяка година управителният съвет приема работната програма на Агенцията за следващата година, след като е получил становището на Комисията. Работната програма съдържа многогодишна перспектива. Управителният съвет гарантира съвместимостта на работната програма с целите на Агенцията, както и със законодателните и политическите приоритети на Съюза в областта на мрежовата и информационната сигурност.
5. Работната програма се организира в съответствие с принципа на управление по дейности. Тя съответства на прогнозните отчети за приходите и разходите на Агенцията и на бюджета на Агенцията за същата финансова година.
6. След приемането ѝ от управителния съвет изпълнителният директор изпраща работната програма на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на държавите членки и я публикува. По покана на съответната комисия на Европейския парламент изпълнителният директор представя и участва в размяна на мнения относно приетата годишна работна програма.
Член 14
Искания до Агенцията
1. Искания за консултации и помощ, попадащи в обхвата на целите и задачите на Агенцията, се отправят към изпълнителния директор и се придружават с обща информация, разясняваща въпроса, който трябва да бъде разгледан. Изпълнителният директор уведомява управителния съвет и изпълнителния съвет за получените искания, за потенциалното отражение върху ресурсите и, в разумен срок, за предприетите във връзка с тях последващи действия. Ако Агенцията отхвърли искане, тя мотивира отказа си.
2. Исканията, посочени в параграф 1, могат да се отправят от:
а)
Европейския парламент;
б)
Съвета;
в)
Комисията;
г)
всеки компетентен орган, посочен от държава членка, като например национален регулаторен орган, определен в член 2 от Директива 2002/21/ЕО.
3. Практическите ред и условия за прилагането на параграфи 1 и 2, по-специално относно представянето, подреждането в приоритетен ред, последващите действия и информирането на управителния съвет и изпълнителния съвет относно исканията до Агенцията, се регламентират от управителния съвет във вътрешния правилник за дейността на Агенцията.
Член 15
Деклариране на интерес
1. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и длъжностните лица, временно командировани от държавите членки, представят декларация за ангажираност и декларация за липса или наличие на преки или косвени интереси, които биха могли да се считат за накърняващи тяхната независимост. Тези декларации са точни и изчерпателни, правят се писмено всяка година и се актуализират при необходимост.
2. Членовете на управителния съвет, изпълнителният директор и външните експерти, участващи в ad hoc работни групи, декларират точно и изчерпателно най-късно в началото на всяко заседание наличието на интереси, които биха могли да се считат за засягащи тяхната независимост по отношение на точките в дневния ред, и се въздържат от участие в обсъждането на тези точки и гласуването по тях.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата за деклариране на интереси, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 16
Прозрачност
1. Агенцията гарантира, че тя осъществява дейността си при високо ниво на прозрачност и в съответствие с членове 17 и 18.
2. Агенцията гарантира, че на обществеността и на заинтересованите страни се предоставя целесъобразна, обективна, достоверна и леснодостъпна информация, по-специално по отношение на резултатите от нейната дейност. Освен това тя оповестява публично декларациите за интереси, направени в съответствие с член 15.
3. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет може да разреши на заинтересовани страни да наблюдават хода на някои от дейностите на Агенцията.
4. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на прозрачност, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 17
Поверителност
1. Без да се засяга член 18, Агенцията няма право да разкрива на трети страни информация, която обработва или получава, за която е отправено обосновано искане за поверително цялостно или частично обработване.
2. Членове на управителния съвет, изпълнителният директор, членовете на Постоянната група на заинтересовани страни, участващите в работните ad hoc групи външни експерти и членове на персонала на Агенцията, включително временно командированите от държавите членки длъжностни лица, са задължени да спазват изискванията за поверителност съгласно член 339 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), дори и след приключване на службата им.
3. Агенцията установява във вътрешния правилник за дейността си практическите ред и условия за прилагане на правилата на поверителност, посочени в параграфи 1 и 2.
4. Ако това се изисква за изпълнението на задачите на Агенцията, управителният съвет решава да позволи на Агенцията да работи с класифицирана информация. В такъв случай управителният съвет в споразумение със службите на Комисията приема вътрешен правилник за дейността, като прилага принципите относно сигурността, установени в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (19). Посоченият правилник обхваща наред с другото разпоредби за обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
Член 18
Достъп до документи
1. Регламент (ЕО) № 1049/2001 се прилага за документи, притежавани от Агенцията.
2. Управителният съвет приема реда за прилагането на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в срок до шест месеца от създаването на Агенцията.
3. Срещу решенията, взети от Агенцията съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, може да се подава жалба до омбудсмана по реда и при условията на член 228 от ДФЕС или те може да се обжалват пред Съда на Европейския съюз по реда и при условията на член 263 от ДФЕС.
РАЗДЕЛ 4
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Приемане на бюджета
1. Приходите на Агенцията се състоят от вноска от бюджета на Съюза, вноски от трети държави, вземащи участие в работата на Агенцията, предвидени в член 30, и доброволни парични или непарични вноски от държави членки. Държавите членки, осигуряващи доброволни вноски, не могат да предявяват претенции за особени права или услуги в резултат от тези вноски.
2. Разходите на Агенцията се състоят от разходи за персонал, административна и техническа поддръжка, разходи за инфраструктура и оперативни разходи, както и разходи в резултат от договори, сключени с трети страни.
3. В срок до 1 март всяка година изпълнителният директор изготвя проект на разчета за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година и го изпраща на управителния съвет заедно с проект на щатно разписание.
4. Разходите трябва да съответстват на приходите.
5. Въз основа на проект на разчета за предвидените приходи и разходи, изготвен от изпълнителния директор, управителният съвет ежегодно изготвя разчет за предвидените приходи и разходи на Агенцията за следващата финансова година.
6. Управителния съвет изпраща в срок до 31 март всяка година този разчет за предвидените средства, който включва проект на щатно разписание, заедно с проект на работна програма, на Комисията и на третите държави, с които Европейският съюз е сключил споразумения в съответствие с член 30.
7. Комисията предава разчета на Европейския парламент и на Съвета заедно с проекта за общ бюджет на Съюза.
8. Въз основа на този разчет Комисията включва в проекта за бюджет на Съюза прогнозните средства, които прецени за необходими за щатното разписание, и размера на субсидията, която се заделя от общия бюджет, и ги представя на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 314 от ДФЕС.
9. Европейският парламент и Съветът разрешават отпускането на бюджетни кредити за субсидията, предназначена за Агенцията.
10. Европейският парламент и Съветът приемат щатното разписание за Агенцията.
11. Заедно с работната програма управителният съвет приема бюджета на Агенцията. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Съюза. Когато е уместно, управителният съвет коригира бюджета и работната програма на Агенцията в съответствие с общия бюджет на Съюза. Управителният съвет незабавно изпраща бюджета на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията.
Член 20
Борба с измамите
1. За улесняване на борбата с измамите, корупцията и други неправомерни дейности в рамките на Регламент (ЕО) № 1073/1999 (20) в срок от шест месеца от деня на започване на дейността си Агенцията се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. относно вътрешните разследвания от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (21) и приема подходящите разпоредби, приложими по отношение на всички служители на Агенцията, като използва образеца в приложението към посоченото споразумение.
2. Сметната палата има правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства на Съюза от Агенцията.
3. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1073/1999 и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (22), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с безвъзмездни средства или поръчка, финансирани от Агенцията.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията на Агенцията за отпускане на безвъзмездни средства съдържат разпоредби, с които Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните техни компетенции.
Член 21
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор отговаря за изпълнението на бюджета на Агенцията.
2. Вътрешният одитен орган на Комисията се ползва със същите правомощия спрямо Агенцията като тези спрямо отделите на Комисията.
3. До 1 март на следващата финансова година (1 март на година N + 1) счетоводителят на Агенцията изпраща на счетоводителя на Комисията предварителните отчети заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира предварителните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 147 от Финансовия регламент.
4. До 31 март на година N + 1 счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата предварителните отчети на Агенцията заедно с доклада за бюджетното и финансовото управление за изминалата финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление за финансовата година се изпраща и на Европейския парламент и на Съвета.
5. След получаване на констатациите на Сметната палата относно предварителните отчети на Агенцията съгласно член 148 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Агенцията на своя собствена отговорност и ги предава на управителния съвет за становище.
6. Управителният съвет дава становище относно окончателните отчети на Агенцията.
7. В срок до 1 юли на година N + 1 изпълнителният директор изпраща на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата окончателните отчети, включително доклада относно бюджетното и финансовото управление за тази финансова година и констатациите на Сметната палата, заедно със становището на управителния съвет.
8. Изпълнителният директор публикува окончателните отчети.
9. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните констатации в срок до 30 септември на година N + 1, а на управителния съвет - копие от отговора.
10. Изпълнителният директор представя на Европейския парламент по искане на последния цялата информация, необходима за безпрепятственото изпълнение на процедурата по освобождаване от отговорност за въпросната финансова година, както е предвидено в член 165, параграф 3 от Финансовия регламент.
11. До 15 май на година N + 2 по препоръка на Съвета Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност по отношение на изпълнението на бюджета за година N.
РАЗДЕЛ 5
ПЕРСОНАЛ
Член 22
Общи разпоредби
Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители, както и правилата за прилагането им, приети чрез споразумение между институциите на Съюза, се прилагат за персонала на Агенцията.
Член 23
Привилегии и имунитет
Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към ДФЕС, се прилага за Агенцията и нейния персонал.
Член 24
Изпълнителен директор
1. Изпълнителният директор се назначава като срочно нает служител на Агенцията съгласно член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители.
2. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет от списък с кандидати, предложен от Комисията, след открита и прозрачна процедура по подбор.
За целите на сключването на договора на изпълнителния директор Агенцията се представлява от председателя на управителния съвет.
Преди назначаването избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и да отговори на въпроси на членовете.
3. Мандатът на изпълнителния директор е пет години. Към края на този период Комисията предприема оценка, която взема предвид оценката на работата на изпълнителния директор и бъдещите цели и предизвикателства пред Агенцията.
4. Управителният съвет, като действа по предложение от Комисията, в което се взема предвид оценката, посочена в параграф 3, и след като получи мнението на Европейския парламент, може да продължи еднократно мандата на изпълнителния директор за не повече от пет години.
5. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. Най-късно три месеца преди такова удължаване изпълнителният директор, ако бъде поканен, прави изявление пред съответната комисия на Европейския парламент и отговаря на въпроси на членовете.
6. Изпълнителен директор, чийто мандат е бил удължен, не може да участва в нова процедура за подбор за същата длъжност.
7. Изпълнителният директор може да бъде отстранен от длъжност само с решение на управителния съвет.
Член 25
Командировани национални експерти и други служители
1. Агенцията може да се ползва от експертизата на командировани национални експерти или друг персонал, който не е нает от Агенцията. Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители не се прилагат за такъв персонал.
2. Управителният съвет приема решение за определяне на правилата относно командироването на национални експерти в Агенцията.
РАЗДЕЛ 6
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Правен статус
1. Агенцията е орган на Съюза. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка от държавите членки Агенцията има най-широките законови правомощия, давани на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава членка. Тя може по-специално да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна по съдебни производства.
3. Агенцията се представлява от нейния изпълнителен директор.
4. Клонът на Агенцията, създаден в района на столицата Атина, се запазва, за да се подобри оперативната ефикасност на Агенцията.
Член 27
Отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията се урежда от законодателството, приложимо към съответния договор.
Съдът на Европейския съюз е компетентен да се произнася по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Агенцията договор.
2. В случай на извъндоговорна отговорност, съгласно общите принципи, общи за правните системи на държавите членки, Агенцията поправя всяка вреда, причинена от нея или от нейните служители при изпълнението на техните задължения.
Съдът на Европейския съюз е компетентен по отношение на всякакви спорове, отнасящи се до поправянето на такива вреди.
3. По отношение на личната отговорност на служителите спрямо Агенцията се прилагат съответните условия, приложими по отношение на служителите на Агенцията.
Член 28
Езици
1. За Агенцията се прилага Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (23). Държавите членки и другите органи, определени от тях, могат да се обръщат към Агенцията и да получават отговор на избран от тях официален език на институциите на Съюза.
2. Преводаческите услуги, необходими за функционирането на Агенцията, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 29
Защита на личните данни
1. При обработка на данни, отнасящи се до физически лица, по-специално при изпълнението на задачите си, Агенцията спазва принципите за защита на личните данни в разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 и е обект на тези разпоредби.
2. Управителният съвет приема мерките по прилагане, посочени в член 24, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 45/2001. Управителният съвет може да приеме допълнителни мерки, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) № 45/2001 от Агенцията.
Член 30
Участие на трети държави
1. Агенцията е отворена за участие на трети държави, които са сключили споразумения с Европейския съюз, по силата на които те са приели и прилагат правните актове на Съюза в областта, обхваната от настоящия регламент.
2. Съгласно съответните клаузи на тези споразумения се изготвят разпоредби, уточняващи по-специално естеството, степента и начина, по който тези държави ще участват в работата на Агенцията, включително разпоредби, свързани с участието в инициативите, предприемани от Агенцията, финансовите вноски и персонала.
Член 31
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация
Агенцията прилага принципите за сигурност, съдържащи се в правилата за сигурност на Комисията за защита на класифицирана информация на Европейския съюз и чувствителна некласифицирана информация, установена в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом. Това обхваща, наред с другото, разпоредби за обмена, обработката и съхранението на такава информация.
РАЗДЕЛ 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Оценка и преглед
1. До 20 юни 2018 г. Комисията възлага оценка за оценяване по-специално на въздействието, ефективността и ефикасността на Агенцията и нейните работни практики. Оценката разглежда също евентуалната необходимост от изменение на мандата на Агенцията и финансовите последици от такова изменение.
2. Оценката, посочена в параграф 1, взема предвид всякаква получена в Агенцията информация в резултат на нейните дейности.
3. Комисията изпраща доклада за оценка заедно със своите заключения на Европейския парламент, Съвета и управителния съвет. Резултатите от оценката се правят обществено достояние.
4. Като част от оценката следва да се извърши също така оценка на постигнатите от Агенцията резултати във връзка с нейните цели, мандат и задачи. Ако Комисията счете, че продължаването на съществуването на Агенцията е обосновано по отношение на поставените ѝ цели, мандат и задачи, тя може да предложи удължаване на мандата на Агенцията, установен в член 36.
Член 33
Сътрудничество на приемащата държава членка
Приемащата Агенцията държава членка предоставя най-добрите възможни условия за гарантиране на правилното функциониране на Агенцията, включително на достъпност на мястото, наличие на съответната учебна инфраструктура за децата на служителите, подходящ достъп до пазара на труда, социално осигуряване и медицински услуги както за децата, така и за съпрузите.
Член 34
Административен контрол
Дейността на Агенцията подлежи на надзор от омбудсмана в съответствие с член 228 от ДФЕС.
Член 35
Отмяна и правоприемство
1. Регламент (ЕО) № 460/2004 се отменя.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 460/2004 и на ENISA се считат за позовавания на настоящия регламент и на Агенцията.
2. Агенцията е правоприемник на агенцията, учредена с Регламент (ЕО) № 460/2004, по отношение на цялата собственост, споразумения, правни задължения, трудови договори, финансови ангажименти и задължения.
Член 36
Срок
Агенцията се учредява за срок от седем години считано от 19 юни 2013 г.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 526/2013
(2013. gada 21. maijs)
par Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības aģentūru (ENISA) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 460/2004
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Elektroniskie sakari, infrastruktūra un pakalpojumi ir būtiski faktori, kas tieši un netieši ietekmē ekonomikas un sabiedrības attīstību. Tiem ir būtiska nozīme sabiedrības dzīvē, un tie gan paši ir kļuvuši par vispārējiem pakalpojumiem tāpat kā elektroapgāde un ūdensapgāde, gan arī tiem ir būtiska nozīme, piegādājot elektroenerģiju, ūdeni un sniedzot citus kritiski svarīgus pakalpojumus. Komunikāciju tīkli darbojas kā sociālo procesu un inovāciju katalizatori, daudzkārt palielinot tehnoloģiju ietekmi un nosakot patērētāju uzvedību, uzņēmējdarbības modeļus, rūpniecības nozares, kā arī pilsonību un politisko līdzdalību. To darbības traucējumi var nodarīt ievērojamu fizisku, sociālu un ekonomisku kaitējumu, tāpēc jāveic aizsardzības un noturības uzlabošanas pasākumi, lai nodrošinātu kritiski svarīgu pakalpojumu nepārtrauktību. Arvien pieaug ar elektronisko sakaru, infrastruktūras un pakalpojumu drošību, jo īpaši ar to integritāti, pieejamību un konfidencialitāti, saistītas problēmas, kuras attiecas, inter alia, uz sakaru infrastruktūras atsevišķām sastāvdaļām un programmatūru, ar kuru kontrolē minētās sastāvdaļas, uz infrastruktūru kopumā un pakalpojumiem, kurus sniedz, izmantojot minēto infrastruktūru. Sabiedrībā tas rada arvien lielākas bažas - arī tāpēc, ka sistēmu sarežģītības, traucējumu, sistēmisku problēmu, avāriju, kļūdu un pret tām vērstu uzbrukumu dēļ var rasties problēmas, kuru sekas var skart elektroniskās un fiziskās infrastruktūras, kas nodrošina Eiropas iedzīvotāju labklājībai kritiski svarīgus pakalpojumus.
(2)
Apdraudējumu aina nepārtraukti mainās, un drošības incidenti var mazināt lietotāju uzticēšanos tehnoloģijām, tīkliem un pakalpojumiem, tādējādi ietekmējot viņu spējas pilnībā izmantot iekšējā tirgus potenciālu un informācijas un komunikāciju tehnoloģiju (IKT) plašo izplatību.
(3)
Tāpēc politikas veidotājiem, nozarei un lietotājiem ir svarīgi, lai tīklu un informācijas drošības stāvoklis Savienībā tiktu regulāri izvērtēts, pamatojoties uz ticamiem Savienības līmeņa datiem, kā arī sistemātiski tiktu prognozēta turpmākā attīstība, problēmas un draudi gan Savienības, gan globālā līmenī.
(4)
Dalībvalstu pārstāvji ar Lēmumu 2004/97/EK, Euratom (3), kas pieņemts 2003. gada 13. decembra Eiropadomē, nolēma, ka Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA), kuru bija paredzēts izveidot, pamatojoties uz Komisijas iesniegto priekšlikumu, atradīsies Grieķijas valdības izraudzītā Grieķijas pilsētā. Ievērojot minēto lēmumu, Grieķijas valdība noteica, ka ENISA mītnei būtu jāatrodas Hēraklejā Krētā.
(5)
Aģentūra un mītnes dalībvalsts 2005. gada 1. aprīlī noslēdza mītnes nolīgumu.
(6)
Aģentūras mītnes dalībvalstij būtu jānodrošina pēc iespējas labāki apstākļi Aģentūras netraucētai un efektīvai darbībai. Lai tā varētu pienācīgi un efektīvi veikt savus uzdevumus, pieņemt darbā darbiniekus un noturēt tos un lai uzlabotu tīklošanas darbību efektivitāti, Aģentūrai noteikti būtu jāatrodas piemērotā vietā, cita starpā nodrošinot atbilstošus transporta savienojumus un iespējas darbinieku laulātajiem un bērniem. Nepieciešamie pasākumi būtu jāparedz Aģentūras un mītnes dalībvalsts nolīgumā, kas noslēgts pēc Aģentūras valdes apstiprinājuma saņemšanas.
(7)
Lai uzlabotu Aģentūras darbības efektivitāti, Aģentūra ir izveidojusi filiāli Atēnu metropoles apgabalā, kas būtu jāsaglabā ar mītnes dalībvalsts piekrišanu un atbalstu un kur būtu jāatrodas Aģentūras operatīvajiem darbiniekiem. Personālam, kas galvenokārt nodarbojas Aģentūras vadības (tostarp izpilddirektors), finanšu, dokumentu apsekošanas un analīzes, IT un ēku apsaimniekošanas, cilvēkresursu, apmācības un sakaru un sabiedrisko attiecību jomā, būtu jāatrodas Hēraklejā.
(8)
Aģentūrai ir tiesības noteikt savu iekšējo organizāciju, lai nodrošinātu pienācīgu un efektīvu uzdevumu izpildi, ievērojot noteikumus par atrašanās vietu un Atēnu filiāli, kas noteikti šajā regulā. Jo īpaši, lai veiktu minētos uzdevumus, kas saistīti ar mijiedarbību ar galvenajām ieinteresētajām personām, piemēram, Savienības iestādēm, Aģentūrai būtu jāveic nepieciešamie praktiskie pasākumi, lai uzlabotu šādas darbības efektivitāti.
(9)
Eiropas Parlaments un Padome 2004. gadā pieņēma Regulu (EK) Nr. 460/2004 (4), ar ko izveido ENISA, lai tā sniegtu ieguldījumu ceļā uz augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību Savienībā un palīdzētu attīstīt tīklu un informācijas drošības kultūru iedzīvotāju, patērētāju, uzņēmumu un valsts pārvalžu interesēs. Eiropas Parlaments un Padome 2008. gadā pieņēma Regulu (EK) Nr. 1007/2008 (5), pagarinot Aģentūras pilnvaru termiņu līdz 2012. gada martam. Regula (EK) Nr. 580/2011 (6) pagarina Aģentūras pilnvaru termiņu līdz 2013. gada 13. septembrim.
(10)
Aģentūrai būtu jāpārņem ar Regulu (EK) Nr. 460/2004 izveidotās ENISA darbs. Atbilstīgi Eiropadomē sanākušo dalībvalstu pārstāvju 2003. gada 13. decembra lēmumam mītnes dalībvalstij būtu jāsaglabā un tālāk jāattīsta pašreizējie praktiskie pasākumi, lai nodrošinātu Aģentūras, tostarp tās Atēnu filiāles, netraucētu un efektīvu darbību un sekmētu augsti kvalificētu darbinieku pieņemšanu un noturēšanu darbā.
(11)
Kopš ENISA izveides ar tīklu un informācijas drošību saistītās problēmas ir mainījušās līdz ar tehnoloģiju, tirgus un sociālo un ekonomisko attīstību un ir bijušas turpmāku pārdomu un diskusiju priekšmets. Cenšoties risināt mainīgās problēmas, Savienība ir pārskatījusi tīklu un informācijas drošības jomas prioritātes. Šīs regulas mērķis ir stiprināt Aģentūru, lai sekmīgi atbalstītu Savienības iestāžu un dalībvalstu centienus attīstīt Eiropas spējas ar tīklu un informācijas drošību saistīto problēmu risināšanā.
(12)
Iekšējā tirgus pasākumi elektronisko sakaru drošības un - plašākā nozīmē - tīklu un informācijas drošības jomā Savienības iestādēm un dalībvalstīm jāpiemēro tehniski un organizatoriski dažādos veidos. Minēto prasību nesaskaņota piemērošana var radīt neefektīvus risinājumus un šķēršļus iekšējā tirgū. Tāpēc Savienības līmenī ir nepieciešams kompetences centrs, kas sniegtu norādījumus, konsultācijas un palīdzību ar tīklu un informācijas drošību saistītos jautājumos un uz ko Savienības iestādes un dalībvalstis var paļauties. Aģentūra var apmierināt minētās vajadzības, attīstot un saglabājot augsta līmeņa kompetenci un atbalstot Savienības iestādes, dalībvalstis un uzņēmēju aprindas, lai palīdzētu tām ievērot normatīvo un administratīvo aktu prasības tīklu un informācijas drošības jomā, kā arī konstatēt un risināt tīklu un informācijas drošības jautājumus, tādējādi sniedzot ieguldījumu iekšējā tirgus pienācīgas darbības nodrošināšanā.
(13)
Aģentūrai būtu jāpilda pienākumi, kas tai uzticēti ar elektronisko sakaru jomā spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem un vispārīgi būtu jāpalīdz paaugstināt elektronisko sakaru drošības, kā arī privātuma un personas datu aizsardzības līmeni, cita starpā nodrošinot kompetenci un konsultācijas un veicinot paraugprakses apmaiņu, kā arī izvirzot ierosinājumus politikas nostādnēm.
(14)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (Pamatdirektīva) (7) ir prasība, ka publisku elektronisko komunikāciju tīklu un publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem jāveic piemēroti pasākumi, lai garantētu savu integritāti un drošību, un ieviests pienākums valsts pārvaldes iestādēm attiecīgos gadījumos informēt, inter alia, Aģentūru par jebkādu drošības pārkāpumu vai integritātes zudumu, kas ir būtiski ietekmējis tīklu vai pakalpojumu darbību, un iesniegt Komisijai un Aģentūrai gada pārskata ziņojumu par saņemtajiem paziņojumiem un veiktajiem pasākumiem. Saskaņā ar Direktīvu 2002/21/EK Aģentūrai turklāt jāpalīdz saskaņot piemērotus tehniskus un organizatoriskus drošības pasākumus, sniedzot atzinumus.
(15)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (Direktīva par privāto dzīvi un elektroniskajām komunikācijām) (8) ir prasība, ka publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem jāveic piemēroti tehniski un organizatoriski pasākumi, lai garantētu savu pakalpojumu drošību, un arī prasība, ka jāsaglabā komunikācijas un saistītās informācijas par datu plūsmu konfidencialitāte. Direktīva 2002/58/EK noteic, ka personas datu aizsardzības pārkāpumu gadījumā uz elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem attiecas informēšanas un paziņošanas prasības. Tā turklāt paredz, ka Komisijai jākonsultējas ar Aģentūru par visiem tehniskajiem īstenošanas pasākumiem, ko tā gatavojas pieņemt attiecībā uz informēšanas un paziņošanas prasību piemērošanas apstākļiem, veidu un kārtību. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (9) dalībvalstis paredz, ka personas datu apstrādātājiem jāveic piemēroti tehniski un organizatoriski pasākumi, lai aizsargātu personas datus pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu vai nejaušu pazaudēšanu, pārveidošanu, nesankcionētu izpaušanu vai piekļuvi, jo īpaši, ja apstrāde ir saistīta ar datu pārraidi tīklā, un pret visām citām nelikumīgām apstrādes formām.
(16)
Aģentūrai būtu jāsniedz ieguldījums tīklu un informācijas drošības augsta līmeņa aizsardzībā, privātuma un personas datu labākā aizsardzībā un tīklu un informācijas drošības kultūras attīstībā un veicināšanā Savienības iedzīvotāju, patērētāju, uzņēmumu un publiskā sektora organizāciju interesēs, tādējādi veicinot iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Lai to sasniegtu, Aģentūrai būtu jāpiešķir nepieciešamie budžeta līdzekļi.
(17)
Ņemot vērā elektronisko tīklu un sakaru, kas pašlaik ir viens no Eiropas ekonomikas balstiem, arvien pieaugošo nozīmi un pašreizējos digitālās ekonomikas apmērus, būtu jāpalielina Aģentūrai piešķirtie finanšu un cilvēku resursi, lai tie atbilstu tās lielākajai lomai un uzdevumiem un kritiski svarīgajai pozīcijai Eiropas digitālās ekosistēmas aizsargāšanā.
(18)
Aģentūrai būtu jākļūst par atskaites punktu, kas rada uzticību un paļaušanos ar neatkarību, konsultāciju un izplatītās informācijas kvalitāti, procedūru un darbības metožu pārredzamību un neatlaidību tās uzdevumu izpildē. Aģentūrai būtu jāpamatojas uz dalībvalstu un Savienības centieniem, tāpēc tās uzdevumi Aģentūrai jāpilda, cieši sadarbojoties ar Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm un jābūt gatavai uzklausīt nozares pārstāvjus un citas attiecīgas ieinteresētās personas. Turklāt Aģentūrai būtu jāizmanto privātā sektora piedāvātais atbalsts un sadarbības iespējas, jo tiem ir svarīga loma elektronisko sakaru, infrastruktūru un pakalpojumu drošības nodrošināšanā.
(19)
Aģentūras pienākumu kopumā būtu jānorāda tās mērķu sasniegšanas veidi, vienlaikus ļaujot tai darboties elastīgi. Aģentūras pienākumos būtu jāietver tādas attiecīgas informācijas un datu vākšana, kas nepieciešama, lai veiktu to risku analīzi, kuri apdraud elektronisko sakaru, infrastruktūras un pakalpojumu drošību un noturību, un - sadarbībā ar dalībvalstīm, Komisiju un attiecīgā gadījumā ieinteresētajām personām - novērtētu tīklu un informācijas drošības stāvokli Savienībā. Aģentūrai būtu jānodrošina koordinācija un sadarbība ar Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm un Eiropā jāuzlabo sadarbība ieinteresēto personu starpā, jo īpaši iesaistot Aģentūras pasākumos kompetentās valstu un Savienības struktūru un augsta līmeņa privātā sektora ekspertus attiecīgās jomās, jo īpaši elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu sniedzējus, tīkla aprīkojuma ražotājus un programmatūras pārdevējus, ņemot vērā, ka tīkla un informācijas sistēmas ietver aparatūras, programmatūras un pakalpojumu apvienojumu. Aģentūrai būtu jāatbalsta Savienības iestādes un dalībvalstis to dialogā ar nozares pārstāvjiem, lai risinātu ar datoru aparatūras un programmatūras produktiem saistītas drošības problēmas, tādējādi palīdzot īstenot sadarbības pieeju tīklu un informācijas drošībai.
(20)
Tīklu un informācijas drošības stratēģijas, ko publisko Savienības iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra vai dalībvalsts, būtu jāiesniedz Aģentūrai, lai to informētu un novērstu centienu dublēšanos. Aģentūrai būtu jāanalizē stratēģijas un jāveicina to prezentācija tādā veidā, kas veicina salīdzināmību. Tai būtu šīs stratēģijas un to analīzes jādara elektroniskā veidā pieejamas sabiedrībai.
(21)
Aģentūrai būtu jāpalīdz Komisijai ar konsultācijām, atzinumiem un analīzi visos Savienības jautājumos saistībā ar politikas izstrādi tīklu un informācijas drošības, tostarp kritiskās informācijas infrastruktūras aizsardzības un noturības, jomā. Aģentūrai būtu arī jāpalīdz Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, kā arī attiecīgos gadījumos dalībvalstīm pēc to pieprasījuma to centienos izstrādāt tīklu un informācijas drošības politiku un spējas.
(22)
Aģentūrai būtu pilnībā jāņem vērā pētniecības, izstrādes un tehnoloģiju izvērtēšanas pasākumi, jo īpašie tie, kas notiek saskaņā ar dažādām Savienības pētniecības iniciatīvām, lai sniegtu padomus Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, kā arī attiecīgos gadījumos dalībvalstīm pēc to pieprasījuma par vajadzību veikt pētījumus tīklu un informācijas drošības jomā.
(23)
Aģentūrai būtu jāpalīdz Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, kā arī dalībvalstīm to centienos veidot un uzlabot pārrobežu spējas un gatavību novērst, atklāt un risināt tīklu un informācijas drošības problēmas un incidentus; šajā sakarā Aģentūrai būtu jāveicina sadarbība dalībvalstu starpā un starp Komisiju un citām Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm. Šajā nolūkā Aģentūrai būtu jāatbalsta dalībvalstis to pastāvīgajos centienos uzlabot reaģēšanas spējas un organizēt un vadīt Eiropas mēroga mācības par drošības incidentiem, kā arī - pēc dalībvalsts pieprasījuma - valsts mēroga mācības.
(24)
Lai labāk izprastu tīklu un informācijas drošības jomas problēmas, Aģentūrai jāanalizē pastāvošie un jaunie riska faktori. Tādēļ tai sadarbībā ar dalībvalstīm un attiecīgos gadījumos sadarbībā ar statistikas un citām struktūrām būtu jāvāc attiecīga informācija. Turklāt Aģentūrai būtu jāpalīdz Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm vākt, analizēt un izplatīt ar tīklu un informācijas drošību saistītus datus. Atbilstoša statistikas informācija un dati, kas nepieciešami elektronisko sakaru, infrastruktūras un pakalpojumu drošības un noturības riska faktoru analīzei, būtu jāapkopo, pamatojoties uz informāciju, ko nodrošina dalībvalstis, un Aģentūras redzējumu par Savienības iestāžu IKT infrastruktūru saskaņā ar tiem Savienības noteikumiem un valstu noteikumiem, kas atbilst Savienības tiesību aktiem. Pamatojoties uz minēto informāciju, Aģentūrai vajadzētu būt pastāvīgi informētai par tīklu un informācijas drošības aktuālo stāvokli un jaunākajām ar to saistītajām tendencēm Savienībā Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru un dalībvalstu interesēs.
(25)
Savu uzdevumu veikšanā Aģentūrai būtu jāveicina sadarbība starp Savienību un dalībvalstīm, lai uzlabotu informētību par tīkla un informācijas drošību Savienībā.
(26)
Aģentūrai būtu jāatvieglo dalībvalstu kompetento neatkarīgo pārvaldes iestāžu sadarbība, jo īpaši atbalstot paraugprakses un izglītības un informētības uzlabošanas programmu standartu izstrādi, veicināšanu un apmaiņu. Šādu uzdevumu atvieglos labāka informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm. Aģentūrai būtu jāpalīdz uzlabot elektronisko sakaru, infrastruktūras un pakalpojumu individuālo lietotāju informētību, tostarp palīdzot dalībvalstīm, kur tās ir izvēlējušās izmantot sabiedrību interesējošas informācijas platformu, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/22/EK (2002. gada 7. marts) par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (Universālā pakalpojuma direktīva) (10), lai sagatavotu attiecīgo sabiedrību interesējošo informāciju par tīklu un informācijas drošību, un arī palīdzot izstrādāt šādu informāciju, kas iekļaujama tādu jaunu ierīču piegādes gadījumā, kuras paredzēts izmantot publiskos komunikāciju tīklos. Aģentūrai būtu arī jāatbalsta ieinteresēto personu sadarbība Savienības līmenī, cita starpā veicinot informācijas apmaiņu, informētības uzlabošanas kampaņas un izglītības un mācību programmas.
(27)
Aģentūrai būtu, inter alia, jāpalīdz attiecīgām Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm, tām veicot sabiedrības izglītošanas kampaņas galalietotājiem, lai veicinātu indivīdu tiešsaistes uzvedības drošākus paradumus un palielinātu informētību par potenciālajiem draudiem kibertelpā, tostarp par tādiem kibernoziegumiem kā personas datu izkrāpšanas jeb pikšķerēšanas uzbrukumi, botu tīkli, krāpšana finanšu un banku darījumos, kā arī lai popularizētu pamatieteikumus attiecībā uz autentifikāciju un datu aizsardzību.
(28)
Lai nodrošinātu Aģentūras mērķu pilnīgu sasniegšanu, tai būtu jāsadarbojas ar attiecīgām struktūrām, tostarp struktūrām, kas darbojas kibernoziegumu jomā, piemēram, Eiropolu, un privātuma aizsardzības jomā, lai savstarpēji informētu par zinātību un paraugpraksi un nodrošinātu konsultācijas par tīklu un informācijas drošības aspektiem, kas varētu ietekmēt to darbu. Aģentūrai būtu jādarbojas ar mērķi panākt sinerģiju starp minēto struktūru centieniem un pašas Aģentūras centieniem veicināt tīklu un informācijas drošības uzlabojumus. Valstu un Savienības tiesībsargājošo un privātuma aizsardzības iestāžu pārstāvjiem vajadzētu būt iespējai piedalīties Aģentūras pastāvīgajā ieinteresēto personu grupā. Sadarbojoties ar tiesībsargājošajām struktūrām attiecībā uz tīklu un informācijas drošības aspektiem, kas varētu ietekmēt viņu darbu, Aģentūrai būtu jāņem vērā pastāvošie informācijas kanāli un izveidotie tīkli.
(29)
Komisija ir izveidojusi Eiropas publiskā un privātā sektora partnerību infrastruktūru noturības jautājumos - noturīgu Savienības mēroga sadarbības sistēmu IKT infrastruktūru noturības jautājumos, kurā Aģentūrai būtu jāuzņemas koordinatora loma, pulcinot ieinteresētās personas, lai apspriestu sabiedriskās politikas prioritātes, problēmu ekonomiskos un ar tirgu saistītos aspektus un IKT noturības nodrošināšanas pasākumus.
(30)
Lai veicinātu tīklu un informācijas drošību un tās uzskatāmību, Aģentūrai būtu jāveicina dalībvalstu kompetento valsts struktūru sadarbība, jo īpaši atbalstot paraugprakses un informētības uzlabošanas kampaņu attīstību un informācijas apmaiņu par tām un pastiprinot informatīvos pasākumus. Aģentūrai būtu arī jāatbalsta sadarbība starp ieinteresētajām personām un Savienības iestādēm, tostarp veicinot informācijas apmaiņu un informētības uzlabošanas pasākumus.
(31)
Lai uzlabotu augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību Savienībā, Aģentūrai būtu jāveicina sadarbība un savstarpēja apmaiņa ar informāciju un paraugpraksēm starp attiecīgām organizācijām, piemēram, Datordrošības incidentu reaģēšanas komandām (CSIRT) un Datorapdraudējumu reaģēšanas komandām (CERT).
(32)
Pienācīgi funkcionējošu CERT Savienības sistēmai vajadzētu būt Savienības tīklu un informācijas drošības infrastruktūras stūrakmenim. Aģentūrai būtu jāatbalsta dalībvalstu CERT un Savienības CERT, lai nodrošinātu CERT tīkla darbību, tostarp sniedzot atbalstu arī Eiropas valdību CERT grupas locekļiem. Lai palīdzētu nodrošināt, ka katras CERT iespējas ir pietiekami attīstītas un ka šīs iespējas cik vien iespējams atbilst vislabāk attīstīto CERT iespējām, Aģentūrai būtu jāpalīdz salīdzinošās novērtēšanas sistēmas izveidē un darbībā. Turklāt Aģentūrai būtu jāveicina un jāatbalsta sadarbība starp attiecīgām CERT to pārvaldīto vai aizsargāto tīklu vai infrastruktūras incidentu, uzbrukumu vai traucējumu gadījumā, ja tas attiecas vai varētu attiekties vismaz uz divām CERT.
(33)
Efektīvas tīklu un informācijas drošības politikas pamatā publiskajā un privātajā sektorā būtu jābūt labi izstrādātām riska izvērtēšanas metodēm. Riska izvērtēšanas metodes un procedūras izmanto dažādos līmeņos, un nav vienotas prakses par to, kā tās efektīvi piemērot. Ar riska izvērtēšanu un sadarbspējīgu riska pārvaldības risinājumu meklēšanu saistītas paraugprakses veicināšana un izstrāde publiskā un privātā sektora organizācijās paaugstinās tīklu un informācijas sistēmu drošības līmeni Savienībā. Tādēļ Aģentūrai būtu jāatbalsta ieinteresēto personu sadarbība Savienības līmenī, palīdzot tām izveidot un pārņemt Eiropas un starptautiskos elektronisko produktu, sistēmu, tīklu un pakalpojumu, kas kopā ar programmatūru veido tīkla un informācijas sistēmas, riska pārvaldības un drošības novērtēšanas standartus.
(34)
Ja tas ir vajadzīgi un lietderīgi attiecībā uz mērķiem un pienākumu izpildi, Aģentūrai būtu jāapmainās ar pieredzi un vispārīgu informāciju ar Savienības institūcijām, struktūrām, birojiem un aģentūrām, kas nodarbojas ar tīklu un informācijas drošības jautājumiem. Aģentūrai būtu jāveicina Savienības līmeņa pētniecības prioritāšu identificēšana tīklu noturības un tīklu un informācijas drošības jomās un zināšanas par nozares vajadzībām būtu jānodod attiecīgajām pētniecības iestādēm.
(35)
Aģentūrai būtu jāmudina dalībvalstis un pakalpojumu sniedzēji paaugstināt to vispārējos drošības standartus tā, lai visi interneta lietotāji veiktu nepieciešamos pasākumus savas personīgās kiberdrošības panākšanai.
(36)
Tīklu un informācijas drošības problēmas ir vispārēji jautājumi. Lai uzlabotu drošības standartus, tostarp definētu kopējas uzvedības normas un rīcības kodeksus, un informācijas apmaiņu un veicinātu ātrāku starptautisko sadarbību atbildes pasākumu jomā, kā arī vienotu globālu pieeju tīklu un informācijas drošības jautājumiem, ir nepieciešams ciešāk sadarboties starptautiskā līmenī. Tādēļ Aģentūrai būtu jāatbalsta tālāka Savienības iesaistīšanās un sadarbība ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, vajadzības gadījumā attiecīgām Savienības institūcijām, struktūrām, birojiem un aģentūrām nodrošinot nepieciešamās speciālās zināšanas un analīzi.
(37)
Aģentūrai būtu jādarbojas saskaņā ar subsidiaritātes principu, ar tīklu un informācijas drošību saistītajos jautājumos nodrošinot piemērotu dalībvalstu koordinācijas līmeni un uzlabojot valstu politikas efektivitāti, tādējādi radot pievienoto vērtību, kā arī saskaņā ar proporcionalitātes principu, nepārsniedzot to, kas vajadzīgs šajā regulā izklāstīto mērķu sasniegšanai. Pildot savus pienākumus, Aģentūrai būtu jāstiprina, bet tai nebūtu jāierobežo kompetence, ne arī preventīvi jāietekmē, jāapgrūtina vai jādublē attiecīgās pilnvaras un pienākumi, kas dalībvalstu pārvaldes iestādēm uzticēti saskaņā ar elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu direktīvām, kā arī ar Regulu (EK) Nr. 1211/2009 (11) izveidotajai Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādei (BEREC) un Direktīvā 2002/21/EK minētajai Komunikāciju komitejai, Eiropas standartizācijas struktūrām, dalībvalstu standartizācijas struktūrām un pastāvīgajai komitejai saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK (12), un neatkarīgām dalībvalstu uzraudzības iestādēm, kā noteikts Direktīvā 95/46/EK.
(38)
Aģentūras pārvaldībā ir nepieciešams ieviest noteiktus principus saskaņā ar kopīgo paziņojumu un vienoto pieeju, par ko 2012. gadā jūlijā vienojās starpiestāžu darba grupa ES decentralizēto aģentūru jautājumos, kuras paziņojuma un pieejas mērķis ir pilnveidot aģentūru darbību un uzlabot to sniegumu.
(39)
Kopīgais paziņojums un vienotā pieeja attiecīgos gadījumos būtu jāatspoguļo arī Aģentūras darba programmās, Aģentūras novērtējumos un Aģentūras pārskatu un administratīvajā praksē.
(40)
Lai Aģentūra darbotos pienācīgi, Komisijai un dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka personām, kuras tiek ieceltas valdē, ir atbilstoša profesionālā pieredze. Lai nodrošinātu valdes darba nepārtrauktību, Komisijai un dalībvalstīm būtu arī jācenšas ierobežot savu attiecīgo pārstāvju mainību valdē.
(41)
Ir būtiski, lai Aģentūra izveidotu un uzturētu objektivitātes, integritātes un augstu profesionālo standartu reputāciju. Attiecīgi valdei būtu jāpieņem vispusīgi noteikumi attiecībā uz interešu konfliktu nepieļaušanu un risināšanu, kas attiektos uz visu Aģentūru.
(42)
Ņemot vērā Aģentūras unikālos apstākļus un grūtos uzdevumus, kas tai jārisina, Aģentūras organizatoriskā struktūra būtu jāvienkāršo un jāstiprina, lai nodrošinātu lielāku efektivitāti un lietderīgumu. Tāpēc cita starpā būtu jāizveido izpildvalde, lai valde varētu koncentrēties uz stratēģiskas nozīmes jautājumiem.
(43)
Valdei, ievērojot noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (13) (“Finanšu regula”), būtu jāieceļ grāmatvedis.
(44)
Lai nodrošinātu efektīvu Aģentūras darbu, dalībvalstīm un Komisijai vajadzētu būt pārstāvētām tās valdē, kam būtu jānosaka Aģentūras darbības vispārīgais virziens un jāgādā, lai tā pilda savus pienākumus saskaņā ar šo regulu. Valde būtu jāpilnvaro izstrādāt budžetu, pārbaudīt tā izpildi, pieņemt atbilstošus finanšu noteikumus, noteikt pārredzamas darba procedūras Aģentūras lēmumu pieņemšanai, apstiprināt Aģentūras darba programmu, pieņemt savu reglamentu un Aģentūras darbības iekšējos noteikumus, iecelt izpilddirektoru, lemt par izpilddirektora pilnvaru termiņa pagarināšanu pēc Eiropas Parlamenta viedokļa saņemšanas un lemt par tā izbeigšanu. Valdei būtu jāizveido izpildvalde, kas tai palīdz pildīt administratīvos un budžeta uzdevumus.
(45)
Lai Aģentūras darbība būtu sekmīga, tās izpilddirektors jāieceļ, ņemot vērā nopelnus un ar dokumentiem apliecinātas administratīvā un pārvaldības darba iemaņas, kā arī kompetenci un pieredzi tīklu un informācijas drošības jomā, turklāt, organizējot Aģentūras iekšējo darbību, izpilddirektora pienākumi jāpilda pilnīgi neatkarīgi. Šajā nolūkā izpilddirektoram būtu jāsagatavo priekšlikums Aģentūras darba programmai, iepriekš apspriežoties ar Komisiju, un jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu Aģentūras darba programmas pienācīgu izpildi. Izpilddirektoram būtu jāsagatavo un jāiesniedz valdei gada darbības pārskata projekts, jāizstrādā Aģentūras ieņēmumu un izdevumu tāmes projekts un jāizpilda budžets.
(46)
Izpilddirektoram vajadzētu būt iespējai veidot ad hoc darba grupas, lai risinātu konkrētus jautājumus, jo īpaši zinātniskus, tehniskus, juridiskus vai sociālekonomiskus jautājumus. Veidojot ad hoc darba grupas, izpilddirektoram būtu jācenšas iesaistīt un izmantot attiecīgus ārējus ekspertus, lai Aģentūra varētu piekļūt jaunākajai informācijai par drošības problēmām, kas rodas informācijas sabiedrības attīstības procesā. Izpilddirektoram būtu jāgādā, lai ad hoc darba grupu locekļi tiktu izraudzīti saskaņā ar augstākajiem kompetences standartiem, nodrošinot dalībvalstu administrāciju, Savienības iestāžu un privātā sektora, tostarp ražošanas nozares, lietotāju un tīklu un informācijas drošības jomas akadēmisko ekspertu pienācīgu pārstāvniecības līdzsvaru atbilstoši konkrēti risināmajiem jautājumiem. Izpilddirektoram vajadzētu būt iespējai pēc vajadzības katrā konkrētā gadījumā darba grupās iesaistīt atsevišķus attiecīgajā jomā atzītus ekspertus. Viņu izmaksas būtu jāsedz Aģentūrai saskaņā ar tās iekšējiem noteikumiem un noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Finanšu regulu.
(47)
Aģentūrai vajadzētu būt pastāvīgai ieinteresēto personu grupai - padomdevēju struktūrai, kas uzturētu regulāru dialogu ar privāto sektoru, patērētāju organizācijām un citām attiecīgām ieinteresētajām personām. Pastāvīgajai ieinteresēto personu grupai, ko saskaņā ar izpilddirektora priekšlikumu izveido valde, galvenokārt būtu jārisina ieinteresētajām personām svarīgi jautājumi un par tiem jāinformē Aģentūra. Vajadzības gadījumā un saskaņā ar sanāksmju darba kārtību izpilddirektoram vajadzētu būt iespējai uzaicināt piedalīties grupas sanāksmēs Eiropas Parlamenta un citu attiecīgu struktūru pārstāvjus.
(48)
Tā kā pastāv noteikums par plašu ieinteresēto personu pārstāvību pastāvīgajā ieinteresēto personu grupā un ar minēto grupu jāapspriežas jo īpaši attiecībā uz darba programmas projektu, vairs nav nepieciešams paredzēt ieinteresēto personu pārstāvību valdē.
(49)
Aģentūrai būtu jāievēro atbilstīgi Savienības noteikumi, kas attiecas uz publisku piekļuvi dokumentiem, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (14). Uz informāciju, ko Aģentūra apstrādā mērķiem, kas saistīti ar tās iekšējo darbu, kā arī informāciju, ko apstrādā tās uzdevumu veikšanas laikā, būtu jāattiecina Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (15).
(50)
Aģentūrai būtu jāievēro Savienības iestādēm piemērojamie noteikumi un valstu tiesību akti, kas attiecas uz slepenu dokumentu apstrādi.
(51)
Lai garantētu Aģentūras pilnīgu autonomiju un neatkarību un ļautu tai veikt papildu un jaunus uzdevumus, tostarp neparedzētus ārkārtas uzdevumus, Aģentūrai būtu jāpiešķir pietiekams un atsevišķs budžets, kura ieņēmumus veido galvenokārt Savienības un Aģentūras darbā iesaistīto trešo valstu iemaksas. Aģentūras personāla vairākumam vajadzētu būt tieši iesaistītam Aģentūras pilnvaru darbības īstenošanā. Mītnes dalībvalstij vai jebkurai citai dalībvalstij vajadzētu būt iespējai veikt brīvprātīgas iemaksas Aģentūras budžetā. Savienības budžeta procedūra būtu jāturpina piemērot attiecībā uz visām subsīdijām, ko piešķir no Eiropas Savienības vispārējā budžeta. Turklāt Revīzijas palātai būtu jāveic Aģentūras finanšu pārskatu revīzija, lai nodrošinātu pārredzamību un pārskatatbildību.
(52)
Ņemot vērā pastāvīgi mainīgos draudus, Savienības politikas attīstību attiecībā uz tīklu un informācijas drošību un lai pielāgotos daudzgadu finanšu shēmai, Aģentūras pilnvaru termiņš būtu jānosaka uz ierobežotu septiņu gadu laikposmu, paredzot iespēju šo termiņu pagarināt.
(53)
Aģentūras darbība būtu jānovērtē neatkarīgi. Novērtējumā būtu jāņem vērā Aģentūras efektivitāte tās mērķu sasniegšanā un tās darba prakses un uzdevumu atbilstība, lai noteiktu, vai tās mērķi joprojām ir spēkā un - atkarībā no tā - vai un uz cik ilgu laikposmu tās pilnvaru termiņš būtu jāpagarina.
(54)
Ja Aģentūras pilnvaru termiņa beigās Komisija nav iesniegusi priekšlikumu par pilnvaru pagarināšanu, Aģentūrai un Komisijai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, jo īpaši risinot jautājumus saistībā ar darbinieku darba līgumiem un budžeta pasākumiem.
(55)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, izveidot Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības aģentūru, lai sekmētu augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību Savienībā un uzlabotu sabiedrības informētību, un attīstītu un veicinātu tīklu un informācijas drošības kultūru Savienības iedzīvotāju, patērētāju, uzņēmumu un publiskā sektora organizāciju interesēs, tādējādi sekmējot iekšējā tirgus izveidi un pienācīgu darbību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un tādēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(56)
Regula (EK) Nr. 460/2004 būtu jāatceļ.
(57)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāju, kas ir pieņēmis atzinumu 2010. gada 20. decembrī (16),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. IEDAĻA
DARBĪBAS JOMA, MĒRĶI UN UZDEVUMI
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu izveido Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības Aģentūru (ENISA, turpmāk “Aģentūra”), lai veiktu tai uzticētos uzdevumus un Savienībā veicinātu augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību un lai uzlabotu sabiedrības informētību par tīklu un informācijas drošību un attīstītu un veicinātu tīklu un informācijas drošības kultūru Savienības iedzīvotāju, patērētāju, uzņēmumu un publiskā sektora organizāciju interesēs, tādējādi sekmējot iekšējā tirgus izveidi un pienācīgu darbību.
2. Aģentūras mērķi un pienākumi neskar dalībvalstu kompetenci attiecībā uz tīklu un informācijas drošību un nekādā ziņā darbības, kas attiecas uz sabiedrisko drošību, aizsardzību, valsts drošību (tostarp valsts ekonomisko labklājību, ja darbības attiecas uz valsts drošības jautājumiem) un uz valsts pasākumiem krimināltiesību jomā.
3. Šajā regulā “tīklu un informācijas drošība” ir tīklu un informācijas sistēmu spēja noteiktā ticamības līmenī pretoties nejaušiem gadījumiem vai nelikumīgām un ļaunprātīgām darbībām, kas apdraud glabājamo vai pārraidāmo datu un minēto tīklu un sistēmu piedāvāto vai ar to starpniecību pieejamo saistīto pakalpojumu pieejamību, autentiskumu, integritāti un konfidencialitāti.
2. pants
Mērķi
1. Aģentūra attīsta un saglabā augsta līmeņa kompetenci.
2. Aģentūra palīdz Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām izstrādāt vajadzīgo politiku tīklu un informācijas drošības jomā.
3. Aģentūra palīdz Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm īstenot politiku, kas vajadzīga, lai ievērotu normatīvo un administratīvo aktu prasības par tīklu un informācijas drošību, kuras noteiktas pašreizējos un turpmākos Savienības tiesību aktos, tādējādi sekmējot pienācīgu iekšējā tirgus darbību.
4. Aģentūra palīdz Savienībai un dalībvalstīm stiprināt un uzlabot to spējas un gatavību novērst, atklāt un risināt tīklu un informācijas drošības problēmas un incidentus.
5. Savu kompetenci Aģentūra izmanto, lai veicinātu plašu sadarbību starp publiskā un privātā sektora dalībniekiem.
3. pants
Uzdevumi
1. Saskaņā ar 1. pantā noteikto un lai sasniegtu 2. pantā minētos mērķus, vienlaikus ievērojot 1. panta 2. punktu, Aģentūra pilda šādus uzdevumus:
a)
atbalsta Savienības politikas un tiesību aktu izstrādi:
i)
palīdzot un sniedzot ieteikumus visos jautājumos saistībā ar Savienības tīklu un informācijas drošības politiku un tiesību aktiem;
ii)
nodrošinot sagatavošanās darbu, konsultācijas un analīzes saistībā ar Savienības tīklu un informācijas drošības politikas un tiesību aktu izstrādi un pilnveidošanu;
iii)
analizējot publiski pieejamās tīklu un informācijas drošības stratēģijas un veicinot to publicēšanu;
b)
atbalsta spēju veidošanu:
i)
pēc dalībvalstu pieprasījuma palīdzot tām centienos attīstīt un uzlabot tīklu un informācijas drošības problēmu un incidentu novēršanas, atklāšanas, analīzes un risināšanas spējas un sniedzot tām nepieciešamās zināšanas;
ii)
veicinot un atvieglojot brīvprātīgo sadarbību gan starp dalībvalstīm, gan starp Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm to centienos novērst, atklāt un risināt tīklu un informācijas drošības problēmas un incidentus gadījumos, kad to ietekme sniedzas pāri robežām;
iii)
palīdzot Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām to centienos attīstīt tīklu un informācijas drošības problēmu un incidentu novēršanas, atklāšanas, analīzes un risināšanas spējas, jo īpaši atbalstot Datorapdraudējumu reaģēšanas komandas (CERT) darbību to interesēs;
iv)
atbalstot valsts/valdības un Savienības CERT spēju līmeņa paaugstināšanu, tostarp veicinot dialogu un informācijas apmaiņu, lai nodrošinātu, ka attiecībā uz nozares jaunākajiem sasniegumiem katra CERT atbilst kopējam iespēju minimumam un darbojas saskaņā ar paraugpraksi;
v)
atbalstot Savienības tīklu un informācijas drošības mācību organizēšanu un veikšanu un pēc dalībvalstu pieprasījuma konsultējot tās par valsts mācībām;
vi)
palīdzot Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm to centienos vākt, analizēt un saskaņā ar dalībvalstu drošības prasībām izplatīt ar tīklu un informācijas drošību saistītus datus un, pamatojoties uz Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru un dalībvalstu sniegto informāciju saskaņā ar Savienības tiesību aktu noteikumiem un tiem valsts noteikumiem, kas atbilst Savienības tiesību aktiem, nodrošinot Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru, kā arī dalībvalstu informētību par tīklu un informācijas aktuālo drošības stāvokli Savienībā to interesēs;
vii)
atbalstot tāda Savienības agrīnās brīdināšanas mehānisma izveidi, kas papildina dalībvalstu mehānismus;
viii)
piedāvājot tīklu un informācijas drošības apmācību attiecīgajām publiskajām iestādēm, vajadzības gadījumā sadarbībā ar ieinteresētajām personām;
c)
atbalsta brīvprātīgu sadarbību starp kompetentajām publiskajām iestādēm un starp ieinteresētajām personām, tostarp augstskolām un pētniecības centriem Savienībā, un atbalsta informētības palielināšanu, inter alia:
i)
veicinot sadarbību starp valsts un valdību CERT vai Datordrošības incidentu reaģēšanas komandām (CSIRT), tostarp CERT Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām;
ii)
veicinot paraugprakses izstrādi un apmaiņu ar mērķi sasniegt augstu līmeni tīklu un informācijas drošības jomā;
iii)
veicinot dialogu un centienus izstrādāt un apmainīties ar paraugpraksi;
iv)
veicinot paraugpraksi informācijas apmaiņā un izpratnes veidošanā;
v)
palīdzot Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm un to attiecīgajām struktūrām pēc to pieprasījuma organizēt informētības uzlabošanas pasākumus, tostarp individuālu lietotāju līmenī, un citus informatīvus pasākumus, lai stiprinātu tīklu un informācijas drošību un tās redzamību, nodrošinot paraugpraksi un pamatnostādnes;
d)
atbalsta pētniecību un izstrādi, kā arī standartizāciju:
i)
sekmējot Eiropas un starptautisku standartu riska pārvaldības un elektronisko produktu, tīklu un pakalpojumu drošības jomā izveidi un pārņemšanu;
ii)
sniedzot ieteikumus Savienībai un dalībvalstīm par vajadzību veikt pētījumus tīklu un informācijas drošības jomā, lai būtu iespējams efektīvi reaģēt uz pašreizējiem un turpmākiem tīklu un informācijas drošības riskiem un apdraudējumiem, tostarp attiecībā uz jaunām un topošām informācijas un komunikāciju tehnoloģijām, un iedarbīgi izmantot riska novēršanas tehnoloģijas;
e)
sadarbojas ar Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, tostarp tām, kuras nodarbojas ar kibernoziegumu apkarošanu un privātuma un personas datu aizsardzību, lai risinātu kopējās problēmas, tostarp:
i)
apmainoties ar zinātību un paraugpraksi;
ii)
sniedzot konsultācijas par attiecīgiem tīklu un informācijas drošības aspektiem, lai attīstītu sinerģijas;
f)
atbalsta Savienības centienus sadarboties ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, lai veicinātu starptautisko sadarbību tīklu un informācijas drošības jautājumos, tostarp:
i)
vajadzības gadījumā piedaloties starptautisku mācību novērošanā un organizēšanā, analizējot šādu mācību rezultātus un ziņojot par tiem;
ii)
veicinot attiecīgu organizāciju apmaiņu ar paraugpraksi;
iii)
daloties pieredzē ar Savienības iestādēm.
2. Savienības iestādes, struktūras, biroji un aģentūras un dalībvalstu struktūras var lūgt padomu Aģentūrai gadījumā, ja notiek drošības pārkāpums vai integritātes zaudēšana ar būtisku ietekmi uz tīklu darbību un pakalpojumiem.
3. Aģentūra pilda uzdevumus, kas tai uzticēti ar Savienības tiesību aktiem.
4. Aģentūra neatkarīgi pauž savus secinājumus, norādījumus un sniedz konsultācijas par jautājumiem, kas ir šīs regulas darbības un mērķu jomā.
2. IEDAĻA
ORGANIZĀCIJA
4. pants
Aģentūras sastāvs
1. Aģentūrai ir:
a)
valde;
b)
izpilddirektors un personāls; un
c)
pastāvīga ieinteresēto personu grupa.
2. Lai palīdzētu uzlabot Aģentūras darbības efektivitāti un lietderību, valde izveido izpildvaldi.
5. pants
Valde
1. Valde nosaka Aģentūras darbības vispārīgo virzienu un gādā, lai tā darbotos saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem un principiem. Tā arī nodrošina Aģentūras darbības saskaņotību ar dalībvalstu un Savienības līmeņa pasākumiem.
2. Valde pieņem Aģentūras gada un daudzgadu darba programmu.
3. Valde pieņem gada pārskatu par Aģentūras darbību un ne vēlāk kā līdz nākamā gada 1. jūlijam nosūta to Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai. Gada pārskatā iekļauj grāmatvedības pārskatus un apraksta, kā Aģentūra ir izpildījusi savus darbības rādītājus. Gada pārskats ir publiski pieejams.
4. Valde pieņem stratēģiju krāpšanas apkarošanai, kas ir proporcionāla krāpšanas riskiem, ņemot vērā to pasākumu izmaksu un ieguvumu analīzi, kas ir jāievieš.
5. Valde nodrošina pietiekamu uzraudzību konstatējumiem un ieteikumiem, kas izriet no Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) veiktajām izmeklēšanām un dažādu iekšējo un ārējo revīziju ziņojumiem un novērtējumiem.
6. Valde pieņem noteikumus par to, kā nepieļaut un kā risināt interešu konfliktus.
7. Attiecībā uz Aģentūras personālu valde īsteno pilnvaras, kuras attiecīgi paredz Eiropas Savienības Civildienesta noteikumi un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība (“Civildienesta noteikumi” un “Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība”), kas noteikta Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (17) iecēlējinstitūcijai un struktūrvienībai, kas ir pilnvarota slēgt darba līgumu.
Valde saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantā minēto procedūru pieņem lēmumu, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 2. panta 1. punktu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 6. pantu, deleģējot attiecīgās iecēlējinstitūcijas pilnvaras izpilddirektoram. Izpilddirektors minētās pilnvaras var deleģēt tālāk.
Ja tas nepieciešams ārkārtas apstākļu dēļ, valde var atsaukt iecēlējinstitūcijas pilnvaru deleģēšanu izpilddirektoram un tās pilnvaras, ko izpilddirektors deleģējis tālāk. Šādā gadījumā valde var tās deleģēt uz ierobežotu laiku kādam no saviem locekļiem vai kādam darbiniekam, kas nav izpilddirektors.
8. Valde pieņem atbilstošus noteikumus, ar ko īsteno Civildienesta noteikumus un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Civildienesta noteikumu 110. pantā.
9. Valde ieceļ izpilddirektoru un var pagarināt viņa pilnvaru termiņu vai atcelt no amata saskaņā ar šīs regulas 24. pantu.
10. Valde pēc apspriešanās ar Komisiju pieņem savu un izpildvaldes reglamentu. Reglaments paredz pieņemt lēmumus paātrinātā kārtībā, vai nu izmantojot rakstisku procedūru, vai ar attālinātas konferences palīdzību.
11. Valde, vispirms konsultējoties ar Komisijas dienestiem, pieņem Aģentūras darbības iekšējos noteikumus. Minētos noteikumus publicē.
12. Valde pieņem Aģentūrai piemērojamos finanšu noteikumus. Tajos nedrīkst būt atkāpju no Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 (2002. gada 19. novembris) par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (18), ja vien šāda atkāpe nav īpaši vajadzīga Aģentūras darbībai un Komisija nav tam iepriekš piekritusi.
13. Valde pieņem personāla politikas daudzgadu plānu, iepriekš konsultējoties ar Komisijas dienestiem un attiecīgi informējot Eiropas Parlamentu un Padomi.
6. pants
Valdes sastāvs
1. Valdē ir pa vienam pārstāvim no katras dalībvalsts un divi pārstāvji, kurus ieceļ Komisija. Balsstiesības ir visiem pārstāvjiem.
2. Katram valdes loceklim ir aizstājējs, kas viņu pārstāv prombūtnes gadījumā.
3. Valdes locekļus un viņu aizstājējus ieceļ, ņemot vērā viņu zināšanas par Aģentūras uzdevumiem un mērķiem un ņemot vērā vadības, administratīvās un budžeta prasmes, kas vajadzīgas, lai pildītu 5. pantā uzskaitītos uzdevumus. Komisijai un dalībvalstīm būtu jācenšas ierobežot savu pārstāvju mainību valdē, lai nodrošinātu minētās valdes darba nepārtrauktību. Komisija un dalībvalstis tiecas panākt vīriešu un sieviešu līdzsvarotu pārstāvību valdē.
4. Valdes locekļu un viņu aizstājēju pilnvaru termiņš ir četri gadi. Minēto pilnvaru termiņu var pagarināt.
7. pants
Valdes priekšsēdētājs
1. Valde ievēlē priekšsēdētāju un viņa vietnieku no savu locekļu vidus uz trīs gadu laikposmu, ko var pagarināt. Priekšsēdētāja vietnieks ex officio aizstāj priekšsēdētāju, ja priekšsēdētājs nevar pildīt savus pienākumus.
2. Eiropas Parlamenta attiecīgā(-ās) komiteja(-as) var uzaicināt priekšsēdētāju sniegt paziņojumu un atbildēt uz deputātu jautājumiem.
8. pants
Sanāksmes
1. Valdes sanāksmes sasauc tās priekšsēdētājs.
2. Valde kārtējās sapulces sasauc vismaz reizi gadā. Tā rīko arī ārkārtas sanāksmes pēc priekšsēdētāja vai vismaz vienas trešdaļas locekļu pieprasījuma.
3. Izpilddirektors valdes sanāksmēs piedalās bez balsstiesībām.
9. pants
Balsošana
1. Valde pieņem lēmumus ar locekļu absolūtu balsu vairākumu.
2. Valdes reglamenta, Aģentūras darbības iekšējo noteikumu, budžeta, gada un daudzgadu darba programmas pieņemšanai, izpilddirektora iecelšanai amatā, viņa pilnvaru termiņa pagarināšanai un atcelšanai no amata un valdes priekšsēdētāja iecelšanai ir nepieciešamas valdes locekļu divu trešdaļu balsu vairākums.
10. pants
Izpildvalde
1. Valdei palīdz izpildvalde.
2. Izpildvalde sagatavo lēmumus tikai par administratīvajiem un budžeta jautājumiem; šos lēmumus pieņem valde.
Kopā ar valdi tā nodrošina pietiekamu uzraudzību par konstatējumiem un ieteikumiem, kas izriet no OLAF izmeklēšanas un dažādiem iekšēju un ārēju revīziju ziņojumiem un novērtējumiem.
Neskarot izpilddirektora pienākumus, kas noteikti 11. pantā, izpildvalde palīdz un sniedz padomus izpilddirektoram valdes lēmumu īstenošanā par administratīviem un budžeta jautājumiem.
3. Izpildvalde sastāv no pieciem locekļiem, ko ieceļ no valdes locekļiem, starp kuriem ir valdes priekšsēdētājs, kas var būt arī izpildvaldes priekšsēdētājs, un viens no Komisijas pārstāvjiem.
4. Izpildvaldes locekļu pilnvaru ilgums ir tāds pats kā valdes locekļu pilnvaru ilgums, kas noteikts 6. panta 4. punktā.
5. Izpildvalde tiekas vismaz reizi trijos mēnešos. Izpildvaldes priekšsēdētājs pēc tās locekļu pieprasījuma sasauc papildu sanāksmes.
11. pants
Izpilddirektora pienākumi
1. Aģentūru vada izpilddirektors, kas savus pienākumus pilda neatkarīgi.
2. Izpilddirektors atbild par:
a)
Aģentūras ikdienas vadību;
b)
valdes pieņemto lēmumu īstenošanu;
c)
gada darba programmas un daudzgadu darba programmas sagatavošanu pēc apspriešanās ar valdi un iesniegšanu valdei pēc apspriešanās ar Komisiju;
d)
gada darba programmas un daudzgadu darba programmas īstenošanu un ziņošanu valdei par to;
e)
Aģentūras darbības gada pārskata sagatavošanu un iesniegšanu valdei apstiprināšanai;
f)
rīcības plānu sagatavošanu saistībā ar secinājumiem, kas minēti retrospektīvos novērtējumos, un ziņošanu Komisijai par progresu reizi divos gados;
g)
Savienības finanšu interešu aizsardzību, piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātas summas, un attiecīgos gadījumos piemērojot efektīvas, samērīgas un atturošas administratīvas un finansiālas sankcijas;
h)
Aģentūras krāpšanas apkarošanas stratēģiju sagatavošanu un iesniegšanu valdei apstiprināšanai;
i)
Aģentūras darbību nodrošināšanu saskaņā ar tās pakalpojumu izmantotāju vajadzībām, jo īpaši attiecībā uz sniegto pakalpojumu pietiekamību;
j)
sakaru veidošanu un uzturēšanu ar Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām;
k)
sakaru veidošanu un uzturēšanu ar uzņēmēju aprindām un patērētāju organizācijām, lai nodrošinātu regulāru dialogu ar attiecīgajām ieinteresētajām personām;
l)
citu saskaņā ar šo regulu izpilddirektoram uzticētu uzdevumu izpildi.
3. Vajadzības gadījumā un saskaņā ar Aģentūras mērķiem un uzdevumiem izpilddirektors var veidot ekspertu ad hoc darba grupas, tostarp no dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Par to iepriekš informē valdi. Procedūras, jo īpaši attiecībā uz ad hoc darba grupu sastāvu, kārtību, kādā izpilddirektors izraugās ekspertus, un ad hoc darba grupu darbību, nosaka Aģentūras darbības iekšējos noteikumos.
4. Izpilddirektors vajadzības gadījumā nodod valdes un izpildvaldes rīcībā administratīvā personāla darbiniekus un citus resursus.
12. pants
Pastāvīgā ieinteresēto personu grupa
1. Pamatojoties uz izpilddirektora priekšlikumu, valde izveido pastāvīgu ieinteresēto personu grupu, kurā ir atzīti eksperti, kas pārstāv attiecīgas ieinteresētās personas, piemēram, IKT nozari, sabiedrībai pieejamu elektroniskās komunikācijas tīklu vai pakalpojumu piegādātājus, patērētāju grupas, akadēmiskus ekspertus tīklu un informācijas drošības jomā un to valsts pārvaldes iestāžu pārstāvjus, kuras paziņotas saskaņā ar Direktīvu 2002/21/EK, kā arī tiesībsargājošās un privātuma aizsardzības iestādes.
2. Procedūras, jo īpaši attiecībā uz pastāvīgās ieinteresēto personu grupas locekļu skaitu, sastāvu un kārtību, kādā valde tos ieceļ, izpilddirektora priekšlikumu un grupas darbību nosaka Aģentūras darbības iekšējos noteikumos un publicē.
3. Pastāvīgo ieinteresēto personu grupu vada izpilddirektors vai jebkura persona, kuru izpilddirektors ieceļ attiecīgajam gadījumam.
4. Pastāvīgās ieinteresēto personu grupas locekļu pilnvaru termiņš ir divarpus gadi. Pastāvīgās ieinteresēto personu grupas locekļi nedrīkst būt valdes locekļi. Komisijas un dalībvalstu ekspertiem ir tiesības būt klāt pastāvīgās ieinteresēto personu grupas sanāksmēs un piedalīties tās darbā. Uzaicināt būt klāt sanāksmēs un piedalīties pastāvīgās ieinteresēto personu grupas darbā var arī pārstāvjus no citām izpilddirektora ieskatā saistītām struktūrām, kaut arī viņi nav pastāvīgās ieinteresēto personu grupas locekļi.
5. Pastāvīgā ieinteresēto personu grupa sniedz konsultācijas Aģentūrai attiecībā uz tās darba izpildi. Tā jo īpaši konsultē izpilddirektoru Aģentūras darba programmas priekšlikuma izstrādē un saziņas nodrošināšanā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām par visiem jautājumiem, kas attiecas uz darba programmu.
3. IEDAĻA
DARBĪBA
13. pants
Darba programma
1. Aģentūra darbojas saskaņā ar gada un daudzgadu darba programmu, kur iekļauj visus plānotos pasākumus.
2. Darba programmā iekļauj īpaši izstrādātus izpildes rādītājus, ar kuriem iespējams efektīvi izvērtēt sasniegtos rezultātus attiecībā pret mērķiem.
3. Izpilddirektors atbild par Aģentūras darba programmas projekta izstrādi, iepriekš konsultējoties ar Komisijas dienestiem. Katru gadu līdz 15. martam izpilddirektors iesniedz valdei nākamā gada darba programmas projektu.
4. Katru gadu līdz 30. novembrim valde pēc Komisijas atzinuma saņemšanas pieņem Aģentūras darba programmu nākamajam gadam. Darba programma ietver daudzgadu perspektīvu. Valde gādā, lai darba programma atbilstu Aģentūras mērķiem un Savienības tiesību aktu un politikas prioritātēm tīklu un informācijas drošības jomā.
5. Darba programmu organizē saskaņā ar principu par budžeta līdzekļu pārvaldību pa darbības jomām. Darba programma atbilst Aģentūras ieņēmumu un izdevumu tāmei un Aģentūras budžetam attiecīgajam finanšu gadam.
6. Kad valde ir pieņēmusi darba programmu, izpilddirektors to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un dalībvalstīm un nodrošina tās publicēšanu. Pēc Eiropas Parlamenta attiecīgās komitejas uzaicinājuma izpilddirektors iepazīstina ar pieņemto gada darba programmu un piedalās viedokļu apmaiņā par to.
14. pants
Pieprasījumi Aģentūrai
1. Konsultāciju un palīdzības pieprasījumus, kas ir saskaņā ar Aģentūras mērķiem un uzdevumiem, adresē izpilddirektoram, pievienojot vispārīgu informāciju, kurā izskaidro risināmo jautājumu. Izpilddirektors informē valdi un izpildvaldi par saņemtajiem pieprasījumiem, iespējamo ietekmi uz resursiem un noteiktā laikā - par turpmākajām darbībām pēc pieprasījumu saņemšanas. Ja Aģentūra pieprasījumu noraida, tā sniedz pamatojumu.
2. Šā panta 1. punktā minētos pieprasījumus drīkst iesniegt:
a)
Eiropas Parlaments;
b)
Padome;
c)
Komisija;
d)
jebkura dalībvalstu izraudzīta kompetenta struktūra, piemēram, valsts pārvaldes iestāde, kas definēta Direktīvas 2002/21/EK 2. pantā.
3. Praktiskos pasākumus 1. un 2. punkta piemērošanai, jo īpaši attiecībā uz pieprasījumu iesniegšanu Aģentūrai, prioritāšu noteikšanu, turpmākajām darbībām un valdes un izpildvaldes informēšanu, valde paredz Aģentūras darbības iekšējos noteikumos.
15. pants
Interešu deklarācija
1. Valdes locekļi, izpilddirektors un dalībvalstu uz laiku norīkotās amatpersonas katra iesniedz saistību deklarāciju un deklarāciju, kurā norāda, ka tām nav tiešu vai netiešu interešu, kuras varētu uzskatīt par tādām, kas ietekmē viņu neatkarību, vai ka tādas ir. Deklarācijas ir precīzas un pilnīgas, tās ik gadu iesniedz rakstiski un atjaunina, kad vien nepieciešams.
2. Valdes locekļi, izpilddirektors un ārējie eksperti, kas piedalās ad hoc darba grupās, vēlākais katras sanāksmes sākumā katrs precīzi un pilnīgi deklarē jebkādas intereses, kuras varētu uzskatīt par tādām, kas ietekmē viņu neatkarību attiecībā uz darba kārtībā iekļautajiem jautājumiem, un nepiedalās šādu jautājumu apspriešanā un balsošanā par tiem.
3. Aģentūra darbības iekšējos noteikumos paredz praktiskos pasākumus 1. un 2. punktā minēto interešu deklarāciju noteikumiem.
16. pants
Pārredzamība
1. Aģentūra nodrošina savas darbības augsta līmeņa pārredzamību un darbojas saskaņā ar 17. un 18. pantu.
2. Aģentūra gādā, lai sabiedrība un visas ieinteresētās personas saņemtu atbilstošu, objektīvu, ticamu un viegli pieejamu informāciju, jo īpaši attiecībā uz Aģentūras darba rezultātiem. Tā arī publicē interešu deklarācijas, kas iesniegtas saskaņā ar 15. pantu.
3. Valde pēc izpilddirektora priekšlikuma drīkst atļaut ieinteresētajām personām novērot dažu Aģentūras pasākumu norisi.
4. Aģentūra darbības iekšējos noteikumos paredz praktiskos pasākumus 1. un 2. punktā minēto pārredzamības noteikumu īstenošanai.
17. pants
Konfidencialitāte
1. Neskarot 18. pantu, Aģentūra neizpauž trešām personām informāciju, ko tā apstrādā vai saņem, attiecībā uz kuru vai daļu no tās ir izteikts pamatots pieprasījums uzskatīt to par konfidenciālu.
2. Uz valdes locekļiem, izpilddirektoru, pastāvīgās ieinteresēto personu grupas locekļiem, ārējiem ekspertiem, kas piedalās ad hoc darba grupās, un Aģentūras personāla locekļiem, tostarp dalībvalstu uz laiku norīkotajām amatpersonām, konfidencialitātes prasības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 339. pantu attiecas arī pēc tam, kad šīs personas ir beigušas pildīt savus pienākumus.
3. Aģentūra darbības iekšējos noteikumos paredz praktiskos pasākumus 1. un 2. punktā minēto konfidencialitātes noteikumu īstenošanai.
4. Ja tas nepieciešams Aģentūras uzdevumu veikšanai, valde atļauj Aģentūrai apstrādāt klasificētu informāciju. Tādā gadījumā valde, vienojoties ar Komisijas dienestiem, pieņem darbības iekšējos noteikumos, piemērojot drošības principus, kas noteikti Komisijas Lēmumā 2001/844/EK, EOTK, Euratom (2001. gada 29. novembris), ar ko groza tās iekšējo reglamentu (19). Minētie noteikumi attiecas uz, inter alia, noteikumiem par klasificētas informācijas apmaiņu, apstrādi un glabāšanu.
18. pants
Piekļuve dokumentiem
1. Uz Aģentūras rīcībā esošajiem dokumentiem attiecas Regula (EK) Nr. 1049/2001.
2. Sešos mēnešos kopš Aģentūras izveides valde pieņem Regulas (EK) Nr. 1049/2001 izpildei vajadzīgos pasākumus.
3. Par lēmumiem, ko Aģentūra pieņem atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1049/2001 8. pantam, var iesniegt sūdzību ombudam saskaņā ar LESD 228. pantu vai prasību Eiropas Savienības Tiesā saskaņā ar LESD 263. pantu.
4. IEDAĻA
FINANŠU NOTEIKUMI
19. pants
Budžeta pieņemšana
1. Aģentūras ieņēmumus veido Savienības budžeta iemaksas, to trešo valstu iemaksas, kuras piedalās Aģentūras darbā saskaņā ar 30. pantu, un dalībvalstu brīvprātīgas iemaksas naudā vai natūrā. Dalībvalstis, kuras veic brīvprātīgās iemaksas, nevar tādēļ pieprasīt īpašas tiesības vai pakalpojumus.
2. Aģentūras izdevumus veido personāla, administratīvā un tehniskā atbalsta pasākumu, infrastruktūras un darbības izmaksas un izmaksas, ko rada ar trešām personām noslēgti līgumi.
3. Katru gadu līdz 1. martam izpilddirektors izstrādā Aģentūras ieņēmumu un izdevumu tāmes projektu nākamajam finanšu gadam un kopā ar štatu saraksta projektu nosūta valdei.
4. Ieņēmumi un izdevumi ir līdzsvarā.
5. Pamatojoties uz izpilddirektora sagatavoto ieņēmumu un izdevumu tāmes projektu, valde katru gadu sagatavo Aģentūras ieņēmumu un izdevumu tāmi nākamajam finanšu gadam.
6. Valde līdz katra gada 31. martam minēto ieņēmumu un izdevumu tāmi, kurā iekļauj štatu saraksta un darba programmas projektu, nosūta Komisijai un trešām valstīm, ar kurām Savienība ir noslēgusi nolīgumus saskaņā ar 30. pantu.
7. Komisija minēto tāmi kopā ar Savienības vispārējā budžeta projektu nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
8. Pamatojoties uz minēto tāmi, Komisija Savienības budžeta projektā, ko tā saskaņā ar LESD 314. pantu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, iekļauj paredzamos izdevumus, kurus tā uzskata par vajadzīgiem saskaņā ar štatu sarakstu, un no vispārējā budžeta piešķiramo subsīdiju apmēru.
9. Eiropas Parlaments un Padome apstiprina Aģentūras subsīdiju apropriācijas.
10. Eiropas Parlaments un Padome pieņem Aģentūras štatu sarakstu.
11. Valde kopā ar darba programmu pieņem Aģentūras budžetu. Tas kļūst par galīgo variantu pēc Savienības vispārējā budžeta pieņemšanas galīgā variantā. Vajadzības gadījumā valde Aģentūras budžetu un darba programmu koriģē saskaņā ar Savienības vispārējo budžetu. Valde budžetu nekavējoties nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai.
20. pants
Krāpšanas apkarošana
1. Lai palīdzētu apkarot krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, kas minētas Regulā (EK) Nr. 1073/1999 (20), Aģentūra sešos mēnešos pēc darbības uzsākšanas pievienojas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam par iekšējām izmeklēšanām, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (21), un pieņem attiecīgus noteikumus, kas attiecas uz visiem Aģentūras darbiniekiem, izmantojot paraugu, kas sniegts minētā nolīguma pielikumā.
2. Revīzijas palātai ir tiesības veikt revīzijas, gan pamatojoties uz dokumentiem, gan uz vietas attiecībā uz visiem dotāciju saņēmējiem, līgumslēdzējiem un apakšuzņēmējiem, kas no Aģentūras saņēmuši Savienības līdzekļus.
3. OLAF var veikt izmeklēšanas, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas noteiktas Regulā (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un inspekcijām uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (22), lai noteiktu, vai nav notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses saistībā ar dotāciju vai līgumu, ko piešķīrusi Aģentūra.
4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, Aģentūras sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, līgumos, dotāciju nolīgumos un dotāciju lēmumos ietver noteikumus, ar kuriem nepārprotami nosaka Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras saskaņā ar to attiecīgajām kompetences jomām veikt šādas revīzijas un izmeklēšanas.
21. pants
Budžeta izpilde
1. Par Aģentūras budžeta izpildi ir atbildīgs izpilddirektors.
2. Komisijas iekšējam revidentam Aģentūrā ir tādas pašas pilnvaras kā Komisijas dienestos.
3. Pēc katra finanšu gada beigām Aģentūras grāmatvedis līdz 1. martam (N + 1 gada 1. marts) nosūta Komisijas grāmatvedim provizoriskos pārskatus kopā ar pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību minētajā finanšu gadā. Komisijas grāmatvedis konsolidē iestāžu un decentralizēto struktūru provizoriskos pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 147. pantu.
4. Komisijas grāmatvedis līdz N + 1 gada 31. martam nosūta Revīzijas palātai Aģentūras provizoriskos pārskatus kopā ar pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību minētajā finanšu gadā. Pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību iepriekšējā finanšu gadā nosūta arī Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saņemot Revīzijas palātas piezīmes par Aģentūras provizoriskajiem pārskatiem, izpilddirektors saskaņā ar Finanšu regulas 148. pantu uz savu atbildību sagatavo Aģentūras galīgos pārskatus un nosūta tos valdei atzinuma sniegšanai.
6. Valde sniedz atzinumu par Aģentūras galīgajiem pārskatiem.
7. Pēc katra finanšu gada beigām līdz N + 1 gada 1. jūlijam izpilddirektors nosūta galīgos pārskatus, tostarp ziņojumu par budžeta un finanšu pārvaldību minētajā finanšu gadā un Revīzijas palātas apsvērumus, kopā ar valdes atzinumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai.
8. Izpilddirektors publicē galīgos pārskatus.
9. Līdz N + 1 gada 30. septembrim izpilddirektors nosūta Revīzijas palātai atbildi uz tās piezīmēm un minētās atbildes kopiju - arī valdei.
10. Izpilddirektors pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma sniedz tam visu vajadzīgo informāciju, lai netraucēti piemērotu attiecīgā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūru, kā noteikts Finanšu regulas 165. panta 3. punktā.
11. Eiropas Parlaments saskaņā ar Padomes ieteikumu līdz N + 2 gada 15. maijam sniedz izpilddirektoram apstiprinājumu par N gada budžeta izpildi.
5. IEDAĻA
PERSONĀLS
22. pants
Vispārīgi noteikumi
Uz Aģentūras personālu attiecas Civildienesta noteikumi, Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība un noteikumi, kas pieņemti, vienojoties Savienības iestādēm, lai īstenotu minētos Civildienesta noteikumus.
23. pants
Privilēģijas un imunitāte
Uz Aģentūru un tās personālu attiecas Protokols (Nr. 7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD.
24. pants
Izpilddirektors
1. Izpilddirektoru pieņem darbā kā Aģentūras pagaidu darbinieku saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta a) punktu.
2. Izpilddirektoru no kandidātu saraksta, ko ierosinājusi Komisija, pēc atklātas un pārredzamas atlases procedūras ieceļ valde.
Lai noslēgtu līgumu ar izpilddirektoru, Aģentūru pārstāv valdes priekšsēdētājs.
Pirms iecelšanas amatā Eiropas Parlamenta attiecīgā komiteja uzaicina valdes izraudzīto kandidātu sniegt paziņojumu un atbildēt uz deputātu jautājumiem.
3. Izpilddirektora amata pilnvaru termiņš ir pieci gadi. Līdz minētā laikposma beigām Komisija veic izvērtējumu, kurā ņem vērā izpilddirektora snieguma novērtējumu un Aģentūras nākotnes uzdevumus un mērķus.
4. Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, kurā ņemts vērā 3. punktā minētais izvērtējums, un pēc tam, kad noskaidrots Eiropas Parlamenta viedoklis, valde var vienu reizi pagarināt izpilddirektora pilnvaru termiņu ne ilgāk kā uz pieciem gadiem.
5. Valde informē Eiropas Parlamentu par nodomu pagarināt izpilddirektora pilnvaru termiņu. Trīs mēnešos pirms šādas pagarināšanas izpilddirektors, ja viņu uzaicina, sniedz paziņojumu Eiropas Parlamenta attiecīgajā komitejā un atbild uz komitejas locekļu jautājumiem.
6. Izpilddirektors, kura pilnvaru termiņš ir ticis pagarināts, nevar piedalīties citā atlases procedūrā uz to pašu amata vietu.
7. Izpilddirektoru var atbrīvot no amata tikai ar valdes lēmumu.
25. pants
Norīkotie valstu eksperti un citi darbinieki
1. Aģentūra var izmantot norīkotos valstu ekspertus vai citus darbiniekus, kas nav nodarbināti Aģentūrā. Uz šādiem darbiniekiem neattiecas Civildienesta noteikumi un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība.
2. Valde pieņem lēmumu, ar ko paredz noteikumus attiecībā uz valstu ekspertu norīkošanu uz Aģentūru.
6. IEDAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
26. pants
Juridiskais statuss
1. Aģentūra ir Savienības struktūra. Tai ir juridiskas personas statuss.
2. Katrā dalībvalstī Aģentūrai ir visplašākā tiesībspēja un rīcībspēja, ko saskaņā ar to tiesību aktiem piešķir juridiskām personām. Jo īpaši tā var iegādāties un atsavināt kustamo un nekustamo īpašumu un būt puse tiesas procesā.
3. Aģentūru pārstāv izpilddirektors.
4. Lai uzlabotu Aģentūras darbības efektivitāti, Atēnu metropoles apgabalā izveido un uztur filiāli.
27. pants
Atbildība
1. Aģentūras līgumsaistības reglamentē tiesību akti, ko piemēro attiecīgajiem līgumiem.
Eiropas Savienības Tiesas jurisdikcijā ir pieņemt nolēmumus, ievērojot jebkuru šķīrējtiesas klauzulu, kas ietverta Aģentūras noslēgtā līgumā.
2. Ārpuslīguma atbildības gadījumā Aģentūra saskaņā ar vispārīgajiem principiem, kas dalībvalstu tiesību aktos ir kopīgi, atlīdzina visus zaudējumus, kurus radījusi Aģentūra vai tās darbinieki, pildot savus pienākumus.
Visi strīdi, kas saistīti ar minēto zaudējumu atlīdzināšanu, ir Eiropas Savienības Tiesas jurisdikcijā.
3. Darbinieku personisko atbildību pret Aģentūru reglamentē attiecīgie nosacījumi, kas attiecas uz Aģentūras personālu.
28. pants
Valodas
1. Uz Aģentūru attiecas Regula Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (23). Dalībvalstis un pārējās struktūras, ko tās ieceļ, var vērsties pie Aģentūras un saņemt atbildi jebkurā Eiropas Savienības iestāžu oficiālajā valodā pēc to izvēles.
2. Aģentūras darbam vajadzīgos tulkošanas pakalpojumus sniedz Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs.
29. pants
Personas datu aizsardzība
1. Ja Aģentūra apstrādā fizisku personu datus - jo īpaši pildot tās uzdevumus -, tā ievēro un piemēro personas datu aizsardzības principus, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 45/2001 noteikumos.
2. Valde pieņem īstenošanas pasākumus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 45/2001 24. panta 8. punktā. Valde var pieņemt papildu pasākumus, kas vajadzīgi, lai Aģentūra piemērotu Regulu (EK) Nr. 45/2001.
30. pants
Trešo valstu līdzdalība
1. Aģentūras darbā var piedalīties trešās valstis, kas noslēgušas nolīgumus ar Eiropas Savienību, ja tās saskaņā ar minētajiem nolīgumiem šīs regulas darbības jomā ir pieņēmušas un piemēro Savienības tiesību aktus.
2. Saskaņā ar minēto nolīgumu attiecīgajiem noteikumiem nosaka kārtību, kādā minētās valstis piedalās Aģentūras darbā, jo īpaši paredzot noteikumus par līdzdalības veidu, apmēru un metodēm, tostarp par līdzdalību Aģentūras iniciatīvās, finanšu iemaksās un personālā.
31. pants
Drošības noteikumi par klasificētas informācijas aizsardzību
Aģentūra piemēro drošības principus, kas ietverti Komisijas drošības noteikumos par Eiropas Savienības klasificētās informācijas (EUCI) un jutīgas neklasificētas informācijas aizsardzību, kā noteikts Lēmuma 2001/844/EK, EOTK, Euratom pielikumā. Tas aptver, inter alia, noteikumus par šādas informācijas apmaiņu, apstrādi un glabāšanu.
7. IEDAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
32. pants
Novērtēšana un pārskatīšana
1. Līdz 2018. gada 20. jūnijam Komisija pasūta novērtējumu, lai izvērtētu jo īpaši Aģentūras un tās darba prakses ietekmi, lietderību un efektivitāti. Novērtējumā arī apskata iespējamo vajadzību mainīt Aģentūras pilnvaras un finansiālās sekas šādām izmaiņām.
2. Šā panta 1. punktā minētajā novērtējumā ņem vērā jebkādu atgriezenisko informāciju, kas sniegta Aģentūrai, atbildot uz tās darbību.
3. Komisija novērtējuma ziņojumu kopā ar saviem secinājumiem nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un valdei. Novērtējuma konstatējumus dara publiski pieejamus.
4. Novērtēšanā tiek izvērtēti arī Aģentūras sasniegtie rezultāti attiecībā uz tās mērķiem, pilnvarām un uzdevumiem. Ja Komisija uzskata, ka Aģentūras darba turpināšana ir pamatota attiecībā uz tās mērķiem, pilnvarām un uzdevumiem, tā var ierosināt 36. pantā noteikto Aģentūras pilnvaru termiņu pagarināt.
33. pants
Sadarbība ar mītnes dalībvalsti
Aģentūras mītnes dalībvalsts nodrošina iespējami labākos apstākļus, lai sekmētu pienācīgu Aģentūras darbību, tostarp atrašanās vietas pieejamību, adekvātas izglītības iestādes darbinieku bērniem un atbilstošu piekļuvi darba tirgum, sociālajai drošībai un medicīniskajai aprūpei gan bērniem, gan laulātajiem.
34. pants
Administratīvā kontrole
Aģentūras darbību saskaņā ar LESD 228. pantu uzrauga ombuds.
35. pants
Atcelšana un pēctecība
1. Regulu (EK) Nr. 460/2004 atceļ.
Atsauces uz Regulu (EK) Nr. 460/2004 un uz ENISA uzskata par atsaucēm uz šo regulu un Aģentūru.
2. Aģentūra pārņem visas ar Regulu (EK) Nr. 460/2004 izveidotās Aģentūras īpašumtiesības, nolīgumus, tiesiskos pienākumus, darba līgumus, finanšu saistības un pienākumus.
36. pants
Darbības termiņš
Aģentūru izveido uz septiņu gadu laikposmu no 2013. gada 19. jūnija.
37. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2013. gada 21. maijā