РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2014 година
относно финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани в Естония, Латвия, Литва и Полша срещу африканската чума по свинете
(нотифицирано под номер С(2014) 2551)
(само текстовете на естонски, латвийски, литовски и полски език са автентични)
(2014/236/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (2), и по-специално член 84 от него,
като има предвид, че:
(1)
Африканската чума по свинете е инфекциозно вирусно заболяване, обикновено с фатален край, по домашните и дивите свине, което причинява сериозни смущения във вътресъюзната търговия и в износа за трети държави на живи свине и на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(2)
След потвърждаване на случаите на африканска чума по свинете в Грузия през 2007 г. болестта се разпространи в Руската федерация, където бяха докладвани голям брой огнища на болестта при свине и диви свине на цялата територия на европейската част на Русия. През юни 2013 г. Беларус докладва за потвърдено огнище на африканска чума по свинете при домашни свине в региона на Гродно, разположен на около четиридесет километра от границата с Литва и близо до границата с Полша.
(3)
С Решение за изпълнение 2013/498/ЕС на Комисията (3) се предвиди финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани през 2013 г. срещу африканска чума по свинете в Естония, Латвия, Литва и Полша, които са държавите членки, изправени пред пряка заплаха от въвеждане на африканска чума по свинете.
(4)
През януари 2014 г. са докладвани случаи на болестта в популацията от диви свине в Украйна. Болестта продължава да се разпространява в Беларус и в Руската федерация. Освен това през януари 2014 г. са установени два случая на африканска чума по свинете в популацията от диви свине в Литва и няколко дни по-късно - други два случая при диви свине в Полша. И в двете държави членки болестта е възникнала на границата с Беларус. Поради това ситуацията във връзка с африканската чума по свинете в държави, граничещи с Европейския съюз, представлява постоянна заплаха за свиневъдните стопанства в Съюза, тъй като вирусът може да бъде въведен в държавите членки, които граничат със засегнатите трети държави, от диви свине, които влизат на територията на Съюза от заразени райони, но и чрез превозни средства, използвани за превоз на живи животни, или чрез неразрешеното въвеждане в Съюза на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(5)
Рискът от въвеждане на африканска чума по свинете в Съюза е по-висок за Естония, Латвия, Литва и Полша, поради появата и развитието на болестта в съседната територия на Беларус, Руската федерация и Украйна. Тези държави членки са информирали Комисията и другите държави членки за мерките, които възнамеряват да приемат за повишаване на защитата на техните територии и на териториите на други държави членки.
(6)
През 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша са провели надзорни дейности за ранно откриване на африканска чума по свинете както при дивите, така и при домашните свине. За да се предотврати по-успешно появата на африканска чума по свинете, е необходимо на територията на тези държави членки да бъдат проведени някои надзорни дейности.
(7)
Почистването и дезинфекцирането на превозните средства, които е вероятно да са били в контакт с вируса на африканска чума по свинете, е една от основните предпазни мерки срещу навлизането на болестта в Съюза. Поради това в Решение за изпълнение 2013/426/ЕС на Комисията (4) се определят някои мерки за предотвратяване на пренасянето в Съюза на африканска чума по свинете от Беларус и Руската федерация и се установява, че превозните средства, които са използвани за превоз на живи животни и които влизат в Съюза от заразени райони, са почистени и дезинфекцирани по подходящ начин.
(8)
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 206/2009 на Комисията (5) рискът от въвеждане в Съюза на африканска чума по свинете чрез лични пратки, съдържащи продукти от свински произход, изпращани по пощата или пренасяни в багажа на пътници, пристигащи по-специално от Беларус, Руската федерация и Украйна, не е пренебрежимо малък и налага допълнителни мерки и проверки на пунктовете на влизане.
(9)
Освен това широк кръг от заинтересовани страни, в това число ветеринарни лекари, земеделски производители, занимаващи се с тази дейност професионално или не, водачи на камиони, митнически служители, пътници и широката общественост следва да бъдат информирани за рисковете от въвеждане на африканска чума по свинете и за последиците от това чрез целенасочени кампании за повишаване на осведомеността и готовността за реакция по отношение на тази болест в рамките на плановете за случаите, изискващи спешна намеса, изготвени в съответствие с Директива 2002/60/ЕО на Съвета (6), за да се реагира бързо в случай на поява на африканска чума по свинете.
(10)
През 2014 г. бяха установени случаи на африканска чума по свинете при диви свине в Литва и Полша и двете държави членки са пряко застрашени поради наличието на африканска чума по свинете отвъд границата с Беларус. С цел свеждане до минимум на риска от разпространение на болестта на техните територии, Литва и Полша възнамеряват да намалят гъстотата на възприемчивите към болестта животни в свиневъдни стопанства с ниска степен на биологична сигурност в заразения район, като насърчат клането на свине и предотвратят попълването на свиневъдните стопанства в продължение на поне една година. През декември 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша представиха съответните си планове и разчети на разходите по изпълнението през 2014 г. на спешни мерки в районите, за които се счита, че са изложени на по-висок риск от въвеждане на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна. Плановете бяха прегледани от Комисията за преценяване на финансовото участие на Съюза и бе установено, че са в съответствие с изискванията на Директива 2002/60/ЕО.
(11)
Действията, предприети от Естония, Латвия, Литва и Полша, за надзор на болестта, почистване и дезинфекция на превозните средства и за организирането на кампании за повишаване на осведомеността са съфинансирани в размер на 50 %.
(12)
Действията, предприети от Литва и Полша за намаляване на гъстотата на свинете в заразените райони на границата с Беларус, следва да бъдат съфинансирани в размер на 30 %.
(13)
Тъй като планираните мерки, представени от Естония, Латвия, Литва и Полша, за спешните мерки, които трябва да бъдат извършени през 2014 г. срещу въвеждането на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна, съставляват достатъчно подробна рамка по смисъла на член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7), настоящото решение представлява решение за финансиране на разходите, предвидени в работната програма за безвъзмездни средства.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. В рамките на спешните мерки, предприети през 2014 г. от Естония, Латвия, Литва и Полша за защита срещу африканската чума по свинете, тези държави членки имат право на специално участие от страна на Съюза в разходите, направени във връзка с изпълнението на дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 и планирани за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза е в размер на 50 % от разходите, направени и платени за изпълнението на следните дейности:
а)
вземане на проби от домашни свине;
б)
вземане на проби от диви свине;
в)
изследвания ELISA;
г)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция и секвениране;
д)
закупуване на оборудване и дезинфектанти за почистване и дезинфекция;
е)
закупуване на оборудване, специално използвано за унищожаване на труповете на животни;
ж)
закупуване на оборудване за провеждане на вирусологични лабораторни изследвания;
з)
кампании за повишаване на осведомеността.
3. Финансовото участие на Съюза е в размер на 30 % от разходите, направени и платени от Литва и Полша за компенсиране на свиневъдите за загубите, причинени в следствие на преждевременното клане на свине в заразените райони.
Член 2
1. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б), в) и г), не надвишава като средна стойност:
а)
0,5 EUR на домашно прасе, от което са взети проби;
б)
5 EUR на диво прасе, от което са взети проби;
в)
2 EUR на изследване ELISA;
г)
10 EUR на изследване чрез полимеразна верижна реакция и секвениране.
2. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква д), не надвишава като средна стойност:
а)
6 000 ЕUR за Естония;
б)
58 000 ЕUR за Латвия;
в)
950 000 ЕUR за Литва;
г)
102 100 ЕUR за Полша.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква е), не надвишава:
а)
100 000 ЕUR за Литва;
б)
150 000 ЕUR за Полша.
4. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква ж), не надвишава:
75 000 ЕUR за Литва.
5. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква з), не надвишава като средна стойност:
а)
1 500 ЕUR за Естония;
б)
15 000 ЕUR за Латвия;
в)
75 000 ЕUR за Литва;
г)
11 250 ЕUR за Полша.
6. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 3, не надвишава:
а)
225 000 ЕUR за Литва;
б)
337 500 ЕUR за Полша.
7. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, не надвишава:
а)
27 000 ЕUR за Естония;
б)
190 000 ЕUR за Латвия;
в)
1 948 000 ЕUR за Литва;
г)
1 341 000 ЕUR за Полша.
8. Допустимите разходи за финансово участие на Съюза за мерките, посочени в параграф 1, букви в) и г), се ограничават до разходите, направени от държавите членки за:
а)
закупуване на комплекти за изследвания, реагенти и всякакви консумативи, които са специално предназначени и използвани за извършване на лабораторните изследвания;
б)
персонал - независимо от статута на служителите - специално определен, изцяло или частично, за извършване на изследванията в лабораторията, като разходите са ограничени до действителните трудови възнаграждения, социалноосигурителните вноски и другите задължителни разходи, включени в трудовите възнаграждения;
в)
допълнителни разходи в размер на 7 % от сумата на разходите по букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза за мерките, посочени в член 1, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в техните планове;
б)
изпълняват мерките съгласно съответните разпоредби от законодателството на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
препратят на Комисията не по-късно от 30 април 2015 г. окончателен технически доклад за мерките в съответствие с приложение I, както и окончателен финансов доклад в съответствие с приложение II.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза пропорционално на естеството и сериозността на нарушението, както и на финансовите загуби за Съюза.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република Естония, Република Латвия, Република Литва и Република Полша.
Съставено в Брюксел на 24 април 2014 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 24. aprīlis)
par Savienības finansiālo ieguldījumu attiecībā uz uzraudzību un citiem ārkārtas pasākumiem, kurus Igaunijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā īsteno pret Āfrikas cūku mēri
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 2551)
(Autentisks ir tikai teksts igauņu, latviešu, lietuviešu un poļu valodā)
(2014/236/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 25. maija Lēmumu 2009/470/EK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 8. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 84. pantu,
tā kā:
(1)
Āfrikas cūku mēris (ĀCM) ir vīrusu infekcijas slimība (parasti nāvējoša), ar ko slimo mājas un savvaļas cūkas, un tā ievērojami traucē Savienības iekšējo tirdzniecību ar dzīvām cūkām un produktiem, kas iegūti no cūku sugu dzīvniekiem, kā arī to eksportu uz trešām valstīm.
(2)
Pēc tam, kad 2007. gadā ĀCM apstiprināja Gruzijā, slimība izplatījās arī Krievijas Federācijā, kur ir ziņots par vairākiem šīs slimības uzliesmojumiem cūkām un mežacūkām visā Krievijas Eiropas daļā. Turklāt 2013. gada jūnijā Baltkrievija ziņoja, ka ĀCM uzliesmojums piemājas saimniecībās audzētām cūkām ir apstiprināts Grodņas reģionā, kas atrodas aptuveni 40 km no Lietuvas robežas un tuvu robežai ar Poliju.
(3)
Ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2013/498/ES (3) tika piešķirts Savienības finansiālais ieguldījums attiecībā uz uzraudzību un citiem ārkārtas pasākumiem pret ĀCM, kuri 2013. gadā tika īstenoti Igaunijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā - dalībvalstīs, kuras apdraud tiešs ĀCM ievazāšanas risks.
(4)
Tika ziņots, ka 2014. gada janvārī slimība konstatēta mežacūku populācijā Ukrainā, un tā joprojām turpina izplatīties Baltkrievijā un Krievijas Federācijā. Turklāt 2014. gada janvārī tika konstatēti divi ĀCM gadījumi mežacūku populācijā Lietuvā un dažas dienas vēlāk tika ziņots par vēl diviem slimības gadījumiem mežacūkām Polijā. Abās minētajās dalībvalstīs slimība tika konstatēta pie robežas ar Baltkrieviju. Tādējādi ĀCM situācija valstīs, kas robežojas ar Eiropas Savienību, rada pastāvīgu apdraudējumu cūku saimniecībām Savienībā, jo dalībvalstīs, kuras robežojas ar inficētajām trešām valstīm, vīrusu var ievazāt mežacūkas, kas no inficētajiem apgabaliem ienāk Savienības teritorijā, kā arī transportlīdzekļi, ar kuriem ir tikuši pārvadāti dzīvi dzīvnieki vai arī vīrusu var ievazāt, nelikumīgi ievedot Savienībā no cūku sugu dzīvniekiem iegūtus produktus.
(5)
Igaunijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā risks ievazāt ĀCM Savienībā ir augstāks, ņemot vērā minētās slimības sastopamību un evolūciju tajās Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas teritorijās, kuras robežojas ar Savienību. Minētās dalībvalstis ir informējušas Komisiju un pārējās dalībvalstis par pasākumiem, kurus tās plāno pieņemt, lai pastiprinātu savu un pārējo dalībvalstu teritoriju aizsardzību.
(6)
Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija 2013. gadā īstenoja uzraudzību, lai agrīni konstatētu ĀCM mežacūkām un mājas cūkām. Lai ĀCM profilakse būtu efektīvāka, ir jāveic konkrēti uzraudzības pasākumi minēto dalībvalstu teritorijā.
(7)
Viens no galvenajiem piesardzības pasākumiem pret ĀCM iekļūšanu Savienībā ir tādu transportlīdzekļu tīrīšana un dezinficēšana, kuri varētu būt bijuši saskarē ar ĀCM vīrusu. Tādēļ Komisijas Īstenošanas lēmumā 2013/426/ES (4) ir paredzēti konkrēti pasākumi, lai nepieļautu ĀCM ievazāšanu Savienībā no Baltkrievijas un Krievijas Federācijas, un noteikta prasība pienācīgi iztīrīt un dezinficēt transportlīdzekļus, ar kuriem ir tikuši pārvadāti dzīvi dzīvnieki un kuri iebrauc Savienībā no inficētajiem apgabaliem.
(8)
Neatkarīgi no Komisijas Regulas (EK) Nr. 206/2009 (5) noteikumiem tas ĀCM ievazāšanas risks Savienībā, ko izraisa pa pastu sūtīti vai ceļotāju, it īpaši to, kuri ierodas no Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas, bagāžā ievesti personīgam patēriņam paredzēti cūku izcelsmes produktu sūtījumi, pārsniedz nenozīmīgu risku, un iebraukšanas punktos ir vajadzīga papildu kontrole.
(9)
Turklāt, lai nodrošinātu ātru atbildes reakciju gadījumā, ja ĀCM tiktu ievazāts, plašā ieinteresēto personu lokā, ieskaitot veterinārārstus, profesionālus un nekomerciālus lauksaimniekus, kravas automašīnu vadītājus, muitas darbiniekus, pasažierus un plašu sabiedrību, izmantojot konkrētai mērķauditorijai domātas izpratni veicinošas kampaņas, kuru mērķis ir vairot izpratni par ĀCM un sagatavotību slimības gadījumam atbilstoši ārkārtas rīcības plāniem, kas izstrādāti saskaņā ar Padomes Direktīvu 2002/60/EK (6), būtu jāvairo izpratne par riskiem, ko rada ĀCM ievazāšana un tās sekas.
(10)
ĀCM 2014. gadā tika konstatēts mežacūkām Lietuvā un Polijā, un abas minētās dalībvalstis tieši apdraud ĀCM esība aiz robežas, Baltkrievijā. Lai mazinātu slimības izplatības risku savā teritorijā, Lietuva un Polija plāno samazināt uzņēmīgo saimniekorganismu blīvumu cūku saimniecībās, kurās ir zema bioloģiskā drošība un kuras atrodas inficētajā apgabalā, veicinot cūku nokaušanu un vismaz vienu gadu nepieļaujot krājumu atjaunošanu cūku saimniecībās. 2013. gada decembrī Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija iesniedza attiecīgos plānus un izmaksu aplēses ārkārtas pasākumu īstenošanai 2014. gadā apgabalos, kuri uzskatāmi par augstāka riska apgabaliem saistībā ar ĀCM ievazāšanu no Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas. Komisija ir pārbaudījusi minētos plānus saistībā ar Savienības finansiālo ieguldījumu, un tika konstatēts, ka tie atbilst Direktīvai 2002/60/EK.
(11)
Pasākumi, ko Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija veic saistībā ar slimības uzraudzību, transportlīdzekļu tīrīšanu un dezinficēšanu un izpratnes veicināšanas kampaņu organizēšanu, būtu jālīdzfinansē 50 % apmērā.
(12)
Pasākumi, ko Lietuva un Polija īsteno, lai samazinātu cūku blīvumu inficētajos apgabalos pie robežas ar Baltkrieviju, būtu jālīdzfinansē 30 % apmērā.
(13)
Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Polijas iesniegtie plānotie ārkārtas pasākumi, kas 2014. gadā tiks veikti pret ĀCM ievazāšanu no Baltkrievijas, Krievijas Federācijas un Ukrainas, ir pietiekami detalizēts pamats Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 (7) 94. panta izpratnē, tāpēc šis lēmums būtu uzskatāms par finansēšanas lēmumu attiecībā uz izdevumiem, kas paredzēti darba programmā dotācijām.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. To ārkārtas pasākumu aizsardzībai pret ĀCM ietvaros, ko Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija veic 2014. gadā, šīm dalībvalstīm ir tiesības uz īpašu ieguldījumu no Savienības, lai segtu izdevumus, kuri radīsies, īstenojot 2. un 3. punktā aprakstītos pasākumus, kas plānoti laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 31. decembrim.
2. Savienības finansiālais ieguldījums ir noteikts 50 % apmērā no izmaksām, kas radīsies un tiks samaksātas, īstenojot šādus pasākumus:
a)
paraugu ņemšana no mājas cūkām;
b)
paraugu ņemšana no mežacūkām;
c)
ELISA testi;
d)
PĶR un sekvencēšanas testi;
e)
aprīkojuma un dezinfekcijas līdzekļu iegāde tīrīšanas un dezinficēšanas vajadzībām;
f)
tāda aprīkojuma iegāde, kas īpaši paredzēts dzīvnieku liemeņu iznīcināšanai;
g)
tāda aprīkojuma iegāde, kas paredzēts virusoloģiskajiem laboratoriskajiem testiem;
h)
izpratnes veicināšanas kampaņas.
3. Savienības finansiālais ieguldījums ir noteikts 30 % apmērā no izmaksām, kas Lietuvai un Polijai radīsies un tiks samaksātas, kompensējot cūku īpašniekiem zaudējumus, ko rada pāragra cūku nokaušana inficētajos apgabalos.
2. pants
1. Maksimālā summa attiecībā uz izmaksām, ko atmaksā lēmuma 1. panta 1. punktā minētajām dalībvalstīm un kas tām radīsies, īstenojot 1. panta 2. punkta a), b), c) un d) apakšpunktā minētos pasākumus, vidēji nepārsniedz:
a)
EUR 0,5 par katru mājas cūku, no kuras ņemts paraugs;
b)
EUR 5 par katru mežacūku, no kuras ņemts paraugs;
c)
EUR 2 par katru ELISA testu;
d)
EUR 10 par katru veikto PĶR un sekvencēšanas testu.
2. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, vidēji nepārsniedz:
a)
EUR 6 000 Igaunijai;
b)
EUR 58 000 Latvijai;
c)
EUR 950 000 Lietuvai;
d)
EUR 102 100 Polijai.
3. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, nepārsniedz:
a)
EUR 100 000 Lietuvai;
b)
EUR 150 000 Polijai.
4. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, nepārsniedz:
EUR 75 000 Lietuvai.
5. Maksimālās izmaksas, ko atmaksā saistībā ar 1. panta 2. punkta h) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, vidēji nepārsniedz:
a)
EUR 1 500 Igaunijai;
b)
EUR 15 000 Latvijai;
c)
EUR 75 000 Lietuvai;
d)
EUR 11 250 Polijai.
6. Attiecībā uz dalībvalstīm, kas minētas 1. panta 3. punktā, Savienības finansiālais ieguldījums nepārsniedz:
a)
EUR 225 000 Lietuvai;
b)
EUR 337 500 Polijai.
7. Attiecībā uz dalībvalstīm, kas minētas 1. panta 1. punktā, Savienības finansiālais ieguldījums nepārsniedz:
a)
EUR 27 000 Igaunijai;
b)
EUR 190 000 Latvijai;
c)
EUR 1 948 000 Lietuvai;
d)
EUR 1 341 000 Polijai.
8. Izdevumi, par kuriem, veicot 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētos pasākumus, var saņemt Savienības finansiālo ieguldījumu, ir tikai tādas izmaksas, kas dalībvalstīm radušās:
a)
par tādu testu komplektu, reaģentu un visu pārējo palīgmateriālu iegādi, kas identificējami par piederīgiem un izmantojami laboratorisko testu veikšanai;
b)
par darbiniekiem, kuri pilnībā vai daļēji ir nodarbināti testu veikšanā laboratorijas telpās, neatkarīgi no to statusa, un minētajos izdevumos iekļauj tikai faktiskās algas kopā ar sociālā nodrošinājuma iemaksām un citām atalgojumā iekļautajām obligātajām izmaksām;
c)
pieskaitāmās izmaksas, kas ir 7 % apmērā no a) un b) apakšpunktā minēto izmaksu summas.
3. pants
1. Savienības finansiālo ieguldījumu 1. pantā minētajiem pasākumiem piešķir, ja attiecīgās dalībvalstis:
a)
īsteno darbības un pasākumus, kā izklāstīts to plānos;
b)
īsteno pasākumus saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktu noteikumiem, tostarp konkurences noteikumiem un noteikumiem par publisku līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu;
c)
vēlākais līdz 2015. gada 30. aprīlim iesniedz Komisijai galīgo tehnisko ziņojumu par pasākumiem saskaņā ar I pielikumu un galīgo finanšu pārskatu saskaņā ar II pielikumu.
2. Ja dalībvalsts neievēro 1. punkta prasības, Komisija var samazināt Savienības finansiālo ieguldījumu proporcionāli pārkāpuma veidam, smagumam un Savienībai radītajiem finansiālajiem zaudējumiem.
4. pants
Šis lēmums adresēts Igaunijas Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai un Polijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 24. aprīlī