РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1382/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Правосъдие“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграфи 1 и 2, член 82, параграф 1 и член 84 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда създаване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, в което хората се движат свободно. За тази цел Съюзът може да приема мерки за развитие на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси и за насърчаване и подкрепа на действията на държавите-членки в областта на превенцията на престъпността. При по-нататъшното развитие на европейското пространство на правосъдие следва се гарантира зачитането на основните права, както и на общите принципи като недискриминация, равенство между половете, ефективен достъп до правосъдие за всички, правова държава и добре функционираща независима съдебна система.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за развитие на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правото и правосъдието. Финансирането беше определено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Правосъдие“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програмата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Като ключов елемент за подкрепа на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“ и с цел улесняване на механизмите за стимулиране на растежа, следва да се изгради добре функциониращо пространство на правосъдие, в което са премахнати пречките пред презграничните съдебни производства и пред достъпа до правосъдие при презгранични случаи.
(4)
За целите на настоящия регламент терминът „магистрати и съдебни служители“ следва да се разбира като обхващащ съдии, прокурори и съдебни служители, както и други практикуващи юристи, свързани със съдебната система, като адвокати, нотариуси, съдебни изпълнители, пробационни служители, медиатори и съдебни устни преводачи.
(5)
Съдебното обучение има централна роля за изграждането на взаимно доверие и подобрява сътрудничеството между съдебните органи и практикуващите юристи в различните държави-членки. Съдебното обучение следва да се разглежда като основен елемент при утвърждаването на истинска европейска съдебна култура в контекста на съобщението на Комисията от 13 септември 2011 г., озаглавено „Изграждане на доверие в правосъдието в целия ЕС. Ново измерение на европейското съдебно обучение“, на резолюцията на Съвета относно обучението на съдии, прокурори и съдебни служители в Европейския съюз (5), заключенията на Съвета от 27-28 октомври 2011 г. относно европейското съдебно обучение и резолюцията на Европейския парламент от 14 март 2012 г. относно съдебното обучение.
(6)
Съдебното обучение може да включва различни участници като правните, съдебните и административните органи на държавите-членки, академични институции, национални органи, които отговарят за съдебното обучение, организации или мрежи, занимаващи се с обучение на европейско равнище, както и мрежи от съдебни координатори за правото на Съюза. Структурите и образуванията, преследващи цели от общоевропейски интерес в областта на съдебното обучение като Европейската мрежа за съдебно обучение, (EJTN) Академията по европейско право (ERA), Европейската мрежа на висшите съдебни съвети (ENCJ), Асоциацията на държавните съвети и върховните административни юрисдикции на Европейския съюз (ACA-Europe), мрежата на председателите на върховните съдилища в Европейския съюз (RPCSJUE) и Европейският институт за публична администрация (EIPA) следва да продължат да играят роля за утвърждаването на програми за обучение с действително европейско измерение за магистратите и съдебните служители и следователно биха могли да получат подходяща финансова подкрепа в съответствие с процедурите и критериите, набелязани в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(7)
Съюзът следва да улеснява учебните дейности, свързани с прилагането на правото на Съюза, като признава заплатите на участващите магистрати и съдебни служители, заплащани от органи на държавите-членки, за допустими разходи или реално съфинансиране, в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) („Финансовия регламент“).
(8)
Достъпът до правосъдие следва да включва по-специално достъп до съдилища, до алтернативни методи за уреждане на спорове, както и до лица, заемащи публични длъжности, които имат правно задължение да предоставят на страните независим и безпристрастен правен съвет.
(9)
През декември 2012 г. Съветът прие Стратегия на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013- 2020 г. (7), чиято цел е възприемането на балансиран подход, основан на едновременното намаляване на търсенето и на предлагането на наркотици, с което се признава, че намаляването на търсенето и на предлагането на наркотици са два взаимно допълващи се елемента на политиката за борба със забранените наркотични вещества. Една от основните цели на тази стратегия е да допринесе за измеримо намаляване на търсенето на наркотици, на зависимостта от наркотични вещества и на здравните и социалните рискове и вреди, свързани с употребата на наркотици. Докато правното основание на програма „Превенция на наркотиците и информация за тях“, създадена с Решение 1150/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) имаше като правно основание общественото здраве и обхващаше тези аспекти, Програмата има друго правно основание и следва да бъде насочена към по-нататъшно развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество. По този начин, като се отговаря на нуждата от опростяване и в съответствие с правното основание на всяка програма, по линия на програма „Здраве за растеж“ могат да бъдат подкрепяни мерки, които да допълват действията на държавите-членки за постигане на целта за намаляване на вредите за здравето, произтичащи от употреба на наркотици, включително превенция и предоставяне на информация.
(10)
Друг важен елемент от Стратегията на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013-2020 г. е намаляването на предлагането на наркотици. Докато с Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ следва да се подкрепят действия, насочени към превенция и борба с трафика на наркотици и други видове престъпления и по-специално мерки, насочени към производството, изработването, извличането, продажбата, транспорта, вноса и износа на забранени наркотични вещества, включително притежаването и покупката на такива с цел участие в дейности по трафик на наркотици, програма „Правосъдие“ следва да обхване тези аспекти на политиката в областта на наркотиците, които остават извън обхвата на Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ или на програмата „Здраве за растеж“ и са тясно свързани с нейната обща цел.
(11)
Във всички случаи следва да се гарантира, че финансирането на приоритетите по програмен период 2007-2013, които бяха запазени като цели на новата Стратегия на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013-2020 г., ще продължи и следователно следва да бъдат осигурени средства по линия на програма „Здраве за растеж, Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност““ и Програмата съгласно съответните им приоритети и правни основания, като се избягва дублиране на финансирането.
(12)
Съгласно член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), член 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и Конвенцията на ООН за правата на детето от 1989 г., Програмата следва да подпомага защитата на правата на детето, включително правото на справедлив съдебен процес, правото да разбира производството, правото на зачитане на личния и семейния живот и правото на неприкосновеност и достойнство. По-специално Програмата следва да бъде насочена към предоставянето на засилена защита на децата в рамките на съдебните системи и към осигуряване на по-голям достъп до правосъдие за децата, както и да интегрира утвърждаването на правата на детето в изпълнението на всички набелязани в нея действия.
(13)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС включването на целите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията следва да се подкрепя във всички дейности по Програмата. Следва да се осъществява редовно наблюдение и оценяване, за да се направи оценка на начина, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в действията по Програмата.
(14)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от инструменти, включително правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(15)
В заключенията си от 22 и 23 септември 2011 г. относно подобряването на ефективността на бъдещите програми на Съюза за финансиране в подкрепа на съдебното сътрудничество Съветът подчерта важната роля, която финансовите програми на Съюза играят за ефективното прилагане на достиженията на правото на Съюза, и отново изтъкна необходимостта от по-прозрачен, гъвкав, съгласуван и рационализиран достъп до тези програми.
(16)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, се подчертава необходимостта от рационализирането и опростяването на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(17)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и по-лесен достъп до финансиране Програмата следва да продължи и развитие дейностите, провеждани по-рано въз основа на три програми, създадени с Решение 2007/126/ПВР на Съвета (9), Решение № 1149/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и Решение № 1150/2007/ЕО Средносрочната оценка на тези програми включва препоръки, насочени към подобряване на изпълнението на тези програми. Финансирането на тези средносрочни оценки, както и резултатите от съответните последващи оценки трябва да бъдат отчетени при изпълнението на Програмата.
(18)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавено „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за създаването на европейско пространство на правосъдие чрез насърчаване на принципа за взаимно признаване, изграждане на взаимно доверие между държавите-членки, засилване на презграничното сътрудничество, изграждане на мрежи от контакти и чрез постигане на правилно, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва да допринесат и за постигане на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и следва да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, като по този начин допринасят за тяхното прилагане и добро изпълнение. Намесата на Съюза позволява тези дейности да бъдат осъществявани съгласувано в рамките на Съюза и допринася за значителни икономии. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(19)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите трябва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти също могат да имат европейска добавена стойност.
(20)
Структурите и образуванията, които имат достъп до Програмата, следва да включват национални, регионални и местни органи.
(21)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на Програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (11) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(22)
С цел осигуряване достатъчна гъвкавост на Програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за Програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага в пълно съответствие с Финансовия регламент. По-специално по отношение на условията за допустимост на данъка върху добавената стойност (ДДС), заплащан от бенефициери на безвъзмездно отпуснати средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите за дейности, които могат да бъдат извършвани от частни и публични структури и образувания при еднакви правни условия. Като се отчита специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се поясни, че за дейности, които могат да бъдат извършвани както от публични, така и от частни структури и образувания, неподлежащата на приспадане част от ДДС, начислен на публични структури и образувания, е допустима, доколкото тя се заплаща за изпълнение на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. Освен това настоящият регламент следва да използва инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(24)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(25)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент, следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва на първо място да разпредели финансиране за безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчно финансови средства за обществени поръчки. Минималният процентен дял на годишните разходи, разпределени за безвъзмездни средства, следва да бъде определен в годишните работни програми и следва да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането и съфинансирането на проектите от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(26)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и единодействия между програмите за финансиране, подпомагащи тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програмана „Права, равенство и гражданство“, създадена с Регламент (ЕС) № 1381/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“, програмата „Здраве за растеж“, програмата „Еразъм+“, създадена с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), рамкова програма „Хоризонт 2020“, създадена с Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(27)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а когато е подходящо, чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(28)
С цел прилагане на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на резултатите от него. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено измерими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(29)
Програмата следва да се изпълнява ефективно, при зачитане на принципите на доброто финансово управление, като същевременно се дава възможност на потенциални кандидати за ефективен достъп до Програмата. С цел да се подкрепи ефективният достъп до Програмата, Комисията следва да положи максимални усилия за опростяване и хармонизиране на процедурите и документите за кандидатстване, административните формалности и изискванията за финансовото управление, да премахне административните тежести и да насърчава исканията за предоставяне на безвъзмездна помощ от образувания, които се намират и в държави-членки, които не са представени в достатъчна степен по Програмата. Комисията следва да публикува на специално създаден за целта уебсайт информация за Програмата, нейните цели, различните покани за представяне на предложения и графиците им. Основните документи и насоките, отнасящи се до поканите за представяне на предложения, следва да бъдат достъпни на всички официални езици на институциите на Съюза.
(30)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („правилата за прилагане“), споразуменията за безвъзмездни средства следва да съдържат разпоредби, уреждащи видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(31)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мерките, финансирани от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.
(32)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците на действието, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(33)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Ирландия е нотифицирала желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(34)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Обединеното кралство не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(35)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(36)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани преди въз основа на Решение 2007/126/ПВР, Решение № 1149/2007/ЕО и Решение № 1150/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на Програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Правосъдие“ („Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. По линия на Програмата се финансират дейности с европейска добавена стойност, които допринасят за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, включително на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява с оглед на критерии като приноса им за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза и за широката обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и за подобряване на презграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за разработване и разпространение на най-добри практики или потенциала им да създадат практически средства и решения за справяне с презгранични или общи за Съюза предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигане на общата цел, определена в член 3, в Програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
улесняване и подкрепа на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси;
б)
подкрепа и насърчаване на съдебното обучение, включително на езиково обучение по правна терминология, с оглед на формирането на обща правна и съдебна култура;
в)
улесняване на ефективен достъп до правосъдие за всички, включително с цел утвърждаване и подкрепа на правата на жертвите на престъпления, като същевременно се зачитат правата на защитата;
г)
подкрепа за инициативи в областта на политиката по отношение на наркотиците, свързани с аспекти на съдебното сътрудничество и превенцията на престъпността, които са тясно свързани с общата цел на Програмата, доколкото не попадат в обхвата на Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ или на програма „Здраве за растеж“;
2. Конкретните цели на Програмата се постигат чрез, по-специално:
а)
повишаване на осведомеността и познанията на обществеността за правото и политиките на Съюза;
б)
разширяване на познанията за правото на Съюза, включително за материалното и процесуалното право, за инструментите за съдебно сътрудничество и за относимата практика на Съда на Европейския съюз, и за сравнителното право, с цел да се гарантира ефикасно съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси;
в)
подкрепа за ефективното, всеобхватно и последователно въвеждане и прилагане на инструментите на Съюза в държавите-членки и за тяхното наблюдение и оценка;
г)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на взаимното познаване и разбиране на гражданското и наказателното право и правните и съдебните системи на държавите-членки и укрепване на взаимното доверие;
д)
подобряване на познанията и разбирането на потенциалните пречки пред гладкото функциониране на европейското пространство на правосъдие;
е)
подобряване на ефикасността на съдебните системи и сътрудничеството между тях с помощта на информационните и комуникационните технологии, включително чрез презгранична оперативна съвместимост на системите и приложенията.
Член 5
Интегриране
При изпълнението на всички действия по Програмата се цели утвърждаване на равенството между жените и мъжете и на правата на детето, inter alia, чрез правосъдие, съобразено с интересите на децата. Програмата се придържа и към забраната за дискриминация на някое от основанията, посочени в член 21 от Хартата, в съответствие с член 51 от Хартата и в рамките, определени в член 51 от Хартата.
Член 6
Видове действия
1. По Програмата се финансират, inter aliа, следните видове действия:
а)
аналитични дейности, като събиране на данни и статистическа информация; разработване на общи методологии и, когато е подходящо, показатели или критерии; проучвания, изследвания, анализи и анкети; оценки; съставяне и публикуване на наръчници, доклади и образователен материал; работни срещи, семинари, заседания на експерти и конференции;
б)
дейности с цел обучение, например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, включително езиково обучение по правна терминология, както и развитие на инструменти за онлайн обучение или други модули за обучение на магистрати и съдебни служители;
в)
взаимно учене, сътрудничество, дейности за повишаване на осведомеността и разпространяване на информация, например набелязване и обмен на добри практики, иновативни подходи и опит; организация на партньорски проверки и взаимно обучение; организация на конференции, семинари, информационни кампании включително институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с целите на Програмата; компилация и публикуване на материали за разпространяване на информация за Програмата и резултатите от нея; разработване, действие и поддръжка на системи и инструменти, чрез използването на информационни и комуникационни технологии, включително по-нататъшно развитие на европейския портал за електронно правосъдие, като механизъм за подобряване на достъпа на гражданите до правосъдие;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като подкрепа за държавите-членки при прилагане на правото и политиките на Съюза, подкрепа за ключови европейски участници и мрежи на европейско равнище, включително в областта на съдебното обучение и подкрепа за дейности за създаване на контакти на европейско равнище между специализирани структури и образувания, както и национални, регионални и местни органи и неправителствени организации.
2. Европейската мрежа за съдебно обучение получава оперативни безвъзмездни средства за съфинансиране на разходите, свързани с постоянната ѝ работна програма.
Член 7
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните кандидатки и присъединяващите се държави в съответствие с общите принципи и общите условия, определени за участието на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или подобни споразумения.
2. Структури и образувания със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, които са законно установени в трети държави, различни от участващите в Програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), по-специално държави, спрямо които се прилага Европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към дейностите по Програмата като сами поемат разходите си, ако това отговаря на целта на тези дейности.
4. Комисията може да сътрудничи с международни организации съгласно условията, определени в съответната годишна работна програма. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 8
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнение на Програмата за периода 2014 г.-2020 г. е в размер на 377 604 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с общите цели на Програмата, както и разходи, свързани с информационно-технологичните мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация, и с друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейският парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. (17)
4. В рамките на финансовия пакет за Програмата се разпределят суми за всяка конкретна цел в съответствие с процентните дялове, определени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, посочени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка конкретна цел. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 9 за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 9
Упражняване на делегация
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема на делегирани актове, посочено в член 8, параграф 5, се предоставя на Комисията за срока на изпълнение на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 8, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 8, параграф 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 10
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети в съответствие с общите и конкретните цели, определени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
съществените критерии за допустимост, подбор и възлагане, които се използват за подбор на предложенията, които ще получат финансово подпомагане в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от Правилата за неговото прилагане;
в)
минималния процент от годишните разходи, който се заделя за предоставяне на безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от настоящия регламент. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране едновременно за гражданско и наказателно правосъдие, както и за съдебно обучение и инициативи в областта на политиката за борба с наркотиците, попадащи в обхвата на Програмата.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
6. С цел улесняване на дейностите за съдебно обучение разходите, свързани с участието на магистрати и съдебни служители в тези дейности и заплатени от органи на държавите-членки, се вземат предвид в съответствие с Финансовия регламент, когато се предоставя съответното финансиране.
Член 11
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 12
Взаимно допълване
1. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, осигурява цялостна съгласуваност, взаимно допълване и единодействие с други инструменти на Съюза, включително, inter alia, програмата „Права, равенство и гражданство“, инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“, програмата „Здраве за растеж“, програмата „Еразъм +“, рамковата програма „Хоризонт 2020“ и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
2. Комисията осигурява също цялостна съгласуваност, взаимно допълване и единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата като Евроюст, създадена с Решение 2002/187/ПВР на Съвета (18) и Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН), създаден с Регламент (ЕО) № 1920/2006 на Европейския парламент и на Съвета (19).
3. Програмата може да ползва общи ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Права, равенство и гражданство“, за изпълнение на дейности, които отговарят на целите и на двете програми. Действие, за което е отпуснато финансиране по Програмата, може да получи и финансиране по програма „Права, равенство и гражданство“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 13
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани съгласно Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки на място и инспекции, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (20) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (21), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани по Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства, решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на настоящата Програма, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с тяхната компетентност.
Член 14
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението служи и като средство за оценка на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете и недискриминацията.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдение, основан на показателите, установени в член 15, параграф 2 и на използването на наличните финансови средства;
б)
междинен доклад за оценка най-късно до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В него се разглежда и възможността за опростяване на Програмата, нейната вътрешна и външна съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. В доклада се отчитат резултатите от последващите оценки на предишните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 16.
4. В последващия доклад за оценка се оценява дългосрочното въздействие на Програмата и устойчивостта на последиците от нея, с оглед това да допринесе за вземане на решение относно следваща програма.
5. При оценките се преценява и начинът, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете и недискриминацията.
Член 15
Показатели
1. Съгласно член 14 следните показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член, служат за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от конкретните цели, посочени в член 4, посредством предвидените в член 6 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди прилагането на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите, inter alia, по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват, inter aliа, следното:
а)
броя и процента на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
броя и процента на магистратите и съдебните служители в целева група, които са участвали в обучителни дейности, обмен на служители, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани от програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите, дейностите и резултатите в областта на презграничното сътрудничество, включително чрез използване на средства и процедури, свързани с информационни технологии, установени на равнището на Съюза;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности.
3. В допълнение на посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват, inter alia, и:
а)
очакваното въздействие на Програмата върху достъпа до правосъдие, въз основа на качествени и количествени данни, събрани на европейско равнище;
б)
броя и качеството на инструментите и средства, разработени чрез финансирани по Програмата дейности;
в)
европейската добавена стойност на Програмата, включително оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
г)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефикасност);
д)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, по-ефективно и по-ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 16
Преходни мерки
Действията, започнати въз основа на Решение 2007/126/ПВР, Решение 1149/2007/ЕО или Решение 1150/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 9 от Решение 2007/126/ПВР, в членове 10 и 11 от Решение 1149/2007/ЕО и в член 10 от Решение 1150/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 11, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1382/2013
(2013. gada 17. decembris),
ar ko izveido programmu “Tiesiskums” laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 1. un 2. punktu, 82. panta 1. punktu un 84. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir paredzēts, ka tiek izveidota brīvības, drošības un tiesiskuma telpa, kurā personas var brīvi pārvietoties. Minētajam nolūkam Savienība var pieņemt pasākumus, lai attīstītu tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās un lai veicinātu un atbalstītu dalībvalstu darbības noziedzības novēršanas jomā. Turpmākajā Eiropas Tiesiskuma telpas izveidē būtu jānodrošina pamattiesību, kā arī tādu kopēju principu ievērošana kā diskriminācijas nepieļaušana, dzimumu līdztiesība, efektīva tiesu iestāžu pieejamība visiem, tiesiskums un pareiza neatkarīgas tiesu sistēmas darbība.
(2)
Stokholmas programmā (4) Eiropadome atkārtoti ir apstiprinājusi, ka brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide ir prioritāte, un par politisku prioritāti izvirzījusi tiesību un tiesiskuma Eiropas sasniegšanu. Finansējums tika noteikts par vienu no būtiskākajiem rīkiem, lai veiksmīgi īstenotu Stokholmas programmas politiskās prioritātes. Līgumos un Stokholmas programmā izvirzītie vērienīgie mērķi būtu jāsasniedz inter alia, laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam izveidojot elastīgu un efektīvu Programmu "Tiesiskums" ("programma"), kas atvieglotu plānošanu un īstenošanu. Programmas vispārējie un konkrētie mērķi būtu jāinterpretē saskaņā ar attiecīgajām Eiropadomes noteiktajām stratēģiskajām pamatnostādnēm.
(3)
Komisijas 2010. gada 3. marta paziņojumā par stratēģiju "Eiropa 2020" tika noteikta stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei. Kā izšķirošs elements stratēģijas "Eiropa 2020" konkrēto mērķu un pamatiniciatīvu atbalstam un to mehānismu veicināšanai, kas izstrādāti izaugsmes sekmēšanai, būtu jāattīsta labi funkcionējoša tiesiskuma telpa, kurā ir likvidēti šķēršļi pārrobežu tiesvedībai un tiesu pieejamībai pārrobežu situācijās.
(4)
Šajā regulā jēdziens "tiesneši un tiesu iestāžu darbinieki" būtu jāinterpretē tā, lai tas aptvertu tiesnešus, prokurorus un tiesu amatpersonas, kā arī citus praktizējošus juristus, kas saistīti ar tiesu iestādēm, piemēram, advokātus, notārus, tiesu izpildītājus, nosacīti atbrīvoto personu uzraugus, mediatorus un tiesu tulkus.
(5)
Lai vairotu savstarpējo uzticēšanos, būtiska ir tiesiskā apmācība, un tā uzlabo sadarbību starp tiesu iestādēm un praktizējošiem juristiem dažādās dalībvalstīs. Saistībā ar 2011. gada 13. septembra Komisijas paziņojumu "Uzticēšanās veidošana tiesiskumam ES mērogā - Eiropas tiesiskās apmācības jauna dimensija", Padomes Rezolūciju par tiesnešu, prokuroru un tiesu iestāžu personāla apmācību Eiropas Savienībā (5), Padomes 2011. gada 27. un 28. oktobra secinājumiem par Eiropas tiesisko apmācību un 2012. gada 14. marta Eiropas Parlamenta rezolūciju par tiesisko apmācību - tiesiskā apmācība būtu jāuzskata par būtisku elementu patiesas Eiropas tieslietu kultūras veicināšanā.
(6)
Tiesiskā apmācībā var būt iesaistīti dažādi rīcībspēki, piemēram, dalībvalstu tiesību, tiesu un administratīvās iestādes, akadēmiskās iestādes, par tiesisko apmācību atbildīgās valsts struktūras, Eiropas līmeņa mācību organizācijas vai tīkli vai Savienības tiesību aktu jomā izveidotie tiesu koordinatoru tīkli. Tādām organizācijām un struktūrām, kas tiesnešu apmācības jomā darbojas Eiropas vispārējās interesēs, kā, piemēram, Eiropas Tiesiskās apmācības tīklam (EJTN), Eiropas tiesību akadēmijai (EJTN), Eiropas Tiesu iestāžu padomju tīklam (ENCJ), Eiropas Savienības Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācijai (ACA-Europe), Eiropas Savienības Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīklam (RPCSJUE) un Eiropas Publiskās administrācijas institūtam (EIPA), būtu jāturpina veikt savus uzdevumus, sekmējot tiesnešiem un tiesu sistēmas personālam paredzētas mācību programmas ar patiesu Eiropas dimensiju, un tādēļ saskaņā ar procedūrām un kritērijiem, kas izklāstīti gada darba programmās, kuras Komisija pieņem ievērojot šo regulu, tām varētu piešķirt pienācīgu finansiālu atbalstu.
(7)
Savienībai būtu jāveicina mācību pasākumi par Savienības tiesību aktu īstenošanu, iesaistīto tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku algas, ko finansē dalībvalstu iestādes, uzskatot par atbilstīgām izmaksām vai līdzfinansējumu natūrā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (6) ("finanšu regula").
(8)
Tiesu iestāžu pieejamībai būtu īpaši jāaptver piekļuve tiesām, alternatīvām strīdu izšķiršanas metodēm un valsts amatpersonām, kurām tiesību aktos ir uzlikts pienākums nodrošināt pusēm neatkarīgu un objektīvu juridisku konsultāciju.
(9)
Padome 2012. gada decembrī apstiprināja ES Narkomānijas apkarošanas stratēģiju 2013.-2020. gadam (7), kuras mērķis ir īstenot līdzsvarotu pieeju, kas balstīta uz vienlaicīgu narkotiku pieprasījuma un narkotiku piedāvājuma samazinājumu un uz atziņu, ka narkotiku pieprasījuma samazinājums un narkotiku piedāvājuma samazinājums ir savstarpēji pastiprinoši faktori nelegālo narkotiku apkarošanas politikā. Minētā stratēģija joprojām kā vienu no svarīgākajiem uzdevumiem saglabās mērķi palīdzēt izmērojami samazināt pieprasījumu pēc narkotikām, atkarību no narkotikām un ar narkotiku lietošanu saistītos draudus un kaitējumus veselībai un sabiedrībai. Ja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1150/2007/EK (8) izveidotā programma "Narkomānijas novēršana un informēšana par narkomāniju" bija balstīta uz juridiska pamata "sabiedrības veselība" un risināja minētos jautājumus,, tad programma ir balstīta uz cita juridiskā pamata, un tās mērķim vajadzētu būt turpināt Eiropas tiesiskuma telpas attīstību, kuras pamatā ir savstarpēja atzīšana un savstarpēja uzticēšanās, šim nolūkam jo īpaši veicinot tiesu iestāšu sadarbību. Tādēļ, atbildot uz vajadzību vienkāršot un ņemot vērā katras minētās programmas juridisko pamatu, ar programmu "Veselība izaugsmei", var atbalstīt pasākumus, ar ko papildina dalībvalstu darbības, lai sasniegtu mērķi - samazināt ar narkotiku lietošanu saistītos kaitējumus veselībai, tostarp veikt informatīvas un preventīvas darbības.
(10)
Vēl viens svarīgs ES Narkomānijas apkarošanas stratēģijas 2013.-2020. gadam elements ir narkotiku piedāvājuma samazināšana. Ja iekšējās drošības fondam, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, būtu jāatbalsta darbības, kuru mērķis ir narkotiku tirdzniecības un citu noziedzības veidu novēršana un apkarošana, un jo īpaši pasākumi, kas vērsti pret nelegālo narkotiku audzēšanu, ražošanu, ekstrahēšanu, pārdošanu, transportu, importu un eksportu, tostarp pret narkotiku turēšanu īpašumā un iepirkšanu nolūkā iesaistīties narkotiku tirdzniecībā, - tad savukārt programmai būtu jāaptver minētie narkomānijas apkarošanas politikas aspekti, uz kuriem neattiecas iekšējās drošības fonds, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, vai programma "Veselība izaugsmei" un kuri ir cieši saistīti ar programmas vispārējo mērķi.
(11)
Jebkurā gadījumā būtu jānodrošina, lai tiktu turpināta 2007.-2013. gada plānošanas posma to prioritāšu finansēšana, kuras ir saglabātas jaunās ES Narkomānijas apkarošanas stratēģijas 2013.-2020. gadam mērķu vidū, un tādēļ no programmas "Veselība izaugsmei", no iekšējās drošības fonda, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, un no programmas būtu jāparedz līdzekļi -saskaņā ar to attiecīgajām prioritātēm un juridiskajiem pamatiem, vienlaikus izvairoties no jebkāda dubulta finansējuma.
(12)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. panta 3. punktu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas ("hartas") 24. pantu un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1989. gada Konvenciju par bērna tiesībām ar programmu būtu jāatbalsta bērna tiesību aizsardzība, tostarp tiesības uz pienācīgu lietas izskatīšanu, tiesības saprast tiesas procesu, tiesības uz privātās uz ģimenes dzīves respektēšanu un tiesības uz neaizsakaramību un cieņpilnu attieksmi. Programmas mērķim jo īpaši vajadzētu būt uzlabot bērna aizsardzību tiesību sistēmās un uzlabot tiesu iestāžu pieejamību bērniem, un programmā, īstenojot visas tās darbības, būtu jāintegrē bērna tiesību veicināšana.
(13)
Ievērojot LESD 8. un 10. pantu ar programmu būtu jāatbalsta sieviešu un vīriešu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma mērķu integrēšana visās tās darbībās. Būtu jāveic regulāra uzraudzība un izvērtēšana, lai novērtētu, kā programmas darbībās tiek risināti dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jautājumi.
(14)
Savienības līmeņa darbības pieredze ir apliecinājusi, ka programmas mērķu sasniegšanai praksē ir vajadzīga instrumentu kombinēšana, tostarp tiesību aktu, politikas iniciatīvu un finansējumu kombinēšana. Finansējums ir būtisks rīks, kas papildina likumdošanas pasākumus.
(15)
Padome 2011. gada 22. un 23. septembra secinājumos par tiesu sadarbības atbalstam paredzēto turpmāko Savienības finanšu programmu efektivitātes uzlabošanu uzsvēra būtisko nozīmi, kāda Savienības finansēšanas programmām bija Savienības acquis efektīvā īstenošanā, un vēlreiz atkārtoja, cik svarīga ir pārredzamāka, elastīgāka, saskaņotāka un racionālāka piekļuve programmām.
(16)
Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā ar nosaukumu "Budžets stratēģijai "Eiropa 2020"" tika uzsvērta nepieciešamība racionalizēt un vienkāršot Savienības finansējumu. Jo īpaši ņemot vērā pašreizējo ekonomisko krīzi, ir ārkārtīgi svarīgi, lai Savienības līdzekļi tiktu plānoti un pārvaldīti ar vislielāko rūpību. Finansējuma jēgpilnu vienkāršošanu un efektīvu pārvaldību var panākt, samazinot programmu skaitu un racionalizējot, vienkāršojot un saskaņojot finansēšanas noteikumus un procedūras.
(17)
Atbildot uz vajadzību vienkāršot, efektīvi pārvaldīt un vienkāršāk piekļūt finansējumam, ar programmu būtu jāturpina un jāizvērš darbības, ko iepriekš veica, pamatojoties uz trim programmām, kuras bija izveidotas ar Padomes Lēmumu 2007/126/TI (9), Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1149/2007/EK (10), un Padomes Lēmumu Nr. 1150/2007/EK. Minēto programmu termiņa vidusposma izvērtējumos iekļauj ieteikumus minēto programmu īstenošanas uzlabošanai. Minēto termiņa vidusposma izvērtējumu konstatējumi, kā arī attiecīgo ex post izvērtējumu konstatējumi, ir jāņem vērā īstenojot programmu.
(18)
Komisijas 2010. gada 19. oktobra paziņojumā ar nosaukumu "ES budžeta pārskatīšana" un Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā ar nosaukumu "Budžets stratēģijai "Eiropa 2020"" tika uzsvērts tas, cik būtiski ir vērst uzmanību uz finansējumu darbībām, kurām ir skaidra Eiropas mēroga pievienotā vērtība, t. i., darbībām, kur Savienības dalība var radīt papildu vērtību, salīdzinot ar darbību tikai dalībvalstu līmenī. Darbībām saskaņā ar šo regulu vajadzētu veicināt Eiropas tiesiskuma telpas izveidē, sekmējot savstarpējas atzīšanas principu, attīstot savstarpēju uzticēšanos starp dalībvalstīm, paplašinot pārrobežu sadarbību un sadarbības tīklus un panākot pareizu, saskanīgu un konsekventu Savienības tiesību aktu piemērošanu. Finansēšanas darbībām būtu jāveicina arī visu iesaistīto personu faktiskas un labākas Savienības tiesību aktu un politiku zināšanas, un jānodrošina pamatota analītiskā bāze Savienības tiesību aktu un politiku atbalstam un izstrādei, tādējādi veicinot to izpildi un pareizu īstenošanu. Savienības iesaistīšanās ļauj minētās darbības veikt konsekventi visā Savienībā un rada apjomradītu ietaupījumu. Turklāt, Savienība ir labākā pozīcijā kā dalībvalstis, lai risinātu pārrobežu situācijas un nodrošinātu savstarpējas mācīšanās Eiropas platformu.
(19)
Izvēloties programmas finansējamās darbības, Komisijai priekšlikumi būtu jāizvērtē, izmantojot iepriekš noteiktus kritērijus. Minētajos kritērijos vajadzētu iekļaut ierosināto darbību Eiropas līmeņa pievienotās vērtības izvērtējumu. Arī valsts projektiem un mazāka mēroga projektiem varētu būt Eiropas līmeņa pievienotā vērtība.
(20)
Organizācijām un struktūrām, kam ir piekļuve programmai, būtu jāaptver valsts, reģionālas un vietējas iestādes.
(21)
Ar šo regulu nosaka finansējumu visam programmas laikam, kas ir Eiropas Parlamenta un Padomes galvenā atsauces summa ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembris Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (11) 17. punkta nozīmē.
(22)
Lai nodrošinātu programmas pietiekamu elastību reaģēt uz izmaiņām vajadzībās un attiecīgās politiku prioritātēs visā tās laikā, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz šīs regulas pielikumā noteikto procentuālo attiecību izmaiņām attiecībā uz katru konkrētu mērķi, kas pārsniegtu minētās procentuālās attiecības vairāk kā par 5 procentpunktiem. Lai izvērtētu šāda deleģētā akta vajadzību, minētās procentuālās attiecības būtu jāaprēķina, pamatojoties uz programmas finansējumu, kas piešķirts visam tās laikam, nevis pamatojoties uz ikgadējām apropriācijām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšanas Eiropas Parlamentam un Padomei.
(23)
Šī regula būtu jāīsteno, pilnībā ievērojot Finanšu Regulu. Jo īpaši attiecībā uz dotāciju saņēmēju maksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atbilstības nosacījumiem PVN atbilstībai nevajadzētu būt atkarīgai no saņēmēju juridiskā statusa attiecībā uz darbībām, kuras ar vienādiem juridiskiem nosacījumiem var veikt privātas un publiskas vienības un struktūras. Ņemot vērā šajā regulā ietverto mērķu un darbību specifisko būtību, uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus būtu skaidri jānorāda, ka par darbībām, kuras var veikt gan publiskas, gan privātas vienības un struktūras, neatskaitāmais PVN, kas radies publiskām vienībām un struktūrām, ir jāuzskata par atbilstīgu tiktāl, ciktāl tas tiek maksāts par tādu darbību īstenošanu kā apmācību vai informēšanu, ko nevar uzskatīt par publiskas varas izmantošanu. Šajā regulā būtu arī jāizmanto vienkāršošanas rīki, kas ieviesti ar Finanšu Regulu. Turklāt atbalstāmo darbību noteikšanas kritērijiem vajadzētu būt vērstiem uz to, lai piešķirtu pieejamos finanšu līdzekļus tām darbībām, kurām ir vislielākā ietekme no nospraustā politikas mērķa viedokļa.
(24)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz gada darba programmu pieņemšanu. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (12).
(25)
Ar gada darba programmām, kuras Komisija pieņem ievērojot šo regulu, būtu jānodrošina pienācīgs līdzekļu sadalījums starp dotācijām un publiskā iepirkuma līgumiem. Ar programmu līdzekļi galvenokārt būtu jāpiešķir dotācijām, vienlaikus saglabājot pietiekamu finansējuma līmeni iepirkumam. Minimālā gada izdevumu procentuālā daļa, kas piešķirama dotācijām, būtu jānosaka gada darba programmās, un tai nevajadzētu būt mazākai par 65 %. Lai ieinteresētajām personām vienkāršotu projektu plānošanu un līdzfinansēšanu, Komisijai būtu jāizveido skaidrs grafiks attiecībā uz uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, projektu atlasi un līdzekļu piešķiršanas lēmumiem.
(26)
Lai nodrošinātu Savienības vispārējā budžeta līdzekļu efektīvu piešķiršanu, būtu jātiecas pēc saskanības, papildināmības un sinerģijas starp finansēšanas programmām, kas atbalsta savstarpēji cieši saistītas politikas jomas, it īpaši starp šo programmu un programmu "Tiesības, līdztiesība un pilsonība", kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1381/2013 (13), iekšējās drošības fondu, ar kuru sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, programmu "Veselība izaugsmei", programmu "EJTNsmus+", kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1288/2013 (14), pamatprogrammu "Apvārsnis 2020", kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1291/2013 (15) un politiku pirmspievienošanās palīdzības jomā.
(27)
Visā izdevumu ciklā Savienības finanšu intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus, tostarp pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, nepamatoti izmaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu atgūšanu, un vajadzības gadījumā, - administratīvas un finansiālas sankcijas saskaņā ar Finanšu regulu.
(28)
Lai īstenotu pareizas finanšu pārvaldības principu, šajā regulā būtu jāparedz piemēroti instrumenti, lai izvērtētu tās darbības rādītājus. Šim nolūkam tajā būtu jānosaka vispārīgi un konkrēti mērķi. Lai novērtētu to, vai minētie konkrētie mērķi ir sasniegti, būtu jānosaka konkrētu un izmērāmu rādītāju kopums, kam vajadzētu būt spēkā visu programmas darbības laiku. Komisijai katru gadu būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei uzraudzības ziņojums, kura pamatā inter alia būtu šajā regulā noteiktie rādītāji un kurā būtu informācija par pieejamo līdzekļu izmantošanu.
(29)
Programma būtu jāīsteno efektīvi, ievērojot pareizu finanšu pārvaldību, bet vienlaikus padarot programmu patiešām pieejamu iespējamajiem pieteikuma iesniedzējiem. Lai veicinātu faktisku piekļuvi programmai, Komisijai būtu jāpieliek visnopietnākie centieni, lai vienkāršotu un saskaņotu pieteikšanās procedūras un dokumentus, administratīvas formalitātes un finanšu pārvaldības prasības, lai likvidētu administratīvu slogu un lai iedrošinātu iesniegt dotāciju pieteikumu tās vienības, kas atrodas programmā par maz pārstāvētās dalībvalstīs. Komisijai informācija par programmu, tās mērķiem, dažādiem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus un par to grafiku būtu jāpublicē attiecīgi tam paredzētā tīmekļa vietnē. Pamatdokumentiem un pamatnostādnēm par uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus vajadzētu būt pieejamiem visās Savienības iestāžu oficiālajās valodās.
(30)
Saskaņā ar 180. panta 1. punkta l) apakšpunktu Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 1268/2012 (16) ("Piemērošanas noteikumi") dotāciju nolīgumos būtu jāparedz noteikumi, kas reglamentē Savienības finansiālā atbalsta redzamību, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, kad publiskošana nav iespējama vai lietderīga.
(31)
Saskaņā ar Finanšu regulas 35. panta 2. un 3. punktu un Piemērošanas noteikumu 21. pantu Komisijai piemērotā veidā un laikus būtu jādara pieejama informācija par saņēmējiem un par Savienības vispārējā budžeta finansētā pasākuma būtību un mērķi. Minētā informācija būtu jādara pieejama, pienācīgi ievērojot konfidencialitātes un drošības prasības, it īpaši personas datu aizsardzību.
(32)
Tā kā šīs regulas mērķi, proti, veicināt Eiropas tiesiskuma telpas, kuras pamatā ir savstarpēja atzīšana un savstarpēja uzticēšanās, turpmāku attīstību, jo īpaši sekmējot tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tās mērogu un iedarbības dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(33)
Saskaņā ar 3. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, Īrija ir paziņojusi par savu vēlmi piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.
(34)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(35)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(36)
Lai nodrošinātu to pasākumu finansējuma nepārtrauktību, kuri iepriekš veikti pamatojoties uz Lēmumu 2007/126/ TI, Lēmumu Nr. 1149/2007/EK un Lēmumu Nr. 1150/2007/EK, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Programmas izveide un termiņš
1. Ar šo regulu izveido programmu "Tiesiskums" ("programma").
2. Šī programma attiecas uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
2. pants
Eiropas mēroga pievienotā vērtība
1. Ar programmu tiek finansētas darbības, kurām ir Eiropas mēroga pievienotā vērtība un kuras veicina Eiropas tiesiskuma telpas turpmāko attīstību. Tādēļ Komisija nodrošina, lai finansēšanai izraudzīto darbību mērķis būtu sasniegt rezultātus ar Eiropas mēroga pievienoto vērtību.
2. To, kāda Eiropas mēroga pievienotā vērtība ir darbībām, tostarp nelielām un valsts mēroga darbībām, izvērtē, ņemot vērā tādus kritērijus kā, piemēram, darbību ieguldījums Savienības tiesību aktu konsekventā un saskaņotā īstenošanā un sabiedrības informētības paplašināšanā par to, kādas tiesības izriet no minētajiem tiesību aktiem, darbību potenciāls radīt savstarpēju uzticēšanos starp dalībvalstīm un uzlabot pārrobežu sadarbību, darbību pārrobežu ietekme, to ieguldījums paraugprakses izstrādē un izplatīšanā vai to potenciāls radīt tādus praktiskus instrumentus un risinājumus, kuros uzmanība ir vērsta uz pārrobežu vai Savienības mēroga problēmām.
3. pants
Vispārīgais mērķis
Programmas vispārīgais mērķis ir veicināt Eiropas tiesiskuma telpas, kura ir balstīta uz savstarpēju atzīšanu un savstarpēju uzticēšanos, turpmāku attīstību, jo īpaši sekmējot tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās.
4. pants
Konkrētie mērķi
1. Lai sasniegtu 3. pantā noteikto vispārīgo mērķi, programmai ir šādi konkrētie mērķi:
a)
vienkāršot un atbalstīt tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās;
b)
atbalstīt un veicināt tiesisko apmācību, tostarp valodas apguvi attiecībā uz juridisko terminoloģiju, lai sekmētu vienotas juridiskās un tiesiskās kultūras attīstību;
c)
sekmēt efektīvu tiesu iestāžu pieejamību visiem, tostarp veicināt un stiprināt noziedzīgos nodarījumos cietušo tiesības, vienlaikus ievērojot tiesības uz aizstāvību;
d)
atbalstīt iniciatīvas narkomānijas apkarošanas politikas jomā attiecībā uz tiesu iestāžu sadarbību un noziedzības novēršanas aspektiem, kas ir cieši saistīti ar programmas vispārējo mērķi tiktāl, ciktāl tos jau neatbalsta no iekšējās drošības fonda, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, vai programmas "Veselība izaugsmei" līdzekļiem.
2. Programmas konkrētos mērķus jo īpaši īsteno:
a)
uzlabojot sabiedrības informētību un zināšanas par Savienības tiesību aktiem un politikas virzieniem;
b)
uzlabojot zināšanas par Savienības tiesību aktiem, tostarp materiālajām un procesuālajām tiesībām, par tiesu iestāžu sadarbības instrumentiem un par attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas judikatūru un par salīdzinošajām tiesībām, lai nodrošinātu efektīvu tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās;
c)
atbalstot efektīvu, visaptverošu un konsekventu Savienības instrumentu īstenošanu un piemērošanu dalībvalstīs un to uzraudzību un izvērtēšanu;
d)
veicinot pārrobežu sadarbību, uzlabojot zināšanas citam par citu, kā arī savstarpēju izpratni par dalībvalstu civiltiesībām un krimināltiesībām un par tiesību un tiesu sistēmām un stiprinot savstarpēju uzticēšanos;
e)
uzlabojot zināšanas un izpratni par iespējamiem šķēršļiem, kas varētu traucēt Eiropas tiesiskuma telpas sekmīgu darbību;
f)
uzlabojot tiesu sistēmu efektivitāti un to sadarbību ar informācijas un sakaru tehnoloģiju starpniecību, tostarp ar sistēmu un lietojumprogrammu pārrobežu sadarbspēju.
5. pants
Integrēta pieeja
Īstenojot visas programmas darbības, cenšas veicināt sieviešu un vīriešu līdztiesību un veicināt bērna tiesību ievērošanu, inter alia piekopjot bērniem labvēlīgu tiesu sistēmu. Tajā arī ievēro diskriminācijas, kuras pamatā ir kāds no Hartas 21. pantā uzskaitītajiem iemesliem, aizliegumu saskaņā ar un ievērojot Hartas 51. pantā noteikto.
6. pants
Darbību veidi
1. Ar programmu inter alia finansē šādus darbību veidus:
a)
tādas analītiskas darbības kā datu un statistikas vākšana, kopēju metodoloģiju un, vajadzības gadījumā, rādītāju vai kritēriju izstrāde, pētījumi, izpēte, analīze un aptaujas, izvērtējumi, ceļvežu, ziņojumu un izglītojošu materiālu izstrāde un publicēšana, darbsemināri, semināri, ekspertu sanāksmes un konferences;
b)
mācību pasākumi, piemēram, darbinieku apmaiņa, darbsemināri, semināri, pasniedzēju apmācība, tostarp valodas apguve saistībā ar juridisko terminoloģiju, un tiešsaistes mācību rīku vai cita veida mācību moduļu izstrāde tiesnešiem un tiesu iestāžu darbiniekiem;
c)
savstarpēja mācīšanās, sadarbība, tādās informētības uzlabošanas un informācijas izplatīšanas darbības kā paraugprakses, inovatīvu pieeju un pieredzes apzināšana un apmaiņa, salīdzinošas izvērtēšanas un savstarpējas mācīšanās organizēšana, konferenču, semināru, informācijas kampaņu rīkošana, tostarp iestāžu paziņojumi par Savienības politiskajām prioritātēm - tādā mērā, kādā tās saistītas ar programmas mērķiem, tādu materiālu vākšana un publicēšana, ar kuriem tiek izplatīta informācija par programmu un tās rezultātiem, sistēmu un instrumentu izstrāde, darbība un uzturēšana, izmantojot informācijas un sakaru tehnoloģijas, tostarp turpmāka Eiropas e-tiesiskuma portāla izvēršana par instrumentu, kas iedzīvotājiem uzlabo tiesu iestāžu pieejamību;
d)
atbalstu galvenajiem rīcībspēkiem, kuru darbības veicina šīs programmas mērķu īstenošanu, piemēram, atbalstu dalībvalstīm, kad tās īsteno Savienības tiesību aktus un politiku, atbalstu galvenajiem Eiropas rīcībspēkiem un Eiropas līmeņa tīkliem, tostarp tiesiskās apmācības jomā, un atbalstu pasākumiem, ar ko Eiropas līmenī veido tīklus starp specializētām organizācijām un struktūrām, kā arī valstu, reģionālām un vietējām iestādēm un nevalstiskām organizācijām.
2. Eiropas Tiesiskās apmācības tīkls saņem darbības dotāciju, lai līdzfinansētu izdevumus, kas saistīti ar tā pastāvīgo darba programmu.
7. pants
Līdzdalība
1. Programma ir atklāti pieejama visām organizācijām un struktūrām, kas likumīgi veic uzņēmējdarbību:
a)
dalībvalstīs;
b)
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīs, kas ir Eiropas Ekonomikas zonas līguma dalībnieces saskaņā ar minēto līgumu;
c)
kandidātvalstīs, iespējamās kandidātvalstīs un valstīs, kas pievienojas Savienībai, saskaņā ar vispārējiem principiem un vispārējiem noteikumiem un nosacījumiem, kuri paredzēti attiecībā uz minēto valstu līdzdalību Savienības programmās, kas izveidota attiecīgos pamatnolīgumos, Asociācijas padomes lēmumos vai līdzīgos nolīgumos.
2. Uz peļņu orientētām organizācijām un struktūrām ir piekļuve programmai vienīgi sadarbībā ar bezpeļņas organizācijām vai sabiedriskām organizācijām.
3. Organizācijas un struktūras, kas likumīgi veic uzņēmējdarbību trešās valstīs, kuras nav valstis, kas programmā piedalās saskaņā ar 1. punkta b) un c) apakšpunktu, jo īpaši valstīs, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika, var uz sava rēķina iesaistīties programmas darbībās, ja tas kalpo minēto darbību mērķim.
4. Komisija var sadarboties ar starptautiskām organizācijām, ievērojot attiecīgajā gada darba programmā noteiktos nosacījumus. Programma ir atklāti pieejama starptautiskām organizācijām, kas darbojas jomās, uz kurām attiecas programma saskaņā ar Finanšu regulu un attiecīgo gada darba programmu.
8. pants
Budžets
1. Programmas īstenošanai paredzētais finansējums 2014. līdz 2020. gada laikposmam ir EUR 377 604 000.
2. No programmai piešķirtajām finansēm var segt arī izdevumus, kas saistīti ar sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un izvērtēšanas darbībām, kuras vajadzīgas programmas pārvaldībai un tās mērķu sasniegšanas novērtējumam. No piešķirtajiem līdzekļiem var segt izdevumus, kas saistīti ar nepieciešamajiem pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, informēšanas un saziņas darbībām, tostarp iestāžu paziņojumiem par Savienības politiskajām prioritātēm - tādā mērā, kādā tās saistītas ar šīs regulas vispārējiem mērķiem, kā arī izdevumus, kas saistīti ar informācijas tehnoloģijas tīkliem, kuri paredzēti galvenokārt informācijas apstrādei un apmaiņai, un kas saistīti ar citu tehnisko un administratīvo palīdzību, kura vajadzīga saistībā ar programmas pārvaldību, ko veic Komisija.
3. Ikgadējās apropriācijas Eiropas Parlaments un Padome apstiprina ar Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (17) izveidotās daudzgadu finanšu shēmas limitos.
4. Līdzekļu summas no programmai paredzētā finansējuma katram konkrētajam mērķim piešķir saskaņā ar pielikumā noteikto procentuālo attiecību.
5. Komisija attiecībā uz katru konkrēto mērķi neatkāpjas no pielikumā noteiktā finansējuma piešķirtās procentuālās attiecības vairāk kā par 5 procentpunktiem. Ja rodas vajadzība pārsniegt minēto robežu, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 9. pantu, lai katru skaitli pielikumā izmainītu par vairāk kā 5 un ne vairāk kā 10 procentpunktiem.
9. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 8. panta 5. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz programmas darbības laiku.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 8. panta 5. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 8. panta 5. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
10. pants
Īstenošanas pasākumi
1. Komisija īsteno programmu saskaņā ar Finanšu regulu.
2. Lai īstenotu programmu, Komisija pieņem gada darba programmas īstenošanas aktu veidā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Ar katru gada darba programmu īsteno programmas mērķus, nosakot:
a)
veicamās darbības saskaņā ar 3. pantā un 4. panta 1. punktā izklāstītajiem vispārīgajiem un konkrētajiem mērķiem, tostarp indikatīvu finanšu resursu piešķīrumu;
b)
galvenos atbilstības, atlases un piešķiršanas kritērijus, kas jāizmanto, lai izraudzītos priekšlikumus, kam tiek piešķirts finansējums saskaņā ar Finanšu regulas 84. pantu un tās Piemērošanas noteikumu 94. pantu;
c)
minimālo gada izdevumu procentuālo attiecību, kas piešķirama dotācijām.
4. Tiek nodrošināts pienācīgs un taisnīgs finansiālā atbalsta sadalījums starp dažādām jomām, uz kurām attiecas šī regula. Pieņemot lēmumu par finansējuma sadali starp minētajām jomām gada darba programmās, Komisija ņem vērā vajadzību pietiekamā līmenī saglabāt finansējumu gan civiltiesībām, gan krimināltiesībām, kā arī tiesiskai apmācībai un narkomānijas apkarošanas politikas jomas iniciatīvām, kuras ietilpst programmas darbības jomā.
5. Aicinājumus iesniegt priekšlikumus publicē katru gadu.
6. Lai veicinātu tiesiskās apmācības pasākumus, piešķirot attiecīgo finansējumu, saskaņā ar Finanšu regulu ņem vērā dalībvalstu iestādēm radītās izmaksas, kas saistītas ar tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku piedalīšanos minētajos pasākumos.
11. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
12. pants
Papildināmība
1. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm nodrošina vispārēju saskanību, papildināmību un sinerģiju ar pārējiem Savienības instrumentiem, tostarp inter alia ar programmu "Tiesības, līdztiesība un pilsonība", iekšējās drošības fondu, ar ko sniedz finansiālo atbalstu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, programmu "Veselība izaugsmei", programmu "EJTNsmus +", pamatprogrammu "Apvārsnis 2020" un politiku pirmspievienošanās palīdzības jomā.
2. Komisija nodrošina arī vispārēju saskaņotību, papildināmību un sinerģiju ar to Savienības struktūru, dienestu un aģentūru darbu, kas darbojas jomās, uz kurām attiecas programmas mērķi, piemēram, ar Eurojust, 2002/187/TI (18) un Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1920/2006 (19) darbu.
3. Programmas resursus var izmantot kopā ar citiem Savienības instrumentiem, jo īpaši ar programmu "Tiesības, līdztiesība un pilsonība", lai īstenotu darbības, kas atbilst abu programmu mērķiem. Darbībai, kurai ar šo programmu ir piešķirts finansējums, var piešķirt finansējumu arī no programmas "Tiesības, līdztiesība un pilsonība" - ar noteikumu, ka finansējums nesedz vienus un tos pašus izmaksu posteņus.
13. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic piemērotus pasākumus, ar ko nodrošina, lai tad, kad tiek īstenotas saskaņā ar šo programmu finansētas darbības, Savienības finanšu intereses tiek aizsargātas, piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un vajadzības gadījumā piemērojot iedarbīgas, samērīgas un preventīvas administratīvās un finansiālās sankcijas.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir pilnvaras veikt revīziju visiem dotāciju saņēmējiem, līgumslēdzējiem un apakšuzņēmējiem, kuri saskaņā ar programmu ir saņēmuši Savienības līdzekļus, gan pārbaudot dokumentus, gan veicot pārbaudes uz vietas.
3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanas, tostarp pārbaudes uz vietas un inspekcijas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (20) un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (21), lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, ko finansē saskaņā ar programmu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses.
4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un ar starptautiskām organizācijām, dotāciju nolīgumos un dotāciju lēmumos un līgumos, kas izriet no šīs programmas īstenošanas, ir iekļauti noteikumi, kuros nepārprotami ir noteiktas Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt attiecīgajos punktos minētās revīzijas un izmeklēšanas saskaņā ar to attiecīgajām kompetencēm.
14. pants
Uzraudzība un izvērtēšana
1. Komisija ik gadu uzrauga programmu, lai sekotu programmā paredzēto darbību īstenošanai un 4. pantā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanai. Uzraudzība dod iespēju arī novērtēt veidu, kādā programmas darbībās tiek risināti dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jautājumi.
2. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei sniedz:
a)
ikgadēju uzraudzības ziņojumu, kura pamatā ir 15. panta 2. punktā noteiktie rādītāji un par pieejamo līdzekļu izmantošanu;
b)
līdz 2018. gada 30. jūnijam - starpposma izvērtējuma ziņojumu;
c)
ex-post izvērtējuma ziņojumu līdz 2021. gada 31. decembrim.
3. Starpposma izvērtējuma ziņojumā izvērtē programmas mērķu sasniegšanu, līdzekļu izmantošanas efektivitāti un programmas radīto Eiropas mēroga pievienoto vērtību, lai noteiktu, vai pēc 2020. gada būtu jāatjauno, jāmaina vai jāpārtrauc finansējums tajās jomās, uz kurām attiecas programma. Tajā atspoguļo arī programmas vienkāršošanas iespējas, tās iekšējo un ārējo saderību, un to, vai visi mērķi un darbības joprojām ir būtiski. Tajā ņem vērā iepriekšējo 2007.-2013. gada programmu, kas izveidotas ar 16. pantā minētajiem lēmumiem, ex-post izvērtējumu rezultātus.
4. Ex-post izvērtējuma ziņojumā novērtē programmas ilgtermiņa ietekmi un programmas ietekmes ilgtspēju ar mērķi ņemt to vērā lēmumā par turpmāku programmu.
5. Veicot izvērtējumu, novērtē arī to, kā programmas darbībās tika risināti dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jautājumi.
15. pants
Rādītāji
1. Saskaņā ar 14. pantu uzraudzības un izvērtējuma pamatā tiek izmantoti šā panta 2. punktā noteiktie rādītāji attiecībā uz to, kādā mērā, veicot 6. pantā paredzētās darbības, ir sasniegts katrs 4. pantā noteiktais konkrētais programmas mērķis. Tos vērtē, izmantojot iepriekš definētus atsauces rādītājus, kas atspoguļo situāciju pirms īstenošanas. Attiecīgā gadījumā rādītājus sadala atsevišķos rādītājos attiecībā uz inter alia dzimumu, vecumu un invaliditāti.
2. Rādītāji, kas minēti 1. punktā ir inter alia:
a)
to mērķgrupas personu skaits un procentuālā attiecība, kuras piedalījušās programmas finansētajos informētības uzlabošanas pasākumos;
b)
to mērķgrupas tiesnešu un tiesu iestāžu darbinieku skaits un procentuālā attiecība, kuri ir piedalījušies programmas finansētajos mācību pasākumos, darbinieku apmaiņās, mācību komandējumos, darbsemināros un semināros;
c)
zināšanu pilnveidošanas pakāpe, kas attiecībā uz Savienības tiesību aktiem un politikas virzieniem sasniegta to dalībnieku grupās, kuri piedalījušies programmas finansētos pasākumos, salīdzinājumā ar mērķgrupu kopumā;
d)
pārrobežu sadarbības gadījumu, pasākumu un atsauksmju skaits, tostarp sadarbība izmantojot informācijas tehnoloģiju rīkus un procedūras, kas izveidotas Savienības līmenī;
e)
dalībnieku vērtējums attiecībā uz pasākumiem, kuros tie piedalījušies, un attiecībā uz (paredzamo) ilgtspēju;
f)
programmas finansēto darbību ģeogrāfiskais pārklājums.
3. Papildus 2. punktā minētajiem rādītājiem programmas starpposma un ex-post izvērtējuma ziņojumos inter alia novērtē arī:
a)
programmas atstāto manāmo ietekmi uz tiesu iestāžu pieejamību, pamatojoties uz kvalitatīviem un kvantitatīviem datiem, kas iegūti Eiropas mērogā;
b)
to instrumentu un rīku skaitu un kvalitāti, kas izstrādāti ar programmas finansēto darbību palīdzību;
c)
programmas Eiropas mēroga pievienoto vērtību, tostarp programmas pasākumu izvērtējumu, ņemot vērā līdzīgas iniciatīvas, kas izstrādātas valsts vai Eiropas līmenī un nav finansētas no Savienības līdzekļiem, un to (paredzamos) rezultātus, un Savienības finansējuma priekšrocības un/vai trūkumus salīdzinājumā ar valsts finansējumu, ko piešķir šāda veida pasākumiem;
d)
finansējuma līmeni saistībā ar panāktajiem rezultātiem (efektivitāte);
e)
iespējamos administratīvos, organizatoriskos un/vai strukturālos šķēršļus, kas neļāva programmu īstenot raitāk, efektīvāk un iedarbīgāk (vienkāršošanas iespējas).
16. pants
Pārejas pasākumi
Darbības, kas sāktas, pamatojoties uz Lēmumu 2007/126/TI, Lēmumu 1149/2007/EK vai Lēmumu 1150/2007/EK, turpina pārvaldīt saskaņā ar minēto lēmumu noteikumiem, kamēr tās tiek pabeigtas. Attiecībā uz minētajām darbībām atsauci uz komitejām, kas paredzētas Lēmuma 2007/126/TI 9. pantā, Lēmuma 1149/2007/EK 10. un 11. pantā un Lēmuma 1150/2007/EK 10. pantā, interpretē kā atsauci uz komiteju, kas paredzēta šīs regulas 11. panta 1. punktā.
17. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī