РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 216/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2075/2005 относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (1), и по-специално член 18, параграфи 6, 8, 10 и 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2075/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото (2) се установяват правила за вземане на проби от кланични трупове от видове, възприемчиви към заразяване с Trichinella, с цел определяне на статута на стопанствата и регионите и условията за внос на месо в Съюза. В него също така се предвиждат референтни методи и еквивалентни методи за откриване наличието на Trichinella в проби от кланични трупове.
(2)
На 3 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно рисковете за общественото здраве, които трябва да бъдат обхванати от инспекциите на (свинско) месо (3). В посоченото становище ЕОБХ установи, че Trichinella представлява средна степен на риск за общественото здраве, свързан с консумацията на свинско месо, и стигна до заключението, че, по отношение на методите за проверка за биологични опасности, единственият начин да се гарантира ефективен контрол на основните опасности е осигуряване на безопасност на свински кланичен труп с набор от превантивни мерки и механизми за контрол, които се прилагат интегрирано в стопанствата и в кланиците.
(3)
ЕОБХ установи определени епидемиологични показатели във връзка с Trichinella. В зависимост от предназначението и от епидемиологичната обстановка в страната показателите могат да бъдат приложени на национално или на регионално равнище, както и на равнище кланица или стопанство.
(4)
ЕОБХ признава спорадично наличие на Trichinella в Съюза, предимно в свине, отглеждани свободно и/или в лични стопанства. ЕОБХ установи също така, че типът прозводствена система е най-големият рисков фактор за заразяване с Trichinella. Освен това наличните данни показват незначителен риск от заразяване с Trichinella на свине, отглеждани при официално признати контролирани условия.
(5)
Световната организация по опазване здравето на животните (OIE) вече не признава в международен контекст статута на незначителен риск за държава или за регион. Вместо това признаването е свързано с компартменти на едно или повече стопанства, прилагащи специфични контролирани условия на отглеждане.
(6)
От съображения за съгласуваност с международните стандарти, а също и с цел въвеждане на система за контрол, отговаряща на действителните рискове за общественото здраве, следва да се адаптират, рационализират и опростят мерките за намаляване на риска от Trichinella в кланиците, включително условията за внос, както и условията за определяне на статута на държави, региони или стопанства по отношение на заразяването с Trichinella.
(7)
През 2011 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 2075/2005 Белгия и Дания съобщиха за незначителен риск от Trichinella на тяхна територия. Статутът на незначителен риск за държава или регион вече не се признава. Въпреки това на стопанствата и компартментите в Белгия и Дания, които отговарят на условията за контролирано отглеждане към датата на влизане в сила на настоящия регламент, следва да се разреши да приложат дерогация за тези стопанства и компартменти без допълнителни предварителни условия, като например допълнителни изисквания за мерки след официалното признаване, предприемани от компетентния орган.
(8)
Референтната лаборатория на ЕС за паразити препоръча да се изясни текстът на регламента по отношение на процедурата на някои еквивалентни методи за тестване за Trichinella.
(9)
Следва да се предвиди гарантиране от страна на операторите, че мъртвите животни се събират, идентифицират и транспортират без излишно забавяне в съответствие с членове 21 и 22 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (4) и с приложение VIII към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (5).
(10)
Броят случаи (внос и местни) на Trichinella при хора, включително епидемиологични данни, следва да бъдат докладвани в съответствие с Решение 2000/96/ЕО на Комисията от 22 декември 1999 г. относно заразните болести, които постепенно се обхващат от мрежата на Общността съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6).
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 2075/2005 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Изискванията, предвидени в настоящия регламент, включват адаптиране на настоящите практики на операторите в сектор храни и на компетентните органи. Поради това е целесъобразно да се разреши отложено прилагане на някои от разпоредбите на настоящия регламент.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2075/2005 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следния текст:
„Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Trichinella“ е всеки нематод, който принадлежи към вид от рода Trichinella.
2)
„Контролирани условия на отглеждане“ е вид животновъдство, при който свинете се държат през цялото време при условия, контролирани от оператора в сектор храни по отношение на храненето и отглеждането.
3)
„Компартмент“ е група от стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане. Всички стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане в държава членка, могат да се считат за един компартмент.“
2)
Членове 2 и 3 се заменят със следното:
„Член 2
Вземане на проби от кланични трупове
1. От кланични трупове от домашни свине се вземат проби в кланиците като част от следкланичен преглед, както следва:
а)
За Trichinella се изследват всички кланични трупове на свине и нерези за разплод, или най-малко 10 % от кланичните трупове на животни, ежегодно изпращани за клане от всяко стопанство, което е официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане.
б)
Всички кланични трупове от стопанства, които не са официално признати за прилагащи „контролирани условия на отглеждане“, се изследват систематично за Trichinella.
От всеки труп се взема проба и пробата се изследва за Trichinella в лаборатория, определена от компетентния орган, като се използва един от следните методи за откриване:
а)
референтен метод на откриване, посочен в глава I от приложение I; или
б)
еквивалентен метод за откриване, посочен в глава II от приложение I.
2. До получаване на резултатите от изследването за Trichinella и при условие че операторът в сектор храни гарантира пълна проследяемост, такива кланични трупове могат да бъдат разрязани най-много на шест части в кланица или в транжорна, която се намира в едно и също помещение с кланицата (помещението).
Чрез дерогация от първа алинея и след одобрение от компетентния орган, кланичните трупове могат да бъдат транжирани в транжорна, свързана със или отделена от кланицата, при условие че:
а)
процедурата е под наблюдение на компетентния орган;
б)
кланичният труп или частите от него няма да бъдат изпратени до повече от една транжорна;
в)
транжорната е разположена в рамките на територията на държавата членка; както и
г)
в случай на положителен резултат, всички части ще бъдат обявени като негодни за консумация от човека.
3. От трупове на коне, диви свине и други видове животни, отглеждани във ферми, и диви животни, възприемчиви към заразяване с Trichinella, системно се вземат проби в кланици или обекти за обработка на дивеч, като част от следкланичния преглед.
Проба се взема от всеки кланичен труп, като пробата се изследва в съответствие с приложения I и III в лаборатория, определена от компетентния орган.
Член 3
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 месото от домашни свине, което е преминало замразяваща обработка в съответствие с приложение II под наблюдението на компетентния орган, се освобождава от изследването за Trichinella.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 кланични трупове и месо от неотбити домашни свине на възраст под 5 седмици се освобождават от изследването за Trichinella.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, кланични трупове и месо от домашни свине могат да се освободят от изследването за Trichinella, когато животните идват от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане в съответствие с приложение IV, ако:
а)
през последните 3 години в държавата членка не са открити местни зарази с Trichinella при домашни свине, държани в стопанства, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, като през този период непрекъснато са провеждани изследвания в съответствие с член 2; или
б)
историческите данни за непрекъснатите изследвания, провеждани върху популацията от заклани свине, дават най-малко 95 % сигурност, че болестността от Trichinella не надвишава 1 на милион в тази популация; или
в)
стопанствата, прилагащи контролирани условия на отглеждане, се намират в Белгия или Дания.
4. Когато държава членка приложи дерогацията, предвидена в параграф 3, съответната държава членка информира Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и представя годишен доклад на Комисията, съдържащ информацията, посочена в глава II от приложение IV. Комисията публикува на своя уебсайт списък на държавите членки, прилагащи дерогацията.
Когато държава членка не успее да представи този годишен доклад или годишният доклад е незадоволителен за целите на настоящия член, дерогацията престава да бъде прилагана за тази държава членка.“
3)
Членове 8-12 се заменят със следния текст:
„Член 8
Официално признаване на стопанства за прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. За целите на настоящия регламент компетентният орган може официално да признае дадено стопанство или компартмент за прилагащи контролирани условия на отглеждане, когато са изпълнени изискванията, предвидени в приложение IV.
2. Стопанства или компартмент, прилагащи контролирани условия на отглеждане в Дания или Белгия в съответствие с член 3, параграф 3, буква в) към датата на прилагане на настоящия регламент, се считат за официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, както са изброени в приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Задължение за информиране от страна на оператора в сектор храни
Операторите в сектор храни на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, информират компетентния орган за всяко изискване, установено в приложение IV, което повече не се изпълнява, или за всяка друга промяна, която би могла да промени статута на стопанствата по отношение на Trichinella.
Член 10
Одити на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане
Компетентният орган гарантира редовното извършване на одити в стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане.
Честотата на одитите е на база на риска, като се отчитат историята на болестта и болестността, предишните констатации, географският район, местните възприемчиви диви видове, животновъдните практики, ветеринарният надзор и спазването на законодателството от земеделските производители.
Компетентният орган проверява дали домашните свине, идващи от тази стопанства, са изследвани в съответствие с член 2, параграф 1.
Член 11
Мониторингови програми
Компетентният орган може да въведе мониторингова програма, която обхваща популацията от домашни свине, идващи от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, с цел да установи дали Trichinella действително не се среща в тази популация.
Честотата на изследванията, броят на животните, които се изследват и планът за вземане на проби, са определени в мониторинговата програма. Във връзка с това пробите от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella в съответствие с глава I или II от приложение I.
Мониторинговата програма може да включва серологични методи като допълнително средство, след като даден подходящ тест е потвърден от референтната лаборатория на ЕС.
Член 12
Оттегляне на официалното признаване от стопанства, прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. Когато резултатите от одитите, извършени в съответствие с член 10, показват, че изискванията на приложение IV вече не са изпълнени, компетентният орган незабавно оттегля официалното признаване от стопанството.
2. Когато домашни свине от стопанство, официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане, дадат положителен резултат при изследване за Trichinella, компетентният орган незабавно:
а)
оттегля официалното признаване на стопанството;
б)
изследва всички домашни свине от това стопанство при клането;
в)
проследява и изследва всички разплодни животни, които пристигат в стопанството и, доколкото е възможно, всички, които са напуснали стопанството най-малко шест месеца преди положителните резултати; във връзка с това, проби от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella, като се използват методите за откриване, изброени глава I и II от приложение I;
г)
когато е необходимо и доколкото е приложимо, разследва разпространението на опаразитяването в резултат от дистрибуцията на месо от домашни свине, заклани в периода преди положителния резултат;
д)
информира Комисията и останалите държави членки;
е)
когато е необходимо, започва епидемиологично разследване за изясняване на причината за опаразитяването;
ж)
взема необходими мерки, ако опаразитеният кланичен труп не може да бъде идентифициран в кланицата, включително чрез:
i)
увеличаване размера на всяка проба месо, събрана за изследването на съмнителните кланични трупове; или
ii)
обявяване на кланичните трупове за негодни за консумация от човека;
iii)
вземане на подходящи мерки за обезвреждането на съмнителни трупове или части от тях и на тези с положителен резултат от изследването.
3. След оттеглянето на признаването стопанствата могат да бъдат официално признати отново, след като бъдат разрешени установените проблеми, а изискванията, определени в приложение IV, бъдат изпълнени по задоволителен за компетентния орган начин.
4. Ако проверката установи липса на съответствие с член 9, или положителен резултат в стопанство на компартмент, съответното стопанство се отстранява от компартмента до възобновяване на съответствието.“
4)
Член 13 се заменя със следния текст:
„Член 13
Здравни изисквания при внос
Месо от животински видове, които могат да са носители на Trichinella, съдържащо напречно набраздена мускулатура и идващо от трета държава, може да бъде внасяно в Съюза само ако е било изследвано за Trichinella в съответствие с членове 2 и 3 в тази трета държава преди износ.“
5)
Член 14 се заличава.
6)
Член 15 се заменя със следния текст:
„Член 15
Документация
Ветеринарно-санитарният сертификат, придружаващ вноса на месо, както е посочено в член 13, се потвърждава с декларация от страна на официалния ветеринарен лекар в смисъл, че изследването за Trichinella в третата държава на произход е била проведено в съответствие с член 13.
Оригиналът на посочения документ придружава месото, освен ако не е разрешено освобождаване в съответствие с член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 854/2004.“
(7)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
(8)
Приложение IV се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 март 2014 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 216/2014
(2014. gada 7. marts),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2075/2005, ar ko nosaka īpašus noteikumus oficiālām Trichinella pārbaudēm gaļā
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (1), un jo īpaši tās 18. panta 6., 8., 10. un 12. punktu,
tā kā:
(1)
Lai varētu noteikt novietņu un reģionu statusu un nosacījumus attiecībā uz gaļas importu Savienībā, ar Komisijas 2005. gada 5. decembra Regulu (EK) Nr. 2075/2005, ar ko nosaka īpašus noteikumus oficiālām Trichinella pārbaudēm gaļā (2), ir noteikts, kā ņem paraugus no tādu sugu dzīvnieku liemeņiem, kas uzņēmīgas pret trihinellu invāziju. Tajā paredzētas arī standartmetodes un tām līdzvērtīgas metodes, ar ko noteic trihinellu klātbūtni liemeņu paraugos.
(2)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2011. gada 3. oktobrī pieņēma zinātnisku atzinumu par sabiedrības veselības apdraudējumiem, uz ko jāorientē gaļas (cūkgaļas) pārbaudes (3). Minētajā atzinumā EFSA norādīja, ka attiecībā uz cūkgaļas lietošanu pārtikā trihinellas sabiedrības veselībai rada vidēju risku, un secināja, ka attiecībā uz bioloģisko apdraudējumu pārbaudes metodēm vienīgais veids, kā nodrošināt galveno apdraudējumu rezultatīvu kontroli, ir cūkas liemeņa nekaitīguma garantija, kas būtu saistīta ar vairākiem profilaktiskiem pasākumiem un kontrolēm, ko integrēti izmantotu gan saimniecībā, gan kautuvē.
(3)
EFSA attiecībā uz trihinellām apzināja vairākus epidemioloģiskus rādītājus. Atkarībā no nolūka un no valsts epidemioloģiskās situācijas šos rādītājus var izmantot valsts, reģiona, kautuves vai saimniecības līmenī.
(4)
EFSA atzīst, ka Savienībā mēdz būt sastopamas trihinellas, galvenokārt brīvi klaiņojošām cūkām un piemājas saimniecību cūkām. EFSA ir arī konstatējusi, ka vienīgais un galvenais riska faktors attiecībā uz inficēšanos ar trihinellām ir audzēšanas sistēmas veids. Turklāt ir pieejami dati, kas liecina, ka oficiāli atzītos un kontrolētos turēšanas apstākļos trihinellu infekcijas risks cūkām ir niecīgs.
(5)
Starptautiskā kontekstā Pasaules Dzīvnieku veselības organizācija (turpmāk OIE) valstīm vai reģioniem niecīga riska statusu vairs neatzīst. Tā vietā šāda statusa atzīšanu attiecina uz nodalījumiem, kuros ir viena vai vairākas novietnes, kas piemēro īpašus kontrolētus turēšanas apstākļus.
(6)
Lai nodrošinātu saskanību ar starptautiskiem standartiem un lai nostiprinātu faktiskajiem sabiedrības veselības riskiem atbilstošu kontroles sistēmu, būtu jāpielāgo, jāracionalizē un jāvienkāršo kautuvēs piemērotie trihinellu riska mazināšanas pasākumi, arī importa nosacījumi, un valstu, reģionu vai novietņu trihinellu infekcijas statusa noteikšanas nosacījumi.
(7)
2011. gadā Beļģija un Dānija paziņoja par niecīgu trihinellu infekcijas risku savā teritorijā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2075/2005. Taču šādu niecīga riska statusu valstij vai reģionam vairs neatzīst. Tomēr Beļģijas un Dānijas saimniecībām un nodalījumiem, kas ievēro kontrolētus turēšanas apstākļus dienā, kad stājas spēkā šī regula, būtu jāatļauj šādām novietnēm un nodalījumiem piemērot atkāpi bez papildu nosacījumiem, piemēram, papildu prasībām, ko kompetentā iestāde izvirza pēc oficiāla atzinuma piešķiršanas.
(8)
ES Parazītu references laboratorija ir ieteikusi precizēt regulas tekstu attiecībā uz dažu trihinellu testēšanā izmantojamu līdzvērtīgu metožu procedūras aprakstu.
(9)
Būtu jāparedz prasība operatoriem nodrošināt, ka nobeigušos dzīvniekus bez liekas kavēšanās savāc, identificē un transportē saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulas (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1774/2002 (Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu regula) (4), 21. un 22. pantu un Komisijas 2011. gada 25. februāra Regulas (ES) Nr. 142/2011, ar kuru īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un īsteno Padomes Direktīvu 97/78/EK attiecībā uz dažiem paraugiem un precēm, kam uz robežas neveic veterinārās pārbaudes atbilstīgi minētajai direktīvai (5), VIII pielikumu.
(10)
Cilvēkiem konstatēto trihinellu (svešu un vietējas izcelsmes) invāzijas gadījumu skaits, arī epidemioloģiski dati, būtu jāpaziņo saskaņā ar Komisijas 1999. gada 22. decembra Lēmumu 2000/96/EK par infekcijas slimībām, uz kurām pakāpeniski attiecinās Kopienas tīklu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 2119/98/EK (6).
(11)
Tādēļ Regula (EK) Nr. 2075/2005 būtu attiecīgi jāgroza.
(12)
Šajā regulā paredzētās prasības ir saistītas gan ar pārtikas apritē iesaistīto tirgus dalībnieku, gan kompetento iestāžu līdzšinējās prakses pielāgošanu. Tādēļ ir lietderīgi atļaut dažu šīs regulas normu piemērošanas atlikšanu.
(13)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 2075/2005 groza šādi:
1)
regulas 1. pantu aizstāj ar šādu:
“1. pants
Definīcijas
Šajā regulā ir spēkā šādas definīcijas:
1)
“trihinellas” ir visas nematodes, kas pieder pie Trichinella dzimtas sugām;
2)
“kontrolēti turēšanas apstākļi” ir lopkopības režīms, kurā cūkas visu laiku tur apstākļos, ko attiecībā uz barošanu un turēšanu kontrolē pārtikas apritē iesaistītais tirgus dalībnieks;
3)
“nodalījums” ir tādu novietņu grupa, kurās tiek piemēroti kontrolēti turēšanas apstākļi. Visas novietnes, kas kādā dalībvalstī piemēro kontrolētus turēšanas apstākļus, var uzskatīt par vienu nodalījumu.”;
2)
regulas 2. un 3. pantu aizstāj ar šādiem:
“2. pants
Paraugu ņemšana no liemeņiem
1. Pēckaušanas veterinārajā pārbaudē kautuvēs no mājas cūku liemeņiem ņem paraugus, ievērojot šādus noteikumus:
a)
no visām novietnēm, kas atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām, uz trihinellām pārbauda visus vaislas sivēnmāšu un kuiļu liemeņus vai vismaz 10 % to dzīvnieku liemeņu, ko katru gadu sūta kaušanai;
b)
no novietnēm, kas nav atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām, uz trihinellām sistemātiski pārbauda visus liemeņus.
Paraugs ņemams no katra liemeņa un pārbaudāms uz trihinellām kompetentās iestādes ieceltā laboratorijā ar vienu no šādām noteikšanas metodēm:
a)
I pielikuma I nodaļā minētā noteikšanas standartmetode; vai
b)
kāda no I pielikuma II nodaļā minētām līdzvērtīgām noteikšanas metodēm.
2. Līdz saņemti uz trihinellām veiktas pārbaudes rezultāti, ja pārtikas aprites tirgus dalībnieks garantē pilnīgu izsekojamību, šādus liemeņus kautuvē vai gaļas sadalīšanas uzņēmumā, kas atrodas kautuves telpās (“telpas”), var sadalīt ne vairāk kā sešās daļās.
Atkāpjoties no pirmās daļas un kompetentajai iestādei to atļaujot, šādus liemeņus var sadalīt gaļas sadalīšanas uzņēmumā, kas ir saistīts ar kautuvi vai atrodas atsevišķi no tās, ja:
a)
process ir kompetentās iestādes uzraudzībā;
b)
liemeņi vai to daļas ir paredzētas tikai vienam gaļas sadalīšanas uzņēmumam;
c)
gaļas sadalīšanas uzņēmums atrodas dalībvalsts teritorijā; un
d)
ja pozitīva rezultāta gadījumā visas liemeņa daļas tiek atzītas par nederīgām lietošanai pārtikā.
3. No zirgu, mežacūku un citu pret trihinellu invāzijām uzņēmīgu sugu mājdzīvnieku un savvaļas dzīvnieku liemeņiem kautuvēs vai medījumu apstrādes uzņēmumos pēckaušanas pārbaudēs sistemātiski ņem paraugus.
Paraugs ņemams no katra liemeņa un pārbaudāms saskaņā ar I un III pielikumu kompetentās iestādes ieceltā laboratorijā.
3. pants
Atkāpes
1. Atkāpjoties no 2. panta 1. punkta, atbrīvojumus no pārbaudes uz trihinellām nosaka attiecībā uz mājas cūkas gaļu, kas saskaņā ar II pielikumu bijusi saldēta kompetentās iestādes uzraudzībā.
2. Atkāpjoties no 2. panta 1. punkta atbrīvojumus no pārbaudes uz trihinellām nosaka attiecībā uz tādu mājas cūku liemeņiem un gaļu, kas jaunākas par piecām nedēļām un nav atšķirtas no sivēnmātēm.
3. Atkāpjoties no 2. panta 1. punkta, atbrīvojumus no pārbaudēm uz trihinellām var noteikt attiecībā uz tādu mājas cūku liemeņiem un gaļu, kas ir no novietnes vai nodalījuma, par kuru oficiāli atzīts, ka tas piemēro kontrolētus turēšanas apstākļus saskaņā ar IV pielikumu, ja:
a)
dalībvalstī pēdējo trīs gadu laikā mājas cūkām, kas turētas novietnēs, kuras oficiāli atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām, nav atklāta vietējas izcelsmes trihinellu invāzija, un šajā laikā ir pastāvīgi veikta testēšana saskaņā ar 2. pantu; vai
b)
vēsturiski dati par pastāvīgo testēšanu, kas veikta nokauto cūku populācijai, ar vismaz 95 % ticamību liecina, ka trihinellu izplatība attiecīgajā populācijā nepārsniedz vienu gadījumu uz miljonu; vai
c)
kontrolētus turēšanas apstākļu piemērotājas novietnes atrodas Beļģijā vai Dānijā.
4. Ja dalībvalsts īsteno 3. punktā paredzēto atkāpi, attiecīgā dalībvalsts informē Komisiju un pārējās dalībvalstis Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā un iesniedz Komisijai ikgadēju ziņojumu, kurā ietverta IV pielikuma II nodaļā minētā informācija. Komisija savā vietnē publicē atkāpes izmantotāju dalībvalstu sarakstu.
Ja dalībvalsts minēto ikgadējo ziņojumu neiesniedz vai tas šā panta mērķiem nav uzskatāms par apmierinošu, attiecīgajai dalībvalstij atkāpi vairs nepiešķir.”;
3)
regulas 8. līdz 12. pantu aizstāj ar šādiem:
“8. pants
Novietņu oficiāla atzīšana par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām
1. Šajā regulā kompetentā iestāde IV pielikuma prasību izpildes gadījumā novietni vai nodalījumu var oficiāli atzīt par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotāju.
2. Par novietnēm vai nodalījumiem, kas šīs regulas piemērošanas dienā Dānijā vai Beļģijā piemēro kontrolētus turēšanas apstākļus saskaņā ar 3. panta 3. punkta c) apakšpunktu, oficiāli atzīst, ka tās piemēro kontrolētus turēšanas apstākļus, kā norādīts sarakstā šīs regulas IV pielikumā.
9. pants
Informēšanas pienākums, kas attiecas uz pārtikas apritē iesaistītajiem tirgus dalībniekiem
Pārtikas apritē iesaistītie tirgus dalībnieki no novietnēm, kuras oficiāli atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām, kompetento iestādi informē par jebkādām IV pielikuma prasībām, kas vairs netiek pildītas, vai par jebkādām maiņām, kas var ietekmēt novietnes statusu attiecībā uz trihinellām.
10. pants
Revīzija novietnēs, kas oficiāli atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām
Kompetentā iestāde nodrošina regulāras revīzijas novietnēs, kas oficiāli atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām.
Revīziju biežums atkarīgs no riska novērtējuma, kurā ņemti vērā vēsturiskie dati par slimību, tās izplatība, agrāki konstatējumi, ģeogrāfiskā teritorija, vietējie uzņēmīgie savvaļas dzīvnieki, lopkopības prakse, veterinārā uzraudzība un saimnieka kompetence.
Kompetentā iestāde pārbauda, vai mājas cūkas no šīm novietnēm tiek pārbaudītas saskaņā ar 2. panta 1. punktu.
11. pants
Pārraudzības programmas
Lai pārbaudītu, vai attiecīgā populācijā tiešām nav trihinellu, kompetentā iestāde var īstenot pārraudzības programmu, kas aptver mājas cūku populāciju no tādas novietnes vai nodalījuma, kurš oficiāli atzīts par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotāju.
Pārraudzības programmā paredz pārbaužu biežumu, pārbaudāmo dzīvnieku skaitu un paraugu ņemšanas plānu. Šādām vajadzībām gaļas paraugus ņem un parazīta trihinellas klātbūtni tajos pārbauda saskaņā ar I pielikuma I vai II nodaļu.
Ja ES references laboratorija ir validējusi piemērotu testu, pārraudzības programmā kā papildu līdzekli var ietvert seroloģiskas metodes.
12. pants
Atsaukums attiecībā uz novietnēm, kas oficiāli atzītas par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotājām
1. Ja saskaņā ar 10. pantu veikto revīziju rezultāti liecina, ka IV pielikuma prasības vairs netiek pildītas, kompetentā iestāde novietnes oficiālo atzinumu tūlīt atsauc.
2. Ja mājas cūkām no novietnes, kas oficiāli atzīta par kontrolētu turēšanas apstākļu piemērotāju, testēšanā uz trihinellām rezultāts ir pozitīvs, kompetentā iestāde tūlīt:
a)
atsauc novietnes oficiālo atzinumu;
b)
kaušanas brīdī pārbauda visas minētajai novietnei piederīgās mājas cūkas;
c)
atrod un testē visus vaislai paredzētos dzīvniekus, kas novietnē ievesti, un, ja iespējams, visus, kas no tās izvesti vismaz sešu mēnešu laikā pirms pozitīvās atrades; šim nolūkam ņem gaļas paraugus un ar I pielikuma I un II nodaļā aprakstītajām noteikšanas metodēm pārbauda, vai tajos nav parazīta trihinellas;
d)
attiecīgā gadījumā iespējami pārbauda, kā ir izplatījusies parazītu invāzija, kas izcēlusies, izplatot tādu mājas cūku gaļu, kuras nokautas laikā pirms pozitīvās atrades;
e)
informē Komisiju un citas dalībvalstis;
f)
attiecīgā gadījumā sāk epidemioloģisku izmeklēšanu, lai noskaidrotu invāzijas cēloni;
g)
ja kādu invadētu liemeni kautuvē nav iespējams identificēt, veic attiecīgus pasākumus, arī:
i)
aizdomas raisošo liemeņu testēšanai ņem lielāku gaļas paraugu izlasi; vai
ii)
paziņo, ka invadētie liemeņi nav derīgi pārtikai;
iii)
veic attiecīgus pasākumus, lai aizdomas raisošus liemeņus vai to daļas un liemeņus ar pozitīviem testa rezultātiem likvidētu.
3. Pēc atzinuma atsaukšanas novietni par brīvu no trihinellām no jauna var atzīt tad, kad apzinātās problēmas ir novērstas un kad atbilstoši kompetentās iestādes prasībām ir izpildītas IV pielikuma prasības.
4. Ja pārbaudē konstatē neatbilstību 9. pantam vai pozitīvus rezultātus, kas gūti nodalījuma novietnes testēšanā, attiecīgo novietni no nodalījuma izslēdz līdz brīdim, kad ir atjaunota atbilstība.”;
4)
regulas 13. pantu aizstāj ar šādu:
“13. pants
Veselības prasības attiecībā uz importēšanu
No dzīvnieku - trihinellas iespējamu pārnēsātāju - sugām iegūtu gaļu, kas satur šķērssvītrotus muskuļus un ir no kādas trešās valsts, Savienībā var importēt tikai tad, ja šajā trešā valstī pirms eksportēšanas ir saskaņā ar 2. un 3. pantu pārbaudīts, vai gaļā nav trihinellu.”;
5)
regulas 14. pantu svītro;
6)
regulas 15. pantu aizstāj ar šādu:
“15. pants
Dokumenti
Veterināro sertifikātu, kas ir līdzi importētai gaļai, kura minēta 13. pantā, apstiprina ar oficiāla veterinārārsta paziņojumu, ka izcelsmes trešā valstī saskaņā ar 13. pantu ir pārbaudīta trihinellu klātbūtne.
Gaļai līdzi ir šāda dokumenta oriģināls, ja vien saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 854/2004 14. panta 4. punktu nav piešķirts atbrīvojums.”;
7)
I pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas I pielikumu;
8)
IV pielikumu aizstāj ar šīs regulas II pielikuma tekstu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. jūnija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 7. martā