РЕШЕНИЕ № 258/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 година
за изменение на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение 2007/435/ЕО на Съвета с цел увеличаване на процента на съфинансиране по линията на Европейския бежански фонд, Европейския фонд за връщане и Европейския фонд за интеграция на граждани на трети държави във връзка с някои разпоредби, отнасящи се до финансовото управление на някои държави членки, които изпитват или са застрашени от сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) бе създаден Европейският фонд за бежанци, с Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) бе създаден Европейският фонд за връщане и с Решение 2007/435/ЕО (4) бе създаден Европейският фонд за интеграция на граждани на трети страни като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“. В посочените решения се предвиждат различни проценти на съфинансиране от Съюза на дейности, подкрепяни от фондовете.
(2)
Безпрецедентната световна финансова криза и икономическият спад засегнаха тежко икономическия растеж и финансовата стабилност, като влошиха значително финансовите, икономическите и социалните условия в няколко държави членки. Някои държави членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени, по-специално във връзка със своята финансова и икономическа стабилност, от затруднения, които доведоха или могат да доведат до влошаване на позицията им по отношение на дефицита и дълга и застрашават икономическия растеж, като този ефект се подсилва от международната икономическа и финансова обстановка.
(3)
Въпреки че вече са предприети важни мерки за неутрализиране на отрицателните последици от кризата, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и обществото като цяло се проявява в широк мащаб. Засилва се натискът върху националните финансови ресурси и следва бързо да се предприемат допълнителни стъпки за облекчаване на този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането на Съюза.
(4)
В Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите членки (5) се предвижда, че Съветът може да предостави средносрочна финансова подкрепа, когато държава членка, която не е приела еврото, е в затруднение или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(5)
Румъния получи такава финансова помощ с Решение 2009/459/ЕО на Съвета от 6 май 2009 г. за предоставяне на средносрочна финансова помощ от страна на ЕС на Румъния (6).
(6)
В съответствие със заключенията на Съвета по икономически и финансови въпроси, проведен на 9 и 10 май 2010 г., Съветът прие широкообхватен пакет от мерки, включващ Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на Европейски механизъм за финансово стабилизиране (7), и на 7 юни 2010 г. държавите членки от еврозоната създадоха Европейски механизъм за финансово стабилизиране с цел предоставяне на финансова помощ на държавите членки от еврозоната, които изпитват затруднения, причинени от извънредни обстоятелства извън техния контрол, като по този начин се запазва финансовата стабилност на еврозоната като цяло, както и на нейните държави членки.
(7)
Ирландия и Португалия получиха финансова помощ от Европейския механизъм за финансово стабилизиране съгласно решения за изпълнение 2011/77/ЕС (8) и 2011/344/ЕС (9) на Съвета съответно. Те освен това получиха финансиране по линията на Европейския инструмент за финансова стабилност.
(8)
На 8 май 2010 г. бяха сключени Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение за Гърция, като те влязоха в сила на 11 май 2010 г. като първа програма за финансова помощ за Гърция. На 12 март 2012 г. финансовите министри на държавите членки от еврозоната прекъснаха тази първа програма и одобриха втора програма за финансова помощ на Гърция. Решено бе финансовият инструмент за тази втора програма да бъде Европейският инструмент за финансова стабилност, чрез който ще се изплаща и останалата сума, предоставена от еврозоната по първата програма.
(9)
На 2 февруари 2012 г. финансовите министри на държавите членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност. Този договор е следствие от Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г. за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите членки, чиято парична единица е еврото (10). Съгласно този договор Европейският механизъм за стабилност е основният източник на финансова помощ за държавите членки от еврозоната след влизането му в сила на 8 октомври 2012 г. С оглед на това настоящото решение следва да бъде съобразено с Европейския механизъм за стабилност.
(10)
В своите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да повиши единодействието между кредитната програма за Гърция и средствата на Съюза и подкрепи усилията за увеличаване на капацитета на Гърция да усвоява средствата на Съюза с цел насърчаване на растежа и заетостта, като вниманието се пренасочи към подобряването на конкурентоспособността и създаването на работни места. Освен това той приветства и подкрепи подготовката от страна на Комисията, съвместно с държавите членки, на всеобхватна програма за техническо подпомагане на Гърция. Измененията на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение 2007/435/ЕО, предвидени в настоящото решение, допринасят към тези усилия за повишаване на единодействието.
(11)
Предвид извънредните обстоятелства Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (11) бе изменен с Регламент (ЕС) № 1311/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12), за да се даде възможност за увеличаване на процента на съфинансиране по линията на структурните фондове и Кохезионния фонд за държавите членки, които са изправени през сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност. Подобен подход бе възприет към тези държави членки в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони с Регламент (ЕС) № 1312/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2011 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно някои разпоредби, свързани с финансовото управление, за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения (13) и в рамките на Европейския фонд за рибарство - с Регламент (ЕС) № 387/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 19 април 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета за Европейския фонд за рибарство по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения (14). Тези държави членки следва също така да бъдат подпомогнати и в рамките на четирите фонда, създадени като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, а именно на Фонда за външните граници, Европейския фонд за връщане, Европейския бежански фонд и Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни (наричани по-долу „фондовете“), създадени за периода 2007 - 2013 г.
(12)
Фондовете са ключови инструменти за подпомагане на държавите членки при справянето с важни предизвикателства в областта на миграцията, убежището и външните граници, като разработването на всеобхватна имиграционна политика на Съюза за увеличаване на конкурентоспособността и социалното сближаване на Съюза и създаването на обща европейска система за убежище.
(13)
За да се улесни управлението на финансирането от страна на Съюза в областта на миграцията, убежището и външните граници и да се подобри достъпът на държавите членки до финансиране за изпълнението на техните годишни програми по линията на фондовете, е необходимо, временно и без да се засяга програмният период 2014 - 2020 г., да се постигне споразумение за увеличаване на процента на съфинансиране от Съюза по линията на фондовете със сума, отговаряща на 20 процентни пункта над прилагания понастоящем процент за държавите членки, изпитващи сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност. Това означава, че годишните национални суми, разпределяни от фондовете съгласно основните актове, ще останат непроменени, докато националното съфинансиране ще бъде съответно намалено. Текущите годишни програми ще трябва да бъдат преразгледани, за да се отразят измененията в резултат на прилагането на увеличения процент на съфинансиране от Съюза.
(14)
Всяка държава членка, която иска да се възползва от увеличения процент на съфинансиране, следва да представи на Комисията писмено заявление заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма. В заявлението си въпросната държава членка следва да посочи съответното решение на Съвета или всяко друго съответно решение, което ѝ дава право да се възползва от увеличения процент на съфинансиране от Съюза.
(15)
Безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и икономическият спад доведоха до тежки последици за финансовата стабилност на няколко държави членки. Тъй като трябва да се реагира бързо, за да се преодолеят последиците за икономиката като цяло, настоящото решение следва да влезе в сила възможно най-бързо.
(16)
Поради това решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
(17)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия във връзка с пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, посочените държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(18)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Изменения на Решение № 573/2007/ЕО
Решение № 573/2007/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 14 параграф 4 се заменя със следното:
„4. По отношение на дейности, изпълнявани в държавите членки съгласно член 3, участието на Съюза в подпомагани проекти не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, посочени в член 17.
Участието на Съюза се увеличава до 75 % в държавите членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
Участието на Съюза може да бъде увеличено с 20 процентни пункта в определена държава членка, ако тя изпълнява едно от следните условия при представянето на своя проект за годишна програма в съответствие с член 20, параграф 3 от настоящото решение или на своя проект за преразгледана годишна програма в съответствие с член 23 от Решение 2008/22/ЕО на Комисията (15):
а)
предоставена ѝ е средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (16);
б)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (17) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави членки от еврозоната преди 13 май 2010 г.; или
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с междуправителственото споразумение за създаване на Европейския инструмент за финансова стабилност и с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност.
Съответната държава членка представя писмено заявление на Комисията заедно със своя проект за годишна програма или проекта за преразгледана годишна програма, като потвърждава, че изпълнява едно от условията, посочени в четвърта алинея, буква а), б) или в).
Проект, който е съфинансиран при прилагане на увеличения процент, може да продължи да се съфинансира по този начин, независимо от това дали едно от условията, посочени в четвърта алинея, буква а), б) или в), все още се изпълнява в процеса на изпълнение на съответната годишна програма или не.
2)
В член 21 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Финансовата помощ от Фонда за предвидените в член 5 спешни мерки се ограничава до период от шест месеца и не надхвърля 80 % от себестойността по всяка мярка.
Финансовата помощ може да бъде увеличена с 20 процентни пункта в определена държава членка, ако тя изпълнява едно от условията, посочени в член 14, параграф 4, четвърта алинея, буква а), б) или в) от настоящото решение, при внасянето на молбата за спешни мерки, посочена в параграф 2 от настоящия член, или при представянето на проекта на преразгледана годишна програма в съответствие с член 23 от Решение 2008/22/ЕО.
Съответната държава членка представя пред Комисията писмено заявление заедно с молбата за спешни мерки или проекта за преразгледаната си годишна програма, като потвърждава, че изпълнява едно от условията, посочени в член 14, параграф 4, четвърта алинея, буква а), б) или в).
Проект, който е съфинансиран при прилагане на увеличения процент, може да продължи да се съфинансира по този начин независимо от това, дали едно от условията, посочени в член 14, параграф 4, четвърта алинея, буква а), б) или в), все още се изпълнява в процеса на изпълнение на съответните спешни мерки или не.“
Член 2
Изменения на Решение № 575/2007/ЕО
В член 15 от Решение № 575/2007/ЕО параграф 4 се заменя със следното:
„4. По отношение на дейности, изпълнявани в държавите членки съгласно член 3, участието на Съюза в подпомагани проекти не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, посочени в член 18.
Участието на Съюза се увеличава до 75 % в държавите членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
Участието на Съюза може да бъде увеличено с 20 процентни пункта в определена държава членка, ако тя изпълнява едно от следните условия при представянето на своя проект за годишна програма в съответствие с член 21, параграф 3 от настоящото решение или на своя проект за преразгледана годишна програма в съответствие с член 23 от Решение 2008/458/ЕО на Комисията (18):
а)
предоставена ѝ е средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (19);
б)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с Регламент (EC) № 407/2010 на Съвета (20) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави членки от еврозоната преди 13 май 2010 г.; или
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с междуправителственото споразумение за създаване на Европейския инструмент за финансова стабилност и с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност.
Съответната държава членка представя писмено заявление на Комисията заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма, като потвърждава, че изпълнява едно от условията, посочени в четвърта алинея, буква а), б) или в).
Проект, който е съфинансиран при прилагане на увеличения процент, може да продължи да се съфинансира по този начин, независимо от това дали едно от условията, посочени в четвърта алинея, буква а), б) или в), все още се изпълнява в процеса на изпълнение на съответната годишна програма или не.
Член 3
Изменения на Решение 2007/435/ЕО
В член 13 от Решение 2007/435/ЕО параграф 4 се заменя със следното:
„4. По отношение на дейности, изпълнявани в държавите членки съгласно член 4, участието на Съюза в подпомагани проекти не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, определени в член 16.
Участието на Съюза се увеличава до 75 % в държавите членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
Участието на Съюза може да бъде увеличено с 20 процентни пункта в определена държава членка, ако тя изпълнява едно от следните условия при представянето на своя проект за годишна програма в съответствие с член 19, параграф 3 от настоящото решение или на своя проект за преразгледана годишна програма в съответствие с член 23 от Решение 2008/457/ЕО на Комисията (21):
а)
предоставена ѝ е средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (22);
б)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с Регламент (EC) № 407/2010 на Съвета (23) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави членки от еврозоната преди 13 май 2010 г.; или
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с междуправителственото споразумение за създаване на Европейския инструмент за финансова стабилност и с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност.
Съответната държава членка представя писмено заявление на Комисията заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма, като потвърждава, че изпълнява едно от условията, посочени в четвърта алинея, буква а), б) или в).
Проект, който е съфинансиран при прилагане на увеличения процент, може да продължи да се съфинансира по този начин, независимо от това дали едно от условията, посочени в четвърта алинея, буква а), б) или в), все още се изпълнява в процеса на изпълнение на съответната годишна програма или не.
Член 4
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 258/2013/ES
(2013. gada 13. marts),
ar ko attiecībā uz konkrētiem noteikumiem, kas saistīti ar finanšu pārvaldību konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumus Nr. 573/2007/EK un Nr. 575/2007/EK un Padomes Lēmumu 2007/435/EK, lai paaugstinātu Eiropas Bēgļu fonda, Eiropas Atgriešanās fonda un Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonda līdzfinansējuma likmi
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 78. panta 2. punktu un 79. panta 2. un 4. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 573/2007/EK (2) ir izveidots Eiropas Bēgļu fonds, ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 575/2007/EK (3) ir izveidots Eiropas Atgriešanās fonds un ar Padomes Lēmumu 2007/435/EK (4) ir izveidots Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds kā daļa no vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”. Minētie lēmumi nosaka dažādas Savienības līdzfinansējuma likmes, ko piemēro fondu atbalstītajām darbībām.
(2)
Nepieredzētā globālā finanšu krīze un ekonomikas lejupslīde ir nopietni kaitējušas ekonomikas izaugsmei un finanšu stabilitātei, izraisot finanšu, ekonomikas un sociālo apstākļu būtisku pasliktināšanos vairākās dalībvalstīs. Dažām dalībvalstīm ir nopietnas grūtības vai tām draud šādas grūtības, jo īpaši attiecībā uz to finanšu un ekonomikas stabilitāti, kuras ir izraisījušas vai var izraisīt deficīta un parāda stāvokļa pasliktināšanos un apdraud ekonomikas izaugsmi, un situāciju vēl vairāk sarežģī starptautiskā ekonomikas un finanšu vide.
(3)
Kaut arī jau ir veiktas nozīmīgas darbības krīzes negatīvās ietekmes mazināšanai, plaši jūtama finanšu krīzes ietekme uz reālo ekonomiku, darba tirgu un iedzīvotājiem kopumā. Spiediens uz valstu finanšu resursiem palielinās, un būtu steidzami jāveic turpmāki pasākumi tā mazināšanai, maksimāli un optimāli izmantojot Savienības finansējumu.
(4)
Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002 (2002. gada 18. februāris), ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (5), paredzēts, ka Padome var piešķirt vidēja termiņa finansiālu palīdzību, ja dalībvalsts, kas nav pieņēmusi euro, ir nonākusi grūtībās vai to nopietni apdraud grūtības attiecībā uz tās maksājumu bilanci.
(5)
Rumānijai šādu finansiālo palīdzību piešķīra ar Padomes Lēmumu 2009/459/EK (2009. gada 6. maijs) par Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu Rumānijai (6).
(6)
Saskaņā ar Ecofin Padomes 2010. gada 9. un 10. maija secinājumiem Padome pieņēma visaptverošu pasākumu kopumu finanšu stabilitātes pasargāšanai visā eurozonā un tās dalībvalstīs, tostarp Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (2010. gada 11. maijs), ar ko izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (7), un 2010. gada 7. jūnijā eurozonas dalībvalstis izveidoja Eiropas Finanšu stabilitātes instrumentu, lai nodrošinātu finanšu atbalstu eurozonas dalībvalstīm, kurām ir grūtības, ko izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus tās nav varējušas ietekmēt.
(7)
Īrijai un Portugālei attiecīgi ar Padomes Īstenošanas lēmumiem 2011/77/ES (8) un 2011/344/ES (9) piešķīra finansiālu palīdzību no Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma. Tās ir saņēmušas līdzekļus arī no Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta.
(8)
Kreditoru nolīgums un Aizdevumu mehānisma nolīgums attiecībā uz Grieķiju tika noslēgti 2010. gada 8. maijā un stājās spēkā 2010. gada 11. maijā kā pirmā finansiālās palīdzības programma Grieķijai. Eurozonas dalībvalstu finanšu ministri 2012. gada 12. martā pārtrauca minēto pirmo programmu un apstiprināja otro finansiālās palīdzības programmu Grieķijai. Tika nolemts, ka minētās otrās programmas finanšu instruments būs Eiropas Finanšu stabilitātes instruments, no kura tiks izsniegta eurozonas ieguldījuma, kas paredzēts pirmajā programmā, atlikusī summa.
(9)
Eurozonas dalībvalstu finanšu ministri 2012. gada 2. februārī parakstīja Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi. Minētais līgums seko Eiropadomes Lēmumam 2011/199/ES (2011. gada 25. marts), ar ko Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu groza attiecībā uz stabilizācijas mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (10). Saskaņā ar minēto līgumu Eiropas Stabilizācijas mehānisms no tā stāšanās spēkā 2012. gada 8. oktobrī ir primārais finansiālās palīdzības sniedzējs eurozonas dalībvalstīm. Tādēļ šajā lēmumā būtu jāņem vērā Eiropas Stabilizācijas mehānisms.
(10)
Eiropadome 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos atzinīgi novērtēja Komisijas ieceri uzlabot sinerģiju starp aizdevumu programmu Grieķijai un Savienības līdzekļiem un atbalstīja centienus palielināt Grieķijas spēju apgūt Savienības līdzekļus, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību, pārorientējot uzmanību uz konkurētspējas uzlabošanu un darba vietu radīšanu. Turklāt tā atzinīgi novērtēja un atbalstīja to, ka Komisija kopā ar dalībvalstīm gatavo visaptverošu tehniskās palīdzības programmu Grieķijai. Šajā lēmumā paredzētie Lēmuma Nr. 573/2007/EK, Lēmuma Nr. 575/2007/EK un Lēmuma 2007/435/EK grozījumi sniedz ieguldījumu šādos sinerģijas veicināšanas centienos.
(11)
Ņemot vērā ārkārtas apstākļus, Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu (11), grozīja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1311/2011 (12), lai ļautu paaugstināt struktūrfondu un Kohēzijas fonda līdzfinansējuma likmi dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām to finansiālās stabilitātes jomā. Līdzīga pieeja attiecībā uz minētajām dalībvalstīm tika pieņemta saistībā ar Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1312/2011 (2011. gada 19. decembris), ar kuru Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 groza attiecībā uz konkrētiem noteikumiem, kas saistīti ar finanšu pārvaldību konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti (13), un saistībā ar Eiropas Zivsaimniecības fondu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 387/2012 (2012. gada 19. aprīlis), ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu attiecībā uz konkrētiem noteikumiem par finanšu pārvaldību konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības attiecībā uz to finanšu stabilitāti (14). Minētās dalībvalstis būtu jāatbalsta arī saistībā ar četriem fondiem, kas ir dibināti kā daļa no vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, proti, Eiropas Ārējo robežu fonds, Eiropas Atgriešanās fonds, Eiropas Bēgļu fonds un Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds (“fondi”), kuri izveidoti laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam.
(12)
Fondi ir svarīgākie līdzekļi, kas palīdz dalībvalstīm risināt būtiskas problēmas migrācijas, patvēruma un ārējo robežu jomās, piemēram, visaptverošas Savienības imigrācijas politikas izstrāde, lai veicinātu Savienības konkurētspēju un sociālo kohēziju, un kopējas Eiropas Patvēruma sistēmas izveide.
(13)
Lai atvieglotu Savienības finansējuma pārvaldību migrācijas, patvēruma un ārējo robežu jomās un lai uzlabotu šāda finansējuma pieejamību dalībvalstīm nolūkā īstenot to gada programmas saskaņā ar fondiem, uz laiku un neskarot 2014. gada līdz 2020. gada plānošanas periodu, Savienības līdzfinansējuma likme fondiem dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām saistībā ar to finanšu stabilitāti, ir jāpaaugstina par summu, kas atbilst 20 procentu punktiem virs pašreiz piemērojamās līdzfinansējuma likmes. Tas nozīmē, ka fondu gada piešķīrums valstīm saskaņā ar pamata tiesību aktiem nemainīsies, bet valstu līdzfinansējums attiecīgi samazināsies. Pašreizējās gada programmas būs jāpārskata, lai atspoguļotu izmaiņas, kas radīsies, piemērojot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi.
(14)
Jebkurai dalībvalstij, kas vēlas piemērot paaugstināto līdzfinansējuma likmi, būtu jāiesniedz Komisijai rakstveida paziņojums kopā ar gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas projektu. Savā paziņojumā attiecīgajai dalībvalstij būtu jāsniedz atsauce uz attiecīgo Padomes lēmumu vai uz jebkādu citu atbilstīgu lēmumu, saskaņā ar kuru tai var piemērot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi.
(15)
Vēl nepieredzētā krīze, kas ietekmējusi starptautiskos finanšu tirgus, un ekonomikas lejupslīde ir būtiski kaitējušas vairāku dalībvalstu finanšu stabilitātei. Tā kā ir steidzami jārīkojas, lai mazinātu ietekmi uz ekonomiku kopumā, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā pēc iespējas drīzāk.
(16)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmumi Nr. 573/2007/EK, Nr. 575/2007/EK un 2007/435/EK.
(17)
Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, minētās dalībvalstis ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.
(18)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Grozījumi Lēmumā Nr. 573/2007/EK
Lēmumu Nr. 573/2007/EK groza šādi:
1)
lēmuma 14. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Savienības ieguldījums atbalstītiem projektiem par darbībām, ko dalībvalstis īsteno saskaņā ar 3. pantu, nepārsniedz 50 % no katras darbības kopējām izmaksām.
Šo apjomu var palielināt līdz 75 % projektiem, ar ko risina konkrētus prioritārus jautājumus, kuri ir noteikti stratēģiskajās pamatnostādnēs, kā paredzēts 17. pantā.
Savienības ieguldījumu palielina līdz 75 % dalībvalstīs, uz ko attiecas Kohēzijas fonds.
Savienības ieguldījumu dalībvalstī var palielināt par 20 procentu punktiem ar noteikumu, ka laikā, kad dalībvalsts iesniedz savu gada programmas projektu saskaņā ar šā lēmuma 20. panta 3. punktu vai pārskatītās gada programmas projektu saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2008/22/EK (15) 23. pantu, tā atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
tai ir pieejama vidēja termiņa finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (16);
b)
tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (17), vai pirms 2010. gada 13. maija tai ir pieejama citu eurozonas dalībvalstu finansiāla palīdzība; vai
c)
tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar starpvaldību nolīgumu par Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta izveidi vai ar līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
Attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai rakstveida paziņojumu kopā ar gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas projektu, kas apstiprina, ka tā atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.
Projektam, kura līdzfinansēšanai piemēro paaugstināto likmi, var turpināt piemērot šo likmi neatkarīgi no tā, vai attiecīgās gada programmas īstenošanas laikā dalībvalsts joprojām atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem vai ne.
2)
lēmuma 21. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Finanšu atbalsts ar Fonda starpniecību 5. pantā paredzētajiem ārkārtas pasākumiem nevar būt ilgāks par sešiem mēnešiem un nepārsniedz 80 % no katra pasākuma izmaksām.
Finanšu atbalstu dalībvalstī var palielināt par 20 procentu punktiem ar noteikumu, ka laikā, kad dalībvalsts iesniedz šā panta 2. punktā minēto pieteikumu ārkārtas pasākumiem vai pārskatītās gada programmas projektu saskaņā ar Lēmuma 2008/22/EK 23. pantu, tā atbilst vienam no šā lēmuma 14. panta 4. punkta ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.
Attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai rakstveida paziņojumu kopā ar pieteikumu ārkārtas pasākumiem vai pārskatītās gada programmas projektu, kas apstiprina, ka tā atbilst vienam no 14. panta 4. punkta ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.
Projektam, kura līdzfinansēšanai piemēro paaugstināto likmi, var turpināt piemērot šo likmi neatkarīgi no tā, vai attiecīgo ārkārtas pasākumu īstenošanas laikā dalībvalsts joprojām atbilst vienam no 14. panta 4. punkta ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem vai ne.”
2. pants
Grozījumi Lēmumā Nr. 575/2007/EK
Lēmuma Nr. 575/2007/EK 15. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Savienības ieguldījums atbalstītiem projektiem par darbībām, ko dalībvalstis īsteno saskaņā ar 3. pantu, nepārsniedz 50 % no katras darbības kopējām izmaksām.
Šo apjomu var palielināt līdz 75 % projektiem, ar ko risina konkrētus prioritārus jautājumus, kuri ir noteikti stratēģiskajās pamatnostādnēs, kā paredzēts 18. pantā.
Savienības ieguldījumu palielina līdz 75 % dalībvalstīs, uz ko attiecas Kohēzijas fonds.
Savienības ieguldījumu dalībvalstī var palielināt par 20 procentu punktiem ar noteikumu, ka laikā, kad dalībvalsts iesniedz savu gada programmas projektu saskaņā ar šā lēmuma 21. panta 3. punktu vai pārskatītās gada programmas projektu saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2008/458/EK (18) 23. pantu, tā atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
tai ir pieejama vidēja termiņa finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (19);
b)
tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (20), vai pirms 2010. gada 13. maija tai ir pieejama citu eurozonas dalībvalstu finansiāla palīdzība; vai
c)
tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar starpvaldību nolīgumu par Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta izveidi vai ar līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
Attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai rakstveida paziņojumu kopā ar gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas projektu, kas apstiprina, ka tā atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.
Projektam, kura līdzfinansēšanai piemēro paaugstināto likmi, var turpināt piemērot šo likmi neatkarīgi no tā, vai attiecīgās gada programmas īstenošanas laikā dalībvalsts joprojām atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem vai ne.
3. pants
Grozījumi Lēmumā 2007/435/EK
Lēmuma 2007/435/EK 13. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Savienības ieguldījums atbalstītiem projektiem par darbībām, ko dalībvalstis īsteno saskaņā ar 4. pantu, nepārsniedz 50 % no katras darbības kopējām izmaksām.
Šo apjomu var palielināt līdz 75 % projektiem, ar ko risina konkrētus prioritārus jautājumus, kuri ir noteikti stratēģiskajās pamatnostādnēs, kā paredzēts 16. pantā.
Savienības ieguldījumu palielina līdz 75 % dalībvalstīs, uz ko attiecas Kohēzijas fonds.
Savienības ieguldījumu dalībvalstī var palielināt par 20 procentu punktiem ar noteikumu, ka laikā, kad dalībvalsts iesniedz savu gada programmas projektu saskaņā ar šā lēmuma 19. panta 3. punktu vai pārskatītās gada programmas projektu saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2008/457/EK (21) 23. pantu, tā atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
tai ir pieejama vidēja termiņa finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (22);
b)
tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (23), vai pirms 2010. gada 13. maija tai ir pieejama citu eurozonas dalībvalstu finansiāla palīdzība; vai
c)
tai ir pieejama finansiāla palīdzība saskaņā ar starpvaldību nolīgumu par Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta izveidi vai ar līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
Attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai rakstveida paziņojumu kopā ar gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas projektu, kas apstiprina, ka tā atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.
Projektam, kura līdzfinansēšanai piemēro paaugstināto likmi, var turpināt piemērot šo likmi neatkarīgi no tā, vai attiecīgās gada programmas īstenošanas laikā dalībvalsts joprojām atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem vai ne.
4. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
5. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2013. gada 13. martā