РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 15 ноември 2013 година
за предоставяне на разрешение на Кралство Дания и Кралство Швеция за удължаване на срока на прилагане на специална мярка за дерогация от членове 168, 169, 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност
(2013/680/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писма, заведени в Генералния секретариат на Комисията съответно на 3 и 4 април 2013 г., Дания и Швеция поискаха разрешение за удължаване на срока на прилагане на специална мярка за дерогация от членове 168, 169, 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО, с които се установява изискването данъчно задължените лица да упражняват правото си на приспадане или възстановяване на данъка върху добавената стойност (ДДС) в държавата членка, в която е платен.
(2)
С писмо от 12 юни 2013 г. Комисията уведоми останалите държави членки за отправеното от Дания и Швеция искане. С писмо от 14 юни 2013 г. Комисията уведоми Дания и Швеция, че разполага с цялата информация, която ѝ е необходима, за да разгледа искането.
(3)
Посочените искания за дерогация са свързани с възстановяването на ДДС, платен върху пътните такси за използването на транспортната връзка „Йоресунд“ между Дания и Швеция. Съгласно разпоредбите за ДДС по отношение на мястото на доставка на услуги, свързани с недвижим имот, част от ДДС върху пътните такси за използването на транспортната връзка „Йоресунд“ е платима на Дания и част - на Швеция.
(4)
Чрез дерогация от изискването данъчно задължените лица да упражняват правото си на приспадане или възстановяване на ДДС в държавата членка, в която е платен, Дания и Швеция получиха разрешение да въведат специална мярка, която позволява на данъкоплатците да поискат възстановяване на ДДС само от един административен орган. Първоначално разрешението бе предоставено с Решение 2000/91/ЕО на Съвета (2) и бе удължено с решения на Съвета 2003/65/ЕО (3) и 2007/132/ЕО (4).
(5)
Фактите и правните съображения, наложили тази дерогация, не са се променили и продължават да са валидни. Поради това на Дания и Швеция следва да бъде предоставено разрешение да прилагат специалната мярка за допълнителен ограничен срок.
(6)
Дерогацията няма неблагоприятно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от членове 168, 169, 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО, на Швеция и Дания се предоставя разрешение да прилагат следната процедура за възстановяване на ДДС върху пътните такси, заплащани за използването на транспортната връзка „Йоресунд“ между двете държави:
а)
установените в Дания данъчно задължени лица могат да упражняват правото си да приспадат ДДС, платен при използването на частта от транспортната връзка, разположена на шведска територия, като включват данъка в периодичните справки декларации, които подават в Дания;
б)
установените в Швеция данъчно задължени лица могат да упражняват правото си да приспадат ДДС, платен при използването на частта от транспортната връзка, разположена на датска територия, като включват данъка в периодичните справки декларации, които подават в Швеция;
в)
данъчно задължените лица, които не са установени в посочените по-горе държави членки, подават искане до шведските органи, за да възстановят ДДС върху платените пътни такси за използването на моста, включително за частта му на датска територия, в съответствие с процедурата, определена в Директива 2008/9/ЕО на Съвета (5) или Директива 86/560/ЕИО на Съвета (6).
Член 2
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са Кралство Дания и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 15 ноември 2013 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2013. gada 15. novembris),
ar kuru Dānijas Karalistei un Zviedrijas Karalistei atļauj pagarināt piemērošanas termiņu īpašajai atkāpei no 168., 169., 170. un 171. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu
(2013/680/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Direktīvu 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu (1) un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Vēstulēs, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrētas attiecīgi 2013. gada 3. un 4. aprīlī, Dānija un Zviedrija pieprasīja atļauju pagarināt piemērošanas termiņu īpašajai atkāpei no Direktīvas 2006/112/EK 168., 169., 170. un 171. panta, kuros nodokļa maksātājiem ir noteikta prasība savas tiesības attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitīšanu vai atmaksu īstenot tajā dalībvalstī, kurā tas ir nomaksāts.
(2)
Komisija 2013. gada 12. jūnija vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par Dānijas un Zviedrijas pieprasījumiem. Komisija 2013. gada 14. jūnija vēstulē Dānijai un Zviedrijai paziņoja, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu pieprasījumu izvērtēšanai.
(3)
Minētie pieprasījumi par atkāpi attiecas uz tāda PVN atgūšanu, kas ieturēts no maksas par Dāniju un Zviedriju savienojošā Ēresunda tilta izmantošanu. Ievērojot PVN noteikumus par pakalpojuma sniegšanas vietu attiecībā uz nekustamo īpašumu, daļa no PVN, kas ieturēts no maksas par Ēresunda tilta izmantošanu, pienākas Dānijai, bet daļa - Zviedrijai.
(4)
Atkāpjoties no nodokļu maksātājiem noteiktās prasības par to, ka tiesības uz PVN atskaitīšanu vai atmaksu īstenojamas tajā dalībvalstī, kurā tas ir nomaksāts, Dānijai un Zviedrijai ir atļauts piemērot īpašus noteikumus, kas ļauj nodokļu maksātājiem PVN atgūt no vienas pārvaldes iestādes. Atļauju pirmo reizi piešķīra ar Padomes Lēmumu 2000/91/EK (2), un tās piemērošanas termiņu pagarināja ar Padomes Lēmumiem 2003/65/EK (3) un 2007/132/EK (4).
(5)
Tiesiskie un faktiskie aspekti, kas bija par pamatu minētajai atkāpei, nav mainījušies un joprojām pastāv. Tāpēc būtu jāatļauj Dānijai un Zviedrijai īpašo atkāpi noteiktu laiku piemērot arī turpmāk.
(6)
Atkāpei nav nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido PVN,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Atkāpjoties no 168., 169., 170. un 171. panta Direktīvā 2006/112/EK, ar šo Zviedrijai un Dānijai, lai atgūtu PVN, kas ieturēts no maksas par Ēresunda tilta starp divām valstīm izmantošanu, atļauj piemērot šādu procedūru:
a)
nodokļa maksātāji, kas veic uzņēmējdarbību Dānijā, savas tiesības atskaitīt PVN, kas nomaksāts par Zviedrijas teritorijā esošās tilta daļas izmantošanu, var īstenot Dānijā, iekļaujot to konkrētā perioda nodokļu deklarācijā;
b)
nodokļa maksātāji, kas veic uzņēmējdarbību Zviedrijā, savas tiesības atskaitīt PVN, kas nomaksāts par Dānijas teritorijā esošās tilta daļas izmantošanu, var īstenot Zviedrijā, iekļaujot to konkrētā perioda nodokļu deklarācijā;
c)
nodokļa maksātāji, kas neveic uzņēmējdarbību nevienā no iepriekš minētajām dalībvalstīm vēršas Zviedrijas iestādēs, lai atgūtu par maksu ieturēto PVN, tostarp arī to daļu, kas ieturēta par Dānijas teritorijā esošās tilta daļas izmantošanu, saskaņā ar Padomes Direktīvā 2008/9/EK (5) vai Padomes Direktīvā 86/560/EEK (6) noteikto procedūru.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Dānijas Karalistei un Zviedrijas Karalistei.
Briselē, 2013. gada 15. novembrī