РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 469/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 16 април 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2157/1999 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (ЕЦБ/1999/4)
(ЕЦБ/2014/18)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално членове 34.3 и 19.1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (1), и по-специално член 6, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Европейската централна банка (ЕЦБ) прилага Регламент (ЕО) № 2157/1999 на Европейската централна банка (ЕЦБ/1999/4) (2) за налагането на санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(2)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3) оправомощава ЕЦБ да налага административни имуществени санкции на кредитните институции, над които упражнява надзор, когато тези институции нарушат изискване на пряко приложимо право на Съюза, и санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ.
(3)
ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) (4), за да уточни допълнително процедурите, уреждащи изпълнението от ЕЦБ, националните компетентни органи и определените на национално равнище органи на надзорните им задачи съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013. Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) съдържа разпоредби относно процедурата на налагане на административни санкции от ЕЦБ и националните компетентни органи в областта на надзора.
(4)
ЕЦБ прие Препоръка ЕЦБ/2014/19 (5) с оглед установяването на последователен режим за налагането на санкции от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 и Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17).
(5)
Регламент (ЕО) № 2157/1999 следва да бъде уточнен от гледна точка на това, че той се прилага само спрямо налагането на санкции от ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ на централна банка, които не са свързани с надзора, докато Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) се прилага спрямо налагането на административни санкции от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи.
(6)
При допълнителното уточняване на процесуалните правила, които се прилагат при започването и провеждането на процедурата за нарушение, установена в Регламент (ЕО) № 2532/98, ЕЦБ следва да отчете тежестта на предвидената санкция.
(7)
Поради това Регламент (ЕО) № 2157/1999 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2157/1999 се изменя, както следва:
1)
След член 1 се вмъква нов член 1а:
„Член 1а
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага само по отношение на санкции, които могат да бъдат налагани от ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ на централна банка, които не са свързани с надзора. Той не се прилага по отношение на административните санкции, които могат да бъдат налагани от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи.“
2)
След член 1а се вмъква нов член 1б:
„Член 1б
Независимо звено за разследване
1. За целите на вземане на решение дали да започне процедура за нарушение съгласно член 2 и да упражни правомощията, установени в член 3, ЕЦБ създава вътрешно независимо звено за разследване (наричано по-долу „звено за разследване“), което се състои от разследващи служители, които изпълняват разследващите си функции независимо от Изпълнителния съвет и Управителния съвет и не участват в разискванията на Изпълнителния съвет и Управителния съвет.
2. В случай че счете, че е налице основание да подозира, че се извършват или са извършени едно или повече нарушения, въпросът се отнася до Изпълнителния съвет.
3. В случай че Изпълнителният съвет счете, че приложимата санкция би могла да надвиши прага, уреден в член 10, параграф 1, опростената процедура, изложена в член 10, не се прилага и Изпълнителният съвет отнася въпроса до звеното за разследване. Звеното за разследване взема решение дали да започне, или не процедура за нарушение.
4. Всички позовавания на ЕЦБ в членове 2-4, член 5, параграфи 1-3 и член 6 се считат за позоваване на звеното за разследване на ЕЦБ или в случай че се прилага опростената процедура по член 10 - на Изпълнителния съвет.
5. Разпоредбите на настоящия член не засягат компетенцията на компетентната национална централна банка да започне процедура за нарушение и да направи проучване в съответствие с настоящия регламент.“
3)
В член 2 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. По отношение на едно и също предприятие и въз основата на едни и същи факти не може да се започне повече от една процедура за нарушение. За целта ЕЦБ или компетентната национална централна банка не могат да вземат решение за започване на процедура за нарушение, преди взаимно да са се информирали и консултирали.“
4)
В член 2 параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. ЕЦБ или според случая компетентната национална централна банка при поискване имат право взаимно да се подпомагат и да си сътрудничат при провеждането на процедурата за нарушението, по-конкретно чрез предоставяне на информация, която считат за релевантна.“
5.
След член 7 се вмъква нов член 7а:
„Член 7а
Представяне на предложение на Изпълнителния съвет
1. Ако след приключване на процедурата за нарушение звеното за разследване или съответно компетентната национална централна банка счете, че на съответното предприятие следва да бъде наложена санкция, звеното или банката съответно представя предложение на Изпълнителния съвет, с което се определя, че съответното предприятие е извършило нарушение и се уточнява размерът на санкцията, която следва да бъде наложена.
2. Звеното за разследване или съответно компетентната национална централна банка основава предложението си само на фактите и възраженията, по които съответното предприятие е имало възможността да представи становище.
3. Ако счете, че предоставената преписка от звеното за разследване или съответно от компетентната национална централна банка е непълна, Изпълнителният съвет може да я върне на звеното за разследване или на компетентната национална централна банка заедно с мотивирано искане за допълнителна информация.
4. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен с предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка да бъде наложена санкция на съответното предприятие, Изпълнителният съвет приема решение в съответствие с предложението, представено от звеното за разследване или от компетентната национална централна банка.
5. Ако въз основа на пълна преписка счете, че фактите, описани в предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, не разкриват достатъчно доказателства за нарушение, Изпълнителният съвет може да приеме решение за прекратяване на делото.
6. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен, че съответното предприятие е извършило нарушение, както е определено в предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, но не е съгласен с предложената санкция, Изпълнителният съвет приема решение, като посочва санкцията, която счита за подходяща.
7. Ако въз основа на пълна преписка не е съгласен с предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, но приеме, че съответното предприятие е извършило друго нарушение или че е налице друго фактическо основание за предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, Изпълнителният съвет уведомява писмено съответното предприятие за своите констатации и за повдигнатите срещу съответното предприятие възражения.
8. Изпълнителният съвет приема решение, с което се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение или не и се посочва налаганата санкция, ако има такава. Решенията, приемани от Изпълнителния съвет, се основават само на фактите и възраженията, по които съответното предприятие е имало възможността да представи становище.“
Член 2
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на .
EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS REGULA (ES) Nr. 469/2014
(2014. gada 16. aprīlis),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2157/1999 par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (ECB/1999/4)
(ECB/2014/18)
EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 132. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 34.3. un 19.1. pantu,
ņemot vērā Padomes 1998. gada 23. novembra Regulu (EK) Nr. 2532/98 par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (1) un jo īpaši tās 6. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Eiropas Centrālā banka (ECB) piemērojusi Eiropas Centrālās bankas Regulu (EK) Nr. 2157/1999 (ECB/1999/4) (2), lai noteiktu sankcijas dažādās savas kompetences jomās, t.sk. saistībā ar Savienības monetārās politikas īstenošanu, maksājumu sistēmu darbību un statistiskās informācijas vākšanu.
(2)
Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (3) dod ECB tiesības piemērot administratīvos naudas sodus tās uzraudzītajām kredītiestādēm, ja šīs iestādes pārkāpj tieši piemērojamu Savienības tiesību aktu prasības, kā arī sankcijas ECB regulu vai lēmumu pārkāpuma gadījumā.
(3)
ECB pieņēmusi Regulu ES Nr. YYY/2014 (ECB/2014/17) (4), lai precīzāk noteiktu procedūras, kas regulē to, kā ECB, nacionālās kompetentās iestādes un nacionālās norīkotās iestādes pilda savus uzdevumus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013. Regulā ES Nr. YYY/2014 (ECB/2014/17) iekļautas normas, kas nosaka procedūru tam, kā ECB un nacionālās kompetentās iestādes piemēro administratīvos sodus uzraudzības jomā.
(4)
Lai izveidotu saskaņotu režīmu sankciju piemērošanai, ko ECB veic, pildos savus uzraudzības uzdevumus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1024/2013 un Regulu ES Nr. YYY/2014 (ECB/2014/17), ECB pieņēmusi Ieteikumu ECB/2014/19 (5).
(5)
Regula (EK) Nr. 2157/1999 jāprecizē, lai noteiktu, ka tā attiecas vienīgi uz sankciju piemērošanu, ko ECB veic, pildot savus ar uzraudzību nesaistītos centrālās bankas uzdevumus, bet Regula ES Nr. YYY/2014 (ECB/2014/17) attiecas uz administratīvo sodu piemērošanu, ko ECB veic, pildot savus uzraudzības uzdevumus.
(6)
Precizējot procedūras noteikumus, kurus piemēro Regulā (EK) noteiktās pārkāpuma procedūras sākšanai un veikšanai, ECB jāņem vērā iecerēto sankciju smaguma pakāpe.
(7)
Tādēļ attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 2157/1999,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi
Regulu (EK) Nr. 2157/1999 groza šādi:
1)
pēc 1. panta iekļauj šādu jaunu 1.a pantu:
“1.a pants
Piemērošanas mērogs
Šī regula attiecas tikai uz sankcijām, kuras ECB var piemērot, pildot savus ar uzraudzību nesaistītos centrālās bankas uzdevumus. Tā neattiecas uz administratīvajiem sodiem, kurus ECB var piemērot, pildot savus uzraudzības uzdevumus.”;
2)
pēc 1.a panta iekļauj šādu jaunu 1.b pantu:
“1.b pants
Neatkarīga izmeklēšanas nodaļa
1. Lai izlemtu, vai sākt pārkāpuma izmeklēšanas procedūru saskaņā ar 2. pantu un izmantot 3. pantā noteiktās pilnvaras, ECB izveido neatkarīgu izmeklēšanas struktūrvienību (turpmāk - “izmeklēšanas nodaļa”), kuras sastāvā ir izmeklētāji, kuri savas izmeklēšanas funkcijas veic neatkarīgi no ECB Valdes un ECB Padomes un kuri nepiedalās ECB Valdes un ECB Padomes apspriedēs.
2. Ja ECB uzskata, ka pastāv aizdomas, ka tiek izdarīts vai ticis izdarīts pārkāpums vai vairāki pārkāpumi, tā lietu nodod ECB Valdei.
3. Ja ECB Valde uzskata, ka piemērojamā sankcija varētu pārsniegt 10. panta 1. punktā noteikto ierobežojumu, 10. pantā noteikto vienkāršoto procedūru nepiemēro, un ECB Valde nodod lietu izmeklēšanas nodaļai. Izmeklēšanas nodaļa pieņem lēmumu par to, vai sākt pārkāpuma izmeklēšanas procedūru.
4. Jebkuru atsauci uz ECB 2.-4. pantā, 5. panta 1.-3. punktā un 6. pantā uzskata par atsauci uz ECB izmeklēšanas nodaļu vai ECB Valdi, ja piemēro vienkāršoto procedūru saskaņā ar 10. pantu.
5. Šī panta noteikumi neierobežo kompetentās valsts centrālās bankas kompetenci sākt pārkāpuma izmeklēšanas procedūru un veikt izmeklēšanu saskaņā ar šo regulu.”;
3)
ar šādu punktu aizstāj 2. panta 1. punktu:
“1. Pret vienu un to pašu uzņēmumu, pamatojoties uz vieniem un tiem pašiem faktiem, sāk ne vairāk kā vienu pārkāpuma izmeklēšanas procedūru. Šajā nolūkā lēmumu sākt vai nesākt pārkāpuma izmeklēšanas procedūru ECB vai kompetentā valsts centrālā banka pieņem vienīgi pēc tam, kad tās informējušas viena otru un apspriedušās savā starpā.”;
4)
ar šādu punktu aizstāj 2. panta 3. punktu:
“3. Attiecīgi ECB vai kompetentā valsts centrālā banka ir tiesīga pēc lūguma palīdzēt un sadarboties viena ar otru pārkāpuma izmeklēšanas procedūras īstenošanā, jo īpaši nosūtot visu informāciju, ko varētu uzskatīt par nozīmīgu.”;
5)
pēc 7. panta iekļauj šādu jaunu 7.a pantu:
“7.a pants
Priekšlikuma iesniegšana ECB Valdē
1. Ja izmeklēšanas nodaļa vai attiecīgā gadījumā kompetentā valsts centrālā banka pēc pārkāpuma izmeklēšanas procedūras pabeigšanas uzskata, ka attiecīgajam uzņēmumam jāpiemēro sankcija, tā ECB Valdei iesniedz priekšlikumu, kurā konstatē, ka attiecīgais uzņēmums izdarījis pārkāpumu, un nosaka piemērojamās sankcijas summu.
2. Izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas priekšlikuma pamatā ir vienīgi faktiskie apstākļi un iebildumi, par kuriem attiecīgajam uzņēmumam ir bijusi iespēja paust savu viedokli.
3. Ja ECB uzskata, ka izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas iesniegtie lietas materiāli ir nepilnīgi, tā tos kopā ar pamatotu lūgumu sniegt papildu informāciju var atdot atpakaļ izmeklēšanas nodaļai vai kompetentajai valsts centrālajai bankai.
4. Ja ECB Valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, piekrīt izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas priekšlikumam piemērot sankcijas attiecīgajam uzņēmumam, tā pieņem lēmumu, kas atbilst ka izmeklēšanas nodaļas vai kompetentās valsts centrālās bankas iesniegtajam priekšlikumam.
5. Ja ECB Valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, uzskata, ka izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas priekšlikumā minētie fakti nav pietiekams pārkāpuma pierādījums, ECB Valde var pieņemt lēmumu lietu izbeigt.
6. Ja ECB Valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, piekrīt, ka attiecīgais uzņēmums izdarījis pārkāpumu, kā tas noteikts izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas priekšlikumā, bet nepiekrīt ierosinātajai sankcijai, tā pieņem lēmumu, kurā nosaka sankciju, ko ECB Valde uzskata par piemērotu.
7. Ja ECB Valde, pamatojoties uz pilnīgiem lietas materiāliem, nepiekrīt izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas priekšlikumam, bet secina, ka attiecīgais uzņēmums ir izdarījis citādu pārkāpumu vai ka izmeklēšanas nodaļas vai attiecīgā gadījumā kompetentās valsts centrālās bankas priekšlikums ir balstāms uz citiem faktiskajiem apstākļiem, tā attiecīgo uzņēmumu rakstveidā informē par savu konstatējumu un pret attiecīgo uzņēmumu izvirzītajiem iebildumiem.
8. ECB Valde pieņem lēmumu, nosakot, vai attiecīgais uzņēmums ir izdarījis pārkāpumu, kā arī, ja vajadzīgs, piemērojamo sankciju. ECB Valdes pieņemtie lēmumi pamatojas vienīgi uz faktiskajiem apstākļiem un iebildumiem, par kuriem attiecīgajam uzņēmumam ir bijusi iespēja paust savu viedokli.”
2. pants
Noslēguma noteikumi
Šī regula stājas spēkā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Frankfurtē pie Mainas, 2014. gada 16. aprīlī.