РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 967/2012 НА СЪВЕТА
от 9 октомври 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 по отношение на специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 397 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2006/112/ЕО се предвижда считано от 1 януари 2015 г. всички телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване и електронни услуги да се облагат в държавата-членка, в която клиентът е установен или има постоянен адрес или обичайно местоживеене (наричана по-нататък „държава-членка по потребление“), без значение къде е установено данъчнозадълженото лице, предоставящо тези услуги.
(2)
За да се улесни спазването на фискалните задължения при предоставянето на такива услуги на данъчно незадължени лица, беше въведен специален режим за данъчнозадължените лица, установени в рамките на Общността, но не в държавата-членка, където се предоставят услугите (наричан по-нататък „режим в Съюза“). Използването на другия специален режим за данъчнозадължени лица, неустановени в рамките на Общността, който се прилага понастоящем (наричан по-нататък „режим извън Съюза“), беше разширен, за да обхване всички тези услуги. Това ще позволи на неустановените данъчнозадължени лица да определят една държава-членка по идентификация, която да бъде единствената точка за електронен контакт за идентификация по данъка върху добавената стойност (ДДС) и за предоставяне на справките декларации за ДДС.
(3)
Данъчнозадължено лице, установено в повече от една държава-членка, следва да може съгласно режима в Съюза да определи всяка от въпросните държави-членки за държава-членка по идентификация, освен ако мястото му на стопанска дейност е в рамките на Общността. В този случай държавата-членка по идентификация е тази, в която данъчнозадълженото лице има място на стопанска дейност.
(4)
С цел да се избегне непропорционалната тежест за данъчнозадължените лица, използващи режима в Съюза, следва да се уточни как може да се извърши промяна на държавата-членка по идентификация, когато данъчнозадълженото лице смени постоянния си обект или мястото си на установяване на стопанска дейност по такъв начин, че да е необходима промяна на държавата-членка по идентификация, за да може това лице да продължи да използва режима.
(5)
Телекомуникационните услуги, услугите за радио- и телевизионно излъчване и електронните услуги, предоставяни в държави-членки, където данъчнозадълженото лице е установило стопанската си дейност или притежава постоянен обект, не попадат в обхвата на специалните режими. Следва да се уточни, че такива доставки следва да се декларират директно в съответната държава-членка.
(6)
Тъй като и двата специални режима са незадължителни, неустановено данъчнозадължено лице може във всеки един момент да реши да спре да ги използва. Необходимо е да се установи от кой момент това решение ще породи действие.
(7)
При все това за да се избегне ненужната тежест за данъчните органи, на данъчнозадължено лице, което реши да прекрати използването на един от специалните режими, следва за известен период от време да бъде отказано повторно включване в този режим.
(8)
За да поддържат актуални данните по регистрацията в базата данни, държавите-членки по идентификация разчитат на информацията, получена от данъчнозадълженото лице. С цел да се гарантира, че базите данни се актуализират своевременно, е необходимо да се определи срок, в рамките на който данъчнозадължените лица, ползващи специалните режими, следва да съобщават всяка информация, свързана с преустановяването или промяната на дейностите и относно изменения на всяка предоставена вече информация.
(9)
На неустановени данъчнозадължени лица, които желаят да използват специалните режими, трябва да се предоставят идентификационни номера по ДДС. За да се предотврати възможността данъчнозадължени лица, които вече са идентифицирани за целите на ДДС, да използват неволно режимите със задна дата, е необходимо да бъде уточнено от кой момент следва да се прилагат специалните режими.
(10)
За да се избегнат съмнения относно коя е компетентната държава-членка, следва да се посочи държавата-членка, която може да изключи данъчнозадължено лице от използване на специален режим. Обстоятелствата, при които посочената държава-членка следва да вземе решение за изключване също следва да бъдат посочени, както и от кой момент посоченото решение поражда действие.
(11)
Следва да се уточни кога неустановено данъчнозадължено лице, може да се разглежда като преустановило дейностите си обхванати от един от специалните режими, както и какво може да се характеризира като системно неспазване от страна на неустановеното данъчнозадължено лице.
(12)
С цел да се насърчи съответствие и да се избегне ненужната тежест за данъчните органи, на данъчнозадължено лице, което е изключено от един от специалните режими поради системно неспазване, следва за известен период от време да бъде отказано включване в който и да е от специалните режими.
(13)
Следва да бъде ясно, че когато данъчнозадължено лице преустанови да използва един от специалните режими, бъде изключено от един от тях или промени държавата-членка по идентификация, всички данъчни задължения във връзка с периоди за деклариране преди преустановяването, изключването или промяната трябва да бъдат погасени пред държавата-членка, която е била държавата-членка по идентификация преди преустановяването, изключването или промяната.
(14)
Всеки период за деклариране следва да се разглежда отделно, с цел да се улесни контролът от държавата-членка по потребление, и изменения следва да се правят единствено върху съответната справка декларация за ДДС.
(15)
По причини, свързани с контрола, е уместно да се изисква справка декларация за ДДС да се подава от неустановеното данъчнозадължено лице в държавата-членка по идентификация, дори когато не са предоставяни услуги по време на периода за деклариране. Следва да се уточни, че трябва да се посочи точната сума на ДДС без закръгляне надолу или нагоре.
(16)
По отношение на последващи изменения на справката декларация за ДДС е необходимо да се установи срок, в рамките на който справката декларация може да се подава по електронен път в държавата-членка по идентификация. Държавите-членки по потребление следва при всички случаи да могат да приемат или да поискат съответната информация пряко от данъчнозадълженото лице и да обработят изчисляването на ДДС в съответствие със своите национални правила.
(17)
Когато държавата-членка по идентификация няма еврото за своя валута, неустановените данъчнозадължени лица следва да бъдат обвързани от решението на тази държава-членка относно валутата, в която трябва да се изготвят всички справки декларации за ДДС по специалните режими.
(18)
Без да се засягат националните правила за компенсиране на надвзетите плащания на държавите-членки по потребление и единствено с цел да бъде осигурено ефикасното администриране на специалните режими от страна на държавата-членка по идентификация и да се избегне прекомерната административна тежест за тази държава-членка и за държавите-членки по потребление, следва да се гарантира, че данъчнозадължените лица не може да отнасят суми от ДДС, платени по повече от една справка декларация, било от началото или посредством последващи корекции.
(19)
В случай на неплащане, плащане на данък в по-малък размер или надвнесен данък, извършено от неустановените данъчнозадължени лица, и по отношение на лихви, санкции или други разноски, е важно да се уточнят задълженията съответно на държавата-членка по идентификация и на държавите-членки по потребление, за да се улесни събирането на ДДС и да се гарантира, че е платена точната сума по отношение на предоставените услуги по специалните режими.
(20)
Регистрите, водени от неустановените данъчнозадължени лица, трябва да са достатъчно подробни, за да могат данъчните органи на държавите-членки по потребление да проверят верността на справката декларация за ДДС. Следва да се уточни каква е минималната информация, която се изисква в регистрите.
(21)
За да бъде улеснено прилагането на специалните режими и за да могат услугите, предоставяни от 1 януари 2015 г., да бъдат обхванати от тези режими, следва да се предвиди възможност неустановените данъчнозадължени лица да предоставят своите данни за регистрация в държавата-членка, посочена от тях като държава-членка по идентификация, считано от 1 октомври 2014 г.
(22)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета (2) следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 раздел 2 от глава XI се заменя със следното:
„РАЗДЕЛ 2
Специални режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица (членове 358-369к от директива 2006/112/ЕО)
Подраздел 1
Определения
Член 57а
За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
(1)
„режим извън Съюза“ означава специалният режим за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, които не са установени в рамките на Общността, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 2 от Директива 2006/112/ЕО;
(2)
„режим в Съюза“ означава специалният режим за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, установени в рамките на Общността, но които не са установени в държавата-членка по потребление, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО;
(3)
„специални режими“ означава „режимът извън Съюза“ и/или „режимът в Съюза“ съгласно контекста;
(4)
„данъчнозадължено лице“ е данъчнозадължено лице, което не е установено в рамките на Общността, както е определено в член 358а, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО, или данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка по потребление, както е определено в член 369а, първа алинея, точка 1 от посочената директива.
Подраздел 2
Прилагане на режима в Съюза
Член 57б
Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, е установило стопанската си дейност в рамките на Общността, държавата-членка, в която е установена стопанската му дейност е държавата-членка по идентификация.
Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, е установило стопанската си дейност извън Общността, но има повече от един постоянен обект в нея, то може да избере за държава-членка по идентификация, която и да е държава-членка, в която има постоянен обект, в съответствие с член 369а, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 3
Обхват на режима в Съюза
Член 57в
Режимът в Съюза не се прилага за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставени в държавата-членка, където данъчнозадълженото лице е установило стопанската си дейност или има постоянен обект. Доставките на тези услуги се декларират пред компетентните данъчни органи на тази държава-членка в справката декларация за ДДС, както е предвидено в член 250 от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 4
Идентификация
Член 57г
Когато данъчнозадължено лице информира държавата-членка по идентификация, че възнамерява да използва един от специалните режими, този специален режим се прилага от първия ден на следващото календарно тримесечие.
При все това, когато първото предоставяне на услуги, което е в обхвата на този специален режим, е осъществено преди датата, посочена в първата алинея, специалният режим се прилага от датата на първата доставка, при условие че данъчнозадълженото лице информира държавата-членка по идентификация за започване на дейностите, които са в обхвата на специалния режим, не по-късно от десетия ден на месеца, следващ първата доставка.
Член 57д
Държавата-членка по идентификация идентифицира данъчнозадълженото лице, използващо режима в Съюза, въз основа на идентификационния му номер по ДДС, както е посочено в членове 214 и 215 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 57е
1. Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, престане да отговаря на условията предвидени в определението, съгласно член 369а, първа алинея, точка 2 от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка, в която това лице е било идентифицирано, престава да бъде държава-членка по идентификация. Ако данъчнозадълженото лице все още отговаря на условията, необходими за използването на този специален режим, то, за да продължи да използва този режим, посочва като нова държава-членка по идентификация държавата-членка, в която е установило стопанската си дейност, или, ако не е установило стопанската си дейност в рамките на Общността - държава-членка, в която има постоянен обект.
2. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно параграф 1, тази промяна се прилага от датата, на която мястото на установяване на стопанската дейност или постоянния обект на данъчнозадълженото лице престане да бъде в държавата-членка, посочена преди това като държава-членка по идентификация.
Член 57ж
Данъчнозадължено лице, използващо специален режим, може да спре да използва този режим независимо дали продължава да предоставя услуги, които могат да бъдат обхванати от този режим. Данъчнозадълженото лице информира държавата-членка по идентификация най-малко 15 дни преди края на календарното тримесечие преди това, от което възнамерява да преустанови използването на режима. Преустановяването поражда действие от първия ден на следващото календарно тримесечие.
Задълженията по ДДС, свързани с доставки на телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, възникващи след датата, на която преустановяването е породило действие, се погасяват пряко пред данъчните органи на съответната държава-членка по потребление.
Когато данъчнозадължено лице преустанови използването на специален режим в съответствие с първа алинея, то се изключва от използването на режима във всички държави-членки за две календарни тримесечия от датата на преустановяване.
Подраздел 5
Задължения за отчитане
Член 57з
1. Данъчнозадълженото лице, не по-късно от десетия ден на месеца, следващ преустановяването или промяната, информира по електронен път държавата-членка по идентификация за:
-
преустановяването на дейностите му, попадащи в обхвата на специален режим;
-
всякакви промени на дейностите му, попадащи в обхвата на специален режим, при които то вече не отговаря на условията, необходими за използването на този специален режим; както и
-
всякакви промени на информацията, предоставяна на държавата-членка по идентификация.
2. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно член 57е, данъчнозадълженото лице информира за промяната двете съответни държави-членки не по-късно от десетия ден на месеца, следващ промяната на установяването. То съобщава на новата държава-членка по идентификация регистрационните данни, които се изискват, когато данъчнозадължено лице използва специален режим за първи път.
Подраздел 6
Изключване
Член 58
Когато поне един от критериите за изключване, установени в член 363 или член 369д от Директива 2006/112/ЕО, е приложим по отношение на данъчнозадължено лице, използващо един от специалните режими, държавата-членка по идентификация изключва това данъчнозадължено лице от съответния режим.
Единствено държавата-членка по идентификация може да изключи данъчнозадължено лице от използване на един от специалните режими.
Държавата-членка по идентификация взема своето решение за изключване въз основа на всяка налична информация, включително информация, предоставена от всяка друга държава-членка.
Изключването поражда действие от първия ден на календарното тримесечие, следващо датата, на която решението за изключването е било изпратено по електронен път на данъчнозадълженото лице.
Когато обаче изключването е вследствие на промяна на мястото на стопанска дейност или мястото на постоянния обект, изключването поражда действие от датата на промяната.
Член 58а
Когато данъчнозадължено лице, което използва специален режим, не е предоставяло доставки на услуги, в обхвата от този режим, в нито една държава-членка по потребление за период от осем последователни календарни тримесечия, се смята, че облагаемите му дейности по смисъла на член 363, буква б) или съответно член 369д, буква б) от Директива 2006/112/ЕО са преустановени. Това преустановяване не му пречи да използва специален режим, когато отново започне да извършва дейностите си, уредени от двата режима.
Член 58б
1. Данъчнозадължено лице, което е изключено от един от специалните режими за системно неспазване на правилата, свързани с този режим, остава изключено от използването и на двата режима във всички държави-членки за период от осем календарни тримесечия след календарното тримесечие, в което данъчнозадълженото лице е било изключено.
2. Данъчнозадължено лице се счита за системно неспазващо правилата, свързани със специален режим, по смисъла на член 363, буква г) или член 369д, буква г) от Директива 2006/112/ЕО, най-малко в следните случаи:
а)
когато съгласно член 60а държавата-членка по идентификация му е издавала напомняния за последните три предходни календарни тримесечия и справката декларация за ДДС не е била предоставяна в рамките на десет дни след изпращането на напомнянето;
б)
когато съгласно член 63а държавата-членка по идентификация му е издавала напомняния за последните три предходни календарни тримесечия и пълната сума на декларирания ДДС не е платена от лицето за всяко отделно календарно тримесечие в рамките на десет дни след изпращането на напомнянето, освен когато оставащата неплатена сума е по-малка от 100 EUR за всяко календарно тримесечие;
в)
когато след поискване от държавата-членка по идентификация или държавата-членка по потребление и един месец след последващо напомняне от държавата-членка по идентификация данъчнозадълженото лице не е подало по електронен път регистрите, посочени в членове 369 и 369к от Директива 2006/112/ЕО.
Член 58в
Ако данъчнозадължено лице е изключено от един от специалните режими, то погасява всички задължения по ДДС, свързани с доставки на телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, възникващи след датата, на която изключването е породило действие, пряко пред данъчните органи на съответната държава-членка по потребление.
Подраздел 7
Справка декларация за ДДС
Член 59
1. Всеки период за деклариране по смисъла на член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО е самостоятелен период за деклариране.
2. Когато в съответствие с член 57 г, втора алинея се прилага специален режим от датата на първата доставка, данъчнозадълженото лице подава отделна справка декларация за ДДС за календарното тримесечие, през което е осъществена първата доставка.
3. Когато данъчнозадължено лице е регистрирано по всеки от специалните режими по време на период за деклариране, то подава справки декларации за ДДС и прави съответните плащания в държавите-членки по идентификация за всеки режим по отношение на доставките, осъществени по време на включените в този режим периоди.
4. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно член 57е след първия ден на въпросното календарно тримесечие, данъчнозадълженото лице подава справки декларации за ДДС и прави съответните плащания както в старата, така и в новата държава-членка по идентификация, като включва осъществените доставки по време на съответния период от тримесечието през което държавите-членки са били държава-членка по идентификация
Член 59а
Когато данъчнозадължено лице, използващо специален режим не е предоставяло услуги съгласно този режим по време на даден период за деклариране в никоя от държавите-членки по потребление, то подава справка декларация за ДДС, в която се посочва, че не са извършвани доставки по време на този период (нулева справка декларация за ДДС).
Член 60
Сумите в справките декларации за ДДС, съставени по специалните режими, не се закръглят нагоре или надолу до най-близкото цяло число в съответната парична единица. Посочва се и се превежда точната сума на ДДС.
Член 60а
Когато дадена справка декларация за ДДС не е подадена съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка по идентификация напомня по електронен път на данъчнозадълженото лице за задължението му да подаде справка декларация. Държавата-членка по идентификация издава напомняне на десетия ден след деня, в който справката декларация е следвало да бъде подадена като информира другите държави-членки по електронен път, че е издадено напомняне.
За всички последващи напомняния и стъпки, предприети за определяне и за събиране на ДДС, е отговорна съответната държава-членка по потребление.
Независимо от издадените напомняния и предприетите стъпки от държава-членка по потребление, данъчнозадълженото лице подава справката декларация за ДДС в държавата-членка по идентификация.
Член 61
1. Последващи изменения в съдържащите се в справката декларация за ДДС стойности, след подаването ѝ, се извършват само чрез изменения на тази справка декларация, а не чрез корекции в справка декларация за по-късен период.
2. Измененията, посочени в параграф 1 се предоставят по електронен път на държавата-членка по идентификация до три години, считано от датата, на която е трябвало да бъде подадена първоначалната справка декларация.
Това обаче не засяга правилата на държавата-членка по потребление във връзка с изчисленията и измененията.
Член 61а
Когато данъчнозадължено лице:
а)
престане да използва един от режимите;
б)
бъде изключено от един от режимите; или
в)
промени държавата-членка по идентификация в съответствие с член 57е,
то подава последната справка декларация за ДДС и съответното ѝ плащане, както и всички корекции или подадени със закъснение предходни справки декларации и съответните им плащания в държавата-членка, която е била държава-членка по идентификация преди преустановяването, изключването или промяната.
Подраздел 8
Валута
Член 61б
Когато държава-членка по идентификация, чиято парична единица не е еврото, определи, че справките декларации за ДДС трябва да се изготвят в нейната национална валута, това се прилага за справките декларации за ДДС на всички данъчнозадължени лица, които използват специалните режими.
Подраздел 9
Плащания
Член 62
Без да се засягат член 63а, трета алинея и член 63б, данъчнозадълженото лице извършва всички плащания в държавата-членка по идентификация.
Плащанията на ДДС, извършени от данъчнозадълженото лице съгласно член 367 или член 369и от Директива 2006/112/ЕО, се отнасят за справката декларация за ДДС, подадена в съответствие с член 364 или член 369е от посочената директива. Всички последващи корекции на платените суми се извършват от данъчнозадълженото лице само при позоваване на тази справка декларация и не могат да бъдат отнасяни до друга справка декларация или да бъдат извършвани по справка декларация за по-късен период. Всяко плащане се отнася до референтния номер на конкретната справка декларация.
Член 63
Държавата-членка по идентификация, получила по-голям размер от сумата, получена като резултат по подадената съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО справка декларация за ДДС, възстановява надвнесената сума пряко на съответното данъчнозадължено лице.
Когато държавата-членка по идентификация е получила сума по справка декларация за ДДС, която впоследствие се оказва неточна, а държавата-членка вече е разпределила тази сума в държавите-членки по потребление, тези държави-членки по потребление възстановяват получените от тях съответни части от надвнесената сума пряко на данъчнозадълженото лице.
Когато обаче надвнесените суми се отнасят за периодите до последния период за деклариране през 2018 г. включително, държавата-членка по идентификация възстановява релевантен дял от съответната част от сумата, задържана в съответствие с член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 904/2010, а държавите-членки по потребление възстановяват разликата между надвнесената сума и сумата, която се възстановява от държавата-членка по идентификация.
Държавата-членка по потребление информира по електронен път държавата-членка по идентификация за размера на тези възстановявания.
Член 63а
Когато данъчнозадължено лице е подало справка декларация за ДДС съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО, но не е извършено плащане или плащането е в по-малък размер от сумата, получена като резултат по справката декларация, държавата-членка по идентификация напомня по електронен път на данъчнозадълженото лице за всеки просрочен ДДС на десетия ден след деня, в който плащането е трябвало най-късно да бъде направено, съгласно член 367 или член 369и от Директива 2006/112/ЕО.
Държавата-членка по идентификация информира по електронен път държавата-членка по потребление, че е изпратено напомняне.
За всички последващи напомняния и стъпки, предприети за събиране на ДДС, е отговорна съответната държава-членка по потребление. Когато тези последващи напомняния са издадени от държава-членка по потребление, съответния ДДС се плаща на тази държава-членка.
Държавата-членка по потребление информира по електронен път държавата-членка по идентификация, че е издадено напомняне.
Член 63б
Когато не бъде подадена справка декларация за ДДС, или когато справката декларация за ДДС е подадена със закъснение или е непълна или неточна, или когато плащането на ДДС е със закъснение, всякакви лихви, глоби или други разноски се начисляват и оценяват от държавата-членка по потребление. Данъчнозадълженото лице заплаща тези лихви, глоби или други разноски пряко на държавата-членка по потребление.
Подраздел 10
Регистри
Член 63в
1. С оглед да бъдат разглеждани като достатъчно подробни по смисъла на членове 369 и 369к от Директива 2006/112/ЕО, регистрите, водени от данъчнозадълженото лице, съдържат следната информация:
а)
държавата-членка по потребление, в която е предоставена услугата;
б)
вида на предоставената услуга;
в)
датата на предоставяне на услугата;
г)
данъчната основа, като се посочва използваната валута;
д)
всякакво последващо увеличаване или намаляване на данъчната основа;
е)
прилаганата ставка на ДДС;
ж)
размера на дължимия ДДС, като се посочва използваната валута;
з)
датата и размера на получените плащания;
и)
всякакви плащания по сметка, получени преди предоставянето на услугата;
й)
когато е издадена фактура, информацията, която се съдържа във фактурата;
к)
името на клиента, когато е известно на данъчнозадълженото лице;
л)
информацията, използвана за определяне на мястото, където е установен клиентът или където има постоянен адрес или обичайно местоживеене.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се записва от данъчнозадълженото лице по начин, по който може да се предостави незабавно по електронен път и за всяка отделна предоставена услуга.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г.
При все това държавите-членки позволяват на неустановени данъчнозадължени лица да предоставят информацията, изисквана съгласно член 360 или член 369в от Директива 2006/112/ЕО за регистриране по специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица, считано от 1 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 9 октомври 2012 година.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 967/2012
(2012. gada 9. oktobris),
ar ko Īstenošanas regulu (ES) Nr. 282/2011 groza attiecībā uz īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Direktīvu 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) un jo īpaši tās 397. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Direktīvā 2006/112/EK noteikts, ka no 2015. gada 1. janvāra visi telekomunikāciju, apraides un elektroniskie pakalpojumi jāapliek ar nodokli dalībvalstī, kurā klients veic uzņēmējdarbību vai kurā tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta (turpmāk “patēriņa dalībvalsts”), neatkarīgi no tā, kur veic uzņēmējdarbību nodokļa maksātājs, kas sniedz minētos pakalpojumus.
(2)
Lai veicinātu fiskālo pienākumu izpildi, ja šādus pakalpojumus sniedz personām, kuras nav nodokļa maksātājas, ir ieviests īpašs režīms nodokļa maksātājiem, kas veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne dalībvalstī, kurā tiek sniegti pakalpojumi (turpmāk “Savienības režīms”). Īpašais režīms nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā, ir paplašināts līdzīgi, lai tas aptvertu visus šos pakalpojumus (turpmāk “ārpussavienības režīms”). Tas ļaus nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī, norādīt identifikācijas dalībvalsti, kura būtu vienots elektronisks kontaktpunkts pievienotās vērtības nodokļa (PVN) identifikācijas un PVN deklarācijas vajadzībām.
(3)
Nodokļa maksātājam, kurš veic uzņēmējdarbību vairāk nekā vienā dalībvalstī, vajadzētu būt iespējai saskaņā ar Savienības režīmu norādīt kā identifikācijas dalībvalsti jebkuru no attiecīgajām dalībvalstīm, ja vien tam nav saimnieciskās darbības vietas Kopienā. Tādā gadījumā identifikācijas dalībvalsts ir tā dalībvalsts, kurā ir nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības vieta.
(4)
Lai neuzliktu nesamērīgu slogu nodokļa maksātājiem, kuri izmanto Savienības režīmu, būtu jāprecizē, kā var veikt identifikācijas dalībvalsts maiņu, ja nodokļa maksātājs maina savu pastāvīgo iestādi vai saimnieciskās darbības vietu tādā veidā, ka identifikācijas dalībvalsts maiņa ir nepieciešama, lai nodokļa maksātājs varētu turpināt izmantot režīmu.
(5)
Uz telekomunikāciju, apraides un elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz dalībvalstīs, kurās nodokļa maksātājam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai kurās tam ir pastāvīgā iestāde, neattiecas neviens no īpašajiem režīmiem. Būtu jāprecizē, ka šādu pakalpojumu sniegšana būtu jādeklarē tieši attiecīgajai dalībvalstij.
(6)
Abi īpašie režīmi nav obligāti, tāpēc nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, jebkurā brīdī var pieņemt lēmumu izbeigt šāda režīma izmantošanu. Jānosaka, kad šāds lēmums stājas spēkā.
(7)
Tomēr, lai neuzliktu nevajadzīgu slogu nodokļu iestādēm, nodokļa maksātājam, kurš nolemj vairs neizmantot kādu no īpašajiem režīmiem, būtu uz noteiktu laiku jāaizliedz atkal iesaistīties šajā režīmā.
(8)
Lai reģistrācijas informācija datubāzē vienmēr būtu atjaunināta, identifikācijas dalībvalsts izmanto informāciju, kas saņemta no nodokļa maksātājiem. Lai nodrošinātu, ka datubāzes tiek atjauninātas bez kavēšanās, jānosaka termiņš, kurā nodokļa maksātājiem, kas izmanto īpašo režīmu, būtu jāpaziņo jebkura attiecīgā informācija par darbību izbeigšanu vai izmaiņām un par izmaiņām jebkurā atbilstīgā informācijā, kas jau sniegta.
(9)
Ja nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, vēlas izmantot īpašu režīmu, šim nodokļa maksātājam ir jāpiešķir PVN identifikācijas numurs. Lai nodokļa maksātāji, kuri jau ir identificēti PVN vajadzībām, nevarētu īstenot neparedzētu izmantošanu ar atpakaļejošu datumu, jāprecizē, no kura brīža īpašos režīmus būtu jāsāk piemērot.
(10)
Lai nepieļautu nekādu konfliktu starp dalībvalstīm attiecībā uz jurisdikciju, būtu jāprecizē, kura dalībvalsts drīkst izslēgt nodokļa maksātāju no īpašā režīma. Būtu jāprecizē arī apstākļi, kuros dalībvalstij jāpieņem lēmums par izslēgšanu, kā arī laiks, no kura šāds lēmums stājas spēkā.
(11)
Būtu jāprecizē, kad var uzskatīt, ka nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī, ir izbeidzis darbības saskaņā ar kādu no īpašajiem režīmiem, kā arī būtu jāprecizē, kas uzskatāms par pastāvīgu neizpildi no tāda nodokļa maksātāja puses, kas neveic uzņēmējdarbību.
(12)
Lai veicinātu atbilstību un neuzliktu nevajadzīgu slogu nodokļu iestādēm, nodokļa maksātājam, kurš pastāvīgas neizpildes dēļ izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem, būtu uz konkrētu laiku jāaizliedz iesaistīties jebkurā no šiem īpašajiem režīmiem.
(13)
Būtu jāprecizē, ka gadījumos, kad nodokļa maksātājs beidz izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, tiek izslēgts no kāda īpašā režīma vai maina identifikācijas dalībvalsti, visas nodokļu saistības, kas rodas pēc minētās izbeigšanas, izslēgšanas vai maiņas, jākārto ar tās dalībvalsts nodokļu iestādēm, kas bija identifikācijas dalībvalsts pirms izbeigšanas, izslēgšanas vai maiņas.
(14)
Katra pārskata perioda deklarācijas būtu jāapstrādā atsevišķi, lai dalībvalstis varētu vienkāršāk kontrolēt patēriņu, un labojumi būtu jāveic vienīgi attiecīgajā PVN deklarācijā.
(15)
Kontroles veikšanas nolūkā būtu lietderīgi pieprasīt, lai nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, iesniegtu identifikācijas dalībvalstij PVN deklarāciju pat tad, ja attiecīgajā deklarācijas pārskata periodā pakalpojumi nav sniegti. Būtu arī jāprecizē, ka jānorāda precīza PVN summa, neveicot noapaļošanu uz augšu vai uz leju.
(16)
Attiecībā uz PVN deklarācijas labojumiem jānosaka termiņš, līdz kuram identifikācijas dalībvalstij deklarāciju var iesniegt elektroniski. Patēriņa dalībvalstīm jebkurā gadījumā būtu jāspēj pieņemt vai pieprasīt attiecīgo informāciju tieši no nodokļa maksātāja un apstrādāt PVN aprēķinus saskaņā ar šo dalībvalstu noteikumiem.
(17)
Ja identifikācijas dalībvalsts naudas vienība nav euro, nodokļa maksātājam, kas neveic uzņēmējdarbību, vajadzētu ievērot minētās dalībvalsts lēmumu par valūtu, kādā jāsagatavo visas PVN deklarācijas saskaņā ar īpašajiem režīmiem.
(18)
Neskarot patēriņa dalībvalstu noteikumus par pārmaksu atmaksu, vienīgi nolūkā nodrošināt, lai identifikācijas dalībvalsts veiktu īpašo režīmu efektīvu administrēšanu un lai izvairītos no pārmērīga administratīvā sloga minētajai dalībvalstij un patēriņa dalībvalstīm, vajadzētu nodrošināt, ka nodokļa maksātājs nevar norādīt samaksātā PVN summas vairāk kā vienā deklarācijā ne pašā sākumā, ne ar turpmāku korekciju.
(19)
Lai veicinātu PVN iekasēšanu un nodrošinātu, ka par pakalpojumiem, kas sniegti saskaņā ar īpašajiem režīmiem, ir samaksāta pareiza summa, ir svarīgi precizēt attiecīgi identifikācijas dalībvalsts un patēriņa dalībvalstu pienākumus gadījumā, ja nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, nav samaksājis, ir samaksājis nepietiekami vai pārmaksājis nodokli, un attiecībā uz procentu maksājumiem, soda naudām un citiem vienreizējiem maksājumiem.
(20)
Uzskaitei, ko īsteno nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, jābūt pietiekami detalizētai, lai patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādes varētu pārbaudīt, vai PVN deklarācija ir pareiza. Tāpēc būtu jānosaka vismaz minimālās prasības tam, kāda informācija ir jāietver šajā uzskaitē.
(21)
Lai veicinātu īpašo režīmu īstenošanu un lai varētu šos režīmus attiecināt uz pakalpojumiem, ko sniedz no 2015. gada 1. janvāra, vajadzētu būt iespējamam nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību, no 2014. gada 1. oktobra iesniegt savu reģistrācijas informāciju dalībvalstij, kuru tie norādījuši kā identifikācijas dalībvalsti.
(22)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 (2),
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 282/2011 XI nodaļas 2. iedaļu aizstāj ar šādu:
“2. IEDAĻA
Īpaši režīmi nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas (Direktīvas 2006/112/EK 358. līdz 369.k pants)
1. apakšiedaļa
Definīcijas
57.a pants
Šajā iedaļā piemēro šādas definīcijas:
1)
“ārpussavienības režīms” ir īpašais režīms telekomunikāciju pakalpojumiem, apraides pakalpojumiem vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 2. iedaļā;
2)
“Savienības režīms” ir īpašais režīms telekomunikāciju pakalpojumiem, apraides pakalpojumiem vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne patēriņa dalībvalstī, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 3. iedaļā;
3)
“īpašie režīmi” ir “ārpussavienības režīms” un “Savienības režīms” atkarībā no konteksta;
4)
“nodokļa maksātājs” ir nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā definēts Direktīvas 2006/112/EK 358.a panta 1. punktā, vai nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību patēriņa dalībvalstī, kā definēts minētās direktīvas 369.a panta pirmās daļas 1. punktā.
2. apakšiedaļa
Savienības režīma piemērošana
57.b pants
Ja nodokļa maksātājam, izmantojot Savienības režīmu, ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta Kopienā, kā identifikācijas dalībvalsti norāda dalībvalsti, kurā ir tā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta.
Ja nodokļa maksātājam, izmantojot Savienības režīmu, saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir ārpus Kopienas, bet Kopienā tam ir vairākas pastāvīgās iestādes, tas var norādīt jebkuru dalībvalsti, kurā tam ir pastāvīgā iestāde, kā identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta otro daļu.
3. apakšiedaļa
Savienības režīma darbības joma
57.c pants
Savienības režīmu nepiemēro telekomunikāciju, apraides vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai kurā tam ir pastāvīgā iestāde. Minēto pakalpojumu sniegšanu deklarē minētās dalībvalsts kompetentajām nodokļu iestādēm PVN deklarācijā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 250. pantā.
4. apakšiedaļa
Identifikācija
57.d pants
Ja nodokļa maksātājs paziņo identifikācijas dalībvalstij, ka tas plāno izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, minēto īpašo režīmu piemēro no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas.
Tomēr, ja pakalpojumi, uz kuriem jāattiecas īpašajam režīmam, pirmo reizi tiek sniegti pirms pirmajā daļā minētā datuma, īpašo režīmu piemēro no pirmā pakalpojuma sniegšanas datuma ar noteikumu, ka nodokļa maksātājs par tādu darbību uzsākšanu, uz kurām jāattiecas režīmam, paziņo identifikācijas dalībvalstij ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko mēnesim, kurā šie pakalpojumi tika sniegti pirmoreiz.
57.e pants
Identifikācijas dalībvalsts identificē nodokļa maksātāju, kas izmanto Savienības režīmu, ar tā PVN identifikācijas numuru, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 214. un 215. pantā.
57.f pants
1. Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto Savienības režīmu, vairs neatbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta pirmās daļas 2. punktā dotajā definīcijā, dalībvalsts, kurā tas ir bijis identificēts, pārstāj būt identifikācijas dalībvalsts. Ja nodokļa maksātājs joprojām atbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai izmantotu īpašo režīmu, tas, lai turpinātu izmantot šo režīmu, kā jauno identifikācijas dalībvalsti norāda citu dalībvalsti, kurā tam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai, ja tam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas Kopienā, norāda dalībvalsti, kurā tam ir pastāvīgā iestāde.
2. Ja identifikācijas dalībvalsts mainās saskaņā ar 1. punktu, minēto izmaiņu piemēro no datuma, kad nodokļa maksātājam saimnieciskās darbības vieta vai pastāvīgā iestāde vairs nav dalībvalstī, kas iepriekš bija norādīta kā identifikācijas dalībvalsts.
57.g pants
Nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, drīkst pārtraukt šo režīmu izmantot, lai arī tas turpina sniegt pakalpojumus, uz kuriem var attiecināt šo režīmu. Nodokļa maksātājs par to informē identifikācijas dalībvalsti vismaz 15 dienas pirms kalendārā ceturkšņa beigām, kurš bija pirms tā kalendārā ceturkšņa, kurā nodokļa maksātājs plāno izbeigt režīma izmantošanu. Izbeigšana stājas spēkā no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas.
PVN saistības attiecībā uz telekomunikāciju, apraides vai elektronisko pakalpojumu sniegšanu, kas rodas pēc datuma, kad izbeigšana stājās spēkā, tiek kārtotas tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm.
Ja nodokļa maksātājs beidz izmantot īpašo režīmu saskaņā ar pirmo daļu, tam neatļauj izmantot šo režīmu nevienā dalībvalstī divus kalendāros ceturkšņus pēc izbeigšanas dienas.
5. apakšiedaļa
Paziņošanas pienākumi
57.h pants
1. Nodokļa maksātājs ne vēlāk kā nākamā mēneša desmitajā dienā identifikācijas dalībvalstij elektroniski paziņo:
-
par savu darbību, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, izbeigšanu,
-
par savu darbību, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, izmaiņām tādējādi, ka tās vairs neatbilst attiecīgajiem nosacījumiem, lai varētu izmantot šo īpašo režīmu, un
-
visas izmaiņas identifikācijas dalībvalstij iepriekš sniegtajā informācijā.
2. Ja identifikācijas dalībvalsts mainās saskaņā ar 57.f pantu, nodokļa maksātājs vienlaicīgi informē abas attiecīgās dalībvalstis par maiņu ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko vietas maiņai. Nodokļa maksātājs jaunajai identifikācijas dalībvalstij sniedz reģistrācijas informāciju, kā tas ir noteikts, ja nodokļa maksātājs īpašo režīmu izmanto pirmo reizi.
6. apakšiedaļa
Izslēgšana
58. pants
Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no ārpussavienības režīmiem, atbilst vismaz vienam no Direktīvas 2006/112/EK 363. vai 369.e pantā noteiktajiem izslēgšanas kritērijiem, identifikācijas dalībvalsts izslēdz minēto nodokļa maksātāju no minētā režīma.
Tikai identifikācijas dalībvalsts var izslēgt nodokļa maksātāju no kāda no īpašajiem režīmiem.
Identifikācijas dalībvalsts pamato savu lēmumu par izslēgšanu ar jebkādu pieejamo informāciju, tostarp informāciju, ko sniegusi jebkura cita dalībvalsts.
Izslēgšana stājas spēkā no tā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas, kas seko dienai, kurā lēmums par izslēgšanu tiek elektroniski nosūtīts nodokļa maksātājam.
Tomēr, ja izslēgšana notikusi saimnieciskās darbības vietas vai pastāvīgās iestādes vietas maiņas dēļ, izslēgšana stājas spēkā no minētās maiņas datuma.
58.a pants
Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, astoņus kalendāros ceturkšņus pēc kārtas nevienā patēriņa dalībvalstī nav sniedzis pakalpojumus, uz kuriem attiecas minētais režīms, uzskata, ka tas ir izbeidzis darbības, par kurām uzliek nodokli, attiecīgi Direktīvas 2006/112/EK 363. panta b) punkta vai 369.e panta b) punkta nozīmē. Šī izbeigšana neliedz tam izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, ja tas atsāk savas darbības, uz kurām attiecas jebkurš no režīmiem.
58.b pants
1. Nodokļa maksātāju, kas izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem ar minēto režīmu saistīto noteikumu pastāvīgas neizpildes dēļ, paliek izslēgts no jebkura režīma jebkurā dalībvalstī uz astoņiem kalendāriem ceturkšņiem pēc tā kalendārā ceturkšņa, kurā nodokļa maksātājs tika izslēgts.
2. Uzskata, ka nodokļa maksātājs pastāvīgi neizpilda ar kādu no īpašajiem režīmiem saistītos noteikumus Direktīvas 2006/112/EK 363. panta d) punkta vai 369.e panta d) punkta nozīmē vismaz šādos gadījumos:
a)
ja identifikācijas dalībvalsts par trim kalendārajiem ceturkšņiem, kas bijuši tieši pirms tam, ir izdevusi tam atgādinājumus saskaņā ar 60.a pantu un desmit dienu laikā pēc atgādinājuma nosūtīšanas PVN deklarācija nav iesniegta par katru un par visiem no minētajiem kalendārajiem ceturkšņiem;
b)
ja identifikācijas dalībvalsts par trim kalendārajiem ceturkšņiem, kas bijuši tieši pirms tam, ir izdevusi atgādinājumus saskaņā ar 63.a pantu un desmit dienu laikā pēc katra atgādinājuma nosūtīšanas deklarētais PVN pilnā apjomā nav samaksāts par katru un par visiem no minētajiem kalendārajiem ceturkšņiem, izņemot, ja atlikusī nesamaksātā summa par katru kalendāro ceturksni ir mazāka par EUR 100;
c)
ja pēc identifikācijas dalībvalsts vai patēriņa dalībvalsts pieprasījuma un vienu mēnesi pēc turpmāka atgādinājuma, ko sniegusi identifikācijas dalībvalsts, nodokļa maksātājs nav darījis elektroniski pieejamu uzskaiti, kas minēta Direktīvas 2006/112/EK 369. un 369.k pantā.
58.c pants
Nodokļa maksātājs, kas ir izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem, visas PVN saistības attiecībā uz telekomunikāciju, apraides vai elektronisko pakalpojumu sniegšanu, kas rodas pēc datuma, kad izslēgšana stājās spēkā, kārto tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm.
7. apakšiedaļa
PVN deklarācija
59. pants
1. Jebkurš deklarācijas pārskata periods Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f panta nozīmē ir atsevišķs deklarācijas pārskata periods.
2. Ja saskaņā ar 57.d panta otro daļu īpašo režīmu piemēro no dienas, kad pakalpojumi tika sniegti pirmo reizi, nodokļa maksātājs iesniedz atsevišķu PVN deklarāciju par to kalendāro ceturksni, kurā pakalpojumi tika sniegti pirmo reizi.
3. Ja nodokļa maksātājs deklarācijas pārskata periodā ir bijis reģistrēts saskaņā ar katru no īpašajiem režīmiem, tas iesniedz PVN deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus abu režīmu identifikācijas dalībvalstīm par pakalpojumiem, kas sniegti, un par laikposmiem, uz kuriem attiecas minētie režīmi.
4. Ja identifikācijas dalībvalsts maiņa saskaņā ar 57.f pantu notiek pēc kalendārā ceturkšņa pirmās dienas, nodokļa maksātājs iesniedz PVN deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus iepriekšējai un jaunajai identifikācijas dalībvalstij par pakalpojumiem, kas sniegti attiecīgajos laikposmos, kad dalībvalstis bija identifikācijas dalībvalsts.
59.a pants
Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, pārskata periodā nevienā patēriņa dalībvalstī nav sniedzis pakalpojumus, tas iesniedz PVN deklarāciju, norādot, ka minētajā periodā pakalpojumi nav sniegti (nulles PVN deklarācija).
60. pants
PVN deklarācijās, kas sagatavotas saskaņā ar īpašajiem režīmiem, summas nenoapaļo uz augšu vai uz leju līdz tuvākajai pilnajai naudas vienībai. Deklarē un samaksā precīzu PVN summu.
60.a pants
Identifikācijas dalībvalsts elektroniski atgādina nodokļa maksātājiem, kas nav iesnieguši PVN deklarāciju saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, par to pienākumu iesniegt šādu deklarāciju. Identifikācijas dalībvalsts atgādinājumu izdod desmitajā dienā pēc dienas, kurā deklarācija būtu bijusi jāiesniedz, un elektroniski informē pārējās dalībvalstis, ka ir izdots atgādinājums.
Visi turpmākie atgādinājumi un pasākumi, kas veikti, lai noteiktu un iekasētu PVN, ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts atbildība.
Neatkarīgi no jebkura izdota atgādinājuma un jebkuriem pasākumiem, ko veikusi patēriņa dalībvalsts, nodokļa maksātājs iesniedz PVN deklarāciju identifikācijas dalībvalstij.
61. pants
1. Kad PVN deklarācija ir iesniegta, visas turpmākās izmaiņas tajā esošajos skaitļos veic, vienīgi grozot šo deklarāciju un nevis veicot pielāgojumus kādā no turpmākajām deklarācijām.
2. Grozījumus, kas minēti 1. punktā, elektroniski iesniedz identifikācijas dalībvalstij trīs gadu laikā pēc datuma, kad tika prasīts iesniegt sākotnējo deklarāciju.
Tomēr patēriņa dalībvalsts noteikumus attiecībā uz novērtējumiem un labojumiem saglabā neskartus.
61.a pants
Ja nodokļa maksātājs:
a)
beidz izmantot kādu no īpašajiem režīmiem;
b)
tiek izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem; vai
c)
maina identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar 57.f pantu,
tas iesniedz savu galīgo PVN deklarāciju un veic attiecīgo maksājumu, un iesniedz visus labojumus vai novēlotas iepriekšējās deklarācijas, un veic attiecīgos maksājumus dalībvalstij, kas bija identifikācijas dalībvalsts izbeigšanas, izslēgšanas vai izmaiņu laikā.
8. apakšiedaļa
Valūta
61.b pants
Ja identifikācijas dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, nosaka, ka PVN deklarācija ir jāsagatavo tās naudas vienībās, šis nosacījums attiecas uz to visu nodokļa maksātāju PVN deklarācijām, kuri izmanto īpašos režīmus.
9. apakšiedaļa
Maksājumi
62. pants
Neskarot 63.a panta trešo daļu un 63.b pantu, nodokļa maksātājs visus maksājumus veic identifikācijas dalībvalstij.
PVN maksājumi, ko veicis nodokļa maksātājs saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367. vai 369.i pantu, attiecas konkrēti uz PVN deklarāciju, kura iesniegta saskaņā ar minētās direktīvas 364. vai 369.f pantu. Nodokļa maksātājs var veikt jebkādas turpmākas samaksāto summu korekcijas, tikai atsaucoties uz minēto deklarāciju, un tās nevar attiecināt uz citu deklarāciju vai pielāgot kādā turpmākā deklarācijā. Katrā maksājumā norāda šīs konkrētās deklarācijas atsauces numuru.
63. pants
Identifikācijas dalībvalsts, kurai samaksāta lielāka summa par to, kas norādīta PVN deklarācijā, kura iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, atmaksā pārmaksāto summu tieši attiecīgajam nodokļa maksātājam.
Ja identifikācijas dalībvalsts saņēmusi summu par PVN deklarāciju, kas pēc tam atzīta par kļūdainu, un ja minētā dalībvalsts šo summu jau ir sadalījusi patēriņa dalībvalstīm, šīs patēriņa dalībvalstis katra atmaksā savu attiecīgo daļu no pārmaksātās summas tieši nodokļa maksātājam.
Tomēr, ja pārmaksas attiecas uz laikposmiem līdz pēdējam deklarācijas pārskata periodam 2018. gadā un ietver to, identifikācijas dalībvalsts atmaksā atbilstīgo attiecīgās summas daļu, kas paturēta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 904/2010 46. panta 3. punktu, un patēriņa dalībvalsts atmaksā pārmaksu, no kuras atņemta summa, ko atmaksā identifikācijas dalībvalsts.
Patēriņa dalībvalsts elektroniski informē identifikācijas dalībvalsti par šīm atmaksātajām summām.
63.a pants
Ja PVN deklarācija ir iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, bet maksājums nav veikts vai tas ir mazāks par summu, kas izriet no deklarācijas, identifikācijas dalībvalsts desmitajā dienā pēc pēdējās dienas, kad maksājumu būtu vajadzējis veikt saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367. vai 369.i pantu, elektroniski atgādina nodokļa maksātājam par visiem nokavētajiem PVN maksājumiem un elektroniski informē par to patēriņa dalībvalstis.
Identifikācijas dalībvalsts elektroniski informē patēriņa dalībvalsti, ka atgādinājums ir izsūtīts.
Visi turpmākie atgādinājumi un PVN iekasēšanas pasākumi ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts atbildībā. Ja patēriņa dalībvalsts atkārtoti ir izdevusi šādus atgādinājumus, attiecīgo PVN maksā minētajai dalībvalstij.
Patēriņa dalībvalsts elektroniski informē identifikācijas dalībvalsti, ka atgādinājums ir izdots.
63.b pants
Ja PVN deklarācija nav iesniegta vai ja tā ir iesniegta ar nokavēšanos vai ir nepilnīga vai nepareiza, vai ja PVN maksājums ir nokavēts, visus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus maksājumus aprēķina un novērtē patēriņa dalībvalsts. Nodokļa maksātājs maksā šādus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus maksājumus tieši patēriņa dalībvalstij.
10. apakšiedaļa
Uzskaites dati
63.c pants
1. Nodokļa maksātāja veiktajā uzskaitē ietver šādu informāciju, kas uzskatāma par pietiekami detalizētu Direktīvas 2006/112/EK 369. un 369.k panta nozīmē:
a)
patēriņa dalībvalsts, kurā sniegts pakalpojums;
b)
sniegtā pakalpojuma veids;
c)
pakalpojuma sniegšanas datums;
d)
summa, kurai uzliekams nodoklis, norādot izmantoto valūtu;
e)
visi turpmākie palielinājumi vai samazinājumi summai, kurai uzliekams nodoklis;
f)
piemērotā PVN likme;
g)
iekasējamā PVN summa, norādot izmantoto valūtu;
h)
saņemto maksājumu datums un summa;
i)
visi maksājumi, kas saņemti pirms pakalpojuma sniegšanas;
j)
ja ir izrakstīts rēķins, rēķinā ietvertā informācija;
k)
klienta nosaukums / vārds, uzvārds, ja tas nodokļa maksātājam ir zināms;
l)
informācija, ko izmanto, lai noteiktu vietu, kurā klients veic uzņēmējdarbību vai kurā tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.
2. Šā panta 1. punktā minēto informāciju nodokļa maksātājs saglabā tādā veidā, lai to var darīt pieejamu elektroniski bez kavēšanās un par katru atsevišķu sniegto pakalpojumu.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Tomēr dalībvalstis atļauj nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī, no 2014. gada 1. oktobra iesniegt informāciju, kas prasīta Direktīvas 2006/112/EK 360. vai 369.c pantā, reģistrācijai saskaņā ar īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Luksemburgā, 2012. gada 9. oktobrī