РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 231/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В нейното съобщение от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, Комисията определя рамката за инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност, включително Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(2)
Тъй като срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (4) изтeче на 31 декември 2013 г. и с оглед да се постигне по-голяма ефективност на външната дейност на Съюза, следва да се поддържа рамка за планиране и предоставяне на външно подпомагане за периода от 2014 до 2020 г. Следва да продължи подкрепата за политиката на разширяване на Съюза посредством специален инструмент за финансиране на външната дейност. Във връзка с това следва да бъде създаден ИПП II.
(3)
Член 49 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) постановява, че всяка европейска държава, която поддържа ценностите за зачитане на човешкото достойнство, свобода, демокрация, равенство, правова държава и зачитане на правата на човека, включително. правата на лицата, които принадлежат към малцинства, може да поиска да членува в Съюза. Европейска държава, която е поискала да членува в Съюза, може да стане член едва когато е потвърдено, че отговаря на критериите за членство, установени на Европейския съвет през юни 1993 г. в Копенхаген („критериите от Копенхаген“), и при условие че присъединяването не надхвърля капацитета на Съюза за интегриране на новия член. Тези критерии са свързани със стабилността на институциите, гарантиращи демокрацията, правовата държава, правата на човека и зачитането и закрилата на малцинствата, наличието на функционираща пазарна икономика, капацитета за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в рамките на Съюза и способността за поемане както на правата, така и на задълженията по Договорите, включително присъединяване към целите на политическия, икономическия и паричния съюз.
(4)
Стратегията за разширяването, основана на консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация, съчетана с капацитета на Съюза да интегрира нови членове, продължава да представлява основата за подновен консенсус за разширяването. Процесът на присъединяване се основава на обективни критерии и на прилагането на принципа на равно третиране на всички кандидати за членство, като всеки един се оценява според собствените му заслуги. Напредъкът по пътя към присъединяването зависи от спазването от всеки кандидат на ценностите на Съюза, както и от способността му да предприеме необходимите реформи за хармонизиране на своята политическа, институционална, правна, административна и икономическа система с правилата, стандартите, политиките и практиките в Съюза.
(5)
Процесът на разширяване укрепва мира, демокрацията и стабилността в Европа и дава възможност на Съюза да бъде в по-добра позиция, за да посрещне глобалните предизвикателства. Преобразяващата сила на процеса на разширяване поражда дълбоки политически и икономически реформи в обхванатите от процеса на разширяване държави и носи ползи за Съюза като цяло.
(6)
Европейският съвет е дал статут на страни кандидатки на Исландия, Черна гора, бившата югославска република Македония, Турция и Сърбия. Той потвърди европейската перспектива на Западните Балкани. Без да се засягат позициите относно статута или евентуалните бъдещи решения на Европейския съвет или на Съвета, тези, които се ползват от подобна европейска перспектива и на които не е даден статут на страни кандидатки, могат да се считат за потенциални страни кандидатки единствено за целите на настоящия регламент.Финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да се предоставя на всички бенефициери, посочени в приложение I.
(7)
Подпомагането по настоящия регламент следва да се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и като се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Подпомагането следва да се предоставя също така в съответствие със споразуменията между Съюза и бенефициерите, посочени в приложение I, както и в съответствие с Европейските партньорства и Партньорствата за присъединяване. Подпомагането следва да се съсредоточи главно върху избрани области на политиката, които ще помогнат на бенефициерите, посочени приложение I, да укрепят демократичните институции и правовата държава, да реформират съдебната власт и публичната администрация, да зачитат основните права и да насърчават равенството между половете, толерантността, социалното приобщаване и недискриминацията. Чрез подпомагането следва да продължи да бъде оказвана подкрепа за техните усилия за развитие на регионалното, макрорегионалното и трансграничното сътрудничество, както и за териториално развитие, включително посредством изпълнението на макрорегионалните стратегии на Съюза. То следва да стимулира също така тяхното икономическо и социално развитие, което лежи в основата на програма за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, с особен акцент върху малките и средните предприятия), с оглед постигане на целите на стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (стратегия „Европа 2020“) и постепенно привеждане в съответствие с критериите от Копенхаген. Следва да се подобри съгласуваността между финансовото подпомагане и цялостния напредък в прилагането на предприсъединителната стратегия.
(8)
С цел отчитане на промените в рамката на политиката на разширяване или на значителни събития в бенефициерите, посочени в приложение I, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с адаптирането и актуализирането на тематичните приоритети за помощта, изброени в приложение II. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително и на експертно равнище. При изготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
Укрепването на правовата държава, включително борбата срещу корупцията и организираната престъпност, и доброто управление, включително реформата на публичната администрация, остават главните предизвикателства за повечето бенефициери, посочени в приложение I, и са от решаващо значение за о сближаването на тези бенефициери със Съюза, така че по-късно да могат изцяло да поемат задълженията, произтичащи от членството в него. С оглед на дългосрочния характер на реформите, които се извършват в тези области, и на необходимостта резултатите да бъдат регистрирани, финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да отговаря на изискванията, поставени пред бенефициерите, посочени в приложение I, на възможно най-ранен етап.
(10)
Необходимо е бенефициерите, посочени в приложение I, да бъдат по-добре подготвени да се справят с глобалните предизвикателства, като устойчивото развитие и изменението на климата, и да се присъединят към усилията на Съюза за разрешаване на тези проблеми. Подпомагането от Съюза по настоящия регламент следва да допринася също за постигането на целта делът от бюджета на Съюза, свързан с климата, да достигне поне 20 %.
(11)
Съюзът следва също така да предоставя подкрепа за прехода по пътя към присъединяването, което е в полза на всички бенефициери, посочени в приложение I, въз основа на опита на държавите-членки. Това сътрудничество следва да се съсредоточи по-специално върху споделянето на опита, натрупан от държавите-членки в процеса на реформите.
(12)
Комисията и държавите-членки следва да гарантират съответствие, съгласуваност и взаимно допълване на предоставяната от тях помощ, по-конкретно чрез провеждането на редовни консултации и чест обмен на информация на различните етапи от цикъла на подпомагането. Освен това следва да се предприемат необходимите стъпки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с други донори, включително чрез провеждането на редовни консултации. Ролята на гражданското общество следва да се засили както по отношение на програмите, реализирани от държавните органи, така и когато гражданското общество се явява пряк бенефициер на помощ от Съюза.
(13)
Приоритетите за действия, насочени към изпълнение на целите в съответните области на политиката, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент, следва да се определят в индикативни стратегически документи, съставени от Комисията за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г. в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, въз основа на техните специфични потребности и програмата за разширяване, в съответствие с общите и конкретните цели, определени с настоящия регламент, и при надлежно отчитане на съответните национални стратегии. Стратегическите документи следва също да определят области на политиката, подлежащи на подпомагане, и без да се засягат прерогативите на Европейския парламент и на Съвета, следва да предвиждат индикативно разпределение на средствата на Съюза за всяка област на политиката, с разбивка по години, включително разчет на разходите, свързани с климата. Следва да бъде предвидена достатъчна гъвкавост с оглед удовлетворяване на нововъзникващите потребности и предоставяне на стимули за подобряване на резултатите. Стратегическите документи следва да гарантират последователност и съгласуваност с усилията на бенефициерите, посочени в приложение I, отразени в техните национални бюджети, и следва да отчитат подкрепата, която се предоставя от други донори. С оглед отчитане на развитието във вътрешен и външен план стратегическите документи следва при необходимост да се преразглеждат и да се преработват.
(14)
В интерес на Съюза е да подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, в усилията им за провеждане на реформи с оглед на членството в Съюза. Подпомагането следва да се управлява, като се поставя силен акцент върху резултатите и се предвиждат стимули за онези, които показват ангажираност с реформите посредством ефективно прилагане на предприсъединителната помощ и напредък в изпълнението на критериите за членство.
(15)
За подпомагането следва да продължат да се използват структурите и инструментите, доказали своите качества в предприсъединителния процес. Преходът от пряко управление на предприсъединителните фондове от страна на Комисията към непряко управление от страна на бенефициерите, посочени в приложение I, следва да бъде постепенен и съобразно съответните възможностите на тези бенефициери. В съответствие с принципа на демокрация на участието Комисията следва да насърчава при всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, парламентарния контрол върху предоставяната на този бенефициер помощ.
(16)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия са свързани със стратегическите документи, програмните документи и със специалните правила за определяне на такива еднакви условия и следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентационният им характер по отношение на дадена политика или финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, с изключение на случаите на мерки с малък финансов размер. При определянето на еднакви условия за прилагане на настоящия регламент следва да се вземат под внимание извлечените поуки от управлението и прилагането на предприсъединителната помощ в миналото. При необходимост тези условия следва да се изменят.
(17)
Комитетът, създаден съгласно настоящия регламент, следва да бъде компетентен и за правните актове и ангажименти по Регламент (ЕО) № 1085/2006, както и за прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006 на Съвета (6).
(18)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (7).
(19)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза в областта на външната дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между ИПП II, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и други политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимно укрепване на програмите, разработвани в рамките на тези инструменти за финансиране на външната дейност.
(20)
Общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са уредени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(21)
Доколкото целта на настоящия регламент не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(22)
Уместно е да се гарантира плавен преход без прекъсване между Инструмента за предприсъеднителна помощ (ИПП), създаден с Регламент (ЕО) № 1085/2006 и ИПП II и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (9). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обща цел
Инструментът за предприсъединителна помощ а периода от 2014 до 2020 г. („ИПП II“) подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, при приемането и осъществяването на политическите, институционалните, правните, административните, социалните и икономическите реформи, които се изискват от тези бенефициери, за зачитане на ценностите на Съюза и постепенно привеждане в съответствие с правилата, стандартите, политиките и практиките на Съюза с оглед на членството в него.
Посредством това подпомагане ИПП II допринася за стабилността, сигурността и благоденствието на бенефициерите, посочени в приложение I.
Член 2
Специфични цели
1. Помощта, отпускана по настоящия регламент, е насочена към постигане на следните специфични цели в съответствие с нуждите на всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, както и с индивидуалните им програми за разширяване:
а)
подпомагане на политическите реформи, наред с другото, чрез:
i)
укрепване на демокрацията и нейните институции, включително независима и ефикасна съдебна власт, и на правовата държава, включително нейното изграждане;
ii)
популяризиране и защита на правата на човека и основните свободи, по-добро спазване на правата на лицата, които принадлежат към малцинства, включително на лесбийките, гейовете, бисексуалните, транссексуалните и интерсексуалните лица, насърчаване на равенството между половете, недискриминацията и толерантността, както и свобода на медиите и зачитане на културното многообразие;
iii)
регионално сътрудничество и добросъседски отношения;
iv)
насърчаване на мерки за помирение, укрепване на мира и изграждане на доверие;
v)
борбата с корупцията и организираната престъпност;
vi)
укрепване на публичната администрация и доброто управление на всички равнища;
vii)
мерки за изграждане на капацитет с цел подобряване на правоприлагането, управлението на границите и прилагането на миграционната политика, включително управлението на миграционните потоци;
viii)
развитие на гражданското общество;
ix)
подобряване на социалния диалог и укрепване на капацитета на социалните партньори;
б)
подпомагане на икономическото, социалното и териториалното развитие с цел постигане на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, наред с другото, чрез:
i)
постигане на стандартите на Съюза в икономиката, включително функционираща пазарна икономика, както и фискално и икономическо управление;
ii)
икономически реформи, които са необходими за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в Съюза, и същевременно принос за постигането на целите, свързани със социалната сфера и околната среда;
iii)
стимулиране на трудовата заетост и мобилност, насърчаване създаването на качествени работни места и развитието на човешкия капитал;
iv)
насърчаване на социалното и икономическото приобщаване, по-конкретно на малцинствата и уязвимите групи, включително на хората с увреждания, бежанците и разселените лица;
v)
насърчаване на приобщаваща и интегрирана образователна система и опазване и възстановяване на културното наследство;
vi)
развитие на физическия капитал, включително подобряване на инфраструктурата, и връзки с мрежите на Съюза и регионалните мрежи;
vii)
укрепване на капацитета за научни изследвания, технологично развитие и иновации;
в)
укрепване на всички равнища на способността на бенефициерите, посочени в приложение I, да изпълняват задълженията, произтичащи от членството в Съюза, като се подпомага постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на Съюза и тяхното приемане, въвеждане и прилагане, включително подготовка за управлението на структурните фондове на Съюза, Кохезионния фонд и Европейския земеделски фонда за развитие на селските райони;
г)
укрепване на регионалната интеграция и териториалното сътрудничество с участието на бенефициерите, посочени в приложение I, на държавите-членки и по целесъобразност на трети държави в обхвата на Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10).
2. Напредъкът към постигане на специфичните цели, посочени в параграф 1, се проследява и оценява въз основа на предварително определени, ясни, прозрачни и където е приложимо специфични за държавата и измерими показатели, които обхващат наред с другото:
а)
напредъка в областите на укрепването на демокрацията, принципите на правовата държава и независимата и ефикасна съдебна власт, зачитането на правата на човека, включително на лицата, принадлежащи към малцинства и уязвими групи, и основните свободи, равенството между половете и правата на жените, борбата с корупцията и организираната престъпност, помиряването, добросъседските отношения и завръщането на бежанците, и по-специално регистрирането на резултати в тези области;
б)
напредъка на реформите в социално-икономическата и фискалната област, преодоляването на структурните и макроикономическите дисбаланси; обосноваността и ефективността на стратегиите за социално и икономическо развитие, напредъка към интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и създаването на приобщаващо и интегрирано образование, качествено обучение и заетост, включително чрез публични инвестиции, подпомагани от ИПП II; напредъка към създаването на благоприятна стопанска среда;
в)
напредъка в хармонизирането на законодателството с достиженията на правото на Съюза, включително хронологическа справка за неговото прилагане; напредъка в институционалната реформа, свързана със Съюза, включително прехода към непряко управление на помощта, която се отпуска по настоящия регламент;
г)
напредъка в изграждането и укрепването на доброто управление и административния и институционалния капацитет и капацитета за усвояване на всички равнища, включително адекватни човешки ресурси, необходими за приемане и прилагане на законодателството, свързано с достиженията на правото на Съюза;
д)
инициативи за регионално и териториално сътрудничество и развитието на търговските потоци.
3. Показателите, посочени в параграф 2, се използват по целесъобразност за мониторинг, оценка и преглед на резултатите. Годишните отчети на Комисията, посочени в член 4, се вземат като отправна точка при оценката на резултатите от подпомагането от ИПП II. Съответните показатели за изпълнение се определят и включват в стратегическите документи и програмите, посочени в членове 6 и 7, и се определят по такъв начин, че да се даде възможност за обективна оценка на напредъка във времето и, когато е уместно, за всички програми.
Член 3
Области на политиката
1. Помощта, отпускана по силата на настоящия регламент, е насочена основно към следните области на политиката:
а)
реформи в хода на подготовката за членство в Съюза и свързаното с това институционално изграждане и изграждане на капацитет;
б)
социално-икономическо и регионално развитие;
в)
трудова заетост, социални политики, образование, насърчаване на равенството между половете и развитие на човешките ресурси;
г)
земеделие и развитие на селските райони;
д)
регионално и териториално сътрудничество.
2. Помощта във всички области на политиката, посочени в параграф 1 от настоящия член, подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, за постигане на общите и конкретните цели по член 1 и член 2, по-специално чрез реформи на политиките, сближаване на законодателството, изграждане на капацитет и инвестиции.
Когато е уместно, особено внимание се обръща на доброто управление, правовата държава и борбата с корупцията и организираната престъпност.
3. Помощта в рамките на областите на политиката, посочени в параграф 1, букви б)-д), може да включва финансиране на видовете дейности, предвидени в Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), Регламент (ЕС) № 1300/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) и Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
4. Помощта в рамките на областта на политиката, посочена в параграф 1, буква д), може да финансира по-специално дейности с участието на няколко държави или хоризонтални дейности, както и дейности за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество.
Член 4
Рамка за помощта
1. Помощта по настоящия регламент се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Комисията гарантира съответствието между политическата рамка за предоставяне на помощ и политическата рамка за разширяване.
2. Помощта се насочва и адаптира към конкретното положение на бенефициерите, посочени в приложение I, като се вземат предвид необходимите допълнителни усилия за спазване на критериите за членство, както и капацитета на бенефициерите. Помощта е с различен обхват и интензивност в зависимост от потребностите, ангажимента за реформи и напредъка по изпълнението на тези реформи. Основната ѝ цел е да се подпомогнат бенефициерите, посочени в приложение I, да определят и изпълняват секторните реформи. Секторните политики и стратегии са всеобхватни и допринасят за постигането на конкретните цели, определени в член 2, параграф 1.
3. В съответствие с конкретните цели, изложени в член 2, параграф 1, тематичните приоритети за предоставяне на помощ според нуждите и капацитета на бенефициерите, посочени в приложение I, са изброени в приложение II. Всеки един от тези тематични приоритети може да допринесе за постигането на повече от една конкретна цел.
4. В съответствие с конкретната цел, посочена в член 2, параграф 1, буква г), помощта е в подкрепа на трансграничното сътрудничество както между бенефициерите, посочени в приложение I, така и между тях и държавите-членки или държавите от Европейския инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 с оглед насърчаването на добросъседските отношения, засилването на интеграцията със Съюза и стимулирането на социално-икономическото развитие. Тематичните приоритети в областта на помощта за териториално сътрудничество са изброени в приложение II.
Член 5
Съответствие, съгласуваност и взаимно допълване
1. Финансовата помощ в рамките на настоящия регламент е съгласувана с политиките на Съюза. Тя е в съответствие със споразуменията, които Съюзът е сключил с бенефициерите, посочени в приложение I, и спазва ангажиментите, произтичащи от многостранните споразумения, по които Съюзът е страна.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, допринася за изпълнението на ангажиментите на Съюза посредством засилена прозрачност и отчетност при предоставянето на помощта, включително. чрез публичното оповестяване на информация относно обема на помощта и отпуснатите средства, като гарантира, че данните са сравними в международен план, като да тях има лесен достъп и те могат да бъдат споделени и публикувани.
3. Комисията, държавите-членки и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) си сътрудничат при осигуряването на съгласуваността на отпуснатата по силата на настоящия регламент помощ и се стремят да избягват дублирането между нея и друга помощ, предоставяна от Съюза, държавите-членки и ЕИБ, включително чрез редовни и отворени за всички участници заседания, насочени към координиране на помощта.
4. Комисията, държавите-членки и ЕИБ гарантират координирането на съответните си програми за помощ с цел повишаване ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране в съответствие с установените принципи за укрепване на оперативната координация в областта на външното подпомагане и за хармонизиране на политиките и процедурите, по-специално на международните принципи за ефективност на помощта. Координацията обхваща редовни консултации и честа обмяна на информация през отделните етапи на цикъла на подпомагането, по-конкретно консултации на място, и представлява основен етап от процеса на програмиране на държавите-членки и на Съюза.
5. С оглед повишаване на ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране Комисията заедно с държавите-членки предприема необходимите мерки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с многостранните и регионалните организации и структури, като международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН, както и донорите извън Съюза.
6. Като правило, в хода на подготовката, прилагането и мониторинга на помощта, отпускана по настоящия регламент, Комисията ще действа в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I. Партньорството включва по целесъобразност компетентни национални и местни органи, както и организации на гражданското общество. Комисията насърчава координацията между съответните заинтересовани страни.
Капацитетът на организациите на гражданското общество се укрепва, включително по целесъобразност в качеството им на преки бенефициери на помощ.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКО ПЛАНИРАНЕ
Член 6
Стратегически документи
1. Финансовата помощ по настоящия регламент се предоставя на базата на индикативни стратегически документи, включващи една или няколко държави („стратегическите документи“), които са съставени от Комисията в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г.
2. Стратегическите документи определят приоритетите за действие за изпълнение на целите в съответните области на политиката, посочени в член 3, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент в съответствие с общите и специфичните цели, посочени съответно в членове 1 и 2. Стратегическите документи се приемат съгласно рамката за помощта, посочена в член 4, при надлежно отчитане на съответните национални стратегии.
3. Стратегическите документи включват индикативното разпределение на средства от Съюза за отделните области на политиката, по правило разбити по години, и позволяват да се реагира на възникващи нужди, без да се засяга възможността за комбиниране на помощта в различни области на политиката. Стратегическите документи включват показатели за оценка на напредъка към постигане на посочените в тях цели.
4. Комисията прави годишна оценка на изпълнението на стратегическите документи и на тяхната актуалност с оглед на развитието на политическата рамка, посочена в член 4. Комисията уведомява комитета по член 13, параграф 1 за резултатите от тази оценка и може да предложи преразглеждане на стратегическите документи, посочени в настоящия член, и/или на програмите и мерките по член 7, параграф 1 според случая. Тези стратегически документи се подлагат и на междинен преглед, и при необходимост се преработват.
5. Комисията приема стратегическите документи, посочени в настоящия член, и всички техни преработки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 7
Програмиране
1. Помощта от Съюза в рамките на настоящия регламент се осъществява пряко, непряко или при съвместно управление чрез програмите и мерките, посочени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014 и в съответствие със специалните правила за определяне на единни условия за прилагане на настоящия регламент, по-конкретно по отношение на управленските структури и процедури, които Комисията приема в съответствие с член 13 от настоящия регламент. По правило изпълнението се осъществява под формата на едногодишни или многогодишни програми, включващи една или няколко държави, както и на трансгранични програми за сътрудничество, създадени в съответствие със стратегическите документи съгласно член 6 и съставени от съответните бенефициери, посочени в приложение I към настоящия регламент, и/или Комисията, според случая.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014 („доклада за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в този доклад.
Член 8
Рамкови и допълнителни споразумения
1. Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, сключват рамкови споразумения за реализиране на помощта.
2. Допълнителни споразумения за реализиране на помощта може да се сключват, между Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, или техни изпълнителни органи, ако е необходимо.
Член 9
Хоризонтални разпоредби във връзка с инструментите
1. В надлежно обосновани случаи и с оглед да се гарантират съгласуваността и ефективността на финансирането от Съюза или да се насърчи регионалното сътрудничество, Комисията може да реши да разшири обхвата за допустимост на програмите и мерките, посочени в член 7, параграф 1 за да включи страни, територии и региони, които в противен случай не биха се ползвали от правото на финансиране по член 1, когато програмата или мярката, която ще се прилага, е с глобален, регионален или трансграничен характер.
2. Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) участва в създадени съгласно настоящия регламент програми или мерки за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки. Сумата, с която участва ЕФРР, се определя съгласно член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Настоящият регламент се прилага по отношение на използването на тази сума.
3. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за транснационално и междурегионално сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
4. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за трансгранично сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
5. Когато е уместно, ИПП може да допринася за програми или мерки, които са въведени като част от макрорегионална стратегия и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 за изменение на приложение II към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложение II към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 10, се предоставя на Комисията до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Приемане на допълнителни правила за прилагане
В допълнение към правилата, предвидени в Регламент (ЕС) № 236/2014 се приемат специални правила за определяне на еднакви условия за прилагането на настоящия регламент в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 13
Комитет
1. Създава се Комитет за Инструмента за предприсъединителна помощ („Комитет за ИПП II“), съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. Комитетът за ИПП II подпомага Комисията по отношение на всички области на политиката, посочени в член 3. Комитетът за ИПП II е компетентен и по отношение на законодателните актове и задълженията съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 и на прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006.
Член 14
Възнаграждение за резултатите
1. В стратегическите документи, посочени в член 6, се предвижда заделянето на помощ в подходящ размер, за да бъде възнаграден един от посочените в приложение I бенефициери за:
а)
особен напредък за изпълнение на критериите за членство; и/или
б)
ефикасно прилагане на предприсъединителната помощ, в хода на което са постигнати особено добри резултати по отношение на специфичните цели, заложени в съответния стратегически документ.
2. В случай че напредъкът и/или резултатите, постигнати от бенефициер, посочен в приложение I, остават значително под договорените равнища, заложени в стратегическите документи, Комисията коригира пропорционално отпуснатите средства, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
3. За тази цел се заделя подходяща сума за възнаграждаването посочено в параграф 1 от настоящия член, и се разпределя въз основа на оценка на резултатите и напредъка за срок от няколко години, но не по-късно съответно от 2017 г. и 2020 г. Предвид се вземат показателите за изпълнение, посочени в член 2, параграф 2, както са конкретизирани в стратегическите документи.
4. При индикативното разпределяне на средства от Съюза в стратегическите документи, посочени в член 6, се взема предвид възможността за разпределение на съответните допълнителни средства въз основа на резултатите и/или напредъка.
Член 15
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода от 2014 до 2020 г. се определя на 11 698 668 000 EUR (по текущи цени). До 4 % от финансовия пакет се заделят за програми за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки, в съответствие с техните нужди и приоритети.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка за периода от 2014 до 2020 г.
3. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16), индикативна сума от 1 680 000 000 EUR се отпуска от различните инструменти за финансиране на външната дейност, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (17), ЕИС, ИПП II и Инструментът за партньорство, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (18) за действия по мобилността с учебна цел към или от партньорски държави, по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013 и за сътрудничество и политически диалог с органи, институции и организации от тези държави. По отношение на усвояването на тези средства се прилага Регламент (ЕС) № 1288/2013.
Средствата се предоставя посредством два многогодишни транша, които покриват съответно първите четири години и оставащите три години. Размерът на това финансиране се отразява в програмирането, предвидено в настоящия регламент, в съответствие с установените нужди и приоритети на съответните държави. Размерът на отпуснатите средства може да бъде преразгледан в случай на непредвидени обстоятелства или на значителни политически промени в съответствие с приоритети на външната дейност на Съюза.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 231/2014
(2014. gada 11. marts),
ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA II)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vēra Eiropas Ekonomikas un sociālās komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Savā 2011. gada 29. jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai Eiropa 2020” Komisija noteica regulējumu Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai, tostarp Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam (IPA II).
(2)
Tā kā 2013. gada 31. decembrī spēku zaudēja Padomes Regula (EK) Nr. 1085/2006 (4) un tādēļ, lai uzlabotu Savienības ārējās darbības efektivitāti, laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam būtu jāsaglabā ārējās palīdzības plānošanas un sniegšanas regulējums. Savienības paplašināšanās politiku būtu jāturpina atbalstīt, izmantojot īpašu instrumentu ārējās darbības finansēšanai. Tādēļ būtu jāizveido IPA II.
(3)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 49. pantā ir noteikts, ka jebkura Eiropas valsts, kas ievēro tādas vērtības kā cilvēka cieņa, brīvība, demokrātija, vienlīdzība, tiesiskums un cilvēktiesības, tostarp minoritāšu tiesības, var iesniegt pieteikumu, lai to uzņem Savienībā. Eiropas valsts, kas iesniegusi pieteikumu pievienoties Savienībai, var kļūt par dalībvalsti tikai tad, kad ir apliecināts, ka tā atbilst dalības kritērijiem, kas tika noteikti Eiropadomes 1993. gada jūnija sanāksmē Kopenhāgenā (“Kopenhāgenas kritēriji”), un ar noteikumu, ka pievienošanās nepārsniedz Savienības spēju integrēt jauno dalībvalsti. Minētie kritēriji attiecas uz to iestāžu stabilitāti, kas nodrošina demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesības un minoritāšu tiesību ievērošanu un aizsardzību, uz funkcionējošas tirgus ekonomikas pastāvēšanu, kā arī uz spēju izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēkus Savienībā un uz spēju uzņemties ne tikai Līgumos paredzētās tiesības, bet arī pienākumus, tostarp pievienoties politiskās, ekonomiskās un monetārās savienības mērķiem.
(4)
Paplašināšanās stratēģija, kas balstās uz konsolidāciju, nosacījumu izpildi un saziņu, apvienojumā ar Savienības spēju integrēt jaunas dalībvalstis, joprojām ir pamats atjaunotajam konsensam par paplašināšanos. Pievienošanās procesa pamatā ir objektīvi kritēriji un tā principa piemērošana, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret visām pieteikuma iesniedzējām valstīm, no kurām katra ir jāvērtē pēc pašas nopelniem. Virzība uz pievienošanos ir atkarīga no tā, kā katrs pieteikuma iesniedzējs ievēro Savienības vērtības, un no tā spējas veikt nepieciešamās reformas, lai pielāgotu savu politisko, institucionālo, tiesisko, administratīvo un ekonomisko sistēmu Savienības noteikumiem, standartiem, politikas nostādnēm un praksēm.
(5)
Paplašināšanās process nostiprina mieru, demokrātiju un stabilitāti Eiropā un dod Eiropas Savienībai lielākas iespējas risināt globālas problēmas. Paplašināšanās procesa pārveidojošais spēks rosina tālejošas politiskas un ekonomiskas reformas paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs, dodot labumu arī Eiropas Savienībai kopumā.
(6)
Eiropadome kandidātvalsts statusu ir piešķīrusi Islandei, Melnkalnei, bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, Turcijai un Serbijai. Tā ir apstiprinājusi Rietumbalkānu Eiropas perspektīvu. Neskarot nostājas par statusu vai jebkādus turpmākus lēmumus, kas jāpieņem Eiropadomei vai Padomei, valstis, kuras izmanto šādas Eiropas perspektīvas radītās priekšrocības un kurām vēl nav piešķirts kandidātvalsts statuss, var uzskatīt par potenciālajām kandidātvalstīm tikai šīs regulas īstenošanas nolūkos. Finansiālā palīdzība saskaņā ar šo regulu būtu jāpiešķir visiem I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem.
(7)
Palīdzība saskaņā ar šo regulu būtu jāsniedz atbilstīgi paplašināšanās politikas regulējumam, ko noteikusi Eiropadome un Padome, un pienācīgi ņemot vērā paziņojumu par paplašināšanās stratēģiju un progresa ziņojumus, kas iekļauti Komisijas ikgadējā paplašināšanās dokumentu kopumā, kā arī attiecīgās Eiropas Parlamenta rezolūcijas. Palīdzība būtu jāsniedz arī atbilstīgi nolīgumiem, ko Savienība noslēgusi ar I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem, un saskaņā ar Eiropas un pievienošanās partnerībām. Palīdzībai vajadzētu būt vērstai galvenokārt uz izraudzītu skaitu politikas jomu, kuras palīdzēs I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem stiprināt demokrātiskās iestādes un tiesiskumu, reformēt tiesu sistēmu un valsts pārvaldi, ievērot pamattiesības un veicināt dzimumu līdztiesību, iecietību, sociālo iekļaušanu un diskriminācijas novēršanu. Sniedzot palīdzību, būtu jāturpina atbalstīt minēto saņēmēju centieni sekmēt reģionālu, makroreģionālu un pārrobežu sadarbību, kā arī teritoriālo attīstību, tostarp īstenojot ES makroreģionālās stratēģijas. Palīdzībai būtu jāveicina arī saņēmēju ekonomiskā un sociālā attīstība, atbalstot gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes programmu un īpašu uzmanību pievēršot mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, lai sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020” pārdomātai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei (“Eiropas 2020 stratēģija”) mērķus un pakāpeniski panāktu atbilstību Kopenhāgenas kritērijiem. Būtu jāstiprina saskaņotība starp finansiālo palīdzību un vispārējo progresu, kas panākts pirmspievienošanās stratēģijas īstenošanā.
(8)
Lai ņemtu vērā izmaiņas paplašināšanās politikas regulējumā vai būtiskus notikumus I pielikumā uzskaitītajos saņēmējos, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz II pielikumā uzskaitīto palīdzības tematisko prioritāšu pielāgošanu un atjaunināšanu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(9)
Tiesiskuma stiprināšana, tostarp cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību, un laba pārvaldība, tostarp valsts pārvaldes reforma, joprojām ir galvenie uzdevumi lielākajai daļai I pielikumā uzskaitīto saņēmēju un ir minētajiem saņēmējiem būtiski, lai tuvinātos Savienībai un vēlāk pilnvērtīgi uzņemtos ES dalībvalsts pienākumus. Ņemot vērā to, ka minētajās jomās veiktās reformas noris ilgākā termiņā un ka ir jāgūst manāmi rezultāti, saskaņā ar šo regulu sniegtai finansiālajai palīdzībai iespējami īsā laikā būtu jāapmierina I pielikumā uzskaitīto saņēmēju vajadzības.
(10)
I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem ir jābūt labāk sagatavotiem risināt globālās problēmas, piemēram, problēmas, kas saistītas ar ilgtspējīgu attīstību un klimata pārmaiņām, un jāpielāgojas Savienības centieniem risināt minētos jautājumus. Savienības palīdzībai saskaņā ar šo regulu būtu jādod savs ieguldījums, lai sasniegtu mērķi paaugstināt ar klimatu saistīto izdevumu daļu Savienības budžetā vismaz līdz 20 %.
(11)
Savienībai būtu jāsniedz arī atbalsts pārejai uz tādu pievienošanos, kas, pamatojoties uz pieredzi, dotu ieguvumu visiem I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem. Šajā sadarbībā īpaša uzmanība būtu jāpievērš pieredzes apmaiņai, kuru dalībvalstīs guvušas reformu procesā.
(12)
Komisijai un dalībvalstīm būtu jānodrošina sniegtās palīdzības atbilstība prasībām, saskaņotība un papildināmība, jo īpaši regulāri apspriežoties un bieži apmainoties ar informāciju palīdzības sniegšanas cikla dažādos posmos. Būtu jāveic arī pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu labāku koordināciju un papildināmību, tostarp regulāri apspriežoties ar citiem līdzekļu devējiem. Vajadzētu palielināt pilsoniskās sabiedrības nozīmi - gan programmās, kuras īsteno valdības struktūras, gan pilsoniskās sabiedrības kā tiešas Savienības palīdzības saņēmējas nozīmi.
(13)
Rīcības prioritātes, lai sasniegtu attiecīgo politikas jomu mērķus, kurus atbalstīs saskaņā ar šo regulu, būtu jānosaka indikatīvos stratēģijas dokumentos, ko Komisija Savienības daudzgadu finanšu shēmas laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ir izstrādājusi sadarbībā ar I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem, pamatojoties uz to konkrētajām vajadzībām un paplašināšanās programmu, saskaņā ar vispārējiem un konkrētiem mērķiem, kas definēti šajā regulā, un pienācīgi ņemot vērā attiecīgās valstu stratēģijas. Stratēģijas dokumentos būtu arī jānosaka politikas jomas, kuras būtu jāatbalsta, izmantojot palīdzību, un, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes prerogatīvas, būtu jānosaka indikatīvi Savienības līdzekļu piešķīrumi pa politikas jomām un pa gadiem, tostarp prognozētie ar klimatu saistītie izdevumi. Būtu jāparedz pietiekams elastīgums, lai aptvertu jaunas vajadzības un sniegtu stimulus snieguma uzlabošanai. Stratēģijas dokumentos būtu jānodrošina saskaņotība ar I pielikumā uzskaitīto saņēmēju centieniem un atbilstība tiem, kā atspoguļots to valsts budžetā, un, tos izstrādājot, būtu jāņem vērā citu līdzekļu devēju sniegtais atbalsts. Lai ņemtu vērā iekšējos un ārējos apstākļus, stratēģijas dokumenti būtu pēc vajadzības jāpārskata un jārediģē.
(14)
Savienības interesēs ir palīdzēt I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem to centienos veikt reformas, lai pievienotos Savienībai. Palīdzība būtu jāpārvalda, pastiprinātu uzmanību pievēršot rezultātiem un sniedzot stimulus tiem, kuri apliecina apņemšanos veikt reformas, efektīvi izmantojot pirmspievienošanās palīdzību, un panākumus, izpildot dalības kritērijus.
(15)
Sniedzot palīdzību, būtu jāturpina izmantot struktūras un instrumentus, kas pirmspievienošanās procesā ir apliecinājuši savu vērtību. Pāreja no pirmspievienošanās finansējuma tiešas pārvaldības, ko veic Komisija, uz netiešu pārvaldību, ko veic I pielikumā uzskaitītie saņēmēji, būtu jāveic pakāpeniski un ņemot vērā minēto saņēmēju attiecīgās spējas. Saskaņā ar līdzdalības demokrātijas principu Komisijai būtu jāsekmē, lai katrā I pielikumā uzskaitītajā saņēmējā parlaments pārraudzītu minētajam saņēmējam sniegto palīdzību.
(16)
Lai nodrošinātu vienotus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras attiecas uz stratēģijas dokumentiem, plānošanas dokumentiem un konkrētiem noteikumiem, ar kuriem izveido šādus vienotus nosacījumus, un tās būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (5). Ņemot vērā minēto īstenošanas aktu būtību, jo īpaši to orientāciju uz politiku vai to finansiālo ietekmi, šādu aktu pieņemšanai principā būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, izņemot pasākumus ar nelielu finansiālu ietekmi. Izstrādājot vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāņem vērā gūtā pieredze saistībā ar iepriekšējā Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta pārvaldību un īstenošanu. Ja notikumu attīstība to liek darīt, minētie vienotie nosacījumi būtu jāgroza.
(17)
Saskaņā ar šo regulu izveidotās komitejas kompetencē vajadzētu būt tiesību aktiem un saistībām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006, kā arī Padomes Regulas (EK) Nr. 389/2006 (6) 3. panta īstenošanai.
(18)
Ar šo regulu nosaka finansējumu visam programmas laikam, kas ir Eiropas Parlamenta un Padomes galvenā atsauces summa ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembris Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (7) 17. punkta nozīmē.
(19)
Savienībai būtu jācenšas maksimāli efektīvi izmantot pieejamos resursus, lai optimizētu savas ārējās darbības ietekmi. Tas būtu jāpanāk ar Savienības instrumentu ārējai darbībai saskaņotību un papildināmību, kā arī veidojot sinerģiju starp IPA II, citiem Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai un citām Savienības politikas jomām. Turklāt tas būtu jādara, savstarpēji pastiprinot programmas, kas izveidotas saskaņā ar instrumentiem ārējās darbības finansēšanai.
(20)
Kopīgi noteikumi un procedūras, lai īstenotu Savienības instrumentus ārējās darbības finansēšanai, ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 236/2014 (8).
(21)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.
(22)
Ir lietderīgi nodrošināt netraucētu un nepārtrauktu pāreju no Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta (IPA), kas izveidots saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006, uz IPA II un šīs regulas piemērošanas ilgumu saskaņot ar Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (9) piemērošanas ilgumu. Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Vispārīgais mērķis
Ar Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam (“IPA II”) atbalsta I pielikumā uzskaitītos saņēmējus to politisko, institucionālo, tiesisko, administratīvo, sociālo un ekonomisko reformu pieņemšanā un īstenošanā, kuras minētajiem saņēmējiem ir jāveic, lai atbilstu Savienības vērtībām, un pakāpeniski pielāgotos Savienības noteikumiem, standartiem, politikas nostādnēm un praksēm nolūkā pievienoties Savienībai.
Ar šādu atbalstu IPA II dos ieguldījumu I pielikumā uzskaitīto saņēmēju stabilitātē, drošībā un labklājībā.
2. pants
Konkrēti mērķi
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu sniedz, lai saskaņā ar katra I pielikumā uzskaitītā saņēmēja vajadzībām, kā arī ar tā individuālo paplašināšanās programmu tiktu sasniegti šādi konkrēti mērķi:
a)
atbalsts politiskajām reformām, inter alia veicot pasākumus, ar ko:
i)
stiprina demokrātiju un tās iestādes, tostarp neatkarīgu un efektīvu tiesu sistēmu, un tiesiskumu, tostarp tā īstenošanu;
ii)
veicina un aizsargā cilvēktiesības un pamatbrīvības, nodrošina labāku to personu tiesību ievērošanu, kuras pieder pie minoritātēm, tostarp lesbiešu, geju, biseksuāļu, interseksuāļu un transpersonu tiesību ievērošanu, veicina dzimumu līdztiesību, diskriminācijas apkarošanu un iecietību, kā arī plašsaziņas līdzekļu brīvību un kultūru daudzveidības ievērošanu;
iii)
veicina reģionālu sadarbību un labas kaimiņattiecības;
iv)
veicina samierināšanas, miera un uzticēšanās veidošanas pasākumus;
v)
cīnās pret korupciju un organizēto noziedzību;
vi)
stiprina publisko pārvaldi un labu pārvaldību visos līmeņos;
vii)
īsteno spēju veidošanas pasākumus tiesībaizsardzības uzlabošanai, robežu pārvaldībai un migrācijas politikas īstenošanai, tostarp migrācijas plūsmu pārvaldībai;
viii)
veicina pilsoniskās sabiedrības attīstību;
ix)
uzlabo sociālo dialogu un stiprina sociālo partneru spējas;
b)
atbalsts ekonomiskai, sociālai un teritoriālai attīstībai, lai panāktu gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, inter alia veicot pasākumus, ar ko:
i)
sasniedz Savienības standartus ekonomikā, tostarp funkcionējošu tirgus ekonomiku, kā arī fiskālā un ekonomikas pārvaldībā;
ii)
īsteno ekonomikas reformas, kas vajadzīgas, lai varētu izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēkus Savienībā, vienlaikus sekmējot mērķu sasniegšanu sociālajā un vides jomā;
iii)
veicina nodarbinātību un darba ņēmēju mobilitāti, sekmē kvalitatīvu darbvietu izveidi un cilvēkkapitāla attīstību;
iv)
veicina sociālo un ekonomisko iekļaušanu, jo īpaši attiecībā uz minoritātēm un neaizsargātām iedzīvotāju grupām, tostarp personām ar invaliditāti, bēgļiem un pārvietotām personām;
v)
sekmē iekļaujošu un integrētu izglītības sistēmu un saglabā un atjauno kultūras mantojumu;
vi)
pilnveido fizisko kapitālu, tostarp uzlabo infrastruktūru un savienojumus ar Savienību un reģionālajiem tīkliem;
vii)
stiprina pētniecības, tehnoloģiju attīstības un inovācijas spējas;
c)
I pielikumā uzskaitīto saņēmēju spēju stiprināšana visos līmeņos, lai tie varētu izpildīt saistības, kas izriet no dalības Savienībā, atbalstot pakāpenisku pielāgošanos Savienības acquis, kā arī tā pieņemšanu, īstenošanu un izpildi, tostarp gatavošanos pārvaldīt Savienības struktūrfondus, kohēzijas fondus, un Eiropas lauksaimniecības fondu lauku attīstībai;
d)
reģionālās integrācijas un teritoriālās sadarbības stiprināšana, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 232/2014 (10) darbības jomā iekļaujot I pielikumā uzskaitītos saņēmējus, dalībvalstis un attiecīgā gadījumā trešās valstis.
2. Virzību uz 1. punktā minēto konkrēto mērķu sasniegšanu uzrauga un novērtē, pamatojoties uz iepriekš definētiem, skaidriem, pārredzamiem un vajadzības gadījumā uz valstij specifiskiem un izvērtējamiem rādītājiem, kuri inter alia aptver:
a)
to, kas panākts tādās jomās kā demokrātijas stiprināšana, tiesiskums un neatkarīga un efektīva tiesu sistēma, cilvēktiesību ievērošana, tostarp pie minoritātēm un neaizsargātām iedzīvotāju grupām piederošu personu tiesību ievērošana, pamatbrīvību, dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību ievērošana, cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību, samierināšana, labas kaimiņattiecības un bēgļu atpakaļuzņemšana, un jo īpaši manāmu rezultātu sasniegšana minētajās jomās;
b)
to, kas panākts saistībā ar sociālekonomiskajām un fiskālajām reformām, ar kurām tiek risināts strukturālās un makroekonomikas nelīdzsvarotības jautājums; sociālās un ekonomiskās attīstības stratēģiju pamatotību un efektivitāti, progresu virzībā uz gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi un iekļaujošas un integrējošas izglītības, kvalitatīvu mācību un nodarbinātības izveidi, tostarp ar IPA II starpniecību izmantojot publiskas investīcijas, un to, kas panākts, veidojot uzņēmējdarbībai labvēlīgu vidi;
c)
to, kas panākts, tiesību aktus saskaņojot ar Savienības acquis, tostarp manāmus tā īstenošanas rezultātus; to, kas panākts ar Savienību saistītu institucionālo reformu īstenošanā, tostarp pāreja uz saskaņā ar šo regulu sniegtas palīdzības netiešu pārvaldību;
d)
to, kas panākts, veidojot un stiprinot labu pārvaldību, un administratīvās, institucionālās un līdzekļu apgūšanas spējas visos līmeņos, tostarp piemērotus cilvēkresursus, kas vajadzīgi, lai pieņemtu un īstenotu ar acquis saistītos tiesību aktus;
e)
reģionālās un teritoriālās sadarbības iniciatīvas un tirdzniecības plūsmu attīstību.
3. Rādītājus, kas minēti 2. punktā, izmanto, lai attiecīgā gadījumā uzraudzītu, novērtētu un pārskatītu sniegumu. Izvērtējot IPA II palīdzības rezultātus, kā atsauces punktu ņem vērā regulas 4. pantā minētos Komisijas ikgadējos ziņojumus. Attiecīgos darbības rādītājus definē un iekļauj 6. un 7. pantā minētajos stratēģijas dokumentos un programmās un tos nosaka tā, lai progresu varētu vērtēt objektīvi un visu laiku un vajadzības gadījumā - visās programmās.
3. pants
Politikas jomas
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu galvenokārt sniedz šādās politikas jomās:
a)
reformas, gatavojoties dalībai Savienībā, un saistītā iestāžu un spēju veidošana;
b)
sociālekonomiskā un reģionālā attīstība;
c)
nodarbinātība, sociālā politika, izglītība, dzimumu līdztiesības veicināšana un cilvēkresursu attīstība;
d)
lauksaimniecība un lauku attīstība;
e)
reģionālā un teritoriālā sadarbība.
2. Ar palīdzību visās šā panta 1. punktā minētajās politikas jomās atbalsta I pielikumā uzskaitītos saņēmējus 1. un 2. pantā noteikto vispārīgo un konkrēto mērķu sasniegšanā, jo īpaši ar politikas reformām, tiesību aktu tuvināšanu, spēju veidošanu un investīcijām.
Attiecīgos gadījumos īpašu uzmanību velta labai pārvaldībai, tiesiskumam un cīņai pret korupciju un organizēto noziedzību.
3. Palīdzība 1. punkta b) līdz e) apakšpunktā minētajās politikas jomās var ietvert tādu pasākumu finansēšanu, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1301/2013 (11), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1300/2013 (12), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1304/2013 (13), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1299/2013 (14) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1305/2013 (15).
4. Palīdzību politikas jomā, kas noteikta 1. punkta e) apakšpunktā, jo īpaši var izmantot, lai finansētu vairāku valstu vai horizontālus pasākumus, kā arī pārrobežu, starptautiskus un starpreģionālus sadarbības pasākumus.
4. pants
Palīdzības regulējums
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu sniedz atbilstīgi paplašināšanās politikas regulējumam, ko noteikusi Eiropadome un Padome, un pienācīgi ņemot vērā paziņojumu par paplašināšanās stratēģiju un progresa ziņojumus, kas iekļauti Komisijas ikgadējā paplašināšanās dokumentu kopumā, kā arī attiecīgās Eiropas Parlamenta rezolūcijas. Komisija nodrošina palīdzības un paplašināšanās politikas regulējuma saskaņotību.
2. Palīdzība tiek paredzēta un pielāgota I pielikumā uzskaitīto saņēmēju konkrētajai situācijai, ņemot vērā vajadzīgos papildu centienus, lai nodrošinātu atbilstību dalības kritērijiem, kā arī minēto saņēmēju spējas. Palīdzība tiek diferencēta pēc apjoma un intensitātes atbilstīgi vajadzībām, saistībām reformu jomā un minēto reformu īstenošanas rezultātiem. Tās mērķis galvenokārt ir palīdzēt I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem izstrādāt un īstenot nozaru reformas. Nozaru politika un stratēģijas ir visaptverošas, un tās palīdz sasniegt konkrētos mērķus, kas izklāstīti 2. panta 1. punktā.
3. Atbilstīgi 2. panta 1. punktā izklāstītajiem konkrētajiem mērķiem II pielikumā ir izklāstītas tematiskās prioritātes palīdzības sniegšanai, ņemot vērā I pielikumā uzskaitīto saņēmēju vajadzības un spējas. Katra no minētajām tematiskajām prioritātēm var palīdzēt sasniegt vienu vai vairākus konkrētus mērķus.
4. Saskaņā ar 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā izklāstītajiem konkrētajiem mērķiem palīdzību sniedz pārrobežu sadarbībai gan starp I pielikumā izklāstītajiem saņēmējiem, gan starp viņiem un dalībvalstīm vai valstīm, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI), kas izveidots ar Regulu (ES) Nr. 232/2014 nolūkā veicināt labas kaimiņattiecības, veicināt Savienības integrāciju un sekmēt sociālekonomisko attīstību. III pielikumā ir izklāstītas tematiskās prioritātes palīdzībai teritoriālās sadarbības jomā.
5. pants
Atbilstība, saskaņotība un savstarpējā papildināmība
1. Finansiālā palīdzība saskaņā ar šo regulu atbilst Savienības politikai. Tā atbilst nolīgumiem starp Savienību un I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem un ievēro to daudzpusējo nolīgumu saistības, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse.
2. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm sniedz ieguldījumu Savienības saistību īstenošanā attiecībā uz palīdzības sniegšanas lielāku pārredzamību un pārskatatbildību, tostarp publicējot informāciju par palīdzības apjomu un sadalījumu, nodrošinot to, ka dati ir starptautiski salīdzināmi un tiem var viegli piekļūt, tos var kopīgi izmantot un publicēt.
3. Komisija, dalībvalstis un Eiropas Investīciju banka (EIB) sadarbojas, lai nodrošinātu saskaņotību, un tiecas novērst dublēšanos starp palīdzību, kas sniegta saskaņā ar šo regulu, un citiem Savienības, dalībvalstu un EIB sniegtās palīdzības veidiem, tostarp rīkojot regulāras un iekļaujošas sanāksmes, kuru mērķis ir palīdzības koordinēšana.
4. Komisija, dalībvalstis un EIB nodrošina savu attiecīgo palīdzības programmu koordināciju, lai, sniedzot palīdzību, palielinātu efektivitāti un lietderību un lai novērstu divkāršu finansēšanu atbilstīgi noteiktajiem principiem darbības koordinācijas stiprināšanai ārējās palīdzības jomā un politikas un procedūru saskaņošanai, jo īpaši starptautiskajiem palīdzības efektivitātes principiem. Koordinācija ietver regulāras apspriedes un biežu informācijas apmaiņu dažādos palīdzības sniegšanas posmos, jo īpaši vietējā līmenī, un koordinācija ir būtisks posms dalībvalstu un Savienības plānošanas procesos.
5. Lai palielinātu palīdzības sniegšanas efektivitāti un lietderību un lai novērstu divkāršu finansēšanu, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu labāku koordināciju un savstarpējo papildināmību ar daudzpusējām un reģionālām organizācijām un vienībām, piemēram, ar starptautiskām finanšu iestādēm, Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūrām, fondiem un programmām, kā arī ar līdzekļu devējiem ārpus Savienības.
6. Gatavojot, īstenojot un uzraugot palīdzību saskaņā ar šo regulu, Komisija būtībā darbojas partnerībā ar I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem. Ja nepieciešams, partnerībā tiek iekļautas kompetentās valsts, reģionālās un vietējās iestādes, kā arī pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Komisija mudina veikt koordināciju starp attiecīgajām ieinteresētajām personām.
Pilsoniskās sabiedrības organizāciju spējas tiek stiprinātas, tostarp attiecīgā gadījumā kā palīdzības tiešās saņēmējas.
II SADAĻA
STRATĒĢISKĀ PLĀNOŠANA
6. pants
Stratēģijas dokumenti
1. Palīdzību saskaņā ar šo regulu sniedz, pamatojoties uz valsts vai starpvalstu indikatīvajiem stratēģijas dokumentiem (“stratēģijas dokumenti”), ko Komisija partnerībā ar I ielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem pieņēmusi uz Savienības daudzgadu finanšu shēmas laiku - laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
2. Stratēģijas dokumentos tiek definētas prioritātes rīcībai, lai sasniegtu mērķus attiecīgajās 3. pantā minētajās politikas jomās, kuras atbalsta saskaņā ar šo regulu atbilstīgi, attiecīgi, 1. un 2. pantā minētajiem vispārējiem un konkrētiem mērķiem. Stratēģijas dokumentus pieņem saskaņā ar 4. pantā izklāstīto palīdzības regulējumu un pienācīgi ņemot vērā attiecīgās valsts stratēģijas.
3. Stratēģijas dokumentos ietver Savienības finansējuma indikatīvu sadalījumu pa politikas jomām, ja vajadzīgs, un pa gadiem un paredz iespēju risināt jaunas vajadzības, neskarot iespēju apvienot palīdzību dažādās politikas jomās. Stratēģijas dokumentos ir iekļauti rādītāji, lai novērtētu virzību uz stratēģijas dokumentos iekļauto mērķu sasniegšanu.
4. Komisija ik gadu izvērtē stratēģijas dokumentu īstenošanu un to, vai tie joprojām ir svarīgi, ņemot vērā 4. pantā minētā politikas regulējuma attīstību. Komisija informē 13. panta 1. punktā minēto komiteju par minētā izvērtējuma rezultātiem un var izteikt priekšlikumu pārskatīt šajā pantā minētos stratēģijas dokumentus un/vai programmas un attiecīgos gadījumos 7. panta 1. punktā minētos pasākumus. Minētos stratēģijas dokumentus pārskata arī termiņa vidusposmā, un vajadzības gadījumā tos koriģē.
5. Komisija pieņem šajā pantā minētos stratēģijas dokumentus un to pārskatītās versijas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
III SADAĻA
ĪSTENOŠANA
7. pants
Plānošana
1. Savienības palīdzību saskaņā ar šo regulu īsteno tieši, netieši vai kopīgā pārvaldībā, izmantojot programmas un pasākumus, kā minēts Regulas (ES) Nr. 236/2014 2. un 3. pantā, un saskaņā ar īpašiem noteikumiem, ar ko nosaka vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, jo īpaši attiecībā uz pārvaldības struktūrām un procedūrām, ko Komisija pieņem saskaņā ar šīs regulas 13. pantu. Parasti palīdzību sniedz, īstenojot gada vai daudzgadu valsts vai starpvalstu programmas, kā arī pārrobežu sadarbības programmas, kas izveidotas saskaņā ar 6. pantā minētajiem stratēģijas dokumentiem un ko izstrādājuši attiecīgie šīs regulas I pielikumā uzskaitītie saņēmēji un/vai attiecīgā gadījumā Komisija.
2. Veicot jebkādu plānošanu vai programmu pārskatīšanu pēc Regulas (ES) Nr. 236/2014 17. pantā minētā starpposma pārskata ziņojuma (“starpposma pārskata ziņojums”) publicēšanas, ņem vērā minētajā ziņojumā izklāstītos rezultātus, atzinumus un secinājumus.
8. pants
Pamatnolīgumi un papildu nolīgumi
1. Komisija un attiecīgie I pielikumā uzskaitītie saņēmēji slēdz pamatnolīgumus par palīdzības īstenošanu.
2. Vajadzības gadījumā starp Komisiju un attiecīgajiem I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem vai to īstenošanas iestādēm var slēgt papildu nolīgumus par palīdzības īstenošanu.
9. pants
Horizontālie noteikumi
1. Pienācīgi pamatotos apstākļos un lai nodrošinātu Savienības finansējuma saskaņotību un efektivitāti vai lai veicinātu reģionālo sadarbību, Komisija var nolemt attiecināt 7. panta 1. punktā minētās programmas un pasākumus arī uz valstīm, teritorijām un reģioniem, kuri citādi nebūtu tiesīgi saņemt finansējumu saskaņā ar 1. pantu, ja īstenojamai programmai vai pasākumam ir globālas, reģionālas vai pārrobežu iezīmes.
2. Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) sniedz ieguldījumu saskaņā ar šo regulu izveidotajās programmās vai pasākumos, kuru mērķis ir pārrobežu sadarbība starp I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem un dalībvalstīm. ERAF ieguldījuma summu nosaka saskaņā ar 4. pantu Regulā (ES) Nr. 1299/2013. Minēto ieguldījumu izmanto saskaņā ar šo regulu.
3. Attiecīgos gadījumos IPA II var sniegt ieguldījumu starptautiskās un starpreģionālās sadarbības programmās vai pasākumos, kurus izveido un īsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1299/2013 un kuros piedalās šīs regulas I pielikumā uzskaitītie saņēmēji.
4. Attiecīgos gadījumos IPA II var sniegt ieguldījumu pārrobežu sadarbības programmās vai pasākumos, kurus izveido un īsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 232/2014 un kuros piedalās šīs regulas I pielikumā uzskaitītie saņēmēji.
5. Attiecīgos gadījumos IPA II var sniegt ieguldījumu programmās vai pasākumos, kurus ievieš kā daļu no makroreģionālas stratēģijas un kuros piedalās I pielikumā uzskaitītie saņēmēji.
IV SADAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
10. pants
Pilnvaru deleģēšana
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 11. pantu, lai grozītu šīs regulas II pielikumu. Konkrētāk, pēc starpposma pārskata ziņojuma publicēšanas, un pamatojoties uz minētajā starpposma pārskata ziņojumā iekļautajiem ieteikumiem, Komisija līdz 2018. gada 31. martam pieņem deleģēto aktu, ar ko groza II pielikumu.
11. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 10. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir līdz 2020. gada 31. decembrim.
3. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā atsaukt 10. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 10. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
12. pants
Turpmāku īstenošanas noteikumu pieņemšana
Papildus Regulā (ES) Nr. 236/2014 paredzētajiem noteikumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru tiek pieņemti konkrēti noteikumi, ar ko paredz vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus.
13. pants
Komiteja
1. Izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta komiteju (“IPA II komiteja”), un tās sastāvā ir dalībvalstu pārstāvji, un to vada Komisijas pārstāvis. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. IPA II komiteja palīdz Komisijai attiecībā uz visām politikas jomām, kas minētas 3. pantā. IPA II komitejas kompetencē ir arī tiesību akti un saistības saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006 un Regulas (EK) Nr. 389/2006 3. panta piemērošana.
14. pants
Rezultātu atalgošana
1. Šīs regulas 6. pantā minētajos stratēģijas dokumentos nosaka, ka paliek pieejams pienācīgs palīdzības apmērs, lai atsevišķu I pielikumā uzskaitīto saņēmēju varētu atalgot par:
a)
īpašu virzību, kas panākta nolūkā nodrošināt atbilstību dalības kritērijiem; un/vai
b)
efektīvu pirmspievienošanās palīdzības īstenošanu, panākot īpaši labus rezultātus attiecībā uz konkrētiem mērķiem, kas noteikti attiecīgajā stratēģijas dokumentā.
2. Ja kāda I pielikumā uzskaitītā saņēmēja panāktais progress un/vai rezultāti joprojām ir būtiski zemāki par tiem līmeņiem, par ko stratēģijas dokumentos panākta vienošanās, Komisija attiecīgi pielāgo piešķīrumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Pienācīgu summu atliek šā panta 1. punktā minētajiem atalgojumiem, un to piešķir, pamatojoties uz izvērtējumu par rezultātiem un progresu vairāku gadu garumā, bet ne vēlāk kā, attiecīgi, 2017. un 2020. gadā. Tiek ņemti vērā darbības rādītāji, kas minēti 2. panta 2. punktā un noteikti stratēģijas dokumentos.
4. Šīs regulas 6. pantā minētajos stratēģijas dokumentos paredzētajā indikatīvajā Savienības līdzekļu sadalē ņem vērā iespēju piešķirt attiecīgos papildu līdzekļus, pamatojoties uz panāktajiem rezultātiem un/vai progresu.
15. pants
Finansējums
1. Finansējums šīs regulas īstenošanai laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam ir noteikts EUR 11 698 668 000 pašreizējās cenās. Līdz 4 % no finansējuma piešķir pārrobežu sadarbības programmām starp I pielikumā uzskaitītajiem saņēmējiem un dalībvalstīm atbilstīgi viņu vajadzībām un prioritātēm.
2. Eiropas Parlaments un Padome daudzgadu finanšu shēmas satvarā apstiprina gada apropriācijas laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam.
3. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1288/2013 (16) 18. panta 4. punktu no dažādiem instrumentiem ārējās darbības finansēšanai, proti, no Attīstības sadarbības instrumenta, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (17), EKI, IPA II un Partnerības instrumenta, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (18), tiks piešķirta indikatīva summa EUR 1 680 000 000 mācību mobilitātes darbībām uz un no partnervalstīm Regulas (ES) 1288/2013 nozīmē, kā arī sadarbībai un politiskajam dialogam ar minēto valstu iestādēm, institūcijām un organizācijām. Šo fondu izmantošanai piemēro Regulu (ES) Nr. 1288/2013.
Finansējumu nodrošina, izmantojot divus daudzgadu piešķīrumus, kas attiecīgi aptver pirmos četrus gadus un pārējos trīs gadus. Minētā finansējuma piešķīrums ir ietverts plānošanā, kas paredzēta šajā regulā, atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām vajadzībām un prioritātēm. Piešķīrumus var pārskatīt iepriekš neparedzētu būtisku apstākļu vai svarīgu politisko pārmaiņu gadījumā atbilstīgi Savienības ārējās darbības prioritātēm.
16. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. marts