РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 30. oktobris)
par Austrālijas reglamentējošo noteikumu līdzvērtību tām prasībām attiecībā uz centrālajiem darījumu partneriem, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu starpniekiem un darījumu reģistriem
(2014/755/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (1) un jo īpaši tās 25. panta 6. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. pantā izklāstītās centrālo darījumu partneru (“CCP”), kas veic uzņēmējdarbību trešās valstīs, atzīšanas procedūras mērķis ir ļaut CCP, kas veic uzņēmējdarbību un ir saņēmuši atļauju trešās valstīs, kuru regulatīvie standarti ir līdzvērtīgi tiem, kuri noteikti minētajā regulā, sniegt tīrvērtes pakalpojumus tīrvērtes dalībniekiem vai tirdzniecības vietām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā. Tādējādi tajā paredzētā atzīšanas procedūra un lēmums par līdzvērtību palīdz sasniegt Regulas (ES) Nr. 648/2012 galveno mērķi, proti, samazināt sistēmisko risku, paplašinot drošu un stabilu CCP izmantošanu, lai veiktu ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu tīrvērti, tostarp arī tad, ja minētie CCP veic uzņēmējdarbību un ir saņēmuši atļauju trešā valstī.
(2)
Lai trešās valsts tiesisko režīmu varētu uzskatīt par līdzvērtīgu Savienības tiesiskajam režīmam attiecībā uz CCP, piemērojamo juridisko un uzraudzības noteikumu sasniegtajam rezultātam pēc būtības vajadzētu būt līdzvērtīgam Savienības prasībām attiecībā uz regulatīvajiem mērķiem, ko ar to sasniedz. Tāpēc šīs līdzvērtības novērtēšanas mērķis ir pārliecināties, ka Austrālijas juridiskie un uzraudzības noteikumi nodrošina, ka CCP, kas veic uzņēmējdarbību un ir saņēmuši atļauju Austrālijā, nerada tīrvērtes dalībniekiem un tirdzniecības vietām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, lielāku risku, nekā tiem radītu CCP, kas saņēmuši atļauju Savienībā, un līdz ar to nerada nepieļaujamus sistēmiskā riska līmeņus Savienībā.
(3)
Komisija 2013. gada 1. septembrī saņēma Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes (“EVTI”) tehnisko konsultāciju par juridiskajiem un uzraudzības noteikumiem, ko piemēro CCP, kas ir saņēmuši atļauju Austrālijā. Tehniskajā konsultācijā secināts, ka visi Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļas noteikumi ir replicēti attiecīgās juridiski saistošās prasībās, kas jurisdikcijas līmenī ir piemērojamas CCP, kuri ir saņēmuši atļauju Austrālijā.
(4)
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktu ir jāizpilda trīs nosacījumi, lai noteiktu, vai trešās valsts juridiskie un uzraudzības noteikumi attiecībā uz CCP, kas saņēmuši atļauju tajā, ir līdzvērtīgi noteikumiem, kas paredzēti minētajā regulā.
(5)
Saskaņā ar pirmo nosacījumu trešā valstī atļauju saņēmušajiem CCP jāizpilda juridiski saistošās prasības, kas ir līdzvērtīgas prasībām, kuras noteiktas Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā.
(6)
Austrālijas juridiski saistošās prasības attiecībā uz Austrālijā atļauju saņēmušajiem CCP ietver 2001. gada Uzņēmējsabiedrību likumu (“Uzņēmējsabiedrību likums”), kas kopā ar 2001. gada Uzņemējsabiedrību noteikumiem (“Uzņēmējsabiedrību noteikumi”) veido tīrvērtes un norēķinu mehānismu (“TN mehānismi”) tiesisko regulējumu. Uzņēmējsabiedrību likuma 7.3. daļā paredzēts, ka pirms tās atļaujas piešķiršanas, kas vajadzīga, lai veiktu tīrvērtes vai norēķinu darbības, ministram cita starpā ir jāpārliecinās, ka attiecīgajam CCP ir pienācīgi darbības noteikumi un procedūras, kas atbilst piemērojamiem normatīvajiem aktiem, lai nodrošinātu, ka, ciktāl tas ir praktiski iespējams, sistēmiskais risks ir samazināts un ka CCP darbojas godīgi un efektīvi. CCP ir arī jābūt piemērotiem mehānismiem, ko izmanto interešu konfliktu novēršanai un iekšējo noteikumu un procedūru izpildei. Austrālijas Vērtspapīru un investīciju komisija (“ASIC”) un Austrālijas Rezervju banka jeb centrālā banka (“RBA”) konsultē ministru par TN mehānismu licenču piešķiršanu un iekšējo noteikumu un procedūru pārmaiņām un atbild par novērtēšanu un ASIC gadījumā - par izpildi attiecībā uz to, kā CCP pilda pienākumus saskaņā ar Uzņēmējsabiedrību likumu.
(7)
ASIC nodrošina reglamentējošus norādījumus regulētām vienībām, kas vajadzīgi, lai paskaidrotu konkrētus jautājumus, uz kuriem jau attiecas tiesību akti. Proti, 2012. gada decembrī ASIC pārskatīja reglamentējošos norādījumus par licencēšanu un TN mehānismu licenču pārraudzību saskaņā ar atjauninātajiem Reglamentējošajiem norādījumiem 211 “Tīrvērtes un norēķinu mehānismi - Austrālijas un aizjūras operatori” (“RG 211”). Ar ASIC RG 211 tiek īstenoti finanšu tirgus infrastruktūru principi (“PFMI”), ko 2012. gada aprīlī sagatavoja Maksājumu un norēķinu sistēmu komiteja (2) (“CPSS”) un Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (“IOSCO”) un kas attiecas uz pienākumiem, kuri izklāstīti Uzņēmējsabiedrību likumā, un sniedz norādījumus CCP par to, kā izpildīt pienākumus saskaņā ar Uzņēmējsabiedrību likumu. Tādēļ, ja netiek ievērots Uzņēmējsabiedrību likums, kā izskaidrots RG 211, varētu tikt piemērotas izpildes nodrošināšanas darbības un sankcijas.
(8)
Saskaņā ar Uzņēmējsabiedrību likumu RBA ir pilnvarota noteikt finanšu stabilitātes standartus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka CCP darbojas tādā veidā, kas rada vai veicina Austrālijas finanšu sistēmas vispārējo stabilitāti. Proti, RBA maksājumu sistēmas valde 2012. gada novembrī apstiprināja jaunu finanšu stabilitātes standartu noteikšanu, t. i., Finanšu stabilitātes standartus (“FSS”) attiecībā uz CCP, kas ietver 21 standartu attiecībā uz CCP, attiecīgus apakšstandartus un norādījumus. Izņemot dažus apakšstandartus, kas stājās spēkā 2014. gada 31. martā, FSS stājās spēkā 2013. gada martā. FSS ir jāievēro visiem licencētajiem CCP.
(9)
TN mehānismu pamatprincipos, kas izklāstīti Uzņēmējsabiedrību likuma 7.3. daļā, un uzņēmējsabiedrību noteikumos, kas izskaidroti ASIC RG 211, un RBA noteiktajos FSS (kopā “galvenie noteikumi”) izklāstīti augsta līmeņa standarti, kuri CCP ir jāievēro, lai saņemtu atļauju sniegt tīrvērtes pakalpojumus Austrālijā. Minētie galvenie noteikumi aptver pirmā līmeņa juridiski saistošās prasības Austrālijā. Lai izpildītu primāros noteikumus, CCP papildus pieņem iekšējos noteikumus un procedūras, kam jāatbilst Uzņēmējsabiedrību likumā un Uzņēmējsabiedrību noteikumos noteiktajām konkrētajām prasībām, kā paskaidrots RG 211 un FSS, un minētos iekšējos noteikumus un procedūras iesniedz ministram, pirms tiek izsniegta TN mehānisma darbības atļauja. CCP iekšējo noteikumu un procedūru pārmaiņas ir jāziņo ministram. Ministrs var neatļaut mainīt CCP iekšējos noteikumus un procedūras. CCP iekšējiem noteikumiem un procedūrām ir līguma spēks, un tie ir juridiski saistoši CCP un to attiecīgajiem dalībniekiem.
(10)
Izmantojot primārajos noteikumos izklāstītās juridiski saistošās prasības, ko piemēro CCP, kas ir saņēmuši atļauju Austrālijā, nodrošina būtiskus rezultātus, kas ir līdzvērtīgi to prasību rezultātiem, kuras noteiktas Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā.
(11)
Tāpēc Komisija secina, ka Austrālijas tiesiskie un uzraudzības mehānismi nodrošina to, ka Austrālijā atļauju saņēmušie CCP izpilda juridiski saistošās prasības, kuras ir līdzvērtīgas prasībām, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā.
(12)
Saskaņā ar otro nosacījumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktam Austrālijas juridiskajiem un uzraudzības noteikumiem attiecībā uz CCP, kas Austrālijā ir saņēmuši atļauju, ir jāparedz minēto CCP pastāvīga efektīva uzraudzība un prasību izpilde.
(13)
ASIC un RBA pastāvīgi uzrauga un pārrauga CCP, kas saņēmuši atļauju Austrālijā. ASIC ir atbildīga par to, ka CCP izpilda savus pienākumus saskaņā ar Uzņēmējsabiedrību likumu, un šajā sakarā veic periodisku CCP atbilstības novērtējumu, ņemot vērā licencē iekļautos pienākumus, izņemot pienākumus attiecībā uz FSS un sistēmiskā riska samazināšanu, un jo īpaši ņemot vērā to pienākumu darboties godīgi un efektīvi, ciktāl tas ir saprātīgi tā rīkoties, un iesniedz ziņojumu ministram, ko publicē. RBA uzrauga, vai CCP izpilda pienākumus saskaņā ar attiecīgajām licencēm un attiecībā uz finanšu stabilitātes un sistēmiskā riska mazināšanu, veic periodiskus novērtējumus par to, vai katrs CCP ievēro FSS, un iesniedz ziņojumu ministram, ko tāpat publicē. Ministrs un ASIC var izdot rakstiskus rīkojumus CCP, kas saņēmuši atļauju Austrālijā. Ja CCP nepilda rakstisku rīkojumu, ASIC var vērsties tiesā, kas var pieprasīt CCP izpildīt rakstisko rīkojumu.
(14)
Tāpēc Komisija secina, ka Austrālijas juridiskajos un uzraudzības noteikumos attiecībā uz CCP, kas saņēmuši atļauju Austrālijā, paredzēta pastāvīga efektīva uzraudzība un prasību izpilde.
(15)
Saskaņā ar trešo nosacījumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktam Austrālijas juridiskajos un uzraudzības noteikumos ir jābūt iekļautai efektīvai līdzvērtīgai sistēmai tādu CCP atzīšanai, kuri saņēmuši atļauju saskaņā ar trešo valstu tiesiskajiem režīmiem (“trešās valsts CCP”).
(16)
Trešās valsts CCP var pieteikties uz “aizjūras tīrvērtes un norēķinu mehānisma licenci” (“aizjūras CCP licence”), kas ļauj tiem Austrālijā sniegt dažus vai visus tīrvērtes pakalpojumus, kurus tiem atļauts sniegt savā valstī.
(17)
Kritēriji, ko piemēro trešās valsts CCP, kas piesakās uz aizjūras CCP licenci Austrālijā, ir salīdzināmi ar kritērijiem, kuri attiecas uz trešās valsts CCP, kas iesniedz atzīšanas pieteikumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. pantu. Līdzvērtīguma priekšnoteikums - regulatīvais režīms trešā valstī, kurā CCP ir saņēmis atļauju, ir jāuzskata par “pietiekami līdzvērtīgu”, ņemot vērā aizsardzības pakāpi pret sistēmisko risku un pakalpojumu efektivitātes un godīguma līmeni, ko tas nodrošina, attiecībā pret Austrālijas regulatīvo režīmu salīdzināmiem iekšzemes CCP. “Pietiekamas līdzvērtības” novērtējums balstās uz līdzīgiem apsvērumiem kā tie, kas novērtēti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012. Lai varētu piešķirt “aizjūras CCP licenci”, nepieciešams izveidot sadarbības kārtību starp Austrālijas iestādēm un attiecīgajām ārvalstu uzraudzības iestādēm.
(18)
Tādēļ būtu jāuzskata, ka Austrālijas juridiskajos un uzraudzības noteikumos paredzēta efektīva līdzvērtīga sistēma trešās valsts CCP atzīšanai.
(19)
Tādējādi var uzskatīt, ka Austrālijas juridiskajos un uzraudzības noteikumos attiecībā uz CCP, kas saņēmuši atļauju Austrālijā, ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktā paredzētie nosacījumi un minētie juridiskie un uzraudzības noteikumi būtu jāuzskata par līdzvērtīgiem Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktajām prasībām. Komisijai, kuru informē EVTI, būtu jāturpina uzraudzīt, kā mainās Austrālijas juridiskie un uzraudzības noteikumi attiecībā uz CCP un kā tiek izpildīti nosacījumi, uz kuru pamata ir pieņemts šis lēmums.
(20)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Eiropas Vērtspapīru komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta vajadzībām Austrālijas juridiskie un uzraudzības noteikumi, ko piemēro CCP, kas saņēmuši atļauju Austrālijā, un ko veido 2001. gada Uzņēmējsabiedrību likuma 7.3. daļa un 2001. gada Uzņēmējsabiedrību noteikumi, kas paskaidroti saskaņā ar Reglamentējošajiem norādījumiem 211 “Tīrvērtes un norēķinu mehānismi: Austrālijas un aizjūras operatori”, un finanšu stabilitātes standarti attiecībā uz CCP, tiek uzskatīti par līdzvērtīgiem Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktajām prasībām.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2014. gada 30. oktobrī