РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2014. gada 27. marts)
par valsts atbalstu SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), ko Grieķija piešķīrusi uzņēmumam Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 1818)
(Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2014/539/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētās personas aicinātas iesniegt apsvērumus atbilstīgi minētajiem nosacījumiem (1),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Saistībā ar ekonomikas korekciju programmu Grieķija īstenoja privatizācijas programmu (2). Uzņēmums Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (Larco) tika nodots privatizācijai kā valstij piederošs uzņēmums.
(2)
Grieķijas Republikas Aktīvu attīstības fonds (HRADF) (3) 2012. gada martā informēja Komisiju par ierosināto Larco privatizāciju. Lai noskaidrotu, vai saistībā ar šo privatizācijas projektu varētu rasties jautājumi par valsts atbalstu, Komisija pēc savas iniciatīvas ierosināja lietu un 2012. aprīlī sāka sākotnējo izvērtēšanu.
(3)
Saistībā ar šīm diskusijām no Grieķijas varas iestāžu atbildēm uz aptaujas jautājumiem 2012. gada 16. martā kļuva zināms, ka uzņēmuma Larco labā jau ir veikti valsts atbalsta pasākumi. Komisija elektroniskā pasta vēstulēs 2012. gada 18. aprīlī, 2012. gada 24. aprīlī, 2012. gada 5. jūlijā, 2012. gada 22. augustā un 2012. gada 7. decembrī, kā arī vēstulēs - 2012. gada 4. maijā un 2013. gada 14. janvārī pieprasīja papildu informāciju; Grieķijas varas iestādes uz šīm vēstulēm atbildēja 2012. gada 20. aprīlī, 2012. gada 26. aprīlī, 2012. gada 3. oktobrī, 2012. gada 13. novembrī, 2012. gada 15. novembrī, 2012. gada 7. decembrī, 2012. gada 24. decembrī un 2013. gada 18. janvārī. Komisijas dienesti un Grieķijas varas iestāžu pārstāvji tikās Atēnās 2012. gada 30. aprīlī un 2012. gada 11. septembrī, un 2013. gada 25. janvārī - Briselē.
(4)
Komisija 2013. gada 6. marta vēstulē (“2013. gada 6. marta lēmums”) paziņoja Grieķijai savu lēmumu sākt Līguma 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz konkrētiem atbalsta pasākumiem, kas aprakstīti tālāk 2.2. sadaļā (“formāla izmeklēšanas procedūra”).
(5)
2013. gada 6. marta lēmums tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (4). Komisija aicināja Grieķijas varas iestādes un ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus par atbalsta pasākumiem.
(6)
Komisija 2013. gada 30. aprīlī saņēma Grieķijas varas iestāžu apsvērumus. Ieinteresētās personas apsvērumus neiesniedza.
(7)
Savā 2014. gada 21. janvāra elektroniskā pasta vēstulē Grieķijas varas iestādes informēja Komisiju, ka piekrīt lēmuma pieņemšanai angļu valodā.
2. ATBALSTA PASĀKUMU APRAKSTS
2.1. Atbalsta saņēmējs
(8)
Uzņēmuma Larco darbības joma ir laterītu ieguve un apstrāde, brūnogļu ieguve un ferroniķeļa un tā blakusproduktu ražošana. Uzņēmuma darbības ietver minēto produktu atradņu izpēti, izstrādi, ieguvi raktuvēs, kausēšanu un tirdzniecību visā pasaulē. Larco ir viens no lielākajiem ferroniķeļa ražotājiem pasaulē. Uzņēmumā 2012. gadā strādāja 960 darbinieki, un tāpēc tas iekļauts lielo uzņēmumu kategorijā (5).
(9)
Laikā, kad tika veikta formālā izmeklēšanas procedūra, 55,2 % Larco kapitāla daļu ar HRADF starpniecību piederēja Grieķijas valstij, 33,4 % - Grieķijas valsts bankai National Bank of Greece S.A. (NBG - privāta finanšu iestāde) un 11,4 % - uzņēmumam Public Power Corporation S.A. (PPC - lielākais elektroenerģijas ražošanas uzņēmums Grieķijā, kura vairākuma akcionārs ir valsts).
(10)
Uzņēmumam Larco pieder kausēšanas rūpnīca Larimnā, Grieķijas centrālajā daļā. Uzņēmumam Larco ir arī kalnrūpniecības atļaujas vairākās vietās Grieķijā četrās atradnēs: Agios Ioannis raktuves (Larimnas tuvumā), Evia raktuves, Kastoria raktuves un Servia brūnogļu raktuves.
(11)
Uzņēmums Larco dibināts 1989. gadā kā jauns uzņēmums pēc Larimnas uzņēmuma Hellenic Mining and Metallurgical S.A. (“bijušais Larco”) likvidācijas. Bijušā Larco likvidācijas process vēl nav pabeigts, taču tā aktīvi kopā ar attiecīgajām saistībām 1989. gadā tika nodoti Larco. Tāpēc bijušais Larco ir Larco kreditors.
2.2. Pasākumu apraksts
2.2.1. 1. pasākums. Neatmaksātais parāds finanšu ministrijai
(12)
Uzņēmums Larco un tā galvenie kreditori, proti, bijušais Larco, PPC un Grieķijas valsts, 1998. gada aprīlī vienojās par parāda samaksu. Saskaņā ar 1998. gada vienošanos Larco saistību summa minētajiem kreditoriem bija jāsamaksā, maksājot 6 % gadā. Tomēr parāds Grieķijas valstij kopš 2004. gada (6) ir palicis stabils vai nedaudz palielinājies, savukārt saistības ar PPC un bijušo Larco ir daļēji vai pilnīgi nokārtotas (7).
(13)
Tāpēc šķiet, ka valsts sava Larco piešķirtā kredīta gadījumā rīkojās citādi nekā abi pārējie kreditori.
2.2.2. 2. pasākums. Valsts garantija 2008. gadā
(14)
Valsts 2008. gada 22. decembrī garantēja ATE Bank aizdevumu uzņēmumam Larco EUR 30 miljonu apmērā. Garantija trīs gadu laikā sedza aizdevumu 100 % apmērā, un garantijas prēmija bija 1 % gadā.
2.2.3. 3. pasākums. Kapitāla palielināšana 2009. gadā
(15)
Ņemot vērā pašu kapitāla nepietiekamību, 2009. gadā Larco direktoru padome ierosināja un trīs akcionāri apstiprināja akciju kapitāla palielināšanu par EUR 134 miljoniem. Tomēr tikai Grieķijas valsts savas tiesības izmantoja pilnībā, savukārt NBG izmantoja savas tiesības daļēji, bet PPC akciju kapitāla palielināšanā nepiedalījās. Neviens jauns akcionārs akciju kapitāla palielināšanā ieguldījumus neveica.
(16)
Faktiskais akciju kapitāls palielinājās tikai līdz EUR 65,5 miljoniem, kur valsts ieguldīja apmēram EUR 45 miljonus (69 % no kopējā kapitāla iepludināšanas apjoma), bet NBG - EUR 20,5 miljonus (31 %). Lai gan Larco finansiālais stāvoklis bija slikts, šķiet, ka kapitāla palielināšana nebija pamatota ar pārstrukturēšanas plānu, kura mērķis būtu atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, turklāt šķiet, ka NBG norakstīja uzņēmuma bilances vērtību, jo “uzņēmuma būtisko finansiālo problēmu dēļ grupa neplāno atgūt ieguldījuma bilances vērtību” (8) (sk. 2013. gada 6. marta lēmuma 45. apsvērumu).
2.2.4. 4. pasākums. Valsts garantija 2010. gadā
(17)
Valsts 2010. gada 10. maijā piešķīra garantiju, lai varētu segt garantijas vēstuli, ko NBG sniedza Larco par apmēram EUR 10,8 miljonu lielu parādu. Garantija sedza 100 % no garantijas vēstules summas, garantija bija piešķirta uz nenoteiktu laiku, un garantijas prēmija bija 2 % gadā.
2.2.5. 5. pasākums. Garantijas vēstules, kas aizstāj nodokļu naudas soda priekšapmaksu 2010. gadā
(18)
Grieķijas nodokļu iestādes 2010. gadā veica Larco finanšu pārskatu revīziju un konstatēja, ka nav pareizi iegrāmatoti konkrēti zaudējumi, ko radīja riska ierobežošana līgumiem par niķeļa cenām. Tāpēc par zaudējumu nepatiesu reģistrāciju uzņēmumam tika noteikts naudas sods EUR 190 miljonu apmērā (9).
(19)
Šo nodokļu naudas sodu Larco vēlāk apstrīdēja Grieķijas tiesās. Lai naudas sodu apstrīdētu tiesā, saskaņā ar Grieķijas tiesību aktiem (10) personai, kurai jāmaksā nodokļu naudas sods, jāveic priekšapmaksa 25 % apmērā no soda naudas summas (šajā gadījumā - EUR 47 miljoni).
(20)
Tomēr Larco gadījumā Grieķijas administratīvā tiesa nolēma atbrīvot uzņēmumu no pienākuma veikt priekšapmaksu 25 % apmērā no soda naudas summas, aizstājot to ar pienākumu deponēt garantijas vēstules par EUR 1,5 miljoniem.
2.2.6. 6. pasākums. Valsts garantijas 2011. gadā
(21)
Valsts 2011. gada 30. decembrī piešķīra divas garantijas diviem ATE Bank aizdevumiem EUR 30 miljonu un EUR 20 miljonu apmērā. Garantijas piešķiršanas brīdī viena aizdevuma (EUR 20 miljoni) samaksas termiņš bija nokavēts. Garantijas nodrošināja 100 % segumu, un to prēmija bija 1 % gadā.
2.3. Pamatojums formālās izmeklēšanas procedūras sākšanai
(22)
Komisija 2013. gada 6. marta lēmumā (18.-25. apsvērums) provizoriski secināja, ka Larco no 2007. gada varēja uzskatīt par grūtībās nonākušu uzņēmumu atbilstīgi Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm (11). Ņemot vērā šo pamatinformāciju, Komisija provizoriski secināja, ka visi seši pasākumi bija valsts atbalsts, un apšaubīja to saderību ar iekšējo tirgu.
(23)
Ja norādītie pasākumi būtu valsts atbalsts, tie būtu piešķirti, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punkta noteikumu par paziņošanu un atturēšanos no rīcības.
3. GRIEĶIJAS APSVĒRUMI
3.1. Grūtībās nonācis uzņēmums
(24)
Savos apsvērumos saistībā ar formālo izmeklēšanas procedūru Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka 2008. un 2009. gadā Larco nebija grūtībās nonācis uzņēmums, jo reģistrētos zaudējumus radīja šajos gados notikusī ferronikeļa cenu samazināšanās pasaules tirgū. Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums tikai no 2010. gada.
3.2. 1. pasākums. Neatmaksātais parāds finanšu ministrijai
(25)
Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka kredīts, ko uzņēmumam Larco piešķīra valsts, netika piešķirts no valsts līdzekļiem, jo sākumā tas bija privāts kredīts, ko piešķīra uzņēmumu pārstrukturēšanas organizācija Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (OER). Pēc OER likvidācijas saskaņā ar Likumu Nr. 2741/1999 visi tā prasījumi tika nodoti valstij.
(26)
Varas iestādes paskaidroja arī to, ka 1998. gada līgumā par parāda samaksu attiecībā uz atlikušās parāda daļas apstrādi un iekasēšanu bija paredzēti īpaši noteikumi, kas katra finanšu gada beigās bija jāpiemēro šādi:
a)
ja finanšu gadā Larco guvis peļņu, uzkrātie procenti (6 % gadā) vispirms būtu jāsamaksā kreditoriem pirms parāda pamatsummas atmaksas;
b)
pēc procentu atmaksas Larco saglabātu zināmu peļņas daļu ieguldījumiem;
c)
pēc a) un b) apakšpunktā minēto noteikumu piemērošanas visa atlikusī Larco peļņas daļa tiktu līdzīgās daļās sadalīta Larco kreditoriem.
(27)
Ja pēc 1999. gada Larco nebija guvis peļņu, kreditoriem bija tiesības panākt sava aizdevuma atmaksāšanu, izmantojot dažādus līdzekļus, piemēram, maksāšanas termiņa pārskatīšanu, parāda kapitalizāciju utt. Tomēr kreditoriem nebija tiesību atlikušā parāda samaksu panākt piespiedu kārtā, piemēram, konfiscējot uzņēmuma aktīvus vai pieprasot sākt bankrota procedūru pret uzņēmumu.
(28)
Līdz 2003. gadam kreditori saņēma uzkrātos procentus saskaņā ar vienošanos. 2004.-2007. gadā Larco neguva peļņu, un tāpēc uzkrātie procenti netika atmaksāti. PPC ar Larco 2007. gadā noslēdza līgumu par izejvielām, ko atbalstīja visi kreditori; saskaņā ar šo līgumu Larco piegādāja uzņēmumam PPC brūnogles, tādējādi attiecīgi samazinot parāda summu. Parāds PPC pilnībā tika atmaksāts 2011. gadā.
(29)
Bijušā Larco administrators centās panākt parāda samaksu, izmantojot juridiskus līdzekļus, un šķiet, ka konkrētas summas jau ir samaksātas. Līdz 2011. gadam saskaņā ar 1998. gada vienošanos bijušais Larco no atlikušā parāda daļas bija iekasējis EUR 5 miljonus. Tā kā bijušajam Larco ir parādi arī Grieķijas valstij, tā iekasēja visus šos EUR 5 miljonus.
(30)
Attiecībā uz Larco tiešo parādu Grieķijas valstij - valsts regulāri sūtīja Larco rēķinus par parāda gada summu, norādot arī gadā uzkrātos procentus.
(31)
Tāpēc Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka parāds, kas radies saskaņā ar 1998. gada vienošanos, nevar būt valsts līdzekļi un jebkurā gadījumā tas nerada Larco selektīvas priekšrocības.
3.3. 2. pasākums. Valsts garantija 2008. gadā
(32)
Grieķijas varas iestādes atsaucās uz paziņojumu par garantijām (12), jo īpaši šā paziņojuma 3.2. sadaļu, kurā ir nosacījumi, ar kuriem Komisija var nepieļaut valsts atbalsta elementu konkrētajā garantijā. Grieķijas varas iestādes apgalvoja:
a)
garantijas piešķiršanas brīdī Larco nebija grūtībās nonācis uzņēmums;
b)
piešķiršanas brīdī varēja precīzi noteikt garantijas apmēru;
c)
garantija tika piešķirta parāda vērtspapīriem (obligāciju aizņēmums), un tāpēc garantētā summa bija lielāka par 80 % no atlikušās parāda daļas;
d)
1 % apmērā noteiktā garantijas prēmija bija tirgum atbilstīga cena, kas atspoguļoja Larco finansiālo stāvokli.
(33)
Tāpēc Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka 2008. gadā piešķirtā valsts garantija nav uzskatāma par valsts atbalstu.
(34)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka 2. pasākums tika piešķirts saskaņā ar ministrijas 2008. gada 22. decembra lēmumu YA 2/93378/0025 un attiecās uz precīzu summu - EUR 30 000 000.
3.4. 3. pasākums. Kapitāla palielināšana 2009. gadā
(35)
Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka valsts iesaistīšanās kapitāla palielināšanā bija paredzēta, lai aizsargātu uzņēmuma vērtību, ņemot vērā tā paredzēto privatizāciju, un lai īstenotu pārstrukturēšanas plānu. Savā lēmumā valsts ņēma vērā Larco izaugsmes iespējas, tā aktīvu vērtību un vispārējo situāciju ferroniķeļa tirgū, kā arī pārstrukturēšanas un izmaksu samazināšanas pasākumus.
(36)
NBG kapitāla palielināšanā ieguldīja 31 %. Pretēji valstij NBG nolēma savas tiesības izmantot tikai daļēji. Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka NBG mērķis bija saglabāt zināmu kontroli uzņēmumā, un tāpēc bankas darbības nebūtu jāuzskata par neuzticēšanos Larco nākotnei. Patiešām, NBG samazināja savu akciju daļu līdz Grieķijas tiesību aktos paredzētajai obligātajai minimālajai daļai, lai iegūtu veto tiesības, lemjot par konkrētiem svarīgiem jautājumiem direktoru padomē.
(37)
Trešais akcionārs - PPC - pauda skaidru lēmumu nepiedalīties kapitāla palielināšanā, apzinoties, ka uzņēmuma akciju vērtība samazināsies. Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka PPC nepiedalījās kapitāla palielināšanā, jo tā mērķis bija saistībā ar uzņēmuma privatizāciju nodrošināt valstij iespēju iegūt lielāku akciju vairākumu.
(38)
Tāpēc Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka valsts rīcība bija atbilstīga ieguldītāja rīcībai tirgus ekonomikā un ka tāpēc kapitāla palielināšana 2009. gadā nav uzskatāma par valsts atbalstu.
(39)
Attiecībā uz piešķiršanas datumu Grieķijas varas iestādes nesniedza pārliecinošu informāciju. Akcionāru sapulces protokolā minēts, ka Grieķijas valsts 2009. gada 15. aprīlī kapitāla palielināšanai piešķīra EUR 15 000 000 saskaņā ar Finanšu ministrijas dokumentu Οικ2/27694/0025, lai palielinātu valsts kopējo akciju kapitālu, kura apmērs bija EUR 44 999 999,40. Larco 2009. gada finanšu pārskatā redzams, ka lēmums par kapitāla palielināšanu tika pieņemts 2009. gada 14. maijā, taču nav skaidrs, kad faktiski notika kapitāla iepludināšana.
3.5. 4. pasākums. Valsts garantija 2010. gadā
(40)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka saistībā ar 1998. gada vienošanos bijušais Larco Grieķijas tiesās centās panākt Larco parāda atmaksu un ka ir pieņemti vairāki tiesas spriedumi un lēmumi par anulēšanu, cita starpā attiecībā uz apmēram EUR 10,5 miljonu lielu parāda summu (13).
(41)
Saistībā ar Larco iesniegto pārsūdzību neatlīdzināma zaudējuma riska dēļ Grieķijas Augstākā tiesa atlika parāda samaksu aptuveni EUR 10,5 miljonu apmērā, līdz attiecīgā tiesa būs pieņēmusi galīgo spriedumu. Samaksa tika atlikta ar nosacījumu, ka Larco bijušajam Larco iesniegs garantijas vēstuli par atlikto summu. NBG piešķīra Larco garantijas vēstuli par apmēram EUR 10,8 miljoniem (EUR 10,5 miljoni no sākotnēji apstrīdētās parāda summas + EUR 0,3 miljoni - maksa par juridiskajiem pakalpojumiem un izdevumi). Savukārt garantijas vēstuli sedza valsts garantija par visu summu uz neierobežotu laikposmu, garantijas prēmija bija 2 % gadā.
(42)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka šo pasākumu valsts piešķīra kā akcionāre ar mērķi nodrošināt parāda samaksas atlikšanas nosacījumus un aizsargāt savus ieguldījumus no parādiem, kuru atmaksas termiņš ir beidzies. Pretējā gadījumā parāda samaksas atlikšanu nevarētu īstenot, un bijušajam Larco būtu tiesības panākt parāda iekasēšanu, iespējams, konfiscējot Larco aktīvus. Tādējādi Larco kļūtu maksātnespējīgs. Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka bez valsts garantijas NBG nebūtu piešķīrusi garantijas vēstuli.
(43)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka 4. pasākums tika piešķirts saskaņā ar ministrijas 2010. gada 10. maija lēmumu YA 2/923/0025 un attiecās uz precīzu summu - EUR 10 510 824,95, pieskaitot EUR 310 000 lielu maksu par juridiskajiem pakalpojumiem un izdevumiem, tādējādi kopumā bija piešķirti EUR 10 820 824,95.
3.6. 5. pasākums. Garantijas vēstules, kas aizstāj nodokļu naudas soda priekšapmaksu 2010. gadā
(44)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka apstrīdētais pasākums attiecas uz papildu nodokli, nevis uz nodokļu naudas sodu. Papildu nodoklis tika piemērots, jo - pretēji Larco apgalvojumam - nodokļu iestādes neatzina, ka zaudējumi, ko radīja līgumi par riska ierobežošanu, būtu jāatņem no Larco tīrā ieņēmuma summas. Grieķijas varas iestādes arī paskaidroja, ka tiesa uzņēmumam Larco lūdza iesniegt garantijas vēstules par kopējo summu EUR 4,7 miljonu apmērā.
(45)
Grieķijas varas iestādes iesniedza pierādījumus, ka saskaņā ar vispārēju tiesību aktu noteikumu Larco bija tiesības papildu nodokļa priekšapmaksu aizstāt ar garantijas vēstulēm. Tiesas spriedumā, ar kuru Larco saskaņā ar valsts tiesību aktiem (14) tika atļauts papildu nodokļa priekšapmaksu aizstāt ar garantijas vēstulēm, tika piemērota līdzsvarošanas pārbaude, ņemot vērā izdevīgumu kreditoram (valstij) un debitora dzīvotspēju (Larco), un tāpēc tika pieņemts lēmums uz laiku atlikt pienākumu veikt priekšapmaksu EUR 47 miljonu apmērā (proti, 25 % no papildu nodokļa summas), aizstājot to ar garantijas vēstulēm kopumā par EUR 4,7 miljoniem. Minētā atlikšana bija jāpiemēro līdz galīgā lēmuma pieņemšanai tiesvedībā, ko Larco par papildu nodokļa piemērošanu bija ierosinājis pret valsti.
(46)
Grieķijas varas iestādes arī apgalvoja, ka valsts tiesu lēmumus nevar attiecināt uz valsti.
(47)
Grieķijas varas iestādes arī paskaidroja, ka, neraugoties uz samaksas pagaidu atlikšanu, valsts faktiski anulēja šādas atlikšanas finansiālo ietekmi, uzņēmuma Larco papildu nodokļa summu kompensējot ar summām, kas valstij jāmaksā Larco, piemēram, ienākuma nodoklis vai PVN ieņēmumi. Tāda iespēja bija atļauta nesen pieņemtajos tiesību aktos, lai Grieķijā paātrinātu nodokļu iekasēšanu.
(48)
Tādējādi valsts faktiski jau bija iekasējusi vismaz EUR 16,1 miljonus no Larco papildu nodokļa priekšapmaksas summas.
3.7. 6. pasākums. Valsts garantijas 2011. gadā
(49)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka garantiju piešķiršanas brīdī nevienam no abiem aizdevumiem nebija beidzies samaksas termiņš. Aizdevumu EUR 20 miljonu apmērā piešķīra ATE Bank, lai refinansētu senāku aizdevumu EUR 20 miljonu apmērā, kura samaksas termiņš bija beidzies.
(50)
Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka abām valsts garantijām netika izmantoti valsts līdzekļi, jo valsts uzņēmumam Larco bija parādā EUR 60 miljonus no PVN ieņēmumiem. Tāpēc, ja garantijas tiktu izmantotas, attiecīgās summas varētu kompensēt valsts atlikušo parādu.
(51)
Varas iestādes arī apgalvoja, ka gadījumā, ja pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, būtu jāatzīst, ka tas ir saderīgs ar iekšējo tirgu, jo tas atbilst valsts pasākumu pagaidu shēmai (15) un attiecīgajai Grieķijas pagaidu shēmai attiecībā uz aizdevumu garantijām (“pagaidu garantiju shēma”) (16). Proti, varas iestādes uzskatīja, ka neatkarīgi no tā, ka pasākuma piešķiršanas brīdī Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums, bija izpildīti arī citi minētās shēmas nosacījumi:
a)
Larco bija liels uzņēmums;
b)
EUR 30 miljonu aizdevums bija aizdevums ieguldījumiem, no šīs summas EUR 20 miljoni bija aizdevums, lai refinansētu senāku aizdevumu, kas bija piešķirts ieguldījumiem;
c)
garantijas tika piešķirtas līdz 2011. gada beigām;
d)
abu garantēto aizdevumu kopējā summa tikai par EUR 3 miljoniem pārsniedza Larco gada izdevumus darba algām;
e)
garantijas sedza 100 % aizdevuma, taču Grieķijas ekonomikas īpašā stāvokļa dēļ šāds pasākums bija Larco vienīgā iespēja piekļūt finansējumam;
f)
garantijās bija iekļauta prēmija 1 % apmērā, kas jāuzskata par tirgum atbilstīgu prēmiju.
(52)
Visbeidzot, Grieķijas varas iestādes apgalvoja - ja Komisija secinātu, ka pasākums ir atbalsts un ka pagaidu garantiju shēmas nosacījumi nav izpildīti, pasākums būtu jāuzskata par glābšanas atbalstu. Būtu jāuzskata, ka par šādu atbalstu ir paziņots, jo Komisija par minēto pasākumu tika informēta 2012. gada 16. martā atbildēs uz aptaujas jautājumiem, veicot sākotnējo izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas.
(53)
Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka atbalsts atbilda Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēs noteiktajām prasībām:
a)
tas bija likviditātes atbalsts aizdevuma garantiju veidā;
b)
tas tika garantēts nopietnu sociālu problēmu dēļ, un tam nebija pārmērīgi negatīva plašāka ietekme uz citām dalībvalstīm;
c)
Grieķijas varas iestādes kopā ar Komisiju gatavoja pārstrukturēšanas plānu;
d)
atbalsts bija ierobežots līdz summai, kas vajadzīga, lai saglabātu uzņēmuma komercdarbību noteiktā laikposmā;
e)
piešķirot atbalstu, tika ievērots nosacījums “vienreiz un pēdējoreiz”, jo Larco iepriekš nebija piešķirts glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalsts;
f)
Larco valstij iesniedza darbības plānu, kur pamatoja ieguldījumiem vajadzīgos EUR 30 miljonus.
(54)
Grieķijas varas iestādes paskaidroja, ka 6. pasākums tika piešķirts saskaņā ar i) ministrijas 2011. gada 30. decembra lēmumu YA 2/95156/0025 un attiecās uz precīzu summu - EUR 30 000 000 un ii) ministrijas 2011. gada 30. decembra lēmumu YA 2/95161/0025 un attiecās uz precīzu summu - EUR 20 000 000.
4. NOVĒRTĒJUMS
(55)
Šajā lēmumā aplūkots sākotnējais jautājums par to, vai Larco ir grūtībās nonācis uzņēmums Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu izpratnē. Tādēļ lēmumā tiks izvērtēts, vai pārbaudāmie pasākumi ir valsts atbalsts uzņēmumam Larco Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē un, visbeidzot, vai šāds atbalsts varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu.
4.1. Larco grūtības
(56)
Komisija 2013. gada 6. marta lēmumā un jo īpaši tā 18.-25. apsvērumā secināja, ka laikā, kad tika piešķirti 6 apstrīdētie pasākumi, Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums. Larco galvenie finanšu dati 2007.-2011. gadā redzami tabulā:
Larco galvenie finanšu dati 2007.-6./2012. gadā (EUR miljoni)
2007.g.
2008.g.
2009.g.
2010.g.
2011.g.
1. pusgads 2012. (17)
Apgrozījums
549,3
284
98,8
239
311
154,6
EBT
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Statūtkapitāls
163,8
163,8
109
109
109
109
Pašu kapitāls
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Kopējais parāds
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Parāds/pašu kapitāls (attiecība)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 10. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka sabiedrība ar ierobežotu atbildību tiek uzskatīta par nonākušu grūtībās, ja “ir zudusi vairāk nekā puse to statūtkapitāla un vairāk nekā ceturtdaļa no šā kapitāla ir zaudēta iepriekšējos 12 mēnešos”. Tajā atspoguļots pieņēmums, ka uzņēmums, kas zaudējis milzīgu daļu sava statūtkapitāla, nespēs apturēt zaudējumus, kuri īstermiņā vai vidējā termiņā gandrīz noteikti novedīs to līdz nespējai turpināt darbību (kā noteikts Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 9. punktā).
(58)
Turklāt saskaņā ar Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 11. punktu uzņēmumu var uzskatīt par grūtībās esošu uzņēmumu, “ja novērojamas parastās grūtībās nonākuša uzņēmuma pazīmes, tādas kā zaudējumu pieaugums, apgrozījuma samazināšanās, gatavās produkcijas krājumu pieaugšana, jaudas pārpalikums, naudas plūsmas samazināšanās, parāda pieaugums, procentu likmju celšanās un krītoša vai nulles neto aktīvu vērtība”. Šajā ziņā Vispārējā tiesa ir spriedusi: “negatīva pamatkapitāla esamība, kura […] var tikt uzskatīta par būtisku norādi uz to, ka uzņēmums ir nonācis finanšu grūtību situācijā” (18).
(59)
Larco finanšu pārskatos par 2007.-2012. gada pirmo pusgadu redzams, ka uzņēmuma statūtkapitāls nav samazinājies vairāk par pusi. Tomēr tajā pašā laikposmā uzņēmuma pašu kapitāls bija negatīvs. Iepriekšējās lietās Komisija uzskatīja, ka tad, ja uzņēmumam ir negatīvs pašu kapitāls, ir zaudēts viss uzņēmuma statūtkapitāls un ir a priori jāpieņem, ka ir izpildīti Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 10. punkta a) apakšpunkta kritēriji (19).
(60)
Larco lietā Komisija uzskata, ka, šķiet, tikai tā statūtkapitāls nav samazinājies vairāk par pusi, jo uzņēmums neveica atbilstīgus pasākumus, kas parasti paredzēti Grieķijas tiesību aktos (20). Šādu atbilstīgu pasākumu mērķis ir panākt uzņēmuma pašu kapitāla palielināšanu no negatīva uz pozitīvu, vienlaikus palielinot to līdz pienācīgam līmenim. Šādi atbilstīgi pasākumi varētu būt vai nu zaudējumu kapitalizācija, vai kapitāla palielināšana, vai abi minētie pasākumi.
(61)
Šajā ziņā Komisija uzskata, ka zaudējumu kapitalizācija būtu izraisījusi uzņēmuma statūtkapitāla zaudējumu, jo uzkrāto zaudējumu summa būtu lielāka par statūtkapitāla summu. Tādēļ Komisija uzskata, ka šajā lietā kopš 2008. gada ir izpildīti Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 10. punkta a) apakšpunkta kritēriji.
(62)
Turklāt attiecībā uz kritērijiem Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 11. punktā - Larco apgrozījums būtiski samazinājās no 2007. līdz 2009. gadam, un 2008. un 2009. gadā uzņēmums cieta vērā ņemamus zaudējumus, kuru kopējā summa bija EUR 221 miljons (attiecīgi EUR 116 miljoni un EUR 105 miljoni). Uzņēmums 2010. un 2011. gadā palielināja apgrozījumu un ieņēmumus, taču šis palielinājums nebija pietiekams, lai nodrošinātu Larco sanāciju. Tajā pašā laikposmā uzņēmuma pašu kapitāls joprojām bija negatīvs, un parāda summa turpināja palielināties. Turklāt 2012. gada pirmajā pusgadā Larco darbība atkal radīja zaudējumus.
(63)
Komisija nepiekrīt Grieķijas varas iestāžu apsvērumam, ka 2008. un 2009. gadā Larco nebija grūtībās nonācis uzņēmums, jo zaudējumus radīja ferronikeļa cenu samazināšanās.
(64)
Pirmkārt, fakts, ka ferroniķeļa cenu samazināšanās radīja zaudējumus un pastiprināja Larco grūtības, pats par sevi nemazina konstatējumu, ka uzņēmumam Larco bija parastās grūtībās nonākuša uzņēmuma pazīmes. Lai novērstu zaudējumus, stabilam uzņēmumam nevajadzētu pielāgot savas izmaksas šādām cenu pārmaiņām.
(65)
Otrkārt, 2008. un 2009. gadā uzņēmumam bija negatīvs pašu kapitāls un pieaugoša parāda summa (63 % palielinājums 2007.-2008. gadā). Lai gan pēc 2010. gada ferroniķeļa cena un apgrozījums būtiski palielinājās, vēlākie Larco finanšu rezultāti norāda, ka uzņēmumam joprojām bija grūtības. Tāpēc nevar secināt, ka zaudējumus 2008. un 2009. gadā radīja tikai zemās ferroniķeļa cenas.
(66)
Ņemot vērā minēto, tiek secināts, ka 6 apstrīdēto pasākumu piešķiršanas brīdī Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu izpratnē.
4.2. Valsts atbalsta esība
(67)
Līguma 107. panta 1. punktā noteikts - “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem, un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(68)
Saskaņā ar Komisijas iedibināto praksi un tās apstiprinājumu judikatūrā, lai noteiktu, vai valsts institūcijas un uzņēmuma darījums uzskatāms par valsts atbalstu, kritērijs ir tirgus ekonomikas ieguldītāja vai kreditora princips (“TEIP” vai “TEKP”) (21). Saskaņā ar šo principu valstij, ja tā tirgū darbojas kā komerciāls uzņēmums, ir jārīkojas kā privātam tirgus dalībniekam. Ja valsts tā nerīkojas, varētu būt runa par valsts atbalstu. Tādējādi atbalsta esības novērtēšanai izšķirošs ir jautājums, vai privāts tirgus dalībnieks līdzīgā situācijā būtu rīkojies tāpat. Piemērojot šo principu, apsvērumus, kas nav saistīti ar ekonomiku, nevar ņemt vērā, lai pamatotu atbalsta pasākumu piešķiršanu.
4.2.1. 1. pasākums. Neatmaksātais parāds finanšu ministrijai
(69)
Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija nevar piekrist Grieķijas varas iestāžu apgalvojumam, ka OER piešķirtais kredīts bija privāts kredīts. Saskaņā ar Grieķijas Likumu Nr. 1386/1983 (1. pants) (22), ar ko izveido OER,“OER darbība ir valsts sociālo interešu labā, un to pārrauga valsts”. Tā paša likuma 3. pantā teikts, ka valsts ir vienīgā OER akcionāre. Turklāt valstij ir iespēja tieši norīkot direktoru padomes priekšsēdētāju un divus no astoņiem locekļiem, bet netieši - četrus locekļus. No minētā izriet, ka OER līdzekļi ir valsts līdzekļi, un tāpēc, šķiet, jebkuru OER kredītu var uzskatīt par valsts kredītu.
(70)
Grieķijas varas iestāžu iesniegtie pierādījumi liecina, ka par Larco parādu OER (vēlāk nodots valstij) regulāri ir ziņots un par to izrakstīti rēķini saskaņā ar 1998. gada vienošanos par parāda samaksu. Daļa no parāda tika iekasēta, kad uzņēmuma ienesīguma dēļ tas bija iespējams. Šajā laikposmā Larco veica ieguldījumus, kas samazināja atmaksājamo summu, tomēr visi kreditori bija piekrituši šiem ieguldījumiem. Saskaņā ar vienošanos kreditoriem nebija tiesību atlikušā parāda samaksu panākt piespiedu kārtā.
(71)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka 1. pasākums atbilst TEKP, jo valsts, būdama kreditore, rīkojās tādā veidā, kā rīkotos privāts kreditors, proti, izmantojot visus savā rīcībā esošos līdzekļus un ievērojot līgumiski saskaņotu sistēmu, lai iekasētu savu aizdevumu.
4.2.2. 2. pasākums. Valsts garantija 2008. gadā
(72)
Valsts garantijas apdraudēja valsts līdzekļus, jo garantijas izmantošanas gadījumā tā tiktu maksāta no valsts budžeta. Turklāt visas garantijas, kas netiek pienācīgi atmaksātas, nozīmē valsts finanšu līdzekļu zaudējumu. Tāpēc attiecībā uz šo pasākumu ir izpildīts kritērijs par valsts līdzekļiem un piedēvējamību valstij, to Grieķijas varas iestādes neapstrīd.
(73)
Komisija nepiekrīt Grieķijas varas iestāžu apgalvojumam, ka ir izpildīti paziņojuma par garantijām 3.2. sadaļas nosacījumi. Komisija ir konstatējusi, ka 2008. gadā Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums. Turklāt, ņemot vērā Larco būtiskās finansiālās grūtības, jo īpaši lielo starpību starp parāda un pašu kapitāla summām, nevar uzskatīt, ka gada garantijas prēmija 1 % apmērā atspoguļo garantēto aizdevumu saistību neizpildes risku.
(74)
Komisija uzskata, ka saprātīgs tirgus kreditors šādos apstākļos uzņēmumam Larco garantiju nepiešķirtu. Tā kā pasākums tika veikts selektīvi uzņēmumam Larco, Komisija secina, ka 2008. gadā piešķirtā valsts garantija saņēmējam rada selektīvas priekšrocības.
(75)
Uzņēmums Larco darbojas nozarē, kuras produktus tirgo dalībvalstīs, un pats uzņēmums lielāko savas produkcijas daļu eksportē uz citām dalībvalstīm. Turklāt līdztekus Grieķijai niķeli iegūst, kausē un bagātina vēl 6 dalībvalstīs, proti, Apvienotajā Karalistē (23), Austrijā, Francijā (Jaunkaledonijā), Somijā, Spānijā un Zviedrijā. Niķeli tirgo gandrīz visās dalībvalstīs (24).
(76)
Apstrīdētie pasākumi nodrošina Larco iespēju turpināt darbību, lai, pretēji citiem konkurentiem, kuriem ir finansiālas grūtības, to neietekmētu sekas, ko parasti izraisa uzņēmuma sarežģītie finanšu rezultāti. Tas kropļo konkurenci, jo citiem tā paša tirgus uzņēmumiem jānodrošina darbība bez šāda valsts atbalsta.
(77)
Tāpēc Komisija secina, ka 2. pasākums ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē. Komisija uzskata, ka atbalsta summa ir vienāda ar garantētā aizdevuma summu, jo ir apšaubāms, ka Larco, ņemot vērā tā ekonomiskās problēmas, būtu varējis saņemt finansējumu, neatkarīgi no nosacījumiem. Proti, Komisija uzskata, ka Larco saņēma priekšrocības, kas ir līdzvērtīgas garantētā aizdevuma summai, jo bez valsts garantijas tam nebūtu iespēju saņemt šādu finansējumu tirgū.
(78)
Komisijai nav informācijas, ka garantija būtu izmantota.
4.2.3. 3. pasākums. Kapitāla palielināšana 2009. gadā
(79)
Valstij piedaloties Larco akciju kapitāla palielināšanā 2009. gadā, tika izmantoti valsts līdzekļi, un tā ir piedēvējama valstij. Tāpēc šis kritērijs ir izpildīts, un Grieķijas varas iestādes to neapstrīd.
(80)
Komisija no Grieķijas varas iestādēm nav saņēmusi pārliecinošus pierādījumus, kas pamatotu varas iestāžu apgalvojumu, ka valsts rīkojās kā saprātīgs tirgus ieguldītājs. Patiešām, ņemot vērā pierādījumiem iesniegto akcionāru sapulces protokolu, var uzskatīt, ka, lai gan Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums, pirms kapitāla palielināšanas akcionāriem netika iesniegts pārstrukturēšanas plāns. Turklāt kapitāla palielināšanas galīgā summa galu galā bija nepietiekama, lai segtu Larco negatīvo pašu kapitālu, un tāpēc to nevarētu uzskatīt par pasākumu, kas aizsargā uzņēmuma vērtību un atbalsta tā pārstrukturēšanu.
(81)
Attiecībā uz NBG līdzdalību Komisija atgādina Tiesas precizējumu, ka “vienlaicīgums - pat nozīmīgu privāto ieguldījumu gadījumā - pats par sevi nevar būt pietiekams, lai secinātu atbalsta neesību EKL 87. panta 1. punkta izpratnē, neņemot vērā citus atbilstošus faktiskos un tiesiskos elementus (25)”.
(82)
Patiešām, NBG daļēju piedalīšanos nevar izmantot, lai pierādītu valsts un privāto akcionāru ieguldījuma vienlaicīgumu, jo NBG attiecībā pret Larco bija ne vien akcionārs, bet arī kreditors. Tāpēc tās lēmums daļēji piedalīties kapitāla palielināšanā bija līdzeklis, lai aizsargātu ne vien savu ieguldījumu vērtību, bet arī savu - kreditora stāvokli.
(83)
Turklāt valsts jau 2008. gadā piešķīra Larco valsts garantiju. Tāpēc, kā noteikts attiecīgajā judikatūrā, valsts līdzdalību 2009. gadā kapitāla palielināšanā nevar skatīt atsevišķi, bet tā jāizvērtē saistībā ar atbalsta pasākumiem (26).
(84)
Visbeidzot, akcionāru sapulces protokols neapstiprina Grieķijas varas iestāžu apgalvojumu, ka PPC nolūks bija nodrošināt valstij iespēju iegūt lielāku akciju vairākumu. Tieši pretēji - PPC tikai paziņoja, ka nepiedalīsies akciju kapitāla palielināšanā.
(85)
Tāpēc Komisija uzskata, ka saprātīgs tirgus ieguldītājs šādos apstākļos nepiedalītos Larco akciju kapitāla palielināšanā. Tā kā pasākums tika veikts selektīvi uzņēmumam Larco, Komisija secina, ka valsts piedalīšanās 2009. gadā kapitāla palielināšanā saņēmējam radīja selektīvas priekšrocības.
(86)
Ņemot vērā iemeslus, kas iepriekš izklāstīti 75.-76. apvērumā, attiecīgais pasākums varēja ietekmēt tirdzniecību dalībvalstu starpā un kropļot konkurenci.
(87)
Tāpēc Komisija secina, ka 3. pasākums ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē. Tā kā netiek apstrīdēts, ka valsts pilnībā izmantoja savas tiesības akciju kapitāla palielināšanā [nav skaidrs], 3. pasākuma vērtība ir EUR 44 999 999,40.
(88)
Attiecībā uz piešķiršanas datumu 2009. gada 14. maija akcionāru sapulces protokolā redzams, ka Grieķijas valsts 2009. gada 15. aprīlī (27) kapitāla palielināšanai piešķīra EUR 15 000 000, lai palielinātu valsts kopējo akciju kapitālu [nav skaidrs], kura apmērs bija EUR 44 999 999,40. Komisijai nav zināms datums, kad tika piešķirta akciju kapitāla palielināšanai paredzētā valsts ieguldījuma atlikusī summa.
4.2.4. 4. pasākums. Valsts garantija 2010. gadā
(89)
Tādu pašu iemeslu dēļ kā saistībā ar 2. pasākumu attiecībā uz 4. pasākumu ir izpildīts kritērijs par valsts līdzekļiem un piedēvējamību valstij, un to Grieķijas varas iestādes neapstrīdēja.
(90)
Komisija atzina, ka akcionāru parastā komercdarbības prakse varētu būt garantiju piešķiršana apstākļos, kas līdzīgi apstākļiem šajā lietā. Tomēr tā kā NBG arī bija Larco akcionāre, Komisija uzskata, ka akcionāri parasti līdzīgās daļās sadalītu izdevumus, ko rada apstrīdētā garantija. Tieši pretēji - valsts, sniedzot parāda garantiju, uzņēmās visu risku, lai gan Larco bija grūtības un tā parāda apmērs jau bija palielinājies.
(91)
Attiecībā uz 2. pasākumu paziņojuma par garantiju 3.2. sadaļas noteikumi vispār nav izpildīti, jo nevar uzskatīt, ka 2 % prēmija atspoguļo Larco saistību neizpildes risku.
(92)
Tāpēc Komisija uzskata, ka saprātīgs tirgus kreditors šādos apstākļos uzņēmumam Larco garantiju nepiešķirtu. Tā kā pasākums tika veikts selektīvi uzņēmumam Larco, Komisija secina, ka tas saņēmējam rada selektīvas priekšrocības.
(93)
Ņemot vērā iemeslus, kas iepriekš izklāstīti 75.-76. apvērumā, attiecīgais pasākums varēja ietekmēt tirdzniecību dalībvalstu starpā un kropļot konkurenci.
(94)
Tāpēc Komisija secina, ka 4. pasākums ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē. Komisija uzskata, ka atbalsta summa ir vienāda ar garantēto summu, jo ir skaidrs, ka neatkarīgi no nosacījumiem saprātīgs tirgus dalībnieks nevarētu garantēt šādu summu uzņēmumam Larco, ņemot vērā tā ekonomiskās problēmas. Proti, Komisija uzskata, ka Larco saņēma priekšrocības, kas ir līdzvērtīgas garantētajai summai, jo bez valsts garantijas tam nebūtu iespēju saņemt šādu garantiju tirgū.
(95)
Komisijai nav informācijas, ka garantija būtu izmantota.
4.2.5. 5. pasākums. Garantijas vēstules, kas aizstāj papildu nodokļa priekšapmaksu 2010. gadā
(96)
Komisija ņem vērā Grieķijas varas iestāžu paskaidrojumus par 5. pasākuma faktiskajiem apstākļiem.
(97)
Ņemot vērā Grieķijas varas iestāžu sniegtos pierādījumus, Komisija piekrīt, ka tiesības papildu nodokļa priekšapmaksu aizstāt ar garantijas vēstulēm Larco piešķīra tiesa, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kas līdzīgā situācijā būtu jāpiemēro ikvienam uzņēmumam. Tāpēc Komisija secina, ka 5. pasākums neradīja selektīvas priekšrocības Larco.
4.2.6. 6. pasākums. Valsts garantijas 2011. gadā
(98)
Komisija ņem vērā Grieķijas varas iestāžu paskaidrojumus par 6. pasākuma faktiskajiem apstākļiem.
(99)
Komisija nepiekrīt Grieķijas varas iestādēm, ka 6. pasākumā nav iekļauti valsts līdzekļi. Pirmkārt, kā paskaidrots saistībā ar 2. pasākumu, valsts garantijas apdraudēja valsts līdzekļus, jo garantijas izmantošanas gadījumā tā tiktu maksāta no valsts budžeta. Turklāt visas garantijas, kas netiek pienācīgi atmaksātas, izmantojot tirgum atbilstīgu prēmiju, nozīmē valsts finanšu līdzekļu zaudējumu. Turklāt apgalvojums par atlikušo parāda daļu - EUR 60 miljoniem PVN - šķiet pretrunā apsvērumiem saistībā ar 5. pasākumu, kur Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka tās likumīgi un ar nolūku nav atmaksājušas atmaksājamo PVN summu, lai kompensētu atlikto papildu nodokļa priekšapmaksu.
(100)
Tāpēc Komisija uzskata, ka attiecībā uz šo pasākumu ir izpildīts kritērijs par valsts līdzekļiem un piedēvējamību valstij.
(101)
Līdzīgi kā attiecībā uz 2. un 4. pasākumu nav izpildīti visi paziņojuma par garantijām 3.2. sadaļas nosacījumi.
(102)
Tāpēc Komisija uzskata, ka saprātīgs tirgus kreditors šādos apstākļos uzņēmumam Larco garantiju nepiešķirtu. Tā kā pasākums tika veikts selektīvi uzņēmumam Larco, Komisija secina, ka tas saņēmējam rada selektīvas priekšrocības.
(103)
Ņemot vērā iemeslus, kas iepriekš izklāstīti 75.-76. apvērumā, attiecīgais pasākums varēja ietekmēt tirdzniecību dalībvalstu starpā un kropļot konkurenci.
(104)
Tāpēc Komisija secina, ka 6. pasākums ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē. Tāpat kā attiecībā uz 2. pasākumu Komisija uzskata, ka atbalsta summa ir līdzvērtīga garantētā aizdevuma summai, jo ir apšaubāms, ka Larco, ņemot vērā tā ekonomiskās problēmas, būtu varējis saņemt finansējumu, neatkarīgi no nosacījumiem.
(105)
Komisijai nav informācijas, ka garantija būtu izmantota.
4.2.7. Secinājums par valsts atbalsta esību
(106)
Ņemot vērā minēto, Komisija uzskata, ka 1. un 5. pasākums nav valsts atbalsts, savukārt 2., 3., 4. un 6. pasākums ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē.
(107)
Tādējādi 2. pasākumā valsts atbalsta apmērs bija EUR 30 000 000, un tas tika piešķirts 2008. gada 22. decembrī. Valsts atbalsta apmērs 3. pasākumā bija EUR 44 999 999,40, tomēr Grieķijas varas iestādēm jāprecizē piešķiršanas datums(-i). Valsts atbalsta apmērs 4. pasākumā bija EUR 10 820 824,95, un tas tika piešķirts 2010. gada 10. maijā, bet 6. pasākumā valsts atbalsta summa bija EUR 50 000 000 (saskaitot EUR 30 000 000 + EUR 30 000 000), kas tika piešķirta 2011. gada 30. decembrī.
4.3. Nelikumīgs atbalsts
(108)
2., 3., 4. un 6. pasākums ir valsts atbalsts, un tie tika piešķirti, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punkta noteikumu par paziņošanu un atturēšanos no rīcības. Tāpēc šie pasākumi ir nelikumīgs valsts atbalsts.
4.4. Atbalsta saderība
(109)
Tā kā konkrētie pasākumi ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē, to saderība jāizvērtē, ņemot vērā šā panta 2. un 3. punktā minētos izņēmumus.
(110)
Saskaņā ar Tiesas judikatūru dalībvalstij jāpaskaidro iespējamais atbilstības pamatojums un jāpierāda, ka ir izpildīti šādas atbilstības nosacījumi (28).
4.4.1. 2., 4. un 6. pasākuma saderība
(111)
Attiecībā uz 2. un 4. pasākumu Grieķijas varas iestādes nepamatoja iespējamo atbilstību, jo tās apgalvoja, ka šie pasākumi nav valsts atbalsts.
(112)
Tā kā minētie pasākumi ir valsts atbalsts, tie jāizvērtē attiecībā uz atbilstību Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam un jo īpaši Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm, jo Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums vismaz no 2008. gada. Saskaņā ar Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu 20. punktu “šādu uzņēmumu nevar uzskatīt par piemērotu instrumentu citu sabiedriskās kārtības mērķu veicināšanai, kamēr netiek nodrošināta tā dzīvotspēja. Rezultātā Komisija uzskata, ka atbalsts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem var sekmēt saimnieciskās darbības attīstību, negatīvi neietekmējot tirdzniecību, kas būtu pretrunā ar Kopienas interesēm, tikai tad, ja tiek izpildīti šajās pamatnostādnēs paredzētie nosacījumi”.
(113)
Tomēr šajā gadījumā nav izpildīti Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu attiecīgie nosacījumi (3.1. sadaļa). Garantijas netika atceltas pēc sešiem mēnešiem, un Grieķijas varas iestādes neiesniedza pārstrukturēšanas plānu, kas būtu atjaunojis uzņēmuma dzīvotspēju, netika arī īstenoti kompensējoši pasākumi, lai mazinātu konkurences kropļojumus. Visbeidzot, nav pierādījumu, ka atbalsts bija ierobežots līdz nepieciešamajam minumam, proti, veicot būtisku paša atbalsta saņēmēja ieguldījumu. Varas iestādes neiesniedza likvidācijas plānu.
(114)
Attiecībā uz 6. pasākumu Grieķijas varas iestādes apgalvoja, ka tas bija saderīgs ar pagaidu shēmu un pagaidu garantiju shēmu un ka tas jebkurā gadījumā uzskatāms par glābšanas atbalstu.
(115)
Komisija nepiekrīt Grieķijas varas iestāžu apgalvojumiem. Komisija uzskata, ka valsts pasākumu pagaidu shēmas un pagaidu garantiju shēmas nosacījumi nebija izpildīti, jo Larco bija grūtībās nonācis uzņēmums. Abu uzņēmumam Larco piešķirto garantiju kopējā summa bija lielāka par Larco gada izdevumiem darba algām, garantijas summa pārsniedza 90 % darba algu summas, un 1 % gadā nevar uzskatīt par tirgum atbilstīgu prēmiju, kas atspoguļo saistību neizpildes risku.
(116)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka minētais pasākums bija glābšanas atbalsts, jāsaka - lai gan Komisija kopš 2011. gada ir apspriedusies ar Grieķijas varas iestādēm par Larco, varas iestādes nekad nav minējušas, ka 2011. gadā piešķirtās garantijas būtu jāuzskata par glābšanas atbalstu, un par to nekad nav sniegušas paziņojumu. Patiešām, Grieķijas varas iestādes 2012. gada 16. martā atbildēs uz aptaujas jautājumiem skaidri paziņoja, ka uzņēmums pēdējos 10 gados glābšanas un/vai pārstrukturēšanas atbalstu nav saņēmis.
(117)
Šajā lietā jebkurā gadījumā nav izpildīti Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu attiecīgie nosacījumi. Garantijas, kas bija piešķirtas 2011. gadā, netika atceltas pēc 6 mēnešiem, un Grieķijas varas iestādes neiesniedza pārstrukturēšanas plānu vai likvidācijas plānu. Darbības plāns, kurā bija pamatoti ieguldījumiem nepieciešamie EUR 30 miljoni, nevar būt pamats atbilstīgam pārstrukturēšanas plānam, kas prasīts Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēs. Tas ir tāpēc, ka šā plāna mērķis nebija uzņēmuma dzīvotspējas atjaunošana un nebija paredzēti kompensējoši pasākumi, lai mazinātu konkurences kropļojumus. Visbeidzot, nebija pierādījumu, ka atbalsts bija ierobežots līdz nepieciešamajam minumam, proti, veicot būtisku paša atbalsta saņēmēja ieguldījumu. Varas iestādes vispār neiesniedza likvidācijas plānu.
(118)
Komisija nav konstatējusi citu 2., 4. un 6. pasākuma saderības iespējamo pamatojumu.
(119)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka 2., 4. un 6. pasākums nav saderīgi ar iekšējo tirgu.
4.4.2. 3. pasākuma saderība
(120)
Grieķijas varas iestādes nepamatoja 3. pasākuma iespējamo atbilstību, jo tās apgalvoja, ka šis pasākums nav valsts atbalsts.
(121)
Tā kā šis pasākums ir valsts atbalsts, iepriekš 112. apsvērumā minēto iemeslu dēļ arī tas ir jāizvērtē saistībā ar atbilstību Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm. Tomēr šajā gadījumā vispār nav izpildīti Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu attiecīgie nosacījumi. Grieķijas varas iestādes nekad netika iesniegušas pārstrukturēšanas plānu, kas atjaunotu uzņēmuma dzīvotspēju, un nebija īstenoti kompensējoši pasākumi, lai mazinātu konkurences kropļojumus. Visbeidzot, nav pierādījumu, ka atbalsts bija ierobežots līdz nepieciešamajam minumam, proti, veicot būtisku paša atbalsta saņēmēja ieguldījumu.
(122)
Komisija nav konstatējusi citu šā pasākuma saderības iespējamo pamatojumu.
(123)
Ņemot vērā šos apstākļus, Komisija uzskata, ka 3. pasākums nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
4.5. Atgūšana
(124)
Saskaņā ar Līgumu un Tiesas iedibināto judikatūru, ja Komisija ir konstatējusi atbalsta nesaderību ar iekšējo tirgu (29), tai ir tiesības pieprasīt dalībvalstij atcelt šo atbalstu vai pārveidot to. Tāpat Tiesa ir pastāvīgi uzsvērusi, ka dalībvalsts pienākums ir atcelt atbalstu, ko Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu; tas jādara nolūkā atjaunot iepriekšējo stāvokli (30). No Tiesas apsvērumiem izriet, ka šis mērķis ir sasniegts, ja saņēmējs ir atmaksājis nelikumīga atbalsta summas un tādējādi zaudējis savas priekšrocības, kas tam bija tirgū attiecībā pret citiem konkurentiem, un ir atjaunots stāvoklis, kāds bija pirms atbalsta piešķiršanas (31).
(125)
Ievērojot šo tiesu praksi, Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (32) 14. pantā noteikts, ka tad, “kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja […]”.
(126)
Tādējādi, ņemot vērā to, ka par nevienu no apstrīdētajiem pasākumiem netika paziņots Komisijai, pārkāpjot Līguma 108. panta noteikumus, un tāpēc tie uzskatāmi par nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu, tie jāatmaksā, lai atjaunotu to stāvokli, kas bija tirgū pirms šo atbalstu piešķiršanas. Atmaksājamie līdzekļi tiek aprēķināti, sākot no dienas, kad saņēmējs guvis priekšrocības, t. i., kad atbalsts kļuva pieejams saņēmējam, kam jāmaksā atmaksas procenti, līdz līdzekļi ir faktiski atgūti.
5. SECINĀJUMI
(127)
1. un 5. pasākums nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē.
(128)
Grieķija ir nelikumīgi īstenojusi 2., 3., 4. un 6. pasākumu, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punkta noteikumus.
(129)
Proti, 2., 4. un 6. pasākums (2008., 2010. un 2011. gadā piešķirtās valsts garantijas) uzņēmuma Larco labā ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē, un tie nav saderīgi ar iekšējo tirgu, jo nav izpildīti attiecīgie Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu nosacījumi un nav konstatēts cits saderības pamatojums.
(130)
Arī 3. pasākums (2009. gadā valsts līdzdalība Larco kapitāla palielināšanā) ir valsts atbalsts un nav saderīgs ar Līgumu, jo nav izpildīti attiecīgie Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādņu nosacījumi un nav konstatēts cits saderības pamatojums.
(131)
Komisija norāda, ka Grieķija ir piekritusi, ka šo lēmumu pieņem angļu valodā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Finanšu ministrijas neiekasētais parāds un papildu nodokļa priekšapmaksas aizstāšana ar garantiju vēstulēm 2010. gadā, ko Grieķija īstenoja uzņēmuma Larco labā, nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē.
2. pants
Valsts atbalsts EUR 135 820 824,35 apmērā, kas 2008., 2010. un 2011. gadā uzņēmumam Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. piešķirts valsts garantiju veidā, un valsts līdzdalība uzņēmuma kapitāla palielināšanā 2009. gadā, ko Grieķija īstenoja nelikumīgi, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punkta noteikumus, nav saderīgi ar iekšējo tirgu.
3. pants
1. Grieķijai no saņēmēja jāatgūst 2. pantā minētais nesaderīgais atbalsts.
2. Atmaksājamās summas ietver procentus par laiku no izsniegšanas brīža saņēmējiem līdz to faktiskās atmaksāšanas brīdim.
3. Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (33) V nodaļu.
4. Attiecībā uz 3. pasākumu Grieķija paziņo precīzu datumu, kad tā 2009. gadā veica savu ieguldījumu akciju kapitāla palielināšanā.
5. Grieķija no šā lēmuma pieņemšanas dienas atceļ visus 2. pantā minētos neizmaksātos atbalsta maksājumus.
4. pants
1. Šā lēmuma 2. pantā minētā atbalsta atgūšana stājas spēkā uzreiz, un tā jāveic nekavējoties.
2. Grieķija nodrošina šā lēmuma īstenošanu četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas.
5. pants
1. Divos mēnešos pēc šā lēmuma paziņošanas Grieķija iesniedz šādu informāciju:
a)
kopējā no saņēmēja atgūstamā summa (sākotnējā summa ar procentiem);
b)
šā lēmuma izpildes nodrošināšanas nolūkā veikto un plānoto pasākumu precīzs apraksts;
c)
dokumenti, kas pierāda, ka saņēmējs ir brīdināts par atbalsta atmaksāšanu.
2. Grieķija līdz 2. pantā minētā atbalsta atgūšanas beigām informē Komisiju par šā lēmuma izpildei noteikto valsts pasākumu īstenošanas gaitu. Pēc Komisijas vienkārša pieprasījuma tā nekavējoties sniedz ziņas par pasākumiem, ka jau veikti un ieplānoti, lai izpildītu šo lēmumu. Tā sniedz arī precīzu informāciju par atgūstamā atbalsta summām un procentiem, kas jau ir saņemti no atbalsta saņēmēja.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts Grieķijas Republikai.
Briselē, 2014. gada 27. martā