РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за създаване на специална програма за контрол и инспекции на пелагичните риболовни дейности в западните води на Североизточния Атлантически океан
(2012/807/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (1), и по-специално член 95 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1224/2009 се прилага за всички дейности, обхванати от общата политика в областта на рибарството, извършвани на територията на държавите членки или във водите на Съюза или от негови риболовни кораби или, без да се засяга основната отговорност на държавата членка на знамето, от граждани на държавите членки, и установява по-специално, че държавите членки гарантират, че контролът, инспекциите и правоприлагането се извършват на недискриминационна основа по отношение на секторите, корабите или лицата и въз основа на управлението на риска.
(2)
С Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (2) се определят условията за устойчива експлоатация на херинга.
(3)
В член 95 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда възможността Комисията да определи, съгласувано със съответните държави членки, областите на рибарството, които да са обхванати от специална програма за контрол и инспекции. Тази специална програма за контрол и инспекции трябва да определи целите, приоритетите и процедурите, както и показателите за инспекционните дейности, които се установяват въз основа на управлението на риска и се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Съответните държави членки са длъжни да предприемат необходимите мерки, за да осигурят изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции, по-специално по отношение на необходимите човешки и материални ресурси и периодите и зоните, в които те се осъществяват.
(4)
В член 95, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда специалната програма за контрол и инспекция да определя референтните показатели за инспекционните дейности, които трябва да се основават на управление на риска. Затова е целесъобразно да се определят общи критерии за оценка и управление на риска за дейности по разглеждане, инспекция и проверка, за да могат да не направят навременни анализи на риска и глобални оценки на необходимата информация за контрол и инспекция. Целта на общите критерии е гарантирането на хармонизиран подход при инспекциите и проверките във всички държави членки и установяване на равностойни условия за всички оператори.
(5)
Специалната програма за контрол и инспекции следва да бъде разработена за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2015 г. и да се прилага от Германия, Дания, Естония, Ирландия, Испания, Латвия, Литва, Нидерландия, Обединеното кралство, Полша, Португалия и Франция.
(6)
В член 98, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011 на Комисията (3) се предвижда компетентните органи на държавите членки да приемат отчитащ риска подход за избор на цели за инспектиране - без да се засягат разпоредбите, съдържащи се в многогодишните планове -, като използват цялата налична информация, и в рамките на отчитаща риска стратегия за контрол и правоприлагане всяка държава членка да извършва необходимите инспекционни дейности по обективен начин, за да се избегне задържане на борда, трансбордиране, разтоварване, преработка, транспортиране, съхранение, предлагане за продажба и складиране на продукти от риболов, произхождащи от дейности, които не съответстват на правилата на общата политика в областта на рибарството.
(7)
Европейската агенция за контрол на рибарството, създадена с Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета (4), (наричана по-долу „EFCA“) трябва да координира изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции чрез съвместен план за разполагане, който отчита целите, приоритетите, процедурите и референтните показатели за инспекционните дейности, определени в специалната програма за контрол и инспекции, както и посочва средствата за контрол и инспекции, които могат да бъдат обединени от съответната държава членка. Затова следва да бъдат изяснени отношенията между процедурите, определени от специалната програма за контрол и инспекции, и тези, определени от съвместния план за разполагане.
(8)
За да се хармонизират процедурите за контрол и инспекции на риболовните дейности върху херинга, скумрия, сафрид, хамсия и син меджид във води на ЕС в подзони V, VI, VII, VIII и IХ на ICES и във водите на CECAF и за да се гарантира успехът на многогодишния план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, е целесъобразно да се изготвят общи правила относно контролните и инспекционни дейности, които трябва да се провеждат от компетентните органи на съответните държави членки, включително взаимния достъп до съответните данни. За тази цел интензитетът на контролните и инспекционни дейности следва да се определи чрез целеви показатели.
(9)
Съвместни контролни и надзорни дейности на съответните държави членки следва да се провеждат, когато е приложимо, в съответствие със съвместните планове за разполагане, установени от EFCA, за да се постигне по-голямо уеднаквяване на практиките за контрол, инспекции и надзор и да се допринесе за развитието на координация на дейностите за контрол, инспекции и надзор между компетентните органи на тези държави членки.
(10)
Получените от прилагането на специалната програма за контрол и инспекции резултати следва да се оценяват посредством годишни доклади за оценка, които се предават от всяка (засегната) държава членка до Комисията и до EFCA.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със съответните държави членки. Затова адресати на настоящото решение следва да са посочените държави членки.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящото решение установява специална програма за контрол и инспекции, приложима за запасите от херинга, скумрия, сафрид, хамсия и син меджид във води на ЕС от подзони V, VI, VII, VIII и IХ на ICES и във води на ЕС от зона на CECAF 34.1.11 (наричани по-долу „западни води“).
Член 2
Обхват
1. Специалната програма за контрол и инспекции обхваща по-специално следните дейности:
а)
риболовните дейности по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 в зоната(ите), посочена(и) в член 1;
б)
свързани с риболов дейности, включително претегляне, преработка, пускане на пазара, транспортиране и съхранение на продукти от риболов;
в)
внос, както е определено в член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета (5);
г)
износ, както е определено в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕО) № 1005/2008.
2. Специалната програма за контрол и инспекция се прилага до 31 декември 2015 г.
3. Специалната програма за контрол и инспекции се изпълнява от Германия, Дания, Естония, Ирландия, Испания, Латвия, Литва, Нидерландия, Обединеното кралство, Полша, Португалия и Франция (наричани по-долу „съответните държави членки“).
ГЛАВА II
ЦЕЛИ, ПРИОРИТЕТИ, ПРОЦЕДУРИ И ПОКАЗАТЕЛИ
Член 3
Цели
1. Специалната програма за контрол и инспекция следва да осигури еднакво и ефективно прилагане на мерките за опазване и контрол, приложими към запасите, посочени в член 1.
2. Контролните и инспекционни дейности, които се осъществяват по специалната програма за контрол и инспекции, имат за цел по-специално да гарантират спазването на следните разпоредби:
а)
управлението на възможностите за риболов и всички свързани с тях конкретни условия, включително наблюдение на усвояването на квотите и режима на риболовното усилието в зоните, посочени в член 1,
б)
задължения за докладване, приложимо към риболовни дейности в западните води, по-специално относно надеждността на записаните и докладваните данни,
в)
разпоредби относно забраната за изхвърляне на риба с цел да бъде заменена с по-ценна такава,
г)
специалните правила за претегляне на определени пелагични видове, предвидени в членове 78 - 89 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011.
Член 4
Приоритети
1. Съответните държави членки провеждат контролни и инспекционни дейности по отношение на риболовни дейности от страна на риболовни кораби и свързани с риболов дейности на други оператори въз основа на стратегия за управление на риска, в съответствие с член 4, точка 18 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и член 98 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011.
2. Всеки риболовен кораб, група риболовни кораби, категория риболовен уред, оператор и/или свързана с риболов дейност за всеки запас, посочен в член 1, подлежи на контрол и инспекции в зависимост от степента на приоритет, определена по силата на параграф 3.
3. Всяка съответна държава членка определя приоритета въз основа на резултатите от оценката на риска, извършена в съответствие с процедурите, предвидени в член 5.
Член 5
Процедури за оценка на риска
1. Настоящият член се прилага за съответните държави членки и, единствено за целите на прилагането на параграф 4, за всички останали държави членки.
2. Държавите членки оценяват рисковете по отношение на запасите и обхванатата(ите) зона(и) въз основа на таблицата, съдържаща се в приложение I.
3. Оценката на риска на всяка държава членка отчита въз основа на досегашния опит и като използва цялата налична и подходяща информация доколко е вероятно неспазване и при наличието на такова, какви са потенциалните последици. Чрез съчетаването на тези елементи всяка държава членка определя нивото на риск („много ниско“, „ниско“, „средно“, „високо“ и „много високо“) за всяка категория инспекции, посочена в член 4, параграф 2.
4. В случай когато риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка, която не е съответна държава членка, или риболовен кораб на трета държава извършва дейност в зоната(ите), посочена(и) в член 1, му се определя ниво на риск в съответствие с параграф 3. При липса на информация и, освен ако органите на държавата, под чието знаме плава риболовният кораб, не предоставят в рамките на член 9 резултатите от собствената си оценка на риска, извършена в съответствие с член 4, параграф 2 и с параграф 3, които водят до различно ниво на риск, той трябва да се разглежда като риболовен кораб с „много високо“ ниво на риск.
Член 6
Стратегия за управление на риска
1. Въз основа на своята оценка на риска всяка засегната държава членка определя стратегия за управление на риска, насочена към гарантиране на спазването на разпоредбите. Тази стратегия трябва да включва определяне, описване и разпределяне на подходящи икономически ефективни инструменти за контрол и инспекционни средства в зависимост от същността и очакваното ниво на всеки риск, както и постигането на целевите показатели.
2. Стратегията за управление на риска, посочена в параграф 1, се съгласува на регионално равнище чрез съвместен план за разполагане, определен в член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 768/2005.
Член 7
Връзка със процедури на съвместни планове за разполагане
1. В рамките на съвместен план за разполагане, когато е приложимо, всяка съответна държава членка съобщава на EFCA резултатите от своята оценка на риска, извършена в съответствие с член 5, параграф 3, и по-специално списък на очакваните нива на риск със съответните цели за инспектиране.
2. Когато е целесъобразно, списъците с нивата на риск и целите, посочени в параграф 1, се актуализират, като се използва информацията, събрана по време на съвместни инспекционни и надзорни дейности. EFCA се уведомява незабавно след приключването на всяка актуализация.
3. EFCA използва информацията, получена от съответните държави членки, за да координира стратегията за управление на риска на регионално равнище в съответствие с член 6, параграф 2.
Член 8
Целеви показатели
1. Без да се засягат референтните показатели, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2008, целевите показатели на равнището на Съюза за „високо“ и „много високо“ ниво на риска на риболовните кораби и/или на другите оператори са изложени в приложение II.
2. Целевите показатели за „много ниско“, „ниско“, „средно“ ниво на риска на риболовните кораби и/или на другите оператори се определят от съответните държави членки с националните програми за контролна дейност, посочени в член 46 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, и националните мерки, посочени в член 95, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 държавите членки могат да прилагат алтернативно други целеви показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, при условие че:
а)
подробен анализ на риболовните дейности или свързаните с риболов дейности и въпроси във връзка с правоприлагането оправдава необходимостта от установяване на целеви показатели под формата на подобряване на степента на спазване;
б)
референтните показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, се съобщават на Комисията и последната не изпрати възражение срещу тях в срок от 90 дни, те не са дискриминационни и не засягат целите, приоритетите и процедури, базирани на анализ на риска, определени от специалната програма за контрол и инспекции.
4. Всички целеви показатели се оценяват ежегодно въз основа на докладите за оценка, посочени в член 13, параграф 1, и при необходимост се изменят съответно в рамките на оценката, посочена в член 13, параграф 4.
5. Когато е приложимо, целевите показатели, посочени в настоящия член, влизат в сила чрез съвместен план за разполагане.
ГЛАВА III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 9
Сътрудничество между държавите членки и с трети държави
1. Съответните държави членки си сътрудничат при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
2. Където е необходимо, всички други държави членки си сътрудничат със съответните държави членки.
3. Държавите членки могат да си сътрудничат с компетентните органи на трети държави при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
Член 10
Съвместни инспекционни и надзорни дейности
1. За целите на повишаването на ефикасността и ефективността на своите национални системи за контрол на рибарството съответните държави членки предприемат съвместни инспекционни и надзорни дейности във водите под своя юрисдикция и, когато е уместно, на своя територия. Когато е приложимо, тези дейности се извършват в рамките на съвместните планове за разполагане, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
2. За целите на съвместните инспекционни и надзорни дейности всяка съответна държава членка:
а)
предприема необходимото длъжностни лица от другите съответни държави членки да бъдат поканени да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности;
б)
разработва съвместни оперативни процедури, приложими за своите плавателни съдове, които осъществяват надзора;
в)
определя контактните точки, посочени в член 80, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, когато е уместно.
3. Длъжностни лица и инспектори на Съюза могат да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности.
Член 11
Обмен на данни
1. За целите на изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции всяка съответна държава членка осигурява пряк електронен обмен на данните, посочени в член 111 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и приложение XII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, с други съответни държави членки и EFCA.
2. Данните, посочени в параграф 1, са свързани с риболовни дейности и свързани с риболов дейности, извършвани в зоната(ите), обхванати от специалната програма за контрол и инспекции.
Член 12
Информация
1. До пълното прилагане на дял XII, глава III от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в съответствие с формата, определен в приложение III към настоящото решение, всяка съответна държава членка съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA до десетия ден след всяко тримесечие следната информация относно предходното тримесечие:
а)
обозначение, дата и вид на всяка операция за контрол и/или инспекция, извършена през предходното тримесечие;
б)
идентификация на всеки риболовен кораб (номер в регистъра на флота на Съюза), превозно средство и/или оператора (наименование на дружеството), подложени на контрол и/или инспекция;
в)
когато е уместно, вида на риболовните уреди, които са били проверени; и
г)
в случай че са били установени едно или няколко тежки нарушения:
i)
вида(овете) тежко(и) нарушение(я);
ii)
фактическото положение на последващите действия по отношение на тежкото(ите) нарушение(я) (например разследване по делото, висящо дело, дело в процес на обжалване); и
iii)
санкцията(ите), наложена(и) в резултат на тежкото(ите) нарушение(я): размер на глобите, стойност на конфискуваната риба и/или уреди, присъдените точки в съответствие с член 126, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, и/или друг вид санкции.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава за всеки контрол и/или инспекция и продължава да се записва и актуализира във всеки доклад, докато разследването приключи съгласно законодателството на съответната държава членка. Когато не се предприемат действия след откриване на тежко нарушение, се добавя обяснение.
Член 13
Оценка
1. Всяка съответна държава членка изпраща до 31 март на годината, следваща съответната календарна година, на Комисията и на EFCA доклад за оценка на ефективността на контролни и инспекционни дейности, проведени съгласно специалната програма за контрол и инспекции.
2. Докладът за оценка, посочен в параграф 1, съдържа най-малко информацията, посочена в приложение IV. Съответните държави членки могат също така да включат в своя доклад за оценка други дейности като обучение или информационни сесии, предназначени да подобрят спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби и други оператори.
3. EFCA взема предвид докладите за оценка, посочени в параграф 1, за своята годишна оценка на ефективността на съвместните планове за разполагане, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
4. Веднъж годишно Комисията свиква заседание на Комитета по рибарство и аквакултури, за да оцени дали специалната програма за контрол и инспекции е подходяща, уместна и ефективна, както и цялостното ѝ въздействие върху спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби и други оператори, въз основа на докладите за оценка, посочени в параграф 1. Целевите показатели, посочени в приложение II, могат да бъдат съответно преразгледани.
Член 14
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 19. decembris),
ar ko izveido īpašu kontroles un inspekcijas programmu pelaģiskajām zvejniecībām Ziemeļaustrumu Atlantijas rietumu ūdeņos
(2012/807/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (1), un jo īpaši tās 95. pantu,
tā kā:
(1)
Regulu (EK) Nr. 1224/2009 piemēro visām darbībām, kuras iekļautas kopējā zivsaimniecības politikā un kuras veic dalībvalstu teritorijā vai Savienības ūdeņos vai Savienības zvejas kuģi vai, neskarot karoga dalībvalsts primāro atbildību, dalībvalstu valstspiederīgie, un jo īpaši regula nosaka, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, lai kontroli, inspekcijas un noteikumu izpildi veiktu, nepieļaujot diskrimināciju attiecībā uz sektoriem, kuģiem vai personām un pamatojoties uz riska pārvaldību.
(2)
Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1300/2008, ar kuru izveido daudzgadu plānu siļķu krājumam uz rietumiem no Skotijas un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto (2), paredz nosacījumus ilgtspējīgai siļķes krājumu izmantošanai.
(3)
Regulas (EK) Nr. 1224/2009 95. pants paredz iespēju Komisijai, vienojoties ar attiecīgajām dalībvalstīm, noteikt zvejniecības, kurās īstenos īpašu kontroles un inspekcijas programmu. Šādā īpašā kontroles un inspekcijas programmā jānosaka inspekcijas darbību mērķi, prioritātes un procedūras, kā arī inspekcijas darbību kritēriji, kas jānosaka uz riska pārvaldības pamata un periodiski jāpārskata pēc sasniegto rezultātu analīzes. Attiecīgo dalībvalstu pienākums ir pieņemt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu īpašās kontroles un inspekcijas programmas īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz vajadzīgajiem cilvēkresursiem un materiālajiem resursiem, un laikposmiem un zonām, kurās tie izmantojami.
(4)
Regulas (EK) Nr. 1224/2009 95. panta 2. punkts paredz, ka īpašajā kontroles un inspekcijas programmā jāparedz inspekcijas darbību kritēriji, kas jānosaka, pamatojoties uz riska pārvaldību. Šajā nolūkā ir lietderīgi noteikt kopējos riska novērtēšanas un pārvaldības kritērijus pārbaudes, inspekcijas un verifikācijas darbībām, lai varētu laikus veikt riska analīzi un attiecīgās ar kontroli un inspicēšanu saistītās informācijas vispārīgus novērtējumus. Kopējo kritēriju mērķis ir nodrošināt saskaņotu pieeju inspicēšanai un verificēšanai visās dalībvalstīs un radīt līdzvērtīgus konkurences apstākļus visiem operatoriem.
(5)
Īpašā kontroles un inspekcijas programma būtu jāizveido laikposmam no 2013. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim, un tā būtu jāīsteno Apvienotai Karalistei, Dānijai, Francijai, Igaunijai, Īrijai, Latvijai, Lietuvai, Nīderlandei, Polijai, Portugālei, Spānijai un Vācijai.
(6)
Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 404/2011 (3) 98. panta 1. un 3. punkts paredz, ka, neskarot daudzgadu plānos paredzētos noteikumus, dalībvalstu kompetentajām iestādēm, izmantojot visu pieejamo informāciju, ir jāpieņem uz riska novērtējumu balstīta pieeja inspicējamo objektu izvēlei un atbilstīgi uz riska novērtējumu balstītai kontroles un noteikumu izpildes stratēģijai objektīvi ir jāveic vajadzīgās inspekcijas darbības, lai nepieļautu, ka tiek paturēti uz kuģa, pārkrauti citā kuģī, izkrauti, pārvietoti uz sprostiem un audzētavām, apstrādāti, transportēti, uzglabāti, tirgoti un turēti krājumā zvejas produkti, kas iegūti, veicot darbības, kuras ir pretrunā kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem.
(7)
Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 768/2005 (4) izveidotās Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūras (turpmāk “EFCA”) pienākums ir koordinēt īpašās kontroles un inspekcijas programmas īstenošanu, izmantojot kopīgas resursu izmantošanas plānu, ar kuru īsteno mērķus, prioritātes, procedūras un kritērijus attiecībā uz inspekcijas darbībām, kas noteiktas īpašajā kontroles un inspekcijas programmā, un kurā noteikti kontroles un inspekcijas līdzekļi, kurus varētu nodot kopīgai izmantošanai katra attiecīgā dalībvalsts. Tāpēc būtu jāprecizē saikne starp procedūrām, kas noteiktas īpašajā kontroles un inspekcijas programmā, un procedūrām, kas noteiktas kopīgas resursu izmantošanas plānā.
(8)
Lai saskaņotu to siļķes, makreles, stavridas, anšova un putasu zvejas darbību kontroles un inspekcijas procedūras, ko veic ES ūdeņos ICES V, VI, VII, VIII un IX apakšapgabalā un CECAF zonā, un lai nodrošinātu daudzgadu plāna izdošanos attiecībā uz siļķes krājumu, kas atrodas uz rietumiem no Skotijas, ir lietderīgi izveidot kopējus noteikumus kontroles un inspekcijas darbībām, kas jāveic attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm, tostarp noteikumus par savstarpēju piekļuvi attiecīgajiem datiem. Šajā nolūkā mērķa kritērijos būtu jānosaka kontroles un inspekcijas darbību intensitāte.
(9)
Attiecīgo dalībvalstu kopīgas inspekcijas un pārraudzības darbības vajadzības gadījumā būtu jāveic saskaņā ar kopīgas resursu izmantošanas plānu, kuru sagatavojusi EFCA, lai uzlabotu kontroles, inspicēšanas un pārraudzības metožu saskaņotību un palīdzētu koordinēt kontroles, inspekcijas un pārraudzības darbības starp minēto dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
(10)
Rezultāti, kas iegūti no īpašās kontroles un inspekcijas programmas piemērošanas, būtu jāizvērtē, izmantojot gada novērtēšanas ziņojumus, kas katrai attiecīgajai dalībvalstij jāiesniedz Komisijai un EFCA.
(11)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņoti ar attiecīgajām dalībvalstīm. Tāpēc šis lēmums būtu jāadresē minētajām dalībvalstīm.
(12)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Ar šo lēmumu izveido īpašu kontroles un inspekcijas programmu, kas piemērojama siļķes, makreles, stavridas, anšova un putasu krājumiem ES ūdeņos ICES V, VI, VII, VIII un IX apakšapgabalā un ES ūdeņos CECAF 34.1.11. zonā (turpmāk “rietumu ūdeņi”).
2. pants
Darbības joma
1. Īpašā kontroles un inspekcijas programma jo īpaši aptver šādas darbības:
a)
zvejas darbības Regulas (EK) Nr. 1224/2009 4. panta 1. punkta nozīmē 1. pantā minētajā apgabalā vai apgabalos;
b)
ar zveju saistītas darbības, tostarp zvejas produktu svēršanu, apstrādi, tirdzniecību, transportēšanu un glabāšanu;
c)
importu, kā definēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1005/2008 (5) 2. panta 11. punktā;
d)
eksportu, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1005/2008 2. panta 13. punktā.
2. Īpašo kontroles un inspekcijas programmu piemēro līdz 2015. gada 31. decembrim.
3. Īpašo kontroles un inspekcijas programmu īsteno Apvienotā Karaliste, Dānija, Francija, Igaunija, Īrija, Latvija, Lietuva, Nīderlande, Polija, Portugāle, Spānija un Vācija (turpmāk “attiecīgās dalībvalstis”).
II NODAĻA
MĒRĶI, PRIORITĀTES, PROCEDŪRAS UN KRITĒRIJI
3. pants
Mērķi
1. Īpašā kontroles un inspekcijas programma nodrošina to saglabāšanas un kontroles pasākumu vienādu un efektīvu īstenošanu, kurus piemēro 1. pantā minētajiem krājumiem.
2. Kontroles un inspekcijas darbības, ko veic saskaņā ar īpašo kontroles un inspekcijas programmu, ir jo īpaši vērstas uz atbilstības nodrošināšanu šādiem noteikumiem:
a)
zvejas iespēju pārvaldība un jebkādi konkrēti ar to saistīti nosacījumi, tostarp kvotu izmantošanas un piepūles režīma uzraudzība 1. pantā minētajos apgabalos;
b)
ziņošanas pienākumi, kas piemērojami zvejas darbībām rietumu ūdeņos, jo īpaši reģistrētās un paziņotās informācijas uzticamība;
c)
noteikumi par augstākas kategorijas zivju atlasīšanas aizliegumu;
d)
īpaši noteikumi par konkrētu pelaģisko sugu svēršanu, kas paredzēti Īstenošanas regulas (ES) Nr. 404/2011 78.-89. pantā.
4. pants
Prioritātes
1. Attiecīgās dalībvalstis veic kontroles un inspekcijas darbības attiecībā uz zvejas darbībām, ko veic zvejas kuģi, un ar zveju saistītām darbībām, ko veic citi operatori, pamatojoties uz riska pārvaldības stratēģiju atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1224/2009 4. panta 18. punktam un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 404/2011 98. pantam.
2. Katram zvejas kuģim, zvejas kuģu grupai, zvejas rīku kategorijai, operatoram un/vai ar zveju saistītai darbībai attiecībā uz katru 1. pantā minēto krājumu piemēro kontroli un inspekcijas atbilstoši prioritātes līmenim, kas noteikts saskaņā ar 3. punktu.
3. Katra attiecīgā dalībvalsts nosaka prioritātes līmeni, pamatojoties uz tā riska novērtējuma rezultātiem, kas veikts saskaņā ar 5. pantā noteiktajām procedūrām.
5. pants
Ar riska novērtēšanu saistītās procedūras
1. Šo pantu piemēro attiecīgajām dalībvalstīm un - vienīgi 4. punkta piemērošanas nolūkā - visām pārējām dalībvalstīm.
2. Dalībvalstis novērtē risku attiecībā uz konkrētajiem krājumiem un apgabalu vai apgabaliem, pamatojoties uz I pielikumā pievienoto tabulu.
3. Katras dalībvalsts veiktajā riska novērtējumā, pamatojoties uz iepriekšējo pieredzi un izmantojot visu pieejamo un attiecīgo informāciju, ņem vērā to, cik liela ir neatbilstības varbūtība un kādas ir iespējamās sekas, ja tā tiktu pieļauta. Apvienojot šos elementus, katra dalībvalsts novērtē riska pakāpi (“ļoti zems”, “zems”, “vidējs”, “augsts” vai “ļoti augsts”) katrai 4. panta 2. punktā minētajai inspekcijas kategorijai.
4. Gadījumā, ja tādas dalībvalsts karoga zvejas kuģis, kas nav attiecīgā dalībvalsts, vai trešās valsts zvejas kuģis darbojas 1. pantā minētajā apgabalā vai apgabalos, tam nosaka riska pakāpi saskaņā ar 3. punktu. Ja informācija nav pieejama un kuģa karoga valsts iestādes 9. panta satvarā neiesniedz rezultātus par savu riska novērtējumu, kas veikts saskaņā ar 4. panta 2. punktu un šā panta 3. punktu un kura rezultātā tiek noteikta atšķirīga riska pakāpe, to uzskata par “ļoti augsta” riska zvejas kuģi.
6. pants
Riska pārvaldības stratēģija
1. Uz riska novērtējuma pamata katra attiecīgā dalībvalsts nosaka riska pārvaldības stratēģiju, kas vērsta uz atbilstības nodrošināšanu. Šāda stratēģija aptver piemērotu un izmaksu ziņā izdevīgu kontroles instrumentu un inspekcijas līdzekļu noteikšanu, aprakstu un piešķiršanu, ņemot vērā katra riska būtību un novērtēto pakāpi un mērķa kritēriju sasniegšanu.
2. Šā panta 1. punktā minēto riska pārvaldības stratēģiju koordinē reģionālā līmenī, izmantojot kopīgas resursu izmantošanas plānu, kā definēts Regulas (EK) Nr. 768/2005 2. panta c) punktā.
7. pants
Saikne ar kopīgas resursu izmantošanas plānu procedūrām
1. Kopīgas resursu izmantošanas plāna ietvaros vajadzības gadījumā katra attiecīgā dalībvalsts nosūta EFCA saskaņā ar 5. panta 3. punktu veiktā riska novērtējuma rezultātus un jo īpaši sarakstu ar novērtētajām riska pakāpēm un attiecīgos inspicēšanas mērķus.
2. Attiecīgā gadījumā 1. punktā minēto riska pakāpju un mērķu sarakstus atjaunina, izmantojot informāciju, kas ievākta kopīgās inspekcijas un pārraudzības darbībās. EFCA tiek informēta uzreiz pēc katra atjauninājuma pabeigšanas.
3. EFCA izmanto no attiecīgajām dalībvalstīm saņemto informāciju, lai koordinētu riska pārvaldības stratēģiju reģionālā līmenī saskaņā ar 6. panta 2. punktu.
8. pants
Mērķa kritēriji
1. Neskarot mērķa kritērijus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1224/2009 I pielikumā un Regulas (EK) Nr. 1005/2008 9. panta 1. punktā, Savienības līmeņa mērķa kritēriji “augsta” un “ļoti augsta” riska zvejas kuģiem un/vai citiem operatoriem ir izklāstīti II pielikumā.
2. Mērķa kritērijus “ļoti zema”, “zema” un “vidēja” riska zvejas kuģiem un/vai citiem operatoriem nosaka attiecīgās dalībvalstis, izmantojot nacionālās kontroles rīcības programmas, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1224/2009 46. pantā, un valsts pasākumus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1224/2009 95. panta 4. punktā.
3. Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, dalībvalstis kā alternatīvu var piemērot atšķirīgus mērķa kritērijus, kas atspoguļo labāku atbilstību noteikumiem, ar nosacījumu, ka:
a)
detalizēta zvejas darbību vai ar zveju saistītu darbību un ar noteikumu izpildi saistītu elementu analīze pamato vajadzību noteikt mērķa kritērijus, kas atspoguļo labāku atbilstību noteikumiem;
b)
kritēriji, kas atspoguļo labāku atbilstību noteikumiem, ir paziņoti Komisijai, un tā 90 dienu laikā neiebilst pret tiem, kritēriji ir nediskriminējoši un neietekmē mērķus, prioritātes un uz risku balstītas procedūras, kas noteiktas īpašajā kontroles un inspekcijas programmā.
4. Visus mērķa kritērijus izvērtē ik gadu, pamatojoties uz 13. panta 1. punktā minētajiem novērtēšanas ziņojumiem, un vajadzības gadījumā atbilstoši pārskata 13. panta 4. punktā minētās novērtēšanas ietvaros.
5. Vajadzības gadījumā šajā pantā minētos mērķa kritērijus īsteno ar kopīgas resursu izmantošanas plānu.
III NODAĻA
ĪSTENOŠANA
9. pants
Sadarbība starp dalībvalstīm un ar trešām valstīm
1. Attiecīgās dalībvalstis sadarbojas īpašās kontroles un inspekcijas programmas īstenošanā.
2. Vajadzības gadījumā visas pārējās dalībvalstis sadarbojas ar attiecīgajām dalībvalstīm.
3. Dalībvalstis var sadarboties ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, lai īstenotu īpašo kontroles un inspekcijas programmu.
10. pants
Kopīgas inspekcijas un pārraudzības darbības
1. Lai palielinātu savu valsts zivsaimniecības kontroles sistēmu efektivitāti, attiecīgās dalībvalstis veic kopīgas inspekcijas un pārraudzības darbības ūdeņos, kas ir to jurisdikcijā, un vajadzības gadījumā - to teritorijā. Attiecīgā gadījumā šādas darbības veic Regulas (EK) Nr. 768/2005 9. panta 1. punktā minēto kopīgas resursu izmantošanas plānu ietvaros.
2. Kopīgu inspekcijas un pārraudzības darbību veikšanai katra attiecīgā dalībvalsts:
a)
nodrošina to, ka citu attiecīgo dalībvalstu amatpersonas uzaicina piedalīties kopīgās inspekcijas un pārraudzības darbībās;
b)
nosaka kopīgas operatīvās procedūras, ko piemēro pārraudzības kuģiem un lidaparātiem;
c)
vajadzības gadījumā izraugās kontaktpunktus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1224/2009 80. panta 5. punktā.
3. Kopīgajās inspekcijas un pārraudzības darbībās var piedalīties amatpersonas un Savienības inspektori.
11. pants
Datu apmaiņa
1. Lai īstenotu īpašo kontroles un inspekcijas programmu, katra attiecīgā dalībvalsts nodrošina tiešu elektronisku Regulas (EK) Nr. 1224/2009 111. pantā un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 404/2011 XII pielikumā minēto datu apmaiņu ar pārējām attiecīgajām dalībvalstīm un EFCA.
2. Šā panta 1. punktā minētie dati attiecas uz zvejas darbībām vai ar zveju saistītām darbībām, kas veiktas apgabalā vai apgabalos, kam piemēro īpašo kontroles un inspekcijas programmu.
12. pants
Informācija
1. Kamēr nav pilnībā īstenota Regulas (EK) Nr. 1224/2009 XII sadaļas III nodaļa, katra attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar šā lēmuma III pielikumā sniegto formātu elektroniski līdz katra ceturkšņa desmitajai dienai paziņo Komisijai un EFCA šādu informāciju par iepriekšējo ceturksni:
a)
katras iepriekšējā ceturksnī veiktās kontroles un/vai inspekcijas darbības identifikācija, datums un veids;
b)
katra tā zvejas kuģa (Savienības flotes reģistra numurs), transportlīdzekļa un/vai operatora (uzņēmuma nosaukums) identifikācija, kam piemēro kontroli un/vai inspekciju;
c)
vajadzības gadījumā - inspicētā zvejas rīka veids; un
d)
gadījumā, ja konstatēts viens vai vairāki smagi pārkāpumi:
i)
smagā pārkāpuma veids;
ii)
pašreizējais stāvoklis attiecībā uz turpmākajām darbībām pēc smagā pārkāpuma konstatēšanas (piemēram, lieta tiek izmeklēta, tiek izskatīta, iesniegta pārsūdzība); un
iii)
noteiktās sankcijas pēc smagā pārkāpuma konstatēšanas: naudassoda apmērs, konfiscēto zivju un/vai zvejas rīka vērtība, saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 404/2011 126. panta 1. punktu piešķirtie punkti un/vai cita veida sankcijas.
2. Šā panta 1. punktā minēto informāciju paziņo saistībā ar katru kontroli un/vai inspekciju un turpina iekļaut un atjaunināt katrā ziņojumā, līdz darbības ir pabeigtas saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem. Ja pēc smaga pārkāpuma konstatēšanas netiek veiktas nekādas darbības, pievieno paskaidrojumu.
13. pants
Novērtēšana
1. Katra attiecīgā dalībvalsts līdz tā gada 31. martam, kas seko attiecīgajam kalendāra gadam, Komisijai un EFCA nosūta novērtēšanas ziņojumu par to kontroles un inspekcijas darbību efektivitāti, kas veiktas saskaņā ar šo īpašo kontroles un inspekcijas programmu.
2. Šā panta 1. punktā minētajā novērtēšanas ziņojumā iekļauj vismaz to informāciju, kas uzskaitīta IV pielikumā. Attiecīgās dalībvalstis novērtēšanas ziņojumā var iekļaut arī citus pasākumus, piemēram, apmācības vai informatīvas sanāksmes, kas paredzētas, lai uzlabotu zvejas kuģu un citu operatoru atbilstību noteikumiem.
3. EFCA saistībā ar gada novērtējumu par Regulas (EK) Nr. 768/2005 14. pantā minēto kopīgas resursu izmantošanas plānu efektivitāti ņem vērā 1. punktā minētos novērtēšanas ziņojumus.
4. Komisija reizi gadā rīko Zvejniecības un akvakultūras komitejas sanāksmi, lai, pamatojoties uz 1. punktā minētajiem novērtēšanas ziņojumiem, novērtētu īpašās kontroles un inspekcijas programmas piemērotību, atbilstību un efektivitāti un tās vispārējo ietekmi uz zvejas kuģu un citu operatoru atbilstību noteikumiem. Attiecīgi var pārskatīt II pielikumā minētos mērķa kritērijus.
14. pants
Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2012. gada 19. decembrī