ДИРЕКТИВА 2013/42/ЕС НА СЪВЕТА
от 22 юли 2013 година
за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на механизъм за бързо реагиране срещу измамите с ДДС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Данъчните измами в областта на данъка върху добавената стойност (ДДС) водят до значителни бюджетни загуби и оказват влияние върху условията на конкуренция и съответно върху функционирането на вътрешния пазар. Наскоро се появиха специфични внезапни и мащабни данъчни измами, особено посредством използването на електронни средства, които улесняват бързата незаконна търговия в голям мащаб.
(2)
Директива 2006/112/ЕО на Съвета (3) позволява на държавите членки да искат дерогация от посочената директива, за да се предотвратят някои форми на укриване на данъци или избягване на данъци.
(3)
Актуалният опит показа, че процедурата, предвидена в член 395 от Директива 2006/112/ЕО, не може да осигури достатъчно бърза реакция на искания на държавите членки за предприемане на спешни мерки.
(4)
Случилото се показва също така, че определянето на получателя за лице-- платец на ДДС (обратно начисляване), в някои случаи е ефективна мярка за прекратяване на измамите с ДДС в определени сектори.
(5)
Съгласно разпоредбите относно обратното начисляване в членове 199 и 199а от Директива 2006/112/ЕО държавите членки не разполагат с гъвкавостта да реагират бързо на внезапни и мащабни данъчни измами в категориите на стоките и услугите, попадащи извън обхвата на тези членове. Ето защо е необходимо да се изготвят специфични средства за разрешаването на този въпрос.
(6)
Като се имат предвид случаите на извършените мащабни измами, своевременният и изключителен отговор на други случаи на внезапни измами се осигурява най-добре чрез специална мярка на механизма за бързо реагиране ("МБР"), която предвижда възможността за прилагането на обратно начисляване за кратък срок, след съответно уведомление от страна на засегнатата държава членка. За да се гарантира, че използването на тази опция е пропорционално спрямо проблема, Комисията, след като получи съответната информация, следва да разполага с кратък срок, през който да направи оценка на уведомлението и да потвърди дали възразява срещу прилагането на специалната мярка на МБР. Държавите членки следва да разполагат с възможността техните мнения да бъдат взети предвид от Комисията и поради това следва да са изцяло информирани за уведомлението и за всякаква допълнителна информация, предоставяна в рамките на този процес. Освен това, като следваща стъпка Съветът следва да реши дали обратното начисляване да продължи да се прилага, посредством решение за изпълнение съгласно член 395 от Директива 2006/112/ЕО.
(7)
Държавата членка, която е изпратила уведомление за намерението си да прилага специалната мярка на МБР, може да пристъпи към прилагането, след уведомление от страна на Комисията, че липсва възражение.
(8)
За да се осигури продължаване на прилагането на обратното начисляване, при първа възможност и преди изтичането на действието на специалната мярка на МБР, за процедурата, предвидена в член 395 от Директива 2006/112/ЕО, следва да се предвиди по-кратък срок.
(9)
Бързата обработка на уведомленията на държавите членки по МБР ще се улесни, ако се въведе стандартен формуляр за тези уведомления и за предоставянето на всякаква допълнителна информация на Комисията. Ето защо на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с този стандартен формуляр.
(10)
Тъй като МБР може да бъде само временно решение в очакване на по-дългосрочни законодателни решения, целящи системата за ДДС да стане по-устойчива спрямо случаите на измами с ДДС, МБР следва да се прилага само за ограничен срок.
(11)
За да оцени ефективността на МБР, Комисията следва да изготви общ доклад за оценка на въздействието на механизма за преодоляване на внезапни и мащабни измами.
(12)
Тъй като целта на действието, което трябва да бъде предприето, а именно преодоляване на внезапни и мащабни измами в областта на ДДС, които често имат международно измерение, не може да бъдат постигната в достатъчна степен от държавите членки, тъй като те не са в състояние поотделно да противодействат на схемите за измама, свързани с нови форми на търговия, включващи няколко държави едновременно, и следователно може, с оглед на осигуряването на по-бързото и, в резултат на това, по-подходящо и по-ефективно противодействие на тези явления, да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(13)
Поради това Директива 2006/112/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2006/112/ЕО се изменя, както следва:
1)
Вмъква се следният член:
„Член 199б
1. Държавите членки могат, в случаи на неотложна спешност и в съответствие с параграфи 2 и 3, да определят получателя за лице - платец на ДДС, за специфични доставки на стоки и услуги, чрез дерогация от член 193, като специална мярка на механизма за бързо реагиране ("МБР") за борба с внезапни и мащабни измами, които биха могли да доведат до значителни и непоправими финансови загуби.
Специалната мярка на МБР е обект на подходящи контролни мерки от страна на държавите членки по отношение на данъчно задължените лица, доставящи стоките или услугите, за които се прилага мярката, като нейното действие не надхвърля девет месеца.
2. Държава членка, която желае да въведе специална мярка на МБР съгласно предвиденото в параграф 1, изпраща уведомление до Комисията, като използва стандартния формуляр, установен в съответствие с параграф 4, и едновременно с това изпраща уведомлението и на останалите държави членки. Държавата членка предоставя на Комисията информация, с която уточнява засегнатия сектор, вида и характеристиките на измамата, наличието на наложителни причини на спешност, внезапния и мащабен характер на измамата и последиците от нея по отношение на това дали представляват значителни и непоправими финансови загуби. Ако Комисията счита, че не разполага с цялата необходима информация, тя установява връзка със съответната държава членка в срок от две седмици от получаването на уведомлението и уточнява каква допълнителна информация е необходима. Всякаква допълнителна информация, предоставена от съответната държава членка на Комисията, се изпраща едновременно с това и на всички други държави членки. Ако предоставената допълнителна информация е недостатъчна, Комисията информира съответната държава членка за това в срок от една седмица.
Държавата членка, която желае да въведе специална мярка на МБР съгласно предвиденото в параграф 1, подава едновременно с това и заявление до Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 395, параграфи 2 и 3.
3. След като Комисията получи цялата информация, която смята за необходима за оценка на уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, тя уведомява държавата членка за това. Когато Комисията възрази срещу специалната мярка на МБР, тя изготвя отрицателно становище в рамките на един месец от това уведомление и информира съответната държава членка и Комитета по ДДС за това. Когато Комисията няма възражения, тя потвърждава това в писмена форма на съответната държава членка и на Комитета по ДДС в рамките на същия срок. Държавата членка може да приеме специалната мярка на МБР от датата на получаване на това потвърждение. При оценката на уведомлението, Комисията взема предвид мненията на всяка друга държава членка, изпратени до нея в писмена форма.
4. Комисията приема акт за изпълнение, с който се установява стандартен формуляр за подаване на уведомлението за специалната мярка на МБР, посочено в параграф 2, и з на информацията, посочена в параграф 2, първа алинея. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в параграф 5.
5. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) и за тази цел компетентен е комитетът, създаден с член 58 от Регламент (ЕС) № 904/2010 на Съвета от 7 октомври 2010 г (5).
2)
В член 395 се добавя следният параграф:
„5. В случаи на неотложна спешност, съгласно предвиденото в член 199б, параграф 1, процедурата по параграфи 2 и 3 приключва в рамките на шест месеца от датата на получаване на заявлението от Комисията.“.
Член 2
Преди 1 януари 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад за оценка на въздействието на МБР, предвиден в член 1, точка 1).
Член 3
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се до 31 декември 2018 г.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 22 юли 2013 година.
PADOMES DIREKTĪVA 2013/42/ES
(2013. gada 22. jūlijs),
ar ko attiecībā uz ātrās reaģēšanas mehānismu pret krāpšanu PVN jomā groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Krāpšana pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā rada ievērojamus zaudējumus budžetā un ietekmē konkurences nosacījumus un tādējādi iekšējā tirgus darbību. Pēdējā laikā parādījušies specifiski pēkšņas un masveida krāpšanas veidi nodokļu jomā, īpaši izmantojot elektroniskus līdzekļus, kas atvieglo ātru nelikumīgu tirdzniecību lielos apmēros.
(2)
Padomes Direktīva 2006/112/EK (3) ļauj dalībvalstīm pieprasīt atkāpi no minētās direktīvas, lai nepieļautu konkrētu veidu nodokļa nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas.
(3)
Nesenā pieredze liecina, ka ar Direktīvas 2006/112/EK 395. pantā noteikto procedūru nav iespējams pietiekami ātri reaģēt uz dalībvalstu pieprasījumiem pēc steidzamiem pasākumiem.
(4)
Pieredze rāda arī, ka konkrētos gadījumos efektīvs pasākums, lai specifiskās nozarēs apturētu krāpšanu PVN jomā, ir saņēmēju noteikt par personu, kas atbildīga par PVN samaksu (apgrieztā maksāšana).
(5)
Saskaņā ar apgrieztās maksāšanas noteikumiem Direktīvas 2006/112/EK 199. un 199.a pantā dalībvalstīm nav elastīguma, lai ātri reaģētu uz pēkšņu un masveida krāpšanu to preču un pakalpojumu kategorijās, kas nav minēto pantu darbības jomā. Tāpēc ir jāparedz īpašs režīms, lai risinātu šo situāciju.
(6)
Ņemot vērā novērotos masveida krāpšanas gadījumus, ātru un īpaša veida reakciju uz turpmākiem pēkšņas krāpšanas gadījumiem vislabāk var nodrošināt ar ātrās reaģēšanas mehānisma ("ĀRM") īpašo pasākumu, kas ir iespēja uz īsu laikposmu piemērot apgriezto maksāšanu pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts ir iesniegusi attiecīgu paziņojumu. Lai nodrošinātu, ka šīs iespējas izmantošana ir samērīga attiecīgās problēmas gadījumā, Komisijai, tiklīdz tās rīcībā ir attiecīgā informācija, būtu jādod īss laikposms, kurā novērtēt paziņojumu un apstiprināt, vai tā iebilst pret ĀRM īpašo pasākumu. Būtu jādod dalībvalstīm iespēja, ka Komisija ņem vērā to viedokļus, un tāpēc tās būtu pilnībā jāinformē par šādu paziņojumu un par jebkuru papildu informāciju, kas tiek sniegta šā procesa gaitā. Turklāt Padomei pēc tam, ievērojot Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu, ar īstenošanas lēmumu būtu jālemj par jebkuru turpmāku apgrieztās maksāšanas piemērošanu.
(7)
Dalībvalsts, kas ir paziņojusi par savu ieceri piemērot ĀRM īpašo pasākumu, to var darīt, tiklīdz Komisija ir paziņojusi, ka tai nav iebildumu.
(8)
Lai pie pirmās izdevības un pirms ĀRM īpašā pasākuma termiņa beigām paredzētu turpmāku apgrieztās maksāšanas piemērošanu, procedūrai, kas noteikta Direktīvas 2006/112/EK 395. pantā, būtu jānosaka īsāks termiņš.
(9)
Ātra apstrāde dalībvalstu paziņojumiem saskaņā ar ĀRM tiks atvieglota, ja minētajiem paziņojumiem un Komisijai sniegtajai jebkādai papildu informācijai tiks ieviesta standarta veidlapa. Tādēļ attiecībā uz minēto standarta veidlapu būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras.
(10)
Tā kā ĀRM var būt tikai pagaidu risinājums, kamēr nav atrasts ilgtermiņa leģislatīvs risinājums, ar ko PVN sistēmu padarīt noturīgāku pret krāpšanas gadījumiem PVN jomā, ĀRM būtu jāpiemēro tikai uz ierobežotu laikposmu.
(11)
Lai izvērtētu ĀRM efektivitāti, Komisijai būtu jāsagatavo vispārējs izvērtējuma ziņojums par to, kāda ir mehānisma ietekme, novēršot pēkšņas un masveida krāpšanas gadījumus.
(12)
Ņemot vērā to, ka ierosinatās rīcības mērķi, proti, novērst pēkšņas un masveida krāpšanas parādības PVN jomā, kam ļoti bieži ir starptautiska dimensija, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo tās nespēj individuāli cīnīties pret krāpšanas shēmām, kuras saistītas ar jaunām tirdzniecības formām un kurās vienlaikus ir iesaistītas vairākas valstis, un to, ka, tā kā Savienība spēj nodrošināt ātrāku un attiecīgi arī atbilstīgāku un efektīvāku reakciju uz šīm parādībām, minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(13)
Tāpēc Direktīva 2006/112/EK būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvus 2006/112/EK groza šādi.
1)
Iekļauj šādu pantu:
"199.b pants
1. Lai apkarotu pēkšņu un masveida krāpšanu, kas varētu radīt ievērojamus un neatgriezeniskus finansiālus zaudējumus, dalībvalsts kā ātrās reaģēšanas mehānisma ("ĀRM") īpašo pasākumu nenovēršamu un steidzamu iemeslu gadījumos un saskaņā ar 2. un 3. punktu saņēmēju var noteikt par personu, kas, atkāpjoties no 193. panta, ir atbildīga par PVN samaksu par konkrētām preču piegādēm un konkrētu pakalpojumu sniegšanu.
ĀRM īpašajam pasākumam dalībvalsts piemēro atbilstīgus kontroles pasākumus attiecībā uz nodokļa maksātājiem, kas piegādā tādas preces vai sniedz tādus pakalpojumus, kuriem piemēro minēto pasākumu, un tas nepārsniedz deviņu mēnešu laikposmu.
2. Dalībvalsts, kas vēlas ieviest ĀRM īpašo pasākumu, kā paredzēts 1. punktā, nosūta paziņojumu Komisijai, izmantojot saskaņā ar 4. punktu noteikto standarta veidlapu, un vienlaikus šo paziņojumu nosūta pārējām dalībvalstīm. Dalībvalsts Komisijai sniedz informāciju, norādot attiecīgo nozari, krāpšanas veidu un iezīmes, absolūtas steidzamības iemeslus, krāpšanas pēkšņo un masveida raksturu un tās sekas saistībā ar ievērojamiem un neatgriezeniskiem finansiāliem zaudējumiem. Ja Komisija uzskata, ka tās rīcībā nav visa vajadzīgā informācija, tā divu nedēļu laikā pēc paziņojuma saņemšanas sazinās ar attiecīgo dalībvalsti un norāda, kāda papildu informācija ir nepieciešama. Jebkādu papildu informāciju, ko attiecīgā dalībvalsts sniedz Komisijai, vienlaikus nosūta pārējām dalībvalstīm. Ja sniegtā papildu informācija nav pietiekama, Komisija attiecīgo dalībvalsti par to informē vienas nedēļas laikā.
Dalībvalsts, kas vēlas ieviest ĀRM īpašo pasākumu, kā paredzēts 1. punktā, vienlaikus saskaņā ar 395. panta 2. un 3. punktā izklāstīto procedūru arī izdara pieprasījumu Komisijai.
3. Tiklīdz Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu 2. punkta pirmajā daļā minēto paziņojumu, tā par to paziņo dalībvalstīm. Ja Komisija iebilst pret ĀRM īpašo pasākumu, tā viena mēneša laikā pēc minētā paziņojuma izstrādā negatīvu atzinumu un par to informē attiecīgo dalībvalsti un PVN komiteju. Ja Komisijai nav iebildumu, tā tajā pašā laikposmā to rakstiski apstiprina attiecīgajai dalībvalstij un PVN komitejai. Dalībvalsts var pieņemt ĀRM īpašo pasākumu no dienas, kad tā ir saņēmusi minēto apstiprinājumu. Izvērtējot paziņojumu, Komisija ņem vērā jebkuras citas dalībvalsts iesūtītos rakstiskos viedokļus.
4. Komisija pieņem īstenošanas aktu, ar ko nosaka standarta veidlapu, lai iesniegtu paziņojumu par 2. punktā minēto ĀRM īpašo pasākumu un 2. punkta pirmajā daļā minēto informāciju. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 5. punktā minēto pārbaudes procedūru.
5. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (4) 5. pantu, un šajā nolūkā komiteja ir komiteja, kas ir izveidota ar Padomes Regulas (ES) Nr. 904/2010 (5) 58. pantu.
2)
Direktīvas 395. pantam pievieno šādu punktu:
"5. Nenovēršamu un steidzamu iemeslu gadījumos, kas izklāstīti 199.b panta 1. punktā, 2. un 3. punktā izklāstīto procedūru pabeidz sešos mēnešos pēc tam, kad Komisija ir saņēmusi pieprasījumu.".
2. pants
Pirms 2018. gada 1. janvāra Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz vispārēju izvērtējuma ziņojumu par 1. panta 1. punktā paredzētā ĀRM ietekmi.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro līdz 2018. gada 31. decembrim.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2013. gada 22. jūlijā