РЕШЕНИЕ № 529/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Секторът Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС) в Съюза представлява нетен поглътител, който отстранява парниковите газове от атмосферата в количество, съответстващо на значителен дял от общите емисии на парникови газове на Съюза. Дейностите в сектора ЗПЗГС водят до антропогенни емисии и поглъщания на парникови газове като последица от промените в количествата въглерод, съдържащи се в растителността и почвите, както и до емисии на парникови газове, различни от CO2. Увеличеното устойчиво използване на продукти от добита дървесина може значително да ограничи емисиите и да увеличи поглъщанията на парникови газове от атмосферата. Дължащите се на сектора ЗПЗГС емисии и поглъщания на парникови газове не се отчитат за постигането на европейската цел за 2020 г. за намаление на емисиите с 20 %, определена съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (3) и съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (4), при все че тези емисии и поглъщания частично се отчитат за изпълнението на количествените ангажименти на Съюза за ограничаване и намаляване на емисиите по член 3, параграф 3 от Протокола от Киото („Протокола от Киото“) към Рамковата конвенция на ООН по изменението на климата (РКООНИК), одобрен с Решение 2002/358/ЕО на Съвета (5).
(2)
В контекста на постигането до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност всички видове земеползване следва да се разглеждат по холистичен начин и ЗПЗГС да бъдат включени в рамките на политиката на Съюза за климата.
(3)
Решение № 406/2009/ЕО изисква Комисията да оцени условията и реда за включване на емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности във връзка със ЗПЗГС, в ангажимента на ЕС за намаление на емисиите на парникови газове, като в същото време осигури дълготрайност и екологична обоснованост на приноса на този сектор и предвиди изисквания за прецизен мониторинг и отчитане на съответните емисии и поглъщания. Ето защо с това решение, като първа стъпка, следва да се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС и така да се допринесе за разработването на политика за включване на сектора ЗПЗГС в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите, по целесъобразност, като същевременно се отчитат условията на околната среда в различните региони на Съюза, включително, inter alia, богатите на гори държави. За да се осигури междувременно запазването и увеличаването на въглеродните запаси, настоящото решение следва да съдържа и изискване към държавите членки да предоставят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите, както и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС.
(4)
В настоящото решение следва да бъдат определени задълженията на държавите членки при прилагането на тези правила за отчитане и задълженията за предоставяне на информация за техните действия в сектора ЗПЗГС. Решението следва да не определя задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти.
(5)
В Решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Единадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Монреал през декември 2005 г., и в Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Седемнадесетата конференция на Страните по РКООНИК, състояла се в Дърбан през декември 2011 г., се определят правила за отчитане за сектора ЗПЗГС, валидни в рамките на втория период на задължения по Протокола от Киото. Настоящото решение следва да бъде изцяло съобразено с цитираните решения, за да се осигури съгласуваност между вътрешните правила на Съюза и определенията, реда и условията, правилата и насоките, договорени в рамките на РКООНИК, за да се избегне дублиране при докладването по държави. Настоящото решение следва също да бъде съобразено с особеностите на сектора ЗПЗГС и задълженията, произтичащи от участието на Съюза като отделна страна по РКООНИК и Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане, приложими за сектора ЗПЗГС в Съюза, не следва да създават допълнителна административна тежест. Поради това не трябва да се изисква внесените в съответствие с тези правила доклади да включват информация, която не се изисква съгласно решенията, взети на Конференцията на страните по РКООНИК и Срещата на страните по Протокола от Киото.
(7)
Секторът ЗПЗГС може да допринесе за смекчаването на изменението на климата по различни начини, по-специално чрез намаляване на емисиите, запазване и увеличаване на поглътителите и въглеродните запаси. За да бъдат ефективни мерките, насочени по-конкретно към увеличаване на улавянето на въглерод, от решаващо значение е стабилността и приспособяемостта на въглеродните депа.
(8)
Правилата за отчитане по отношение на ЗПЗГС следва да отразяват усилията, полагани в секторите на селското и горското стопанство за засилване на приноса на промените в земеползването за намаляване на емисиите. Настоящото решение следва да предвижда правила за задължително отчитане на дейностите по залесяване, повторно залесяване, обезлесяване и управление на горите, както и на дейностите по управление на пасища и управление на обработваеми земи, като за първия отчетен период се прилагат разпоредби с цел подобряване на системите за докладване и отчитане на държавите членки. Настоящото решение следва да включва и правила за доброволно отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони. За тази цел Комисията следва да рационализира и подобри резултатите от базите данни на Съюза (Евростат - Lucas, ЕАОС - Corine Land Cover и т.н.), в които се събира съответната информация, с цел да се помогне на държавите членки да изпълнят задълженията си за отчитане, по-специално за управление на обработваеми земи и управление на пасища, както и доброволното отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони, където има такова.
(9)
За да се осигури екологичната обоснованост на правилата за отчитане, отнасящи се за сектора ЗПЗГС в ЕС, тези правила следва да се основават на принципите за отчитане, залегнали в Решение 2/CMP.7, Решение 2/СМР.6 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Шестнадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Канкун през декември 2010 г., и Решение 16/CMP.1. Държавите членки следва да изготвят и водят своите отчети, като следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, използвана за оценяването на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС, съгласно насоките, дадени в съответните указания на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК) относно националните инвентаризации на парниковите газове, включително относно методиките за отчитане на различни от CO2 емисии на парникови газове, приети в рамките на РКООНИК.
(10)
Правилата за отчитане въз основа на Решения 2/СМР.7 и 16/СМР.1 не позволяват отчитане на ефекта на заместване при използване на продукти от добита дървесина за производство на енергия и материали, тъй като това би довело до двойно отчитане. Такова използване обаче би могло значително да допринесе за смекчаване на изменението на климата и поради това предоставяната от държавите членки информация относно действията в сектора ЗПЗГС може да включва мерки за заместване на материали и енергийни суровини с висока въглеродна интензивност с биомаса. Това би повишило последователността на политиката.
(11)
За да се осигури солидна основа за бъдещото определяне на политиките и оптимизиране на земеползването в Съюза, е необходимо да се направят подходящи инвестиции. За да се гарантира, че тези инвестиции могат да бъдат насочени приоритетно към ключови категории, държавите членки следва първоначално да имат право да изключват от отчитането някои въглеродни депа. В дългосрочен план обаче следва да има стремеж към по-изчерпателно отчитане за сектора, включително всички земи, депа и газове.
(12)
Правилата за отчитане следва да отчитат точно дължащите се на човешката дейност промени в емисиите и поглъщанията. Във връзка с това в настоящото решение следва да се предвиди използването на специфични методики за различните видове дейности в сектора ЗПЗГС. Емисиите и поглъщанията, свързани със залесяването, повторното залесяване и обезлесяването, са резултат от пряко и причинено от човека превръщане на незалесена в залесена площ или обратно и следователно трябва да бъдат отчитани в своята цялост. Всички емисии и поглъщания, свързани с управлението на пасища, управлението на обработваеми земи, рекултивацията, пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони, се отчитат чрез прилагане на базова година за изчисляване на промените в емисиите и поглъщанията. Емисиите и поглъщанията от управлението на горите обаче зависят от определен брой природни условия, възрастовата структура, както и от миналите и настоящите практики на управление. Използването на базова година не е в състояние да отрази тези фактори и произтичащите от тях циклични въздействия върху емисиите и поглъщанията или варирането им през отделните години. Съответните правила за отчитане, по които се изчисляват промените в емисиите и поглъщанията, следва по-скоро да предвиждат използването на референтни количества, така че да се изключат последиците от природни фактори и специфични за дадена страна характеристики. Референтните количества представляват оценки на нетните годишни емисии или поглъщания, дължащи се на управлението на горите на територията на държава членка през годините, включени във всеки отчетен период, и следва да бъдат определени по прозрачен начин, в съответствие с решения 2/CMP.6 и 2/CMP.7. Посочените в настоящото решение референтни количества следва да бъдат идентични с одобрените в рамките на РКООНИК. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрения в методиките или данните, свързани с определянето на референтното количество, държавата членка следва да извърши подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите.
Правилата за отчитане следва да предвиждат горна граница на посочваните в отчетите стойности на нетните поглъщания в резултат от управлението на горите. В случай на нововъведения във връзка с правилата за отчитане за горскостопански дейности в контекста на съответните международни процеси следва да се обмисли актуализиране на правилата за отчитане за горскостопански дейности в настоящото решение с цел да се осигури съгласуваност с тези нововъведения.
(13)
Правилата за отчитане следва да отразяват по подходящ начин положителния принос за поглъщания на парникови газове в дървесина и продукти на основата на дървесина, както и да допринасят за засилено използване на горите като ресурс в рамките на устойчивото управление на горите и за засилено използване на продукти от дървесина.
(14)
Съгласно глава 4.1.1 от ръководството на МКИК за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство, добра практика е страните да посочат минималната ширина, която ще прилагат при определението за гора и единици земя, които подлежат на дейности по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, в допълнение към минималната площ гора. Следва да се осигури съгласуваност с определението, използвано от всяка държава членка при докладването по линия на РКООНИК и Протокола от Киото и настоящото решение.
(15)
Правилата за отчитане следва да гарантират, че държавите членки отразяват точно в отчетите промените, когато има такива, във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина с оглед да се стимулира използването на продукти от добита дървесина с продължителен жизнен цикъл. Следователно функцията за разлагане от първи порядък, приложима за емисиите от продукти от добита дървесина, следва да съответства на формула 12.1 от ръководствата на МКИК, озаглавени „Ръководства на МКИК от 2006 г. относно националните инвентаризации на парниковите газове“, а съответните приети стойности за периода на полуотделяне на въглерода следва да се базират на таблица 3а.1.3 от ръководството на МКИК от 2003 г. за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство. Държавите членки следва да могат вместо това да използват специфични за страната методики и стойности за периода на полуотделяне на въглерода, стига те да са в съответствие с най-новите ръководства на МКИК.
(16)
Тъй като годишните колебания на стойностите на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на селскостопански дейности, са много по-малки в сравнение с тези за горскостопанските дейности, държавите членки следва да отчитат емисиите и поглъщанията от дейностите за управление на обработваеми земи и пасища спрямо базовата година или период.
(17)
Пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони обхваща емисиите от торфища, където се натрупват големи количества въглерод. Емисиите от деградиращи и пресъхващи торфища съставляват около 5 % от емисиите на парниковите газове в световен мащаб и представляват между 3,5 и 4 % от емисиите в Съюза през 2010 г. Поради това, след като на международно равнище бъдат договорени съответните ръководства на МКИК, Съюзът следва да се стреми да придвижи въпроса на международно равнище с оглед постигането на споразумение с органите на РКООНИК или на Протокола от Киото относно задължението да се изготвят и водят годишни отчети за емисиите и поглъщанията от дейности, попадащи в категориите пресушаване и възстановяване на влажни зони, и с оглед на включването на това задължение в глобалното споразумение за климата, което да бъде сключено не по-късно от 2015 г.
(18)
Естествените смущения, като например пожари, нашествия на насекоми, болести, екстремните метеорологични събития и геоложки дислокации, които са извън контрола на държава членка и на практика не са повлияни от нея, могат да доведат до емисии от сектора ЗПЗГС с временен характер или могат да обърнат ефекта от предишни поглъщания. Тъй като обръщане на ефекта може да се получи и в резултат от управленски решения, като например решения за дърводобив или залесяване, с настоящото решение следва да се осигури винаги да има точно отразяване на причинените от човека обратни ефекти в отчетите за ЗПЗГС. От друга страна, с настоящото решение следва на държавите членки да се даде ограничена възможност да изключват от своите отчети за ЗПЗГС емисиите, дължащи се на смущения в залесяването, повторното залесяване и управлението на горите, които са извън техния контрол, като използват фонови нива и допустими отклонения в съответствие с Решение 2/CMP.7. Начинът обаче, по който държавите членки прилагат тези разпоредби, следва да не води до необосновано занижено отчитане.
(19)
Правилата за докладване за емисиите на парникови газове и за друга информация във връзка с изменението на климата, включително информация за сектора ЗПЗГС, попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза (6) и следователно са извън обхвата на настоящото решение. Държавите членки следва да спазват тези правила за мониторинг и докладване във връзка със задълженията си за отчитане, определени в настоящото решение.
(20)
Изготвянето на отчетите за ЗПЗГС на ежегодна основа би направило тези отчети неточни и ненадеждни поради годишните колебания в стойностите на емисиите и поглъщанията, често появяващата се необходимост от преизчисляване на някои докладвани данни и дългото време, необходимо за проява на ефекта от променените управленски практики в горското и селското стопанство върху количеството на въглеродните запаси в растителността и почвите. Ето защо настоящото решение следва да предвиди отчитане на по-дълъг период от време.
(21)
Държавите членки следва да предоставят информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС, с които въвеждат подходящи за страната мерки за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС. Тази информация следва да съдържа някои елементи, посочени в настоящото решение. Освен това за поощряване на най-добрите практики и единодействия с други политики и мерки, свързани с горите и селското стопанство, в приложение към настоящото решение следва да бъде поместен примерен списък от мерки, които също могат да бъдат включени в подаваната информация. Комисията може да предоставя насоки, за да улесни обмена на съпоставима информация.
(22)
В рамките на подготовката и изпълнението на своите действия в сектора ЗПЗГС държавите членки могат, когато е целесъобразно, да проучат дали има възможности за насърчаване на инвестиции в селското стопанство.
(23)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да актуализира съдържащите се в настоящото решение определения в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение I с цел да добавя или да променя отчетни периоди, така че да гарантира, че тези периоди отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори; за да изменя приложение II с актуализирани референтни количества в съответствие с разпоредбите на настоящото решение; за да преразглежда посочената в приложение III информация в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение V в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; и за да преразглежда предвидените в настоящото решение изисквания за информацията, свързана с правилата за отчитане на естествени смущения, така че да бъде отразено преразглеждането на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
Тъй като целите на настоящото решение, а именно установяване на правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора ЗПЗГС, и предоставянето на информация от държавите членки относно дейности в сектора ЗПЗГС, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради своето естество и поради това, предвид обхвата и последиците от предвиденото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, формулиран в член 5 от Договора за Европейския съюз. Когато приема такива мерки, Съюзът следва да зачита областите на компетентност на държавите членки по отношение на политиката за горското стопанство. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и обхват
С настоящото решение се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС), като първа стъпка към включването, когато е целесъобразно, на посочените дейности в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове. Решението не създава задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти. В него се предвижда задължение за държавите членки да представят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„емисии“ означава антропогенни емисии на парникови газове в атмосферата по източници;
б)
„поглъщания“ означава антропогенни поглъщания на парникови газове от атмосферата по поглътители;
в)
„залесяване“ означава пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е била залесена за период от поне 50 години, в залесена площ чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, когато това превръщане е станало след 31 декември 1989 г.;
г)
„повторно залесяване“ означава всяко пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е гора, в гора чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, което се ограничава до площ, която е била гора, но е престанала да бъде гора преди 1 януари 1990 г., и която е била превърната отново в гора в периода след 31 декември 1989 г.;
д)
„обезлесяване“ означава прякото, причинено от човека превръщане на гора в площ, която не е гора, когато превръщането е станало след 31 декември 1989 г.;
е)
„управление на горите“ означава всяка дейност, произтичаща от приложима към горите система от практики, която оказва въздействие върху екологичните, икономическите или социалните функции на горите;
ж)
„управление на обработваеми площи“ означава всяка дейност, произтичаща от система от практики, приложима към земи за отглеждане на селскостопански култури, както и към земи, които са оставени под угар или временно не се използват за отглеждане на селскостопански култури;
з)
„управление на пасища“ означава всяка дейност, която произтича от система от практики, приложима към използвани за животновъдство земи и насочена към контролиране или оказване на въздействие върху количеството и вида на растителността и отглежданите животни;
и)
„рекултивация“ означава всяка пряка човешка дейност за увеличаване на въглеродния запас във всеки обект с площ минимум 0,05 хектара чрез създаването на растителна покривка, когато тази дейност не представлява залесяване или повторно залесяване;
й)
„въглероден запас“ означава масата на въглерода, съхранена в дадено въглеродно депо;
к)
„пресушаване и възстановяване на влажни зони“ означава всяка дейност, произтичаща от система за пресушаване или възстановяване на влажни зони на земя, която е била пресушена или възстановена като влажна зона след 31 декември 1989 г., има минимална площ 1 хектар и в която присъства органична почва, при положение че дейността не представлява никаква друга дейност, за която се съставят и водят отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, и при положение че пресушаването е пряко причинено от човека понижаване на нивото на подпочвените води, а възстановяването на влажни зони е прякото причинено от човека частично или цялостно обръщане на ефекта от пресушаването;
л)
„източник“ означава всякакъв процес, дейност или механизъм, при който в атмосферата се отделя парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
м)
„поглътител“ означава всеки процес, дейност или механизъм, при който от атмосферата се отстранява парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
н)
„въглеродно депо“ означава част или цялостна биогеохимична даденост или система на територията на дадена държава членка, в която се натрупва въглерод, въглеродосъдържащ прекурсор на парников газ или въглеродосъдържащ парников газ;
о)
„прекурсор на парников газ“ означава химично съединение, което участва в химичните реакции, водещи до създаването на парниковите газове, посочени в член 3, параграф 4;
п)
„продукт от добита дървесина“ означава всеки продукт от дърводобива, който е напуснал съответния дърводобивен обект;
р)
„гора“ означава площ от земя, определена от минималните стойности за размер на площ, за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата, и за потенциална височина на дърветата в зряла възраст на мястото им на растеж, както е определена за всяка държава членка в приложение V. Тя включва площи, покрити с дървета, включително групи от растящи млади естествени дървета или насаждения, които все още трябва да достигнат минималните стойности за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата или минималната височина на дърветата, посочени в приложение V, включително всяка площ, която по принцип представлява част от горската площ, но на която временно няма дървета в резултат на човешка намеса, като например дърводобив, или в резултат на естествени причини, но за която може да се очаква, че отново ще се превърне в гора;
с)
„покритие от дървесни корони“ означава частта от определена площ, която е покрита с вертикалната проекция на периметъра от дървесни корони, изразена като процент;
т)
„гъстота на дърветата“ означава гъстотата на стоящите и растящи дървета върху горска площ, измерена в съответствие с методика, определена от съответната държава членка;
у)
„естествени смущения“ означава всички неантропогенни събития или обстоятелства, които причиняват значителни емисии от гори, чието настъпване е извън контрола на съответната държава членка, при условие че държавата членка обективно няма възможност да ограничи значително ефекта от събитията или обстоятелствата върху емисиите, дори и след тяхната поява;
(ф)
„фоново ниво“ означава средната стойност на емисиите, причинени от естествени смущения за определен период от време, с изключение на статистическите отклонения, изчислени в съответствие с член 9, параграф 2;
х)
„период на полуотделяне на въглерода“ означава броя години, необходими на количеството въглерод, натрупано в определена категория продукти от добита дървесина, за да намалее наполовина от първоначалната си стойност;
ц)
„незабавно окисление“ означава метод на отчитане, при който се приема, че отделянето в атмосферата на цялото количество въглерод, натрупано в продуктите от добита дървесина, става в момента на дърводобива;
ч)
„санитарна сеч“ означава всяка дърводобивна дейност, състояща се в добив на дървесина, която все още може да се използват поне частично от земи, пострадали от естествени смущения.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на определенията в параграф 1 от настоящия член с цел да осигури съгласуваност между тези определения и евентуални промени на съответните определения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
3. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на приложение V с цел актуализиране на стойностите, посочени в същото приложение в съответствие с промените на определенията по отношение на аспектите, посочени в приложение V, които са приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 3
Задължение за изготвяне и водене на отчети за ЗПЗГС
1. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и водят отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
залесяване;
б)
повторно залесяване;
в)
обезлесяване;
г)
управление на гори.
2. За отчетния период, започващ на 1 януари 2021 г., и след това държавите членки изготвят и водят годишни отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
управление на обработваеми площи;
б)
управление на пасища.
По отношение на годишните отчети за емисиите и поглъщанията, дължащи се на управление на обработваеми площи и управление на пасища, за отчетния период от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г. се прилага следното:
а)
От 2016 до 2018 г. държавите членки изпращат на Комисията до 15 март всяка година доклад за съществуващите и разработваните в момента системи за оценка на емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища. Държавите членки следва да посочат доколко тези системи са в съответствие с методиките на МКИК и изискванията за докладване на РКООНИК по отношение на емисиите и поглъщанията на парникови газове.
б)
Преди 1 януари 2022 г. държавите членки изготвят и представят на Комисията до 15 март всяка година първоначални, предварителни и необвързващи годишни оценки за емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища, като използват по целесъобразност методиките на МКИК. Държавите членки следва да използват поне методиката, описана като Tier 1 в съответните ръководства на МКИК. Държавите членки се насърчават да използват тези оценки, за да набележат ключови категории и да разработят ключови методики от тип Tier 2 и Tier 3 за отделните държави с цел изготвяне на надеждни и точни оценки за емисиите и поглъщанията.
в)
Държавите членки предават окончателните си годишни оценки за отчитане на управлението на обработваеми площи и управлението на пасища не по-късно от 15 март 2022 г.
г)
Държавите членки могат да поискат дерогация, за да отложат крайния срок, установен в буква в), ако определянето на крайната оценка за отчитане на управлението на обработваема площ и управлението на пасища не може разумно да приключи в рамките на определения в настоящия параграф график поради поне една от следните причини:
i)
отчитането, което се изисква, може да приключи единствено в срокове, които излизат извън графика, по технически причини;
ii)
завършването на отчитането в рамките на графика би било непропорционално скъпо.
Държавите членки, които искат да се възползват от дерогацията, подават мотивирано искане до Комисията в срок до 15 януари 2021 г.
Ако Комисията счете, че искането е основателно, тя предоставя дерогацията за срок от максимум 3 календарни години, считано от 15 март 2022 г. В противен случай тя отхвърля искането, като излага основанията за решението си.
При необходимост Комисията може да изисква представянето на допълнителна информация в определен разумен срок.
Искането за дерогация се счита за прието, ако Комисията не е повдигнала възражения в рамките на шест месеца от получаването на първоначалното искане на държавата членка или от получаването на поисканата допълнителна информация.
3. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки могат освен това да изготвят и водят отчети, които отразяват точно емисиите и поглъщанията, дължащи се на рекултивация, пресушаване и възстановяване на влажни зони.
4. Отчетите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, включват емисиите и поглъщанията на следните видове парникови газове:
а)
въглероден диоксид (CO2);
б)
метан (CH4);
в)
диазотен оксид (N2O).
5. Държавите членки включват в своите отчети конкретната дейност по параграфи 1, 2 и 3, когато отчетите са подготвени и водени в съответствие с настоящото решение, от по-късната от следните две дати: датата на началото на дейността или 1 януари 2013 г.
Член 4
Общи правила за отчитане
1. В своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, държавите членки отбелязват емисиите с положителен знак (+), а поглъщанията с отрицателен знак (-).
2. При изготвянето и воденето на своите отчети държавите членки следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, когато оценяват емисиите и поглъщанията на парникови газове, свързани с посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности.
3. Емисиите и поглъщанията, които се дължат на която и да е дейност, попадаща в повече от една категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3, се отчитат само в една категория с цел да се предотврати двойно отчитане.
4. Въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни държавите членки определят земните площи, на които се провежда дейност, попадаща в определена категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3. Те осигуряват възможност всички тези земни площи да могат да бъдат идентифицирани в отчета за съответната категория.
5. Държавите членки включват в своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, всяка промяна на запасите от въглерод в следните въглеродни депа:
а)
надземната биомаса;
б)
подземната биомаса;
в)
падналата листна маса и клони;
г)
изсъхналата дървесина;
д)
органичния въглерод в почвата;
е)
продуктите от добита дървесина.
В случаите обаче, когато съответните въглеродни депа, изредени в първа алинея, букви от а) до д), не са източници, държавите членки могат да предпочетат да не включват в своите отчети промените на въглеродните запаси в тях. Държавите членки считат, че дадено въглеродно депо не е източник само ако това е доказано въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
6. Държавите членки завършат изготвянето на своите отчети по член 3, параграфи 1, 2 и 3, в края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, като определят в тези отчети баланса на общите нетни емисии и поглъщания за съответния отчетен период.
7. Държавите членки водят пълна и точна документация за всички данни, които използват при изпълнението на своите задължения по настоящото решение най-малко за времето, през което това решение е в сила.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да изменя приложение I с цел да добавя или променя отчетни периоди, така че да гарантира, че те отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори.
Член 5
Правила за отчитане във връзка със залесяването, възобновяването на гори и обезлесяването
1. В отчетите във връзка със залесяването и възобновяванетo на гори държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, произтичащи от подобни дейности, провеждани на земи, които не са били гори към 31 декември 1989 г. Държавите членки могат да отразят емисиите от залесяване и повторно залесяване в един отчет.
2. Държавите членки отразяват в своите отчети нетните емисии и поглъщания, дължащи се на дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, както и общите емисии и поглъщания за всяка от годините от съответния отчетен период, въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
3. Държавите членки водят отчети за емисиите и поглъщанията на площите, които са били посочени в отчетите по член 4, параграф 4 под категорията дейности по залесяване, повторно залесяване или обезлесяване, дори и когато вече не се провеждат такива дейности в тези площи.
4. Всяка държава членка определя горската площ, като използва същата пространствена единица за оценка, която е посочена в приложение V, при изчисленията за дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване.
Член 6
Правила за отчитане във връзка с управлението на гори
1. Държавите членки отчитат емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности по управление на горите, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период по приложение I, минус стойността, получена като се умножи броят на годините през този отчетен период по референтното количество, посочено в приложение II.
2. Когато резултатът от изчислението, посочено в параграф 1, за определен отчетен период има отрицателна стойност, държавите членки включват в своите отчети във връзка с управлението на горите общи емисии и поглъщания с равностойност не повече от 3,5 % от емисиите на съответната държава членка през нейната базова година или базов период, съгласно посоченото в приложение VI, както е подадено в съответния доклад на тази държава членка до РКООНИК, приет съгласно съответните решения CMP относно базовата година или базовия период за втория период на задължения по Протокола от Киото, с изключение на емисиите и поглъщанията от посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности, умножени по броя на годините в съответния отчетен период.
3. Държавите членки осигуряват съответствието на изчислителните методи, използвани от тях в отчетите във връзка с управлението на гори, с допълнение II към Решение 2/CMP.6 и с изчислителните методи, използвани при изчислението на техните референтни количества, посочени в приложение II, по отношение най-малко на следните аспекти:
а)
въглеродните депа и парниковите газове;
б)
площта, за която се прилага управлението на горите;
в)
продуктите от добита дървесина;
г)
естествените смущения.
4. Не по-късно от една година преди края на всеки отчетен период държавите членки съобщават на Комисията преразгледаните референтни количества. Тези референтни количества са идентични с определените в актовете, одобрени от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, или - при липса на такива актове - се изчисляват в съответствие с процесите и методиките, определени в съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
5. Ако има изменения в съответните разпоредби на Решение 2/CMP.6 или 2/СМР.7, държавите членки съобщават на Комисията преразгледани референтни количества, които отразяват въпросните изменения, не по-късно от шест месеца след приемането на въпросните изменения.
6. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрени методики, свързани с данните, използвани за определянето на референтното количество, посочено в приложение II, или когато има значителни подобрения в качеството на данните, с които разполага дадена държава членка, съответната държава членка извършва подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите. Тези технически корекции са идентични на всички подобни корекции, одобрени в рамките на процеса на преглед на РКООНИК, съгласно Решение 2/CMP.7. Съответните държави членки съобщават тези корекции на Комисията най-късно като част от докладваната информация съгласно член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 525/2013.
7. За целите на параграфи 4, 5 и 6 държавите членки посочват количеството на годишните емисии, дължащи се на естествени смущения, които са включени в техните преразгледани референтни количества, както и начина, по който е определено това количество.
8. Комисията проверява информацията във връзка с преразгледаните референтни количества, посочени в параграфи 4 и 5, и техническите корекции, посочени в параграф 6, с цел осигуряване на съгласуваност между информацията, изпратена на РКООНИК, и информацията, изпратена на Комисията от държавите членки.
9. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да актуализира референтните количества по приложение II, когато дадена държава членка промени референтното си количество съгласно параграфи 4 и 5 и това е било одобрено в рамките на процесите по РКООНИК.
10. Държавите членки отразяват в своите отчети във връзка с управлението на горите въздействието на всяко изменение на приложение II по отношение на целия съответен отчетен период.
Член 7
Правила за отчитане във връзка с продуктите от добита дървесина
1. Всяка държава членка отразява в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, включително емисиите от добити дървесни продукти, отстранени от горите ѝ преди 1 януари 2013 г. Емисиите от продукти от добита дървесина, които вече са отчетени съгласно Протокола от Киото за периода от 2008 до 2012 г. въз основа на незабавното окисление, се изключват.
2. В отчетите съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, свързани с продукти от добита дървесина, държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, попадащи в следните категории, като използват функцията на разлагане от първи порядък и посочените в приложение III приети периоди на полуотделяне на въглерода:
а)
хартия;
б)
дървени плоскости;
в)
нарязана дървесина.
Държавите членки могат да допълнят посочените категории с информация за корите, при условие че наличните данни са прозрачни и подлежащи на проверка. Освен това държавите членки могат да използват специфични за страната подкатегории за всяка от посочените категории. Държавите членки могат да използват специфични за страната методики и периоди на полуотделяне вместо посочените в приложение III методики и приети периоди на полуотделяне на въглерода, при условие че тези методики и периоди са определени въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни и използваните методи са поне толкова подробни и точни, колкото посочените в приложение III.
За изнасяните продукти от добита дървесина, специфичните за страната данни се отнасят до специфичните за страната периоди на полуотделяне и използването на продуктите от добита дървесина в страната на вноса.
Държавите членки не използват специфични за страната стойности на периодите на полуотделяне за добити дървесни продукти, пуснати на пазара в Съюза, които се различават от тези, използвани от внасящите държави членки в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
Продуктите от добита дървесина, получени от обезлесяване, се отчитат въз основа на незабавното окисление.
3. Когато държавите членки отразяват в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите на въглероден диоксид (CO2) от продуктите от добита дървесина, намиращи се в депа за твърди отпадъци, отчитането става въз основа на незабавното окисление.
4. Когато държавите членки отразяват в своите отчети емисиите, получени от продуктите от добита дървесина, които са добити за енергийни цели, те го правят също въз основа на незабавното окисление.
Държавите членки могат, единствено за сведение, да посочват в докладваната информация дела на дървесината, използвана за енергийни цели, която е била внесена от страна извън Съюза, както и държавите по произход на такава дървесина.
5. Внесените продукти от добита дървесина не се отчитат от внасящата държава членка, независимо от произхода им. Ето защо държавите членки отразяват в своите отчети емисиите и поглъщанията от продуктите от добита дървесина само когато тези емисии и поглъщания са получени от продукти от добита дървесина, отстранени от горските площи, които са включени в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12 с цел преразглеждане на посочената в приложение III информация, за да отрази промените в актовете, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 8
Правила за отчитане във връзка с управлението на обработваеми земи, управлението на пасища, рекултивирането и пресушаването или възстановяването на влажни зони
1. В отчетите си във връзка с управлението на обработваеми земи и на пасища дадена държава членка отразява емисиите и поглъщанията, които се дължат на посочените дейности, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период, посочен в приложение I, минус стойността, получена, като се умножи броят на годините в този отчетен период по количеството на емисиите и поглъщанията на държавата членка от посочените дейности в нейната базова година, както е посочено в приложение VI.
2. Когато дадена държава членка избере да изготвя и води отчети за рекултивацията и/или пресушаването и възстановяването на влажни зони, тя използва метода на изчисление, описан в параграф 1.
Член 9
Правила за отчитане във връзка с естествените смущения
1. Когато са спазени условията по параграфи 2 и 5 от настоящия член, държавите членки могат да изключат от изчисленията във връзка с техните задължения за отчитане съгласно член 3, параграф 1, букви а), б), и г) неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници.
2. Когато държавите членки прилагат параграф 1 от настоящия член, те изчисляват в съответствие с методиката, посочена в приложение VII, фоново ниво за всяка от дейностите, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и г). Букви а) и б) от член 3, параграф 1 имат общо фоново ниво. Като алтернатива държавите членки могат да прилагат прозрачна и сравнима специфична за страната методика, като използват последователна и първоначално пълна времева серия от данни, включително за периода 1990 - 2009 г.
3. Държавите членки могат да изключат от своите отчети за ЗПЗГС, било ежегодно или в края на съответния отчетен период, неантропогенните емисии на парникови газове от източници, които надхвърлят фоновото ниво, изчислено в съответствие с параграф 2, когато:
а)
емисиите за конкретна година от отчетния период надхвърлят фоновото ниво плюс определено отклонение. Когато фоновото ниво е изчислено в съответствие с посочения в приложение VII метод, това отклонение е равно на два пъти стандартното отклонение за времевата серия, използвана за изчисляване на фоновото ниво. Когато фоновото ниво е изчислено, като се използва специфична за страната методика, държавата членка описва начина, по който е определено отклонението, когато е необходимо такова отклонение. При всяка използвана методика се избягва прилагането на математическо очакване за нетните кредити за времето на отчетния период;
б)
изискванията за информация в параграф 5 се спазват и отчитат от държавите членки.
4. Всяка държава членка, която изключва неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници през конкретна година от отчетния период:
а)
изключва от отчитането за остатъка от отчетния период всички последващи поглъщания, свързани с площи, засегнати от естествени смущения, където са възникнали емисиите по параграф 3;
б)
не изключва емисии в резултат на дейности по дърводобив и санитарна сеч, извършени на тези площи вследствие на настъпилите естествени смущения;
в)
не изключва емисии в резултат на препоръчително изгаряне, извършено на тези площи през тази конкретна година от отчетния период;
г)
не изключва емисии, свързани с площи, които са били подложени на обезлесяване вследствие на настъпилите естествени смущения.
5. Държавите членки могат да изключат неантропогенни емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници, само ако предоставят прозрачна информация, която да показва:
а)
че всички площи, засегнати от естествени смущения през конкретната отчетна година, са били идентифицирани, включително географското им разположение, годината и видовете естествени смущения;
б)
че през остатъка от съответния отчетен период не е осъществявано обезлесяване на площите, които са били засегнати от естествени смущения и по отношение на които емисиите са били изключени от отчитането;
в)
какви подлежащи на проверка методи и критерии ще бъдат използвани за установяване на обезлесяване на тези площи през годините, които следват отчетния период;
г)
където е осъществимо, какви мерки е предприела държавата членка за управление или контрол на последиците от тези естествени смущения;
д)
където е възможно, какви мерки е предприела държавата членка за рехабилитация на площите, засегнати от тези естествени смущения.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за преразглеждане на изискванията за информация, посочени в параграф 5 от настоящия член, с цел да бъдат отразени изменения на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото.
Член 10
Информация за действия в сектора ЗПЗГС
1. Не по-късно от 18 месеца след началото на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и предават на Комисията информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и запазване или увеличаване на поглъщанията в резултат от дейностите, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3 от настоящото решение, във вид на отделен документ или на ясно обособен дял от националните си стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, посочени в член 4 от Регламент (ЕС) № 525/2013, или от националните си стратегии или планове във връзка със ЗПЗГС. Във връзка с това държавите членки осигуряват обсъждания с широк кръг заинтересовани страни. Когато дадена държава членка предава тази информация като част от стратегиите за развитие с ниски нива на въглеродни емисии съгласно Регламент (ЕС) № 525/2013, се прилага съответният график, посочен в същия регламент.
Информацията за действията в сектора ЗПЗГС обхваща продължителността на съответния отчетен период, посочен в приложение I.
2. Държавите членки включват в информацията си за действията в сектора ЗПЗГС като минимум следните сведения за всяка от дейностите по член 3, параграфи 1, 2 и 3:
а)
описание на миналите тенденции в емисиите и поглъщанията, включително, когато е възможно, исторически тенденции на развитие, доколкото е възможно разумното им възстановяване;
б)
прогнози за емисиите и поглъщанията през отчетния период;
в)
анализ на потенциала за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията;
г)
списък на най-целесъобразните мерки, отчитащи националните обстоятелства, който включва при необходимост, без да се ограничава до тях, примерните мерки, посочени в приложение IV, които са планирани и/или ще бъдат въведени от държавата членка с цел реализация на потенциала за смекчаване, ако такъв е установен при анализа по буква в);
д)
съществуващи и планирани политики за изпълнение на мерките по буква г), включително количествено или качествено описание на очакваното въздействие на тези мерки върху емисиите и поглъщанията, при отчитане на другите политики и мерки, свързани със сектора ЗПЗГС;
е)
примерни графици за приемането и изпълнението на мерките по буква г).
3. Комисията може да предоставя на държавите членки насоки и техническа помощ, за да улесни обмена на информация.
Комисията може, като се консултира с държавите членки, да обобщи изводите си от подадената от всички държави членки информация за действията в сектора ЗПЗГС с цел улесняване на обмена на знания и добри практики сред държавите членки.
4. До датата, която бележи средата на всеки отчетен период, и преди края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки представят на Комисията доклад, който показва напредъка в изпълнението на действията им в сектора ЗПЗГС.
Въз основа на посочените в първа алинея доклади Комисията може да публикува обобщаващ доклад.
Държавите членки предоставят публичен достъп до информацията за действията си в сектора ЗПЗГС и до докладите по първа аления в рамките на три месеца след представянето им на Комисията.
Член 11
Преглед
Комисията прави преглед на правилата за отчитане, съдържащи се в настоящото решение, в съответствие с приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото решения по тези въпроси, или в съответствие с други правни актове на Съюза, или при липса на такива решения - до 30 юни 2017 г., и при необходимост представя предложение на Европейския парламент и на Съвета.
Член 12
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, се предоставя на Комисията за срок от осем години, считано от 8 юли 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на осемгодишния период. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова удължаване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 13
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 529/2013/ES
(2013. gada 21. maijs)
par uzskaites noteikumiem attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, kas rodas darbībās, kuras saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību, un par informāciju par rīcību, kas saistīta ar šīm darbībām
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektors Savienībā ir neto piesaistītājs, kas no atmosfēras piesaista tādu siltumnīcefekta gāzu daudzumu, kas ir līdzvērtīgs būtiskai Savienības kopējo siltumnīcefekta gāzu emisiju daļai. Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbības izraisa siltumnīcefekta gāzu antropogēnas emisijas un piesaisti veģetācijā un augsnē uzkrātā oglekļa daudzuma izmaiņu dēļ, kā arī ar CO2 nesaistītas siltumnīcefekta gāzu emisijas. Plašāka nocirstas koksnes produktu ilgtspējīga izmantošana var ievērojami ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas atmosfērā un veicināt to piesaisti no atmosfēras. Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā radušās siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste netiek ieskaitītas Savienības mērķī līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par 20 %, kā tas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 406/2009/EK (2009. gada 23. aprīlis) par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā (4), lai gan tās daļēji tiek ieskaitītas Savienības kvantitatīvo emisiju ierobežošanas un samazināšanas saistību izpildē atbilstīgi 3. panta 3. punktam ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) Kioto protokolā (“Kioto protokols”), kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 2002/358/EK (5).
(2)
Ņemot vērā virzību uz konkurētspējīgu zemu oglekļa emisiju ekonomiku laikposmā līdz 2050. gadam, visi zemes izmantošanas veidi būtu jāapsver holistiskā veidā un zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības jautājumi būtu jāizskata Savienības klimata politikas ietvaros.
(3)
Lēmumā Nr. 406/2009/EK ir noteikts, ka Komisijai jāizvērtē veidi, kā Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas saistībās iekļaut siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaisti, kas rodas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību saistītās darbībās, vienlaikus nodrošinot šā sektora ieguldījuma pastāvību un šā sektora ieguldījuma integritāti vides aspektā, kā arī garantējot attiecīgo emisiju un piesaistes pareizu pārraudzību un uzskaiti. Tāpēc šajā lēmumā kā pirmais pasākums būtu jānosaka uzskaites noteikumi, kas piemērojami siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaistei zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā, un tādējādi jāsekmē politikas attīstības virzība uz zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektora iekļaušanu Savienības emisiju samazināšanas saistībās, ciktāl tas nepieciešams, vienlaikus ņemot vērā vides apstākļus dažādos Savienības reģionos, tostarp arī mežiem bagātās valstīs. Lai tikmēr nodrošinātu oglekļa uzkrājumu saglabāšanu un palielināšanu, šajā lēmumā būtu jāparedz arī tas, ka dalībvalstis sniedz informāciju par savām zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, kuru mērķis ir zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā ierobežot vai samazināt emisijas un saglabāt vai palielināt piesaisti.
(4)
Šajā lēmumā būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi attiecībā uz minēto uzskaites noteikumu īstenošanu un informācijas sniegšanu par savām zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām. Tajā nebūtu jāietver uzskaites vai ziņošanas pienākumi privātpersonām.
(5)
Līgumslēdzēju pušu konferences, kas vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, Lēmumā 16/CMP.1, kas tika pieņemts UNFCCC Līgumslēdzēju pušu 11. konferencē, kas 2005. gada decembrī norisinājās Monreālā, un Līgumslēdzēju pušu konferences, kas vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, Lēmumā 2/CMP.7, kas tika pieņemts UNFCCC Līgumslēdzēju pušu 17. konferencē, kas 2011. gada decembrī norisinājās Durbanā, ir noteikti uzskaites noteikumi, kas piemērojami zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā, sākot no Kioto protokolā paredzētā otrā saistību perioda. Lai nodrošinātu Savienības iekšējo noteikumu saskaņotību ar UNFCCC apstiprinātajām definīcijām, kārtību, noteikumiem un vadlīnijām un lai novērstu valsts ziņojumu dubultu sniegšanu, šim lēmumam būtu pilnībā jāatbilst minētajiem lēmumiem. Turklāt šajā lēmumā būtu jāatspoguļo Savienības zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektora specifika un Savienības kā atsevišķas UNFCCC un Kioto protokola Līgumslēdzējas puses pienākumi.
(6)
Uzskaites noteikumiem, kas piemērojami Savienības zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektoram, nebūtu jārada papildu administratīvais slogs. Tādēļ ziņojumos, kas tiek iesniegti saskaņā ar minētajiem noteikumiem, nebūtu jāparedz pienākums iekļaut informāciju, kas netiek prasīta saskaņā ar lēmumiem, kas pieņemti UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konferencē un Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmē.
(7)
Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektors dažādos veidos var veicināt klimata pārmaiņu mazināšanu, jo īpaši samazinot emisijas un saglabājot un palielinot piesaistītājus un oglekļa uzkrājumus. Lai pasākumi, kuru konkrētais mērķis ir palielināt spēju piesaistīt oglekli, nestu rezultātus, ir būtiski ilgtermiņā nodrošināt oglekļa krātuvju stabilitāti un pielāgojamību.
(8)
Lai palielinātu zemes resursu izmantošanas maiņas ieguldījumu emisiju samazināšanā, zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības uzskaites noteikumos būtu jāņem vērā lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarēs īstenotie centieni. Šajā lēmumā būtu jāparedz uzskaites noteikumi, kas obligāti piemērojami tādām darbībām kā meža ieaudzēšana, meža atjaunošana, atmežošana un meža apsaimniekošana, kā arī tādām darbībām kā ganību apsaimniekošana un aramzemes apsaimniekošana, piemērojot īpašus noteikumus ar mērķi uzlabot dalībvalstu ziņošanas un uzskaites sistēmas pirmajā uzskaites periodā. Šajā lēmumā būtu jāparedz arī uzskaites noteikumi, kas brīvprātīgi piemērojami veģetācijas atjaunošanas un mitrāju nosusināšanas un atjaunošanas darbībām. Šādā nolūkā Komisijai būtu jāvienkāršo un jāuzlabo dati, ko var iegūt no Savienības datubāzēm (Eurostat - Lucas, EVA - zemes virsmas programma Corine utt.), kurās apstrādā attiecīgo informāciju, lai palīdzētu dalībvalstīm pildīt uzskaites pienākumus, jo īpaši tos, kas saistīti ar aramzemes apsaimniekošanu un ganību apsaimniekošanu, un, ja iespējams, veģetācijas atjaunošanas, kā arī mitrāju nosusināšanas un atjaunošanas darbību brīvprātīgu uzskaiti.
(9)
Lai nodrošinātu Savienības zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektoram piemērojamo uzskaites noteikumu integritāti vides aspektā, šiem noteikumiem vajadzētu būt balstītiem uz uzskaites principiem, kas izklāstīti Lēmumā 2/CMP.7, Līgumslēdzēju pušu konferences, kas vienlaikus bija Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, Lēmumā 2/CMP.6, kas tika pieņemts UNFCCC Līgumslēdzēju pušu 16. konferencē, kas 2010. gada decembrī norisinājās Kankunā, un Lēmumā 16/CMP.1. Dalībvalstīm būtu jāsagatavo un jāuztur sava uzskaite, nodrošinot, ka attiecīgā informācija, kuru izmanto, lai aprēķinātu emisijas un piesaisti zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā saskaņā ar norādēm, kas dotas attiecīgajās Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) Vadlīnijās par valsts siltumnīcefekta gāzu emisiju pārskatiem (Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories), tostarp par metodiku ar CO2 nesaistītu siltumnīcefekta gāzu emisiju uzskaitei, kas pieņemta UNFCCC sistēmā, ir precīza, pilnīga, konsekventa, salīdzināma un pārredzama.
(10)
Uzskaites noteikumi, kas balstīti uz Lēmumu 2/CMP.7 un Lēmumu 16/CMP.1, neļauj uzskaitē ietvert to aizstāšanas ietekmi, ko rada nocirstas koksnes produktu izmantošana enerģijai un materiāliem, jo tādējādi tiktu veikta dubulta uzskaite. Tomēr šāda veida izmantošana var būtiski veicināt klimata pārmaiņu mazināšanu, un tādēļ informācijā, ko dalībvalstis sniedz par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, tās var ietvert informāciju par pasākumiem, kuru mērķis ir tādus materiālus un enerģijas avotus, kuri rada lielu siltumnīcefekta gāzu apjomu, aizstāt ar biomasu. Tas uzlabotu politikas saskaņotību.
(11)
Lai nodrošinātu stabilu pamatu turpmākai politikas veidošanai un zemes izmantošanas optimizēšanai Savienībā, ir jāveic pienācīgi ieguldījumi. Lai garantētu, ka šiem ieguldījumiem ir iespējams noteikt prioritātes atbilstīgi svarīgākajām kategorijām, sākotnēji dalībvalstīm būtu jādod iespēja uzskaitē neiekļaut noteiktas oglekļa krātuves. Tomēr ilgtermiņā būtu jācenšas nodrošināt uzskaiti, kura sektoru aptvertu plašāk, ietverot visa veida zemi, krātuves un gāzes.
(12)
Uzskaites noteikumos būtu jānodrošina, ka uzskaite pareizi atspoguļo cilvēka darbības izraisītās izmaiņas emisijās un piesaistē. Tādēļ šajā lēmumā būtu jāparedz, ka dažādām zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām piemēro specifisku metodiku. Ar meža ieaudzēšanu, meža atjaunošanu un atmežošanu saistītās emisijas un piesaiste ir tiešas cilvēku darbības izraisītas zemes pārveidošanas rezultāts, un tāpēc tās būtu jāuzskaita pilnībā. Lai aprēķinātu izmaiņas emisijās un piesaistē, ar ganību apsaimniekošanu, aramzemes apsaimniekošanu, veģetācijas atjaunošanu un mitrāju nosusināšanu un atjaunošanu saistītām emisijām un piesaistei aprēķinos piemēro bāzes gadu. Tomēr emisijas un piesaiste, kas rodas meža apsaimniekošanas gaitā, ir atkarīgas no vairākiem dabas apstākļiem, vecuma klašu struktūras, kā arī iepriekšējiem un pašreizējiem apsaimniekošanas paņēmieniem. Izmantojot bāzes gadu, nav iespējams atspoguļot ne šos faktorus, ne izrietošo ciklisko ietekmi uz emisijām un piesaisti vai to ikgadējās svārstības. Tā vietā attiecīgajos uzskaites noteikumos, saskaņā ar kuriem tiek aprēķinātas izmaiņas emisijās un piesaistē, būtu jāparedz iespēja izmantot references līmeņus, lai izslēgtu dabas apstākļu un konkrētajai valstij raksturīgu īpašību ietekmi. References līmeņi ir aplēses par gada neto emisijām vai piesaisti, kas meža apsaimniekošanas rezultātā rodas dalībvalsts teritorijā katrā uzskaites periodā iekļautajos gados, un tie būtu pārredzami jānosaka saskaņā ar Lēmumu 2/CMP.6 un Lēmumu 2/CMP.7. Šajā lēmumā minētajiem references līmeņiem vajadzētu būt tādiem pašiem kā līmeņiem, kas apstiprināti UNFCCC procesos. Ja kādai dalībvalstij kļūst pieejami uzlabojumi metodikā vai datos, kas saistīti ar references līmeņa noteikšanu, minētajai dalībvalstij būtu jāveic atbilstīgas tehniskas korekcijas, lai meža apsaimniekošanas uzskaitē ņemtu vērā pārrēķinu ietekmi.
Uzskaites noteikumos būtu jāparedz meža apsaimniekošanas radītas neto piesaistes maksimālais apjoms, ko drīkst iekļaut uzskaitē. Ja saistītu starptautisku procesu kontekstā notiek izmaiņas ar mežu saistītu darbību uzskaites noteikumos, būtu jāapsver iespēja atjaunināt šajā lēmumā iekļautos ar mežu saistītu darbību uzskaites noteikumus, lai nodrošinātu atbilstību minētajām izmaiņām.
(13)
Uzskaites noteikumos būtu pienācīgi jāatspoguļo pozitīvā ietekme, ko rada siltumnīcefekta gāzes uzkrāšanās koksnē un koksnes produktos, un ar tiem būtu jāveicina mežu kā resursu plašāka izmantošana, īstenojot ilgtspējīgu meža apsaimniekošanu, un jāpaplašina koksnes produktu pielietojums.
(14)
Kā noteikts IPCC Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības labas prakses vadlīniju (Good Practice Guidance for Land Use, Land-Use Change and Forestry) 4.1.1. nodaļā, laba prakse ir, ja valstis papildus meža minimālajai platībai, nosaka arī minimālo platumu, ko izmanto, definējot mežu un zemes vienības, kurās notiek meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un atmežošanas darbības. Būtu jānodrošina, ka definīcijas, ko dalībvalstis lieto, sagatavojot ziņojumus saskaņā ar UNFCCC un Kioto protokolu un šo lēmumu, būtu saskanīgas.
(15)
Lai rosinātu izmantot nocirstas koksnes produktus ar ilgu aprites ciklu, ar uzskaites noteikumiem būtu jāgādā, lai dalībvalstis uzskaitē pareizi atspoguļotu izmaiņas nocirstas koksnes produktu krātuvē attiecīgajā laikā, kad šīs izmaiņas ir notikušas. Tāpēc pirmās kārtas sadalīšanās funkcijai, kas piemērojama emisijām no nocirstas koksnes produktiem, būtu jāatbilst 12.1. vienādojumam IPCC 2006. gada Vadlīnijās par valstu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārskatiem, un attiecīgajām aprites cikla puses standarta vērtībām būtu jābalstās uz 3.a.1.3. tabulu IPCC 2003. gada Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības labas prakses vadlīnijās. Tā vietā dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izmantot konkrētajai valstij noteiktu metodiku un aprites cikla puses standarta vērtības ar noteikumu, ka tās atbilst visjaunākajām IPCC vadlīnijām.
(16)
Lauksaimniecības darbībās radušās siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste gadu no gada svārstās daudz mazāk nekā emisijas un piesaiste, kas saistīta ar mežsaimniecības darbībām, tādēļ siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste, kas rodas aramzemes apsaimniekošanā un ganību apsaimniekošanā, dalībvalstīm būtu jāuzskaita attiecībā pret attiecīgo bāzes gadu vai periodu.
(17)
Mitrāju nosusināšana un atjaunošana rada emisijas no kūdrājiem, kuros ir uzkrājušies ļoti lieli oglekļa apjomi. Kūdrāju noplicināšanas un nosusināšanas radītās emisijas atbilst aptuveni 5 % pasaules siltumnīcefekta gāzu emisiju, un to īpatsvars 2010. gadā bija no 3,5 līdz 4 % no Savienības emisiju apjoma. Tāpēc, tiklīdz būs panākta starptautiska vienošanās par attiecīgajām IPCC vadlīnijām, Savienībai būtu jācenšas šo jautājumu izvirzīt starptautiski, lai UNFCCC vai Kioto protokola struktūrās panāktu vienošanos par pienākumu sagatavot un uzturēt ikgadēju uzskaiti par emisijām un piesaisti, kas radušās tādās darbībās, kas ietilpst mitrāju nosusināšanas un atjaunošanas kategorijās, un lai šo pienākumu iekļautu globālajā klimata nolīgumā, kuru ir iecerēts noslēgt ne vēlāk kā 2015. gadā.
(18)
Dabiski traucējumi, piemēram, meža ugunsgrēki, kaitēkļu un slimību invāzija, ekstrēmi laikapstākļi un ģeoloģiski traucējumi, kuri ir ārpus dalībvalsts kontroles un kurus tā būtiski neietekmē, var īslaicīgi radīt siltumnīcefekta gāzu emisijas vai arī izraisīt līdzšinējās piesaistes izzušanu zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā. Tā kā šādu izzušanu var izraisīt arī apsaimniekošanas lēmumi, piemēram, lēmumi cirst vai stādīt kokus, ar šo lēmumu būtu jānodrošina, lai cilvēka darbības izraisīta piesaistes izzušana vienmēr tiktu pareizi atspoguļota zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības uzskaitē. Turklāt šajā lēmumā dalībvalstīm būtu jāparedz ierobežota iespēja, izmantojot fona līmeņus un pielaides saskaņā ar Lēmumu 2/CMP.7, zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības uzskaitē nenorādīt emisijas, kuras rodas tādu meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un meža apsaimniekošanas traucējumu dēļ, ko tās nespēj kontrolēt. Tomēr veidam, kā dalībvalstis piemēro minētos noteikumus, nevajadzētu būt par iemeslu nepamatoti uzskaitīt mazāku emisiju apjomu.
(19)
Noteikumi par to, kā ziņot par siltumnīcefekta gāzu emisijām un sniegt citu ar klimata pārmaiņām saistītu informāciju, ieskaitot informāciju par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektoru, ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 525/2013 (2013. gada 21. maijs) par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārraudzībai un ziņošanai un citas informācijas ziņošanai valstu un Savienības līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām (6) darbības jomā, un tāpēc tie neietilpst šā lēmuma darbības jomā. Dalībvalstīm būtu jāievēro minētie pārraudzības un ziņošanas noteikumi, ņemot vērā savus uzskaites pienākumus, kas izklāstīti šajā lēmumā.
(20)
Ikgadēja zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības uzskaites sagatavošana šo uzskaiti padarītu nepareizu un neuzticamu emisiju un piesaistes ikgadējo svārstību, vajadzības bieži pārrēķināt noteiktus ziņojumos iekļautus datus un ilgā laika dēļ, kas vajadzīgs, lai apsaimniekošanas prakses maiņa lauksaimniecībā un mežsaimniecībā ietekmētu veģetācijā un augsnē uzkrātā oglekļa daudzumu. Tāpēc šajā lēmumā būtu jāparedz uzskaite, kuras pamatā ir ilgāks periods.
(21)
Dalībvalstīm būtu jāsniedz informācija par savām pašreizējām un turpmākajām zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, izklāstot apstākļiem konkrētajā valstī atbilstošus pasākumus, kas paredzēti, lai ierobežotu vai samazinātu emisijas un saglabātu vai palielinātu piesaisti zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā. Šajā informācijā būtu jāietver konkrēti elementi, kas paredzēti šajā lēmumā. Turklāt, lai veicinātu paraugpraksi un sinerģiju ar citiem politikas virzieniem un pasākumiem, kuri ir saistīti ar mežiem un lauksaimniecību, šā lēmuma pielikumā būtu jāiekļauj arī orientējošs tādu pasākumu saraksts, kurus arī var ietvert sniegtajā informācijā. Komisija var sagatavot norādes, lai veicinātu apmaiņu ar salīdzināmu informāciju.
(22)
Izstrādājot vai īstenojot zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbības, dalībvalstis vajadzības gadījumā var izvērtēt, vai pastāv iespējas veicināt ieguldījumus lauksaimniecībā.
(23)
Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai atjauninātu šajā lēmumā paredzētās definīcijas atbilstīgi izmaiņām definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no abiem minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem; lai grozītu I pielikumu, pievienojot vai grozot uzskaites periodus, lai nodrošinātu šo periodu atbilstību attiecīgajiem periodiem, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas no abiem minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem, kā arī lai nodrošinātu šo periodu saskaņu ar uzskaites periodiem, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas no abiem minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem, kas ir piemērojami Savienības saistībām emisiju samazināšanas jomā citās nozarēs; lai grozītu II pielikumu, saskaņā ar šā lēmuma noteikumiem atjauninot references līmeņus, lai pārskatītu III pielikumā norādīto informāciju atbilstīgi izmaiņām definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no abiem minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem; lai grozītu V pielikumu atbilstīgi izmaiņām definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no abiem minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem; un lai pārskatītu šajā lēmumā minētās informācijas prasības, kas saistītas ar šajā lēmumā noteiktajiem uzskaites noteikumiem, kurus piemēro dabiskiem traucējumiem, lai atspoguļotu UNFCCC vai Kioto protokola struktūru pieņemto aktu pārskatītās redakcijas. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(24)
Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus, proti, tādu uzskaites noteikumu noteikšanu, kas piemērojami zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbību izraisītajām emisijām un piesaistei, un dalībvalstu veikto informācijas nodrošināšanu par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs to būtības dēļ, un to, ka darbības mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. To darot, Savienībai būtu jārespektē dalībvalstu kompetence mežsaimniecības politikas jomā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Šajā lēmumā ir izklāstīti uzskaites noteikumi, kuri piemērojami siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaistei, kas rodas zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībās, un tas ir pirmais pasākums, lai šīs darbības vajadzības gadījumā iekļautu Savienības emisiju samazināšanas saistībās. Tajā nav paredzēti nekādi uzskaites vai ziņošanas pienākumi privātpersonām. Ar to paredz dalībvalstu pienākumu sniegt informāciju par to zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, kuru mērķis ir ierobežot vai samazināt emisijas un saglabāt vai palielināt piesaisti.
2. pants
Definīcijas
1. Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
a)
“emisijas” ir siltumnīcefekta gāzu antropogēnas emisijas atmosfērā no avotiem;
b)
“piesaiste” ir siltumnīcefekta gāzu antropogēna piesaiste no atmosfēras piesaistītājos;
c)
“meža ieaudzēšana” ir tieša cilvēku darbības izraisīta tādas zemes pārveidošana mežā, ko vismaz 50 gadu nav klājis mežs, stādot, sējot un/vai cilvēku darbības rezultātā veicinot dabiskus sēklu avotus, ja pārveidošana notikusi pēc 1989. gada 31. decembra;
d)
“meža atjaunošana” ir jebkāda tieša cilvēku darbības izraisīta tādas zemes pārveidošana mežā, ko neklāj mežs, stādot, sējot un/vai cilvēku darbības rezultātā veicinot dabiskus sēklu avotus, kas veikta tikai tādā zemē, kuru iepriekš ir klājis mežs, bet uz kuras meža vairs nav bijis pirms 1990. gada 1. janvāra un kura tikusi no jauna pārveidota par mežu laikposmā pēc 1989. gada 31. decembra;
e)
“atmežošana” ir tieša cilvēku darbības izraisīta meža pārveidošana zemē, kas nav mežs, ja pārveidošana notikusi pēc 1989. gada 31. decembra;
f)
“meža apsaimniekošana” ir jebkāda darbība, ko veic saskaņā ar mežam piemērojamu pasākumu kompleksu, kas ietekmē meža ekoloģiskās, saimnieciskās vai sociālās funkcijas;
g)
“aramzemes apsaimniekošana” ir jebkāda darbība, kuru veic saskaņā ar pasākumu kompleksu, kas piemērojams zemei, kurā audzē lauksaimniecības kultūras, un zemei, kura atstāta atmatā vai kuru uz laiku neizmanto kultūraugu audzēšanai;
h)
“ganību apsaimniekošana” ir jebkāda darbība, kuru veic saskaņā ar pasākumu kompleksu, kas piemērojams lopkopībā izmantotai zemei, un kuras mērķis ir kontrolēt vai ietekmēt veģetācijas un lauksaimniecības dzīvnieku daudzumu un veidu;
i)
“veģetācijas atjaunošana” ir jebkāda tieša cilvēku izraisīta darbība, kas paredzēta, lai, sekmējot veģetācijas augšanu, palielinātu oglekļa uzkrājumus jebkurā vietā vismaz 0,05 ha platībā, ja šāda darbība nav meža ieaudzēšana vai atjaunošana;
j)
“oglekļa uzkrājums” ir oglekļa masa, kas uzkrāta oglekļa krātuvē;
k)
“mitrāju nosusināšana un atjaunošana” ir jebkāda darbība, ko saskaņā ar zemes nosusināšanas vai mitruma atjaunošanas sistēmu veic zemē, kura ir bijusi nosusināta un/vai kurā mitrums ir atjaunots pēc 1989. gada 31. decembra, kuras platība ir vismaz 1 hektārs un kurā ir organiskā augsne, ar noteikumu, ka šī darbība nav neviena cita darbība, attiecībā uz ko sagatavo un veic uzskaiti saskaņā ar šā lēmuma 3. panta 1., 2. un 3. punktu, un ja nosusināšana ir tieša cilvēku darbības izraisīta gruntsūdens līmeņa pazemināšana un mitruma atjaunošana ir tieša cilvēku darbības izraisīta nosusināšanas efekta pilnīga vai daļēja likvidēšana;
l)
“avots” ir jebkāds process, darbība vai mehānisms, kura rezultātā atmosfērā nonāk siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes prekursors;
m)
“piesaistītājs” ir jebkāds process, darbība vai mehānisms, kura rezultātā no atmosfēras tiek absorbēta siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes prekursors;
n)
“oglekļa krātuve” ir dalībvalsts teritorijā esošs bioģeoķīmisks veidojums vai sistēma kopumā vai to daļa, kurā ir uzkrāts ogleklis, jebkāds oglekli saturošas siltumnīcefekta gāzes prekursors vai jebkāda oglekli saturoša siltumnīcefekta gāze;
o)
“siltumnīcefekta gāzes prekursors” ir ķīmisks savienojums, kas piedalās ķīmiskās reakcijās, kurās rodas kāda no 3. panta 4. punktā minētajām siltumnīcefekta gāzēm;
p)
“nocirstas koksnes produkts” ir jebkāds mežizstrādē iegūts produkts, kas izvests no koksnes ieguves vietas;
q)
“mežs” ir zemes teritorija, ko definē, nosakot minimālās vērtības attiecībā uz teritorijas lielumu, koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību un potenciālo koku augstumu koku augšanas vietā brieduma vecumā, kā attiecībā uz katru dalībvalsti noteikts V pielikumā. Tas ietver kokiem klātas platības, tostarp jaunu dabiski augošu koku grupas, vai stādījumus, kuros vēl nav sasniegtas V pielikumā noteiktās minimālās vērtības attiecībā uz koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību, vai minimālo koku augstumu, tostarp jebkādas platības, kas parasti ir meža platības daļa, bet kurā cilvēka darbības, piemēram, mežizstrādes, rezultātā vai dabisku iemeslu dēļ uz laiku nav koku, taču ir sagaidāms, ka tās tiks no jauna pārveidotas par mežu;
r)
“vainagu projekcija” ir procentos izteikta konkrētas teritorijas proporcija, ko sedz koku vainagu perimetra vertikāla projekcija;
s)
“biezība” ir stāvošu un augošu koku blīvums ar mežu klātā zemē, kurš izmērīts saskaņā ar dalībvalsts noteiktu metodiku;
t)
“dabisks(-i) traucējums(-i)” ir jebkādi neantropogēni notikumi vai apstākļi, kas izraisa ievērojamas emisijas mežos un kuru norise ir ārpus attiecīgās dalībvalsts kontroles, ar noteikumu, ka šī dalībvalsts pat pēc šo notikumu vai apstākļu rašanās objektīvi nespēj ievērojami ierobežot to ietekmi uz emisijām;
u)
“fona līmenis” ir dabisku traucējumu izraisītu emisiju vidējais līmenis konkrētā laikposmā, izņemot statistiski netipiskās vērtības, kuras aprēķina saskaņā ar 9. panta 2. punktu;
v)
“aprites cikla puses vērtība” ir gadu skaits, kas vajadzīgs, lai nocirstas koksnes produktu kategorijā uzkrātā oglekļa daudzums samazinātos līdz pusei no tā sākotnējās vērtības;
w)
“momentānās oksidēšanās metode” ir uzskaites metode, kurā pieņem, ka viss nocirstas koksnes produktos uzkrātā oglekļa daudzums nonāk atmosfērā nociršanas brīdī;
x)
“cirte pēc dabiskajiem traucējumiem” ir jebkāda mežizstrādes darbība, kurā no zemes platībām, ko skāruši dabiski traucējumi, iegūst kokmateriālus, ko vēl var vismaz daļēji izmantot.
2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai grozītu šā panta 1. punktā izklāstītās definīcijas ar mērķi nodrošināt saskaņu starp šīm definīcijām un jebkādām izmaiņām attiecīgajās definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no abiem minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem.
3. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai grozītu šā lēmuma V pielikumu ar mērķi atjaunināt tajā noteiktās vērtības atbilstīgi izmaiņām, ko attiecībā uz aspektiem, kas ietverti V pielikumā, definīcijās ir pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem dokumentiem.
3. pants
Pienākums sagatavot un uzturēt zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības uzskaiti
1. Katrā I pielikumā noteiktajā uzskaites periodā dalībvalstis sagatavo un uztur uzskaiti, kurā pareizi atspoguļo visas emisijas un piesaisti, kas to teritorijā rodas darbībās, kuras ietilpst šādās kategorijās:
a)
meža ieaudzēšana;
b)
meža atjaunošana;
c)
atmežošana;
d)
meža apsaimniekošana.
2. Par uzskaites periodu, kas sākas 2021. gada 1. janvārī, un pēc tam dalībvalstis sagatavo un uztur ikgadēju uzskaiti, kurā pareizi atspoguļo visas emisijas un piesaisti, kas to teritorijā rodas darbībās, kuras ietilpst šādās kategorijās:
a)
aramzemes apsaimniekošana;
b)
ganību apsaimniekošana.
Uz ikgadējo uzskaiti par emisijām un piesaisti, kas rodas no aramzemes apsaimniekošanas un ganību apsaimniekošanas, uzskaites periodā no 2013. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim attiecas šādi noteikumi:
a)
no 2016. līdz 2018. gadam dalībvalstis līdz katra gada 15. martam Komisijai ziņo par sistēmām, kas jau ir ieviestas un kas vēl tiek izstrādātas, un ar ko aplēš emisijas un piesaisti, ko rada aramzemes apsaimniekošana un ganību apsaimniekošana. Dalībvalstīm būtu jāziņo par to, kā šīs sistēmas atbilst IPCC metodikai un UNFCCC ziņošanas prasībām saistībā ar siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti;
b)
laikposmā pirms 2022. gada 1. janvāra dalībvalstis līdz katra gada 15. martam sagatavo un Komisijai iesniedz sākotnējas, provizoriskas un nesaistošas ikgadējas aplēses par emisijām un piesaisti, ko rada aramzemes apsaimniekošana un ganību apsaimniekošana, vajadzības gadījumā izmantojot IPCC metodiku. Dalībvalstīm būtu vismaz jāizmanto metodika, kas klasificēta kā 1. līmeņa metodika, kā tas noteikts attiecīgajās IPCC vadlīnijās. Dalībvalstis tiek mudinātas izmantot minētās aplēses, lai apzinātu galvenās kategorijas un izstrādātu konkrētai valstij paredzētu 2. un 3. līmeņa galveno kategoriju metodiku, lai pārliecinoši un precīzi aplēstu emisijas un piesaisti;
c)
dalībvalstis ne vēlāk kā 2022. gada 15. martā iesniedz galīgo gada aplēsi par aramzemes apsaimniekošanas un ganību apsaimniekošanas uzskaiti;
d)
dalībvalsts var lūgt piemērot atkāpi, lai atliktu c) apakšpunktā minēto termiņu, ja galīgās aplēses par aramzemes apsaimniekošanas un ganību apsaimniekošanas uzskaiti nevar praktiski izdarīt šajā punktā norādītajā termiņā vismaz viena turpmāk norādītā iemesla dēļ:
i)
vajadzīgo uzskaiti var veikt tikai pakāpeniski, tehnisku iemeslu dēļ pārsniedzot norādīto termiņu;
ii)
uzskaiti pabeigt norādītajā termiņā būtu nesamērīgi dārgi.
Dalībvalsts, kas vēlas izmantot atkāpi, līdz 2021. gada 15. janvārim iesniedz Komisijai pamatotu lūgumu.
Ja Komisija uzskata lūgumu par pamatotu, tā piešķir atkāpi ilgākais uz trīs kalendārajiem gadiem no 2022. gada 15. marta. Citādi tā lūgumu noraida, paskaidrojot šāda lēmuma iemeslus.
Ja vajadzīgs, Komisija var lūgt noteiktā samērīgā laikposmā iesniegt papildu informāciju.
Lūgums piemērot atkāpi tiek uzskatīts par apmierinātu, ja Komisija nav nākusi klajā ar iebildumiem sešu mēnešu laikā pēc dalībvalsts sākotnējā lūguma vai pieprasītās papildu informācijas saņemšanas.
3. Dalībvalstis katram no I pielikumā minētajiem uzskaites periodiem var arī sagatavot un uzturēt tādu uzskaiti, kurā precīzi atspoguļo emisijas un piesaisti, kas rodas veģetācijas atjaunošanas un mitrāju nosusināšanas un atjaunošanas rezultātā.
4. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētajā uzskaitē ietver šādu siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaisti:
a)
oglekļa dioksīds (CO2);
b)
metāns (CH4);
c)
slāpekļa oksīds (N2O).
5. Kad uzskaite tiek sagatavota un uzturēta saskaņā ar šo lēmumu, konkrētu 1., 2. un 3. punktā minētu darbību dalībvalstis ietver uzskaitē vai nu no darbības sākšanas dienas, vai no 2013. gada 1. janvāra, izvēloties vēlāko no abiem termiņiem.
4. pants
Vispārīgi uzskaites noteikumi
1. Dalībvalstis savā 3. panta 1., 2. un 3. punktā minētajā uzskaitē emisijas apzīmē ar plusa zīmi (+) un piesaisti ar mīnusa zīmi (-).
2. Sagatavojot un uzturot uzskaiti, dalībvalstis nodrošina, lai attiecīgā informācija, ko izmanto, lai aplēstu emisijas un piesaisti saistībā ar 3. panta 1., 2. un 3. punktā minētajām darbībām, būtu precīza, pilnīga, konsekventa, salīdzināma un pārredzama.
3. Emisijas un piesaisti, kas rodas jebkurā darbībā, kura ietilpst vairāk nekā vienā no 3. panta 1., 2. un 3. punktā norādītajām kategorijām, uzskaita tikai vienā kategorijā, lai novērstu dubultu uzskaites veikšanu.
4. Dalībvalstis, pamatojoties uz pārredzamiem un pārbaudāmiem datiem, nosaka zemes platības, kurās tiek veikta darbība, kas ietilpst kādā no 3. panta 1., 2. un 3. punktā norādītajām kategorijām. Tās nodrošina, lai visas šādas zemes platības būtu identificējamas attiecīgajai kategorijai izveidotajā uzskaitē.
5. Šā lēmuma 3. panta 1., 2. un 3. punktā minētajā uzskaitē dalībvalstis norāda visas izmaiņas oglekļa uzkrājumos šādās oglekļa krātuvēs:
a)
virszemes biomasa;
b)
pazemes biomasa;
c)
kritalas;
d)
atmirusi koksne;
e)
augsnes organiskais ogleklis;
f)
nocirstas koksnes produkti.
Tomēr dalībvalstis var nolemt uzskaitē neiekļaut oglekļa uzkrājumu izmaiņas pirmās daļas a) līdz e) apakšpunktā minētajās oglekļa krātuvēs, ja attiecīgā oglekļa krātuve nav avots. Dalībvalsts uzskata, ka oglekļa krātuve nav avots, tikai tad, ja tas ir pierādīts, pamatojoties uz pārredzamiem un pārbaudāmiem datiem.
6. Dalībvalstis noslēdz 3. panta 1., 2. un 3. punktā minēto uzskaiti katra I pielikumā minētā uzskaites perioda beigās, tajā norādot kopējo neto emisiju un piesaistes bilanci attiecīgajā uzskaites periodā.
7. Vismaz tik ilgi, cik ilgi ir spēkā šis lēmums, dalībvalstis uztur pilnīgu un pareizu reģistru ar visiem datiem, ko tās izmantojušas šajā lēmumā paredzēto pienākumu izpildei.
8. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai grozītu I pielikumu ar mērķi pievienot vai grozīt uzskaites periodus, lai nodrošinātu, ka tie atbilst attiecīgajiem periodiem, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem dokumentiem, un ka tie saskan ar uzskaites periodiem, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem, kas ir piemērojami Savienības saistībām emisiju samazināšanas jomā citās nozarēs.
5. pants
Meža ieaudzēšanai, meža atjaunošanai un atmežošanai piemērojamie uzskaites noteikumi
1. Uzskaitē, kas attiecas uz meža ieaudzēšanu un atjaunošanu, dalībvalstis norāda tikai tās emisijas un piesaisti, kas no šādām darbībām rodas zemes platībās, kuras 1989. gada 31. decembrī nebija mežs. Emisijas, kas saistītas ar meža ieaudzēšanu un atjaunošanu, dalībvalstis var iekļaut vienā uzskaitē.
2. Dalībvalstis uzskaitē norāda no meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un atmežošanas darbībām radušās neto emisijas un piesaisti kā kopējās emisijas un piesaisti par katru gadu attiecīgajā uzskaites periodā, pamatojoties uz pārredzamiem un pārbaudāmiem datiem.
3. Dalībvalstis uztur uzskaiti, kurā atspoguļo emisijas un piesaisti zemē, kas atbilstīgi 4. panta 4. punktam uzskaitē ir identificēta kategorijā, kurā ietilpst meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un atmežošanas darbības, pat ja šādas darbības minētajā zemē vairs netiek veiktas.
4. Katra dalībvalsts aprēķinos, ko veic attiecībā uz meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un atmežošanas darbībām, meža platību nosaka, izmantojot to pašu telpiskā izvērtējuma vienību, kas noteikta V pielikumā.
6. pants
Meža apsaimniekošanai piemērojamie uzskaites noteikumi
1. Dalībvalstis uzskaitē atspoguļo no meža apsaimniekošanas darbībām radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un piesaistes katrā uzskaites periodā, kas minēts I pielikumā, atņemot vērtību, kura iegūta, minētā uzskaites perioda gadu skaitu reizinot ar attiecīgo references līmeni, kas norādīts II pielikumā.
2. Ja 1. punktā minētā aprēķina rezultāts uzskaites periodam ir negatīvs, dalībvalstis meža apsaimniekošanai izveidotajā uzskaitē ietver kopējās emisijas un piesaisti, kas nepārsniedz 3,5 % no dalībvalsts emisijām attiecīgajā bāzes gadā vai VI pielikumā paredzētajā periodā, kā noteikts UNFCCC iesniegtajā dalībvalsts attiecīgajā ziņojumā, kas pieņemts saskaņā ar attiecīgajiem CMP lēmumiem par bāzes gadu vai bāzes periodu Kioto protokola otrajam saistību periodam, neskaitot emisijas un piesaisti darbībās, kas minētas 3. panta 1., 2. un 3. punktā, un reizinot ar gadu skaitu attiecīgajā uzskaites periodā.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka aprēķina metodes, ko tās piemēro attiecībā uz meža apsaimniekošanas darbībām izveidoto uzskaiti, atbilst Lēmuma 2/CMP.6 II pielikumam un ir saskanīgas ar aprēķina metodēm, ko tās izmanto II pielikumā norādīto references līmeņu aprēķināšanai, vismaz šādos aspektos:
a)
oglekļa krātuves un siltumnīcefekta gāzes;
b)
platība, uz kuru attiecas meža apsaimniekošana;
c)
nocirstas koksnes produkti;
d)
dabiski traucējumi.
4. Ne vēlāk kā vienu gadu pirms katra uzskaites perioda beigām dalībvalstis paziņo Komisijai pārskatītos references līmeņus. References līmeņi ir identiski tiem, kas noteikti ar aktiem, ko apstiprinājušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras, vai, ja šādu aktu nav, tos aprēķina saskaņā ar procedūrām un metodiku, kas izklāstīta attiecīgajos lēmumos, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas atbilstīgi no minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem.
5. Ja tiek mainīti attiecīgie Lēmuma 2/CMP.6 vai Lēmuma 2/CMP.7 noteikumi, dalībvalstis ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šādu izmaiņu pieņemšanas paziņo Komisijai pārskatītos references līmeņus, kuros atspoguļotas minētās izmaiņas.
6. Ja dalībvalstij kļūst pieejama labāka metodika, kas saistīta ar datiem, kurus izmanto, lai noteiktu II pielikumā minēto references līmeni, vai ja ievērojami uzlabojas dalībvalstij pieejamo datu kvalitāte, attiecīgā dalībvalsts veic atbilstīgas tehniskās korekcijas, lai mežu apsaimniekošanai izveidotajā uzskaitē ņemtu vērā pārrēķinu ietekmi. Tādas tehniskās korekcijas ir identiskas jebkurām attiecīgām korekcijām, kas apstiprinātas UNFCCC pārskatīšanas procesā saskaņā ar Lēmumu 2/CMP.7. Attiecīgā dalībvalsts paziņo Komisijai par šādām korekcijām vēlākais tad, kad tā sniedz informāciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 7. panta 1. punkta d) apakšpunktu.
7. Šā panta 4., 5. un 6. punkta piemērošanas vajadzībām dalībvalstis norāda dabisku traucējumu radīto emisiju gada apjomu, kas iekļauts to pārskatītajos references līmeņos, un veidu, kādā tās aplēsušas minēto apjomu.
8. Komisija pārbauda informāciju par pārskatītajiem references līmeņiem, kas minēti 4. un 5. punktā, un tehniskajām korekcijām, kas minētas 6. punktā, lai nodrošinātu saskaņotību starp informāciju, kas nosūtīta UNFCCC, un informāciju, ko dalībvalstis nosūtījušas Komisijai.
9. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai atjauninātu II pielikumā noteiktos references līmeņus, tad, ja kāda dalībvalsts saskaņā ar 4. un 5. punktu maina savu references līmeni un tas ir apstiprināts, izmantojot UNFCCC procedūras.
10. Meža apsaimniekošanai izveidotajā uzskaitē dalībvalstis atspoguļo ikviena II pielikumā izdarīta grozījuma ietekmi attiecībā uz visu attiecīgo uzskaites periodu.
7. pants
Nocirstas koksnes produktiem piemērojamie uzskaites noteikumi
1. Ikviena dalībvalsts savā uzskaitē saskaņā ar 3. panta 1., 2. un 3. punktu ietver emisijas un piesaisti, ko radījušas izmaiņas nocirstas koksnes produktu krātuvē, tostarp emisijas no nocirstas koksnes produktiem, kuri iegūti tās mežos pirms 2013. gada 1. janvāra. Tajā neietver emisijas no nocirstas koksnes produktiem, kas laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam jau ir uzskaitītas saskaņā ar Kioto protokolu, izmantojot momentānās oksidēšanās metodi.
2. Atbilstīgi 3. panta 1., 2. un 3. punktam izveidotajā uzskaitē, kas attiecas uz nocirstas koksnes produktiem, dalībvalstis, izmantojot III pielikumā norādīto pirmās kārtas sadalīšanās funkciju un aprites cikla puses standarta vērtības, norāda emisijas un piesaisti, ko radījušas izmaiņas to nocirstas koksnes produktu krātuvē, kuri ietilpst šādās kategorijās:
a)
papīrs;
b)
koksnes plātnes;
c)
zāģmateriāli.
Dalībvalstis var papildināt šīs kategorijas ar informāciju par koku mizu ar noteikumu, ka pieejamie dati ir pārredzami un pārbaudāmi. Dalībvalstis var izmantot arī katrai valstij specifiskas apakškategorijas, kas ietilpst kādā no šīm kategorijām. III pielikumā norādītās metodikas un aprites cikla puses standarta vērtību vietā dalībvalstis var izmantot valstij specifisku metodiku un aprites cikla puses vērtības, ja minētā metodika un vērtības ir noteiktas, pamatojoties uz pārredzamiem un pārbaudāmiem datiem, un ja izmantotā metodika ir vismaz tikpat detalizēta un precīza kā III pielikumā paredzētā.
Eksportētiem nocirstas koksnes produktiem konkrētai valstij specifiskie dati nozīmē konkrētai valstij specifiskās aprites cikla puses vērtības un nocirstas koksnes produktu izmantojumu importētājā valstī.
Dalībvalstis konkrētai valstij specifiskas aprites cikla puses vērtības neizmanto Savienības tirgū laistiem nocirstas koksnes produktiem, ja tās atšķiras no vērtībām, ko importētāja valsts izmanto savās uzskaitēs saskaņā ar 3. panta 1., 2. un 3. punktu.
Nocirstas koksnes produktus, kas iegūti atmežošanā, uzskaita, izmantojot momentānās oksidēšanās metodi.
3. Kad dalībvalstis atbilstīgi 3. panta 1., 2. un 3. punktam izveidotajā uzskaitē norāda oglekļa dioksīda (CO2) emisijas no nocirstas koksnes produktiem cieto atkritumu poligonos, uzskaitē izmanto momentānās oksidēšanās metodi.
4. Kad dalībvalstis savās uzskaitēs norāda emisijas no nocirstas koksnes produktiem, kas iegūti enerģijas ražošanai, arī tad tās izmanto momentānās oksidēšanās metodi.
Dalībvalstis var tikai informatīvā nolūkā sniegt savus datus par koksnes daļu, kas izmantota enerģijas ražošanai un kas importēta no valstīm ārpus Savienības, un par šādas koksnes izcelsmes valstīm.
5. Importētāja dalībvalsts uzskaitē neiekļauj importētus nocirstas koksnes produktus neatkarīgi no to izcelsmes. Tādēļ emisijas un piesaisti no nocirstas koksnes produktiem dalībvalsts uzskaitē norāda tikai tad, ja šīs emisijas un piesaiste rodas no nocirstas koksnes produktiem, kas iegūti zemēs, kuras iekļautas tās uzskaitē atbilstīgi 3. panta 1., 2. un 3. punktam.
6. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai pārskatītu III pielikumā norādīto informāciju ar mērķi ņemt vērā izmaiņas aktos, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras vai struktūras, kas izveidotas saskaņā ar no minētajiem dokumentiem izrietošiem vai tos aizstājošiem nolīgumiem.
8. pants
Aramzemes apsaimniekošanai, ganību apsaimniekošanai, veģetācijas atjaunošanai un mitrāju nosusināšanai un atjaunošanai piemērojamie uzskaites noteikumi
1. Uzskaitē, kas attiecas uz aramzemes apsaimniekošanu un ganību apsaimniekošanu, dalībvalstis norāda tādās darbībās radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un piesaistes katrā uzskaites periodā, kas minēts I pielikumā, atņemot vērtību, kura iegūta, attiecīgā uzskaites perioda gadu skaitu reizinot ar attiecīgās dalībvalsts emisijām un piesaisti, kas tādās darbībās radušās tās bāzes gadā, kā norādīts VI pielikumā.
2. Ja dalībvalsts nolemj sagatavot un uzturēt uzskaiti par veģetācijas atjaunošanu un/vai mitrāju nosusināšanu un atjaunošanu, tā piemēro 1. punktā norādīto aprēķina metodi.
9. pants
Dabiskiem traucējumiem piemērojamie uzskaites noteikumi
1. Ja ir izpildīti šā panta 2. un 5. punktā minētie nosacījumi, dalībvalstis no aprēķiniem, kas saistīti ar 3. panta 1. punkta a), b) un d) apakšpunktā paredzētajiem uzskaites pienākumiem, var izslēgt dabisku traucējumu rezultātā radušās neantropogēnas siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem.
2. Ja dalībvalstis piemēro šā panta 1. punktu, tās saskaņā ar VII pielikumā paredzēto metodiku aprēķina fona līmeni katrai no darbībām, kas minētas 3. panta 1. punkta a), b) un d) apakšpunktā. 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā ir jābūt vienādam fona līmenim. Kā alternatīvu dalībvalstis var piemērot pārredzamu un salīdzināmu katrai valstij specifisku metodiku, izmantojot saskanīgas un sākotnēji pilnīgas datu laikrindas, tostarp par laikposmu no 1990. līdz 2009. gadam.
3. Dalībvalstis savās zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības uzskaitēs ik gadu vai attiecīgā minētā uzskaites perioda beigās var neietvert neantropogēnas siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem, kuras pārsniedz fona līmeni, kurš aprēķināts saskaņā ar 2. punkta noteikumiem, ja:
a)
minētās emisijas konkrētā uzskaites perioda gadā pārsniedz fona līmeni, kam pieskaitīta pielaide. Ja fona līmeni aprēķina saskaņā ar VII pielikumā paredzēto metodi, minētā pielaide ir divkārša standarta novirze no laikrindas, ko izmanto, aprēķinot fona līmeni. Ja fona līmeni aprēķina, izmantojot valstij specifisku metodiku, gadījumos, kad ir vajadzīga pielaide, dalībvalstis izskaidro, kā attiecīgā pielaide ir noteikta. Jebkuras metodikas izmantošanā izvairās no skaidru ieguvumu sagaidīšanas uzskaites periodā;
b)
ir izpildītas 5. punktā noteiktās informācijas prasības un dalībvalstis par tām ir paziņojušas.
4. Ikviena dalībvalsts, kas uzskaitē neietver ar dabiskiem traucējumiem saistītas neantropogēnas siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem konkrētā uzskaites perioda gadā:
a)
līdz uzskaites perioda beigām uzskaitē neietver visas turpmākās piesaistes zemes platībās, kuras skāruši dabiski traucējumi un kurās ir radušās 3. punktā minētās emisijas;
b)
uzskaitē ietver emisijas, kas radušās mežistrādes un cirtes pēc dabiskajiem traucējumiem darbībās, kuras veiktas attiecīgajās zemes platībās pēc dabisko traucējumu norises;
c)
uzskaitē ietver emisijas, kas radušās, minētajās zemes platībās konkrētajā uzskaites perioda gadā veicot plānotu dedzināšanu;
d)
uzskaitē ietver emisijas no zemes platībām, kurās veikta atmežošana pēc dabisku traucējumu rašanās.
5. Ar dabiskiem traucējumiem saistītas neantropogēnas siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem dalībvalstis var neietvert uzskaitē tikai tad, ja tās nodrošina pārredzamu informāciju, kas apliecina:
a)
ka ir apzināti visi zemes apgabali, kurus konkrētajā uzskaites gadā ir skāruši dabiskie traucējumi, cita starpā norādot to ģeogrāfisko atrašanās vietu, gadu un dabisko traucējumu veidus;
b)
ka līdz attiecīgā uzskaites perioda beigām nav veikta atmežošana zemes platībās, kuras skāruši dabiskie traucējumi un kuru emisijas netika ietvertas uzskaitē;
c)
kādas pārbaudāmas metodes un kritēriji tiks izmantoti, lai minētajās zemes platībās konstatētu atmežošanu nākamajos uzskaites perioda gados;
d)
kādus praktiski iespējamus pasākumus dalībvalsts veica, lai pārvaldītu vai kontrolētu minēto dabisko traucējumu ietekmi;
e)
kādus pasākumus, ja tie bija iespējami, dalībvalsts veica, lai atjaunotu zemes platības, ko skāruši minētie dabiskie traucējumi.
6. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai pārskatītu šā panta 5. punktā paredzētās informācijas prasības ar mērķi iekļaut izmaiņas, kas veiktas ar UNFCCC vai Kioto protokola struktūru pieņemto aktu pārstrādātajām redakcijām.
10. pants
Informācija par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām
1. Ne vēlāk kā 18 mēnešus pēc katra I pielikumā norādītā uzskaites perioda sākuma dalībvalstis sagatavo un Komisijai nosūta informāciju par savām pašreizējām un ieplānotajām izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, kuru mērķis ir ierobežot vai samazināt emisijas un saglabāt vai palielināt piesaisti, kas rodas šā lēmuma 3. panta 1., 2. un 3. punktā minētajās darbībās; to nosūta kā atsevišķu dokumentu vai kā skaidri nošķirtu daļu no valstu zemu oglekļa emisiju attīstības stratēģijām, kuras minētas Regulas (ES) Nr. 525/2013 4. pantā, vai no citām valsts stratēģijām vai plāniem, kas saistīti ar izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību. Dalībvalstis nodrošina apspriešanos ar plašu ieinteresēto personu loku. Ja dalībvalsts iesniedz šādu informāciju kā daļu no zemu oglekļa emisiju attīstības stratēģijām, kuras minētas Regulā (ES) Nr. 525/2013, tiek piemērots attiecīgais grafiks, kas noteikts minētajā regulā.
Informācijā par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām ietver visu attiecīgo uzskaites periodu, kas paredzēts I pielikumā.
2. Dalībvalstis savā informācijā par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām iekļauj vismaz šādu informāciju par katru 3. panta 1., 2. un 3. punktā minēto darbību:
a)
apraksts par līdzšinējām emisiju un piesaistes tendencēm, tostarp, ja iespējams, par vēsturiskajām tendencēm tādā apmērā, kā ir saprātīgi iespējams tās rekonstruēt;
b)
emisiju un piesaistes prognozes uzskaites periodam;
c)
analīze par emisiju ierobežošanas vai samazināšanas un piesaistes saglabāšanas vai palielināšanas potenciālu;
d)
tādu pasākumu saraksts, kas ir vispiemērotākie, lai ņemtu vērā apstākļus konkrētajā valstī, tostarp, bet ne tikai vajadzības gadījumā IV pielikumā norādītie orientējošie pasākumi, ko dalībvalsts plāno vai gatavojas īstenot, lai izmantotu klimata pārmaiņu seku mazināšanas potenciālu, ja tāds noteikts c) apakšpunktā minētajā analīzē;
e)
pastāvošā un plānotā politika, ar ko īsteno d) apakšpunktā minētos pasākumus, cita starpā kvantitatīvs vai kvalitatīvs apraksts par šādu pasākumu sagaidāmo iedarbību uz emisijām un piesaisti, ņemot vērā citu ar zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektoru saistītu politiku un pasākumus;
f)
šā punkta d) apakšpunktā minēto pasākumu pieņemšanas un īstenošanas orientējoši grafiki.
3. Lai veicinātu informācijas apmaiņu, Komisija var sniegt dalībvalstīm norādes un tehnisku palīdzību.
Balstoties uz visu dalībvalstu sniegto informāciju par zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām, Komisija, apspriežoties ar dalībvalstīm, var apkopot secinājumus, lai veicinātu zināšanu un paraugprakses apmaiņu dalībvalstu starpā.
4. Dalībvalstis līdz dienai, kas atbilst katra uzskaites perioda vidum, un līdz katra I pielikumā norādītā uzskaites perioda beigām sniedz Komisijai ziņojumu, kurā aprakstīts zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbību īstenošanā panāktais progress.
Komisija var publicēt kopsavilkuma ziņojumu, kas balstīts uz šā punkta pirmajā daļā minētajiem ziņojumiem.
Dalībvalstis informāciju par savām zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības darbībām un šā punkta pirmajā daļā minētos ziņojumus dara publiski pieejamus trīs mēnešu laikā pēc to iesniegšanas Komisijai.
11. pants
Pārskatīšana
Komisija šajā lēmumā paredzētos uzskaites noteikumus pārskata saskaņā ar attiecīgiem lēmumiem, ko pieņēmušas UNFCCC vai Kioto protokola struktūras, vai citiem Savienības tiesību aktiem vai, ja tādu lēmumu nav, līdz 2017. gada 30. jūnijam un vajadzības gadījumā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz priekšlikumu.
12. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 2. panta 2. punktā, 2. panta 3. punktā, 4. panta 8. punktā, 6. panta 9. punktā, 7. panta 6. punktā un 9. panta 6. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz astoņu gadu laikposmu no 2013. gada 8. jūlija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms astoņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 2. panta 2. punktā, 2. panta 3. punktā, 4. panta 8. punktā, 6. panta 9. punktā, 7. panta 6. punktā un 9. panta 6. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 2. panta 2. punktu, 2. panta 3. punktu, 4. panta 8. punktu, 6. panta 9. punktu, 7. panta 6. punktu un 9. panta 6. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
13. pants
Spēkā stāšanās
Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
14. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2013. gada 21. maijā