ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 149/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно споразуменията за непряк клиринг, задължението за клиринг, публичния регистър, достъпа до място за търговия, нефинансовите контрагенти и техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг чрез централен контрагент
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 4, параграф 4, член 5, параграф 1, член 6, параграф 4, член 8, параграф 5, член 10, параграф 4 и член 11, параграф 14 от него,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъде създадена нормативна уредба, която включва правила, приложими към задължението за клиринг, неговото прилагане, възможните изключения и техники за намаляване на риска, които трябва да бъдат утвърдени, когато не е възможен клиринг чрез централен контрагент (ЦК). За да се гарантира съгласуваност между разпоредбите, които следва да влязат в сила едновременно, и за способстване прилагането на цялостен подход, както и за осигуряване на ефективен достъп на заинтересованите страни и по-специално на тези, за които се отнасят задълженията, е желателно повечето регулаторни технически стандарти, изисквани съгласно дял II от Регламент (ЕС) № 648/2012, да бъдат включени в един-единствен регламент.
(2)
С оглед на глобалния характер на пазара на извънборсови деривати настоящият регламент следва да вземе под внимание съответните договорени на международно равнище насоки и препоръки за реформи на пазара на извънборсови деривати и задължителния клиринг, както и свързаните с тях правила, разработени в други юрисдикции. По-специално нормативната база за определяне на задължението за клиринг взема предвид изискванията за задължителен клиринг, публикувани от Международната организация на комисиите по ценни книжа. Това ще подпомогне, доколкото е възможно, сближаването с подходите в други юрисдикции.
(3)
С цел ясно определяне на ограничен брой понятия, които произтичат от Регламент (ЕС) № 648/2012, както и за уточняване на техническите условия, необходими за разработването на този технически стандарт, следва да бъдат дефинирани редица термини.
(4)
Споразуменията за непряк клиринг не следва да излагат ЦК, клирингов член, клиент или непряк клиент на допълнителен риск от контрагента, а активите и позициите на непрекия клиент следва да се ползват от подходящо ниво на защита. Поради това е важно всички видове споразумения за непряк клиринг да отговарят на минимални изисквания за гарантиране на тяхната сигурност. За тази цел страните, участващи в споразумения за непряк клиринг, следва да имат определени задължения. Тези споразумения се простират и отвъд договорните отношения между непреки клиенти и клиент на клирингов член, който предоставя непреки клирингови услуги.
(5)
Регламент (ЕС) № 648/2012 изисква ЦК да представлява определена система съгласно Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (3). Това предполага, че клиринговите членове на ЦК следва да отговарят на изискванията за участниците по смисъла на посочената директива. Следователно, за да се гарантира равностойно равнище на защита по отношение на непреките клиенти, както предоставеното на клиентите по Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се подсигури, че клиентите, предоставящи непреки клирингови услуги, са кредитни институции, инвестиционни посредници или еквивалентни кредитни институции/инвестиционни посредници от трета държава.
(6)
Споразуменията за непряк клиринг следва да бъдат договорени по начин, който при неплатежоспособност гарантира на непреките клиенти същото равнище на защита, с каквото се ползват преките клиенти. След изпадане в неплатежоспособност на клирингов член, който е ангажиран със споразумение за непряк клиринг, непреките клиенти следва да бъдат включени в прехвърлянето на позициите на клиентите към друг клирингов член съобразно изискванията за преносимост, установени в членове 39 и 48 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва да бъдат предвидени също така и подходящи предпазни мерки в случай на изпадане в несъстоятелност на клиенти, които са включени в самите споразумения за непряк клиринг, и следва да се подкрепя прехвърлянето на позиции на непреки клиенти към друг доставчик на клирингови услуги.
(7)
Тъй като споразуменията за непряк клиринг могат да доведат до специфични рискове, всички страни по споразумение за непряк клиринг, включително клирингови членове и ЦК, следва редовно да установяват, наблюдават и управляват всички съществени рискове, произтичащи от това споразумение. Целесъобразното поделяне на информация между клиенти, които предоставят непреки клирингови услуги, и клирингови членове, които способстват за тези услуги, е особено важно в този контекст. Клиринговите членове следва да използват данните, предоставени от клиентите, само с цел управление на риска, и следва да предотвратяват злоупотребата с чувствителна в търговско отношение информация, включително чрез използването на ефективни бариери между различните подразделения на финансова институция за избягване на конфликти на интереси.
(8)
Когато разрешава на ЦК да осъществява клиринг на даден клас извънборсови деривати, от компетентния орган се изисква да уведоми Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Това уведомление следва да съдържа подробна информация, която е необходима на ЕОЦКП, за да направи своята оценка, включително информация за ликвидността и обема на съответния клас извънборсови деривати. Въпреки че информацията се предава от компетентния орган на ЕОЦКП, поискалият разрешението ЦК е този, който следва първоначално да предостави необходимата информация на компетентните органи, които могат след това да я допълнят.
(9)
Въпреки че цялата информация, която следва да бъде включена в уведомлението от компетентния орган до ЕОЦКП във връзка със задължението за клиринг, може да не е винаги налична, особено що се отнася до нови продукти, следва да бъдат предоставяни наличните приблизителни оценки, включително ясно да бъдат посочени направените допускания. Уведомлението следва също да съдържа информация, отнасяща се до контрагентите, като например вида и броя на контрагентите, необходимите стъпки за започване на клиринг с ЦК, техния законоустановен и оперативен капацитет или тяхната рамка за управление на риска, с цел да се позволи на ЕОЦКП да оценява способността на активните контрагенти да спазват задължението за клиринг без сътресения на пазара.
(10)
Уведомлението от компетентния орган да ЕОЦКП следва да съдържа информация за степента на стандартизация, ликвидността и наличността на надеждни цени, за да може ЕОЦКП да оценява дали даден клас извънборсови деривати също следва да бъде обхванат от задължението за клиринг. Критериите за стандартизиране на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас извънборсови деривати са показател за стандартизация на икономическите условия на клас извънборсови деривати, тъй като само когато тези икономически условия са стандартизирани, договорните условия и оперативните процеси могат да бъдат стандартизирани. Критериите, свързани с ликвидността и наличността на надеждни цени, се оценяват от ЕОЦКП, като се имат предвид съображения, различни от тези при оценката, направена от компетентния орган при предоставяне на разрешение на ЦК. Ликвидността в този контекст се оценява в по-широка перспектива и се различава от ликвидността след прилагането на задължението за клиринг. По-специално, фактът, че договорът е достатъчно ликвиден, за да премине през клиринг от даден ЦК, не означава непременно, че следва да е обхванат от задължението за клиринг. Оценката на ЕОЦКП не трябва да копира или дублира прегледа, който вече е бил направен от компетентния орган.
(11)
Информацията, която се предоставя от компетентния орган във връзка със задължението за клиринг, следва да дава възможност на ЕОЦКП да оцени достъпността на информацията за ценообразуването. В тази връзка достъпът на ЦК до информация за ценообразуването в даден момент не означава, че участниците на пазара имат достъп до тази информация в бъдеще. Ето защо фактът, че ЦК има достъп до необходимата информация за ценообразуването за управление на рисковете при клиринг на договори за деривати в рамките на даден клас извънборсови деривати, не предполага автоматично, че този клас извънборсови деривати също следва да подлежи на задължителен клиринг.
(12)
Нивото на подробност на данните в регистъра на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължителен клиринг, зависи от значението на тези данни за идентифицирането на всяка категория договори за извънборсови деривати. В резултат на това нивото на подробност на данните в регистъра може да се различава за различните категории договори за извънборсови деривати.
(13)
Осигуряването на достъп на множество ЦК до място за търговия може да разшири достъпа на участници до съответното място и да подобри цялостната ликвидност. Независимо от това е необходимо при подобни обстоятелства да се уточни понятието фрагментираност на ликвидността в рамките на място за търговия в случай, че то може да застраши безпрепятственото и правилно функциониране на пазарите за класа финансови инструменти, за който е направено заявлението.
(14)
Оценката на компетентния орган на мястото за търговия, до което ЦК е поискал достъп, и на компетентния орган на ЦК следва да се основава на съществуващите механизми за предотвратяване фрагментирането на ликвидността в рамките на дадено място за търговия.
(15)
За да се предотврати фрагментираността на ликвидността, всички участници на място за търговия следва да са в състояние да извършват клиринг на всички сделки, които се изпълняват между тях. Въпреки това би било необосновано да се изисква всички клирингови членове на съществуващ ЦК да станат клирингови членове и на нов ЦК, който обслужва такова място на търговия. Когато има субекти, които са клирингови членове на двата ЦК, те могат да способстват за прехвърлянето и клиринга на трансакции, извършени от пазарни участници, обслужвани поотделно от двата ЦК, за да се ограничи рискът от фрагментираност на ликвидността. Същевременно е важно искането за достъп до място за търговия чрез ЦК да не фрагментира ликвидността по начин, който би увеличил рисковете, на които е изложен вече съществуващият ЦК.
(16)
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012 искането за достъп до място за търговия чрез ЦК не следва да изисква оперативна съвместимост, а следователно и настоящият регламент не следва да предписва оперативната съвместимост като единствен начин за разрешаване на проблема с фрагментираността на ликвидността. Въпреки това настоящият регламент не следва да изключва възможността ЦК да сключват такива договорености на доброволна основа, ако са изпълнени необходимите условия за сключването им.
(17)
За да се определи кои договори за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, нефинансовите контрагенти следва да прилагат един от критериите, предвидени в настоящия регламент, включително счетоводното определение въз основа на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). Счетоводното определение може да се използва от контрагентите, дори и да не прилагат правилата на МСФО. От нефинансовите контрагенти, които могат да използват местни счетоводни правила, се очаква, че повечето от договорите, класифицирани като хеджиращи съгласно съответните местни счетоводни правила, биха попаднали в рамките на предвиденото в настоящия регламент общо определение за договори, намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление.
(18)
При някои обстоятелства може да не е възможно хеджиране на риск чрез използване на пряко свързан с него договор за дериват с точно същите базов актив и дата на сетълмент, каквито са за покрития риск. В такъв случай нефинансовият контрагент може да използва заместващо хеджиране чрез тясно корелиран инструмент, за да покрие експозиции, като например инструмент с различен, но много близък до неговия базов актив, що се отнася до икономическото поведение. Освен това някои групи нефинансови контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати чрез един субект, за да хеджират своя риск по отношение на цялостния риск на групата, може да използват макро- или портфейлно хеджиране. Тези договори за извънборсови деривати за макро-, портфейлно или заместващо хеджиране, могат да представляват хеджиране за целите на настоящия регламент и следва да се разглеждат съгласно критериите за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете.
(19)
Даден риск може да се развива с течение на времето и с цел да се адаптират към развитието на риска договорите за извънборсови деривати, които първоначално се изпълняват за намаляване на риска, свързан с търговската дейност или финансовото управление, може да бъдат компенсирани чрез използване на допълнителни договори за извънборсови деривати. В резултат на това хеджирането на риска може да бъде постигнато чрез комбинация от договори за извънборсови деривати, включително компенсиращи договори за извънборсови деривати, които компенсират онези договори за извънборсови деривати, които вече не съответстват на риска във връзка с търговската дейност или финансовото управление.
(20)
Обхватът на рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност и финансовото управление, е много широк и варира в различните икономически сектори. Рисковете, свързани с търговски дейности, обикновено са свързани с факторите за производство на предприятието, както и с продуктите и услугите, които то продава или предоставя. Финансовото управление обикновено се отнася до управлението на краткосрочното и дългосрочното финансиране на субекта, включително неговия дълг, и начините, по които той инвестира финансовите средства, които генерира или притежава, включително управлението на паричните средства. Финансовото управление и търговската дейност могат да бъдат засегнати от общи източници на рискове, като например валутен курс, цени на суровините, инфлация или кредитен риск. Като се има предвид, че извънборсовите деривати се сключват за хеджиране на конкретен риск, когато се анализират рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, тези рискове следва да бъдат определяни по последователен начин, обхващащ двете дейности. Освен това разделянето на двете понятия може да доведе до нежелани последици, като се има предвид, че в зависимост от сектора, в който работят нефинансовите контрагенти, даден риск ще бъде хеджиран в рамките на търговската дейност или на финансовото управление.
(21)
Въпреки че праговете за клиринг следва да бъдат определени при отчитане на системното значение на съответните рискове, важно е да се вземе под внимание, че извънборсовите деривати за намаляване на рисковете са изключени от изчислението на клиринговия праг и че клиринговите прагове позволяват изключение от принципа на задължението за клиринг по отношение на онези договори за извънборсови деривати, за които може да се смята, че не са сключени с цел хеджиране. По-конкретно, стойността на клиринговите прагове следва да бъде периодично преразглеждана и следва да се определя от класа на договорите за извънборсови деривати. Класовете извънборсови деривати, определени във връзка с клиринговите прагове, могат да бъдат различни от класовете извънборсови деривати във връзка със задължението за клиринг. При определяне стойността на праговете за клиринг следва да се отдаде надлежно внимание на необходимостта от определяне на единен показател, отразяващ системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати. Освен това клиринговите прагове, използвани от нефинансовите контрагенти, следва да бъдат прости за прилагане.
(22)
При определянето на стойността на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва обаче да се вземе под внимание, че тези нетни позиции и експозиции са различни от нетната експозиция за всички контрагенти и всички класове активи. Освен това в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012 следва да бъде изчислена сумата на тези нетни позиции с цел да се определят данните, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на клиринговите прагове. Общата брутна сума, получена от сумирането на тези нетни позиции, следва да бъде взета предвид при определянето на клиринговите прагове. Брутната условна стойност, която се получава от това сумиране, следва да се използва като основа за определяне на клиринговите прагове.
(23)
Освен това структурата на операциите с извънборсови деривати на нефинансовите контрагенти обикновено води до ниско ниво на нетиране, тъй като договорите за извънборсови деривати са сключени със същата насоченост. В резултат на това разликата между сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати ще бъде много близо до брутната стойност на договорите. По тази причина, както и за повече простота, брутната стойност на договорите за извънборсови деривати следва да се използва като валидно приближение за стойността, която следва да бъде взета под внимание при определяне на клиринговия праг.
(24)
Като се има предвид, че нефинансовите контрагенти, които не надвишават клиринговия праг, не са задължени да правят пазарна оценка на своите договори за извънборсови деривати, не би било разумно тази стойност да се използва за определяне на клиринговите прагове, тъй като това ще създаде тежест за нефинансовите контрагенти, която не е пропорционална на рисковете, за които се отнася. Вместо това използването на условната стойност на договорите за извънборсови деривати ще позволи прилагането на прост подход без експозиция към събития, външни за нефинансовите контрагенти.
(25)
Превишението на една от стойностите, определени за клас извънборсови деривати, следва да доведе до превишение на клиринговия праг за всички класове, като се има предвид, че намаляващите рискове договори за извънборсови деривати са изключени от изчислението на клиринговия праг, последствията от превишаването на клиринговия праг са не само свързани със задължението за клиринг, но обхващат и техники за намаляване на риска, а подходът към съответните задължения съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012, приложим спрямо нефинансовите контрагенти, следва да бъде прост с оглед на това, че повечето от тях не са специалисти.
(26)
За тези договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг, следва да се прилагат техники за намаляване на риска, като например своевременно потвърждение. Потвърждаването на договори за извънборсови деривати може да се отнася до едно или повече рамкови споразумения, рамков договор за потвърждения или други стандартни условия. То може да бъде под формата на електронно изпълнен договор или документ, подписан от двамата контрагенти.
(27)
От съществено значение е контрагентите да потвърдят условията на своите трансакции във възможно най-кратки срокове след изпълнението на трансакцията, особено когато тя се извършва или обработва по електронен път, за да се подсигури общо разбиране и правна сигурност за условията на сделката. За контрагентите, които сключват нестандартизирани и сложни договори за извънборсови деривати по-специално, може да е необходимо прилагането на определени инструменти, за да се съобразят с изискването за своевременно потвърждаване на своите договори за извънборсови деривати. Своевременното потвърждаване също предполага, че съответните пазарни практики във въпросната област се променят.
(28)
С оглед на по-нататъшното намаляване на рисковете портфейлното съгласуване дава възможност на всеки контрагент да извърши обстоен преглед на портфейл от трансакции от гледна точка на другия контрагент с цел своевременно да се установят всякакви разногласия относно ключови условия в трансакцията. Тези условия трябва да включват оценка на всяка трансакция и могат също така да включват и други необходими подробности, като например датата на влизане в сила, предвидения падеж, дати на плащане или сетълмент, условната стойност на договора и валутата на сделката, базовия инструмент, позицията на контрагентите, договореност за плащанията, които се падат в неработен ден, съответния фиксиран или плаващ лихвен процент по договора за извънборсови деривати.
(29)
Като се имат предвид различните рискови профили и с оглед на това синхронизирането на портфейла да бъде пропорционална техника за намаляване на риска, предвижданите честота на съгласуване и размер на портфейла следва да бъдат различни в зависимост от естеството на контрагентите. По-строги изисквания следва да се прилагат както за финансовите контрагенти, така и за нефинансовите контрагенти, които надвишават клиринговия праг, а по-ниската честота на съгласуване следва да се прилага за нефинансовите контрагенти, които не биха превишили клиринговия праг, независимо от категорията на своя контрагент, който също би имал полза от това не толкова често съгласуване за тази част от своя портфейл.
(30)
Компресирането на портфейла също може да бъде ефективен инструмент за целите на намаляването на риска в зависимост от обстоятелствата, като големина на портфейла с даден контрагент, падежа, предназначение и степен на стандартизация на договорите за извънборсови деривати. Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, които разполагат с портфейл от договори за извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, над размера, определен в настоящия регламент, следва да разполагат с действащи процедури за анализ на възможността за използване на компресиране на портфейла, което би им позволило да намалят своя кредитен риск от контрагента.
(31)
Разрешаването на спорове е насочено към намаляване на рисковете, произтичащи от договори, които не минават клиринг от централен контрагент. При сключване на сделки с извънборсови деривати контрагентите следва да разполагат с договорна рамка за разрешаване на всякакви спорове, които могат да възникнат. В рамката следва да се посочват механизмите за уреждане на спорове, като например арбитраж от трета страна или механизъм за определяне на стойности чрез пазарни проучвания. Тя има за цел да предотврати задълбочаване на нерешени спорове и излагане на контрагентите на допълнителни рискове. Разногласията следва да се установяват, управляват и оповестяват по подходящ начин.
(32)
За целите на определяне на пазарните условия, при които не се извършва оценка по пазарна стойност, е необходимо да се определи какво представляват неактивните пазари. Даден пазар може да бъде неактивен по няколко причини, включително когато липсва редовно извършване на трансакции в условията на сделки между несвързани лица, като принципът на сделката между несвързани лица следва да има същото значение като използваното за счетоводни цели.
(33)
Настоящият регламент се прилага спрямо финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, надхвърлили клиринговия праг, и взема предвид Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (4), в която също се определят изисквания, които следва да се спазват при оценяване на базата на модели.
(34)
Въпреки че използваният подход за оценяване на базата на модели може да бъде разработен от вътрешни или външни изпълнители, с цел да се осигури необходимата отчетност одобрението на модела е отговорност на съвета на директорите или на комитет, на който този съвет е делегирал правомощия.
(35)
Когато контрагентите могат да прилагат вътрешногрупово освобождаване след уведомяването на компетентните органи, но без да са изчакали края на срока, в който тези компетентни органи могат да повдигнат възражения, е важно да се гарантира, че компетентните органи получават своевременна, уместна и достатъчна информация, за да преценят дали да възразят срещу използването на изключение.
(36)
Очакваните размери, обеми и честота на вътрешногруповите договори за извънборсови деривати могат да се определят въз основа на данните за вътрешногруповите сделки на контрагентите за минали периоди, както и на очаквания модел и на очакваната в бъдеще дейност.
(37)
Когато контрагентите прилагат вътрешногрупово освобождаване, те следва да оповестяват публично информация с цел да се гарантира прозрачност по отношение на пазарните участници и потенциални кредитори. Това е особено важно за потенциалните кредитори на контрагентите по отношение на оценката на риска. Оповестяването има за цел да предотврати погрешното разбиране, че договорите за извънборсови деривати са преминали през клиринг от централен контрагент или са обхванати от техники за намаляване на риска, когато това не е така.
(38)
Времевата рамка за постигане на своевременно потвърждение изисква усилия за адаптация, включително промени на пазарните практики и подобряване на информационните системи. Като се има предвид, че темпът на адаптиране към спазването на това изискване може да се различава в зависимост от категорията на контрагентите и класа извънборсови деривати, определянето на график за постепенно прилагане, който отчита тези разлики, ще позволи намаляване на срока за потвърждение за онези контрагенти и продукти, които биха могли да бъдат готови по-бързо.
(39)
Стандартите, определени за съгласуване на портфейла, компресиране на портфейла или разрешаване на спорове, изискват от контрагентите да установят процедури, алгоритми и политики, и да внесат промени в документацията, което ще изисква време. Влизането в сила на съответните изисквания следва да бъде забавено, за да се даде време на контрагентите да предприемат необходимите стъпки за привеждане в съответствие.
(40)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(41)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„непряк клиент“ означава клиент на клиент на клирингов член;
б)
„споразумение за непряк клиринг“ означава съвкупността от договорни отношения между централния контрагент (ЦК), клиринговия член, клиента на клирингов член и непряк клиент, която позволява на клиента на клирингов член да предоставя клирингови услуги на непряк клиент;
в)
„потвърждение“ означава документирано споразумение между контрагентите за всички условия на договора за извънборсови деривати.
ГЛАВА II
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА НЕПРЯК КЛИРИНГ
(член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 2
Структура на споразуменията за непряк клиринг
1. Когато клирингов член е готов да съдейства за непряк клиринг, всеки клиент на такъв клирингов член има право да предоставя услуги по непряк клиринг на един или повече от своите собствени клиенти, при условие че клиентът на клиринговия член е лицензирана кредитна институция, лицензиран инвестиционен посредник или еквивалентна кредитна институция или инвестиционен посредник от трета държава.
2. Клиентът на клиринговия член и непрекият клиент постигат съгласие помежду си относно договорните условия на споразумение за непряк клиринг след консултация с клиринговия член относно аспектите, които могат да окажат влияние върху операциите на клиринговия член. Те включват договорни изисквания към клиента да изпълнява всички задължения на непрекия клиент към клиринговия член. Тези изисквания се отнасят само за сделки, възникващи като част от договорености за непряк клиринг, чийто обхват следва да бъде ясно документиран в съгласуваните договори.
Член 3
Задължения на ЦК
1. Споразуменията за непряк клиринг не могат да зависят от търговски практики на ЦК, които действат като пречка пред установяването им при подходящи търговски условия. По искане на клирингов член ЦК поддържа отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при ЦК между активите и позициите на клиента и активите и позициите, държани за сметка на непреките клиенти на клиента.
2. ЦК установява, наблюдава и управлява всички съществени рискове, произтичащи от споразумения за непряк клиринг, които могат да окажат влияние върху устойчивостта на ЦК.
Член 4
Задължения на клиринговите членове
1. Клирингов член, който съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг, прави това при разумни търговски условия. Без да се засягат разпоредбите за поверителността на договорните споразумения с отделни клиенти, клиринговият член оповестява публично общите условия, при които е готов да съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг. Тези условия могат да включват минимални оперативни изисквания за клиентите, които предоставят услуги по непряк клиринг.
2. Когато клирингов член съдейства за споразумения за непряк клиринг, той изпълнява една от следните мерки за разделение според указанията на клиента:
а)
да води отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи на клиента да направи разграничение в сметките си при клирингов член между своите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти;
б)
да водят отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при клирингов член между активите и позициите, държани за сметка на непряк клиент, и тези, които се държат за сметка на други непреки клиенти.
3. Изискването за разграничаване на активите и позициите при клирингов член се смята за спазено, ако са изпълнени условията, посочени в член 39, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
4. Клиринговите членове установяват надеждни процедури за действие при неизпълнение от страна на клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг. Тези процедури включват надежден механизъм за прехвърляне на позиции и активи към друг клиент или клирингов член със съгласието на засегнатите непреки клиенти. Даден клиент или клирингов член не е длъжен да приема тези позиции, освен ако е налице предварително сключено договорно споразумение в това отношение.
5. Клиринговият член гарантира, че неговите процедури позволяват незабавното ликвидиране на активите и позициите на непреките клиенти и че клиринговият член плаща всички дължими суми на непреките клиенти при неизпълнение от страна на клиента.
6. Клиринговите членове установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове възникващи при съдействието за споразумения за непряк клиринг, включително чрез използване на информацията, предоставена от клиенти съгласно член 4, параграф 3. Клиринговите членове създават надеждни вътрешни процедури, за да подсигурят, че тази информация не може да се използва за търговски цели.
Член 5
Задължения на клиенти
1. Клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, следва да води отделна документация с данни и счетоводна отчетност, позволяващи да се разграничават неговите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти. Той предлага на непреките клиенти избор между различните възможности за разделение на сметките, предвидени в член 4, параграф 2, и подсигурява, че непреките клиенти са напълно информирани за рисковете, свързани с всеки от вариантите на разделение. Информацията, предоставена от клиента на непреките клиенти, включва подробности за договорености за прехвърляне на позиции и сметки към друг клиент.
2. Всеки клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, трябва да поиска от клиринговия член да открие отделна сметка при ЦК. Сметката следва да бъде изключително за целите на държането на активи и позиции на негови непреки клиенти.
3. Клиентите предоставят на клиринговите членове достатъчно информация, за да може да се установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове, възникващи при съдействие за споразумения за непряк клиринг. В случай на неизпълнение от страна на клиент, цялата информация, съхранявана от клиента по отношение на неговите непреки клиенти, трябва да бъде незабавно предоставена на клиринговия член.
ГЛАВА III
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕОЦКП ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА КЛИРИНГ
(член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 6
Данни, които се включват в уведомлението
1. Уведомлението във връзка със задължението за клиринг включва следната информация:
а)
класа договори за извънборсови дериватни;
б)
договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати;
в)
друга информация, която се включва в публичния регистър в съответствие с член 8;
г)
всякакви други характеристики, необходими за да се прави разграничение между договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати и договорите за извънборсови деривати извън този клас;
д)
доказателства за степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати;
е)
данни за обема на класа договори за извънборсови деривати;
ж)
данни за ликвидността на класа договори за извънборсови деривати;
з)
доказателства, че пазарните участници имат достъп до безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването за договорите за извънборсови деривати от този клас;
и)
доказателства за въздействието на задължението за клиринг върху наличието на информация за ценообразуването за пазарните участници.
2. С оглед определяне на датата или датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително постепенното въвеждане и категориите контрагенти, за които важи задължението за клиринг, уведомленията във връзка със задължението за клиринг включват:
а)
данни от значение за оценката на очаквания обем на класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
б)
доказателства за способността на ЦК да обработва очаквания обем от класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг, както и за способността да управлява рисковете, произтичащи от преминаването през клиринг на съответния клас договори за извънборсови деривати, включително чрез клирингови споразумения с клиенти или непреки клиенти;
в)
вида и броя на контрагентите, които са активни или се очаква да бъдат активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
г)
кратко описание на различните задачи, които трябва да бъдат изпълнени с цел започване на клиринг с ЦК, придружено с разчет на времето, необходимо за изпълнението на всяка задача;
д)
информация за управлението на риска, правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг.
3. Данните, отнасящи се до обема и ликвидността, съдържат за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на този клас необходимата пазарна информация, включително данни за минали периоди, текущи данни, както и всяка промяна, която се очаква да възникне, ако за класа договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг, включително:
а)
брой на трансакциите;
б)
общ обем;
в)
общ брой открити позиции;
г)
дълбочината на поръчките, включително средния брой поръчки и средния брой запитвания за котировки;
д)
амплитуда на спредовете;
е)
мерките за ликвидност при неблагоприятни пазарни условия;
ж)
мерките за ликвидност при извършване на процедури при неизпълнение.
4. Информацията, отнасяща се до степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати, предвидена в параграф 1, буква д), включва - за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на класа - данни за дневната референтна цена, както и броя дни годишно, в които референтната цена, може да бъде смятана за надеждна, най-малко за предходните дванадесет месеца.
ГЛАВА IV
КРИТЕРИИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КЛАСОВЕТЕ ДОГОВОРИ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО ПОДЛЕЖАТ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН КЛИРИНГ
(член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 7
Критерии, които се оценяват от страна на ЕОЦКП
1. По отношение на степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас договори за извънборсови деривати, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) взема предвид:
а)
дали договорните срокове на съответния клас договори за извънборсови деривати включват обща правна документация, включително рамкови споразумения за нетиране, определения, стандартни клаузи и потвърждения, които определят договорните спецификации, използвани обикновено от контрагентите;
б)
дали оперативните процеси на съответния клас извънборсови дериватни договори включват автоматизиране на следдоговорната обработка и развитие на събитията, които се управляват по един общ начин в съответствие с график, за който контрагентите са постигнали широко съгласие.
2. По отношение на обема и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема под внимание:
а)
дали изискванията за обезпечение или финансовите изисквания на ЦК са пропорционални на риска, който задължението за клиринг има за цел да намали;
б)
стабилността във времето на големината и дълбочината на пазара по отношение на продукта;
в)
вероятността пазарната дисперсия да остане достатъчна в случай на неизпълнение от страна на клирингов член;
г)
броя и стойността на сделките.
3. Във връзка с наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването в съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема предвид дали информацията, необходима за точно определяне на цената на договорите в рамките на съответния клас договори за извънборсови деривати, е леснодостъпна за участниците на пазара при разумни търговски условия и дали тя ще остане леснодостъпна, ако за съответния клас договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг.
ГЛАВА V
ПУБЛИЧЕН РЕГИСТЪР
(член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 8
Данни, които се включват в регистъра на ЕОЦКП
1. Публичният регистър ЕОЦКП включва следната информация за всеки клас договори за извънборсови деривати, който подлежи на задължението за клиринг:
а)
класа на договорите за извънборсови деривати;
б)
вида на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
в)
базовите активи на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
г)
за базови активи, които представляват финансови инструменти - дали базовият актив е единен финансов инструмент или емитент, или индекс, или портфейл;
д)
за други базови активи - категорията на базовия актив;
е)
условната валута и валутата на сетълмента на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
ж)
обхвата на падежите на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
з)
условията за сетълмент на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
и)
обхвата на периодичността на плащанията по договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
й)
идентификационен код на продукта за съответния клас договори за извънборсови деривати;
к)
всякакви други характеристики, изисквани, за да се направи разграничение между един договор в съответния клас договори за извънборсови деривати от друг.
2. По отношение на ЦК, които са лицензирани или са признати във връзка със задължението за клиринг, публичният регистър на ЕОЦКП включва за всеки ЦК:
а)
идентификационния код в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012 на Комисията (6);
б)
пълното наименование;
в)
държавата по установяване;
г)
компетентния орган, определен в съответствие с член 22 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. Във връзка с датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всякакво постепенно въвеждане, публичният регистър на ЕОЦКП включва:
а)
категориите контрагенти, за които се прилага период на постепенно въвеждане;
б)
всяко друго условие, изисквано в съответствие с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с прилагането на периода на постепенно въвеждане.
4. Публичният регистър на ЕОЦКП включва позоваване на регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с които е възникнало всяко от задълженията за клиринг.
5. По отношение на ЦК, за който е изпратено уведомление до ЕОЦКП от компетентния орган, публичният регистър на ЕОЦКП включва най-малко:
а)
идентификационните данни на ЦК;
б)
класа на договорите за извънборсови деривати, за които е изпратено уведомление;
в)
вида на договорите за извънборсови деривати;
г)
датата на уведомлението;
д)
указване на уведомяващия компетентен орган.
ГЛАВА VI
ФРАГМЕНТИРАНОСТ НА ЛИКВИДНОСТТА
(член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 9
Уточняване на понятието фрагментираност на ликвидността
1. Счита се, че фрагментираност на ликвидността настъпва, когато участниците в място за търговия не са в състояние да сключват сделки с един или няколко от останалите участници на това място поради липсата на споразумения за клиринг, до които всички участници имат достъп.
2. Достъпът на ЦК до място за търговия, което вече е обслужвано от друг ЦК, не се смята, че увеличава фрагментираността на ликвидността на мястото за търговия, ако без да е необходимо да се налага изискване на клиринговите членове на вече действащия на това място ЦК да станат клирингови членове на ЦК, отправил искането, всички участници на мястото за търговия могат да направят пряк или непряк клиринг чрез един от следните способи:
а)
поне един общ ЦК;
б)
клирингови споразумения, установени от ЦК.
3. Договореностите за изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от параграф 2, се определят преди отправилата искането ЦК да започне предоставянето на клирингови услуги на съответното място на търговия.
4. Достъпът до общ ЦК, както е посочено в буква а) от параграф 2, може да бъде осигурен посредством два или повече клирингови членове, или два или повече клиенти, или чрез споразумения за непряк клиринг.
5. Клиринговите споразумения, посочени в параграф 2, буква б), може да предвиждат прехвърлянето на трансакции, извършени от такива пазарни участници към клирингови членове на друг ЦК. Въпреки че достъпът на ЦК до място за търговия следва да не изисква оперативна съвместимост, споразумението за оперативна съвместимост, което е било договорено от съответните ЦК и одобрено от съответните компетентни органи, може да се използва за изпълнение на изискването за достъп до общи клирингови споразумения.
ГЛАВА VII
НЕФИНАНСОВИ КОНТРАГЕНТИ
Член 10
(член 10, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете
1. Договорите за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление на нефинансов контрагент или на тази група, когато сами или в съчетание с други договори за деривати, пряко или чрез силно корелирани инструменти, отговарят на един от следните критерии:
а)
покриват рисковете, произтичащи от потенциалната промяна в стойността на активите, услугите, факторите за производство, продуктите, стоките или пасивите, които нефинансовият контрагент или неговата група притежава, произвежда, изработва, обработва, доставя, купува, пуска на пазара, отдава под наем или на лизинг, продава или поема или основателно възнамерява да направи това в обичайния ход на своята дейност;
б)
покриват рисковете, възникващи от потенциално косвено въздействие върху стойността на активи, услуги, фактори за производство, продукти, стоки или пасиви, посочени в буква а), които са резултат от колебанията на лихвените проценти, темпа на инфлацията, обменните валутни курсове или кредитния риск;
в)
те се определят като хеджиращ договор съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7).
Член 11
(член 10, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Клирингови прагове
Стойностите на клиринговите прагове във връзка със задължението за клиринг са:
а)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху кредити;
б)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху капиталови инструменти;
в)
3 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху лихвени проценти;
г)
3 млрд. евро в брутна условна стойност договорите за извънборсови деривати върху чуждестранна валута;
д)
3 млрд. EUR в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху стоки и за други договори за извънборсови деривати, които не са предвидени в букви от а) до г).
ГЛАВА VIII
ТЕХНИКИ ЗА НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА ЗА ДОГОВОРИТЕ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО НЕ СА ПРЕМИНАЛИ ПРЕЗ КЛИРИНГ ЧРЕЗ ЦК
Член 12
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Своевременно потвърждаване
1. Договорите за извънборсови деривати, сключени между финансови контрагенти и нефинансови контрагенти, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са преминали през клиринг от ЦК, се потвърждават, когато е възможно по електронен път, във възможно най-кратък срок и не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени до 28 февруари 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 28 февруари 2014 г. - до края на работния ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), които са сключени след 31 август 2014 г.- до края на работния ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
2. Договорите за извънборсови деривати, сключени с нефинансов контрагент, които не са посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се потвърждават възможно най-бързо, когато е възможно - чрез електронни средства, но не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на петия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 31 август 2014 г. - до края на втория работен ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на седмия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на четвъртия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
е)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени след 31 август 2014 г.- до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение;
3. Когато дадена трансакция, посочена в параграфи 1 и 2, е била сключена след 16.00 часа местно време или с контрагент, разположен в друг часови пояс, което не позволява потвърждение в определения срок, потвърждението се осъществява колкото е възможно по-скоро и най-късно един работен ден след крайния срок, определен в параграф 1 или 2, в зависимост от случая.
4. Финансовите контрагенти следва да разполагат с необходимата процедура за ежемесечно деклариране пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на броя на непотвърдените трансакции с извънборсови деривати, посочени в параграфи 1 и 2, които не са били приключени в продължение на повече от пет работни дни.
Член 13
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Съгласуване на портфейла
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти по договор за извънборсови деривати се договорят в писмена форма или чрез други еквивалентни електронни средства с всеки от своите контрагенти относно условията, при които портфейлите се съгласуват. Подобно споразумение се постига преди сключване на договора за извънборсови деривати.
2. Съгласуването на портфейла се извършва от самите контрагенти по договори за извънборсови деривати или от квалифицирано трето лице, надлежно упълномощено за тази цел от съответния контрагент. Съгласуването на портфейла следва да включва основните търговски условия, които са отличителни за всеки конкретен договор за извънборсови деривати, и включва най-малко оценката за всеки договор в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. С цел да се идентифицират на ранен етап всички съществени несъответствия в извънборсовия договор за дериват, включително неговата оценка, съгласуването на портфейла се извършва:
а)
за финансов контрагент или нефинансов контрагент, посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
всеки работен ден, когато между контрагентите има 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати;
ii)
веднъж седмично, когато между контрагентите има между 51 и 499 неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време на седмицата;
iii)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има 50 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
б)
за нефинансов контрагент, който не е посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има повече от 100 неприключени договора за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
ii)
веднъж годишно, когато между контрагентите има 100 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати.
Член 14
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Компресиране на портфейл
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти с 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати с контрагенти, които не преминават през клиринг с ЦК, разполагат с действащи процедури, съгласно които редовно, поне два пъти годишно, анализират възможността за извършване на компресиране на портфейл, за да намалят кредитните рискове от контрагента, и извършват такъв процес на компресиране.
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти гарантират, че са в състояние да осигурят разумно и валидно обяснение на съответния компетентен орган, ако решат, че извършването на компресиране на портфейл не е подходящо.
Член 15
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Разрешаване на спорове
1. При сключване на договори за извънборсови деривати помежду си финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти се договарят за подробни процедури и процеси във връзка със следното:
а)
установяването, регистрирането и наблюдението на спорове във връзка с признаването или оценяването на договора и за обмен на обезпечения между контрагентите. В тези процедури се вписва поне продължителността на периода, през който спорът е неразрешен, контрагентът и сумата, която се оспорва;
б)
навременното разрешаване на спорове със специфичен процес за споровете, които не са разрешени в рамките на пет работни дни.
2. Финансовите контрагенти отчитат пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО, всички спорове между контрагенти, свързани с договор за извънборсови деривати, неговата оценка или размяната на обезпечения за сума или стойност, по-висока от 15 млн. евро, и които са неразрешени в продължение най-малко на 15 работни дни.
Член 16
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност
1. Смята се, че са налице пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност на договор за извънборсови деривати, при една от следните ситуации:
а)
когато пазарът е неактивен;
б)
когато обхватът на рационалните оценки на справедливата стойност е голям и вероятността на различните оценки не може да бъде рационално оценена.
2. Пазарът за договор за извънборсови деривати се смята за неактивен, ако котировките не са лесно и редовно достъпни, а цените, които са достъпни, не представят действителни и редовни пазарни трансакции при спазване на принципа на сделката между несвързани лица.
Член 17
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за използването на оценяване на база модел
За използване на оценката на база модел финансовите и нефинансовите контрагенти разполагат с модел, който:
а)
включва всички фактори, които контрагентите биха взели предвид при определянето на цената, включително чрез използване на колкото е възможно повече информация за оценяване по пазарна стойност;
б)
съответства на приетите икономически методологии за оценяване на финансовите инструменти;
в)
калибрира се и се изпитва за валидност с цени от наблюдаеми текущи пазарни трансакции със същия финансов инструмент или на базата на всякаква налична пазарна информация;
г)
валидира се и се контролира независимо от отдел, различен от отдела, поемащ риска;
д)
надлежно се документира и одобрява от съвета на директорите толкова пъти, колкото е необходимо, след всяка съществена промяна и най-малко веднъж годишно. Това одобрение може да бъде делегирано на комитет.
Член 18
(член 11, параграф 14, буква в) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до компетентния орган относно вътрешногрупова сделка
1. Исканията или уведомленията до компетентния орган относно подробните сведения по вътрешногрупова сделка са в писмена форма и включват:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
корпоративните отношения между контрагентите;
в)
подробни сведения относно допълнителнте договорни отношения между страните по споразумението;
г)
категорията на вътрешногруповата сделка, както е посочено в член 3, параграф 1 и параграф 2, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 648/2012;
д)
подробни сведения за операции, за които контрагентът иска освобождаването, включително:
i)
класа на договорите за извънборсови деривати;
ii)
вида на договорите за извънборсови деривати;
iii)
типа на базовите активи;
iv)
условна валута и валута на сетълмента;
v)
обхвата на сроковете на договорите;
vi)
типа на сетълмента;
vii)
очакваните годишни размер, обеми и честота на договорите за извънборсови деривати.
2. Като част от своето искане или уведомление до съответния компетентен орган контрагентът следва да предостави допълнителна информация, доказваща, че са изпълнени условията по член 11, параграфи от 6 до 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Придружаващите документи включват копия от документирани процедури за управление на риска, информация за трансакциите за минали периоди, копия на съответните договори между страните и могат, при поискване от компетентния орган, да включват правно становище.
Член 19
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до ЕОЦКП относно вътрешногрупова сделка
1. Уведомлението от компетентния орган за подробните сведения за вътрешногрупова сделка се подава пред ЕОЦКП в писмена форма:
а)
в рамките на един месец от получаването на уведомлението съгласно член 11, параграф 7 или член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
в рамките на един месец от решението на компетентния орган, по отношение на контрагента съгласно член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Уведомлението до ЕОЦКП включва:
а)
информацията, посочена в член 18;
б)
наличие на положително или отрицателно решение;
в)
в случай на положително решение:
i)
обобщение на основанията да се счита, че са изпълнени условията, определени в член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012 - в зависимост от случая;
ii)
дали освобождаването е пълно или частично - за уведомление по член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
г)
в случай на отрицателно решение:
i)
условията по член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са изпълнени;
ii)
обобщение на основанията, поради които се смята, че тези условия не са изпълнени.
Член 20
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Информация относно вътрешногруповото освобождаване, която се оповестява публично
Информацията относно вътрешногрупово освобождаване, която се оповестява публично, включва:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
връзката между контрагентите;
в)
дали освобождаването е пълно или частично;
г)
условната съвкупна стойност на договорите за извънборсови деривати, за които се прилага вътрешногрупово освобождаване.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 13, 14 и 15 започват да се прилагат шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 149/2013
(2012. gada 19. decembris),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par netiešas tīrvērtes mehānismu, tīrvērtes pienākumu, publisko reģistru, pieeju tirdzniecības vietai, nefinanšu darījuma partneriem un riska ierobežošanas paņēmieniem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centrālais darījuma partneris
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (2) un jo īpaši tās 4. panta 4. punktu, 5. panta 1. punktu, 6. panta 4. punktu, 8. panta 5. punktu, 10. panta 4. punktu un 11. panta 14. punktu,
tā kā:
(1)
Ir vajadzīga sistēma, kas aptver tīrvērtes pienākumam piemērojamos noteikumus, tā piemērošanu, iespējamos izņēmumus un riska mazināšanas paņēmienus, kas nosakāmi gadījumiem, kad tīrvērte ar centrālo darījuma partneri (CCP) nav iespējama. Lai nodrošinātu saskaņotību starp šiem noteikumiem, kuriem vajadzētu stāties spēkā vienlaicīgi, un sekmētu to, ka ieinteresētajām personām, jo īpaši tām, uz kurām attiecas šie pienākumi, ir to visaptverošs pārskats un viegla pieeja tiem, ir vēlams visus Regulas (ES) Nr. 648/2012 II sadaļā paredzētos tehniskos standartus iekļaut vienā regulā.
(2)
Saistībā ar to, ka ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu tirgum ir pasaules mērogs, šajā regulā būtu jāņem vērā attiecīgās starptautiskās pamatnostādnes un ieteikumi ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgus reformām un obligātajai tīrvērtei, un arī saistītie noteikumi, kas izstrādāti citās jurisdikcijās. Konkrētāk, sistēmā tīrvērtes pienākuma noteikšanai ņem vērā obligātās tīrvērtes prasības, kuras publicējusi Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija. Tādējādi iespējami vairāk tiks sekmēta konverģence ar pieejām citās jurisdikcijās.
(3)
Nolūkā skaidri noteikt vairākus jēdzienus, kas balstās uz Regulu (ES) Nr. 648/2012, un precizēt tehniskos terminus, kas vajadzīgi šā tehniskā standarta izstrādei, būtu jādefinē vairāki termini.
(4)
Netiešas tīrvērtes mehānisms nedrīkstētu pakļaut CCP, tīrvērtes dalībnieku, klientu vai netiešu klientu papildu darījuma partnera riskam, turklāt netieša klienta aktīviem un pozīcijām būtu jāpiemēro atbilstošs aizsardzības līmenis. Tādēļ ir būtiski, ka nolūkā garantēt to drošību visa veida netiešas tīrvērtes mehānismi atbilst minimālajām prasībām. Lai to panāktu, uz netiešas tīrvērtes mehānismā iesaistītajām pusēm attiecina īpašas prasības. Šis mehānisms ir plašāks nekā līgumiskas attiecības starp netiešiem klientiem un tīrvērtes dalībnieka klientu, kas nodrošina netiešas tīrvērtes pakalpojumus.
(5)
Regulā (ES) Nr. 648/2012 ietverta prasība CCP būt par noteikto sistēmu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīvai 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (3). Tas nozīmē, ka CCP tīrvērtes dalībnieki būtu jāuzskata par dalībniekiem minētās direktīvas izpratnē. Tādējādi, lai netiešiem klientiem nodrošinātu līdzvērtīgu aizsardzības līmeni tam, kas noteikts klientiem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012, ir jāgarantē, ka klienti, kas sniedz netiešas tīrvērtes pakalpojumus, ir kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības vai līdzvērtīgas trešo valstu kredītiestādes vai ieguldījumu sabiedrības.
(6)
Netiešas tīrvērtes mehānisms būtu jāizstrādā tāds, lai nodrošinātu, ka netiešiem klientiem saistību neizpildes gadījumā iespējams iegūt aizsardzības līmeni, kas līdzvērtīgs tiešiem klientiem piešķirtajam aizsardzības līmenim. Tīrvērtes dalībnieka bankrota gadījumā, kas iedarbina netiešas tīrvērtes mehānismu, netiešu klientu pozīcijas būtu jāpārceļ uz alternatīvu tīrvērtes dalībnieku saskaņā ar pārnesamības prasībām, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 648/2012 39. un 48. pantā. Netiešas tīrvērtes mehānismā būtu jānosaka arī piemēroti aizsardzības pasākumi pret klienta bankrotu, un tiem būtu jāsekmē netiešu klientu pozīciju pārcelšana uz alternatīvu tīrvērtes pakalpojumu sniedzēju.
(7)
Tā kā netiešas tīrvērtes mehānismi var radīt specifiskus riskus, visām netiešas tīrvērtes mehānismā iesaistītajām pusēm, tostarp tīrvērtes dalībniekiem un CCP, būtu regulāri jānosaka, jāuzrauga un jāpārvalda visi būtiskie riski, kas rodas no šāda mehānisma. Šajā kontekstā īpaši svarīga ir atbilstoša informācijas apmaiņa starp klientiem, kas nodrošina netiešas tīrvērtes pakalpojumus, un tīrvērtes dalībniekiem, kas šos pakalpojumus ļauj veikt. Tīrvērtes dalībniekiem būtu jāizmanto klientu sniegtā informācija tikai riska pārvaldības mērķiem, turklāt būtu jānovērš ļaunprātīga komerciāli svarīgas informācijas izmantošana, tostarp izmantojot efektīvas barjeras starp dažādām finanšu iestāžu nodaļām nolūkā izvairīties no interešu konfliktiem.
(8)
Kad kompetentā iestāde dod atļauju CCP veikt kādas ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas tīrvērti, kompetentajai iestādei par to būtu jāziņo Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI). Šajā paziņojumā būtu jāiekļauj sīka informācija, kas EVTI vajadzīga, lai varētu veikt novērtēšanas procesu, tostarp informācija par attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas likviditāti un apjomu. Lai gan informāciju EVTI sniedz kompetentā iestāde, sākotnēji šo prasīto informāciju kompetentajai iestādei sniedz atļaujas pieprasītājs CCP, un kompetentā iestāde šo informāciju var pēc saviem ieskatiem papildināt.
(9)
Lai gan ir iespējams, ka visa kompetentās iestādes paziņojuma EVTI iekļaujamā informācija tīrvērtes pienākuma nolūkiem vienmēr nav pieejama, jo sevišķi saistībā ar jauniem produktiem, būtu jāsniedz pieejamās aplēses, skaidri norādot izmantotos pieņēmumus. Paziņojumā iekļauj arī informāciju, kas attiecas uz darījuma partneriem, piemēram, darījuma partneru veidu un skaitu, vajadzīgos pasākumus, kas jāveic, lai uzsāktu tīrvērti ar CCP, to tiesībspēju un darbības kapacitāti vai to riska pārvaldības sistēmu, lai dotu iespēju EVTI novērtēt aktīvo darījuma partneru spēju izpildīt tīrvērtes pienākumu, neradot tirgus darbības traucējumus.
(10)
Kompetentās iestādes paziņojumā EVTI būtu jāiekļauj informācija par standartizācijas pakāpi, likviditāti un cenu pieejamību, lai EVTI varētu novērtēt, vai uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategoriju būtu jāattiecina pienākums veikt tīrvērti. Kritēriji, kas attiecas uz atbilstošās ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas līguma nosacījumu un darbības procesu standartizāciju, ir ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas ekonomisko nosacījumu standartizācijas rādītājs, jo līguma nosacījumus un darbības procesus iespējams standartizēt tikai tad, ja ir standartizēti šie ekonomiskie nosacījumi. Kritērijus, kas saistīti ar likviditāti un cenu pieejamību, EVTI novērtē, ņemot vērā citus apsvērumus, nekā to darījusi kompetentā iestāde, izsniedzot atļauju CCP. Likviditāti šajā kontekstā novērtē plašākā perspektīvā, un tā atšķiras no likviditātes rādītāja, ko izmanto, lai noteiktu, vai piemērojams tīrvērtes pienākums. Konkrēti, fakts, ka līgums ir pietiekami likvīds, lai CCP tam varētu veikt tīrvērti, nenozīmē, ka uz to būtu attiecināms pienākums veikt tīrvērti. EVTI novērtējumam nevajadzētu atkārtoti ietvert vai dublēt kompetentās iestādes jau veikto novērtējumu.
(11)
Informācijai, ko kompetentā iestāde sniedz tīrvērtes pienākuma noteikšanas nolūkā, būtu EVTI jānodrošina iespēja novērtēt cenu informācijas pieejamību. Šajā sakarībā CCP pieeja cenu informācijai noteiktā brīdī nenozīmē, ka tirgus dalībniekiem cenu informācija būs pieejama turpmāk. Tādējādi fakts, ka CCP ir pieeja vajadzīgajai cenu informācijai, lai noteiktā ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijā pārvaldītu atvasināto instrumentu līgumu tīrvērtes risku, automātiski nenozīmē, ka uz šo ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategoriju būtu jāattiecina tīrvērtes pienākums.
(12)
Pieejamā informācijas detalizācijas pakāpe to ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategoriju reģistrā, uz kurām attiecas pienākums veikt tīrvērti, atkarīga no šīs informācijas būtiskuma ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas noteikšanā. Tādējādi dažādām ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijām reģistrā pieejamās informācijas detalizācijas pakāpe var atšķirties.
(13)
Vairāku CCP pieejas atļaušana tirdzniecības vietai varētu paplašināt dalībnieku pieeju šai vietai un tādējādi sekmēt kopējo likviditāti. Šādos apstākļos tomēr ir svarīgi konkretizēt likviditātes sadrumstalotības jēdzienu tirdzniecības vietā, ja tā varētu apdraudēt vienmērīgu un sakārtotu tirgu darbību attiecībā uz to finanšu instrumentu kategoriju, par kuru veikts pieprasījums.
(14)
Kompetentās iestādes novērtējums tirdzniecības vietai, kurai CCP pieprasījis pieeju, un novērtējums CCP kompetentajai iestādei būtu jābalsta uz instrumentiem, kas pieejami, lai novērstu likviditātes sadrumstalotību tirdzniecības vietā.
(15)
Lai novērstu likviditātes sadrumstalotību, visiem tirdzniecības vietas dalībniekiem būtu jāspēj veikt tīrvērti starp tiem izpildītajiem darījumiem. Taču nebūtu samērīgi pieprasīt visiem jau esoša CCP tīrvērtes dalībniekiem kļūt par tīrvērtes dalībniekiem arī visos jaunajos CCP, kas apkalpo šādu tirdzniecības vietu. Ja ir struktūras, kas ir tīrvērtes dalībnieces abos CCP, tās nolūkā ierobežot likviditātes sadrumstalotības risku var veicināt pārcelšanu un tīrvērti darījumiem, ko veikuši tirgus dalībnieki, ko atsevišķi apkalpo šie divi CCP. Taču ir svarīgi, ka CCP pieprasījums nodrošināt pieeju tirdzniecības vietai nesadrumstalo likviditāti tādā veidā, kas palielinātu riskus, kam ir pakļauts esošais CCP.
(16)
Atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 8. panta 4. punktam CCP pieejas pieprasījumam tirdzniecības vietai nebūtu vajadzīga sadarbspēja, un tādējādi šajā regulā sadarbspēja nebūtu jāparedz kā vienīgais likviditātes sadrumstalotības risināšanas veids. Taču regulā nebūtu jāizslēdz iespēja CCP brīvprātīgi iesaistīties šādā mehānismā, ja izpildīti vajadzīgie nosacījumi.
(17)
Nolūkā noteikt, kuru ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi objektīvi mērāmā veidā mazina riskus, kuri ir tieši saistīti ar komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldību, nefinanšu darījuma partneriem būtu jāpiemēro viens vai vairāki šajā regulā minētie kritēriji, tostarp grāmatvedības definīcija, kas balstīta uz Starptautisko finanšu pārskatu standartu (SFPS) noteikumiem. Darījuma partneri var izmantot grāmatvedības definīciju pat tad, ja tie nepiemēro SFPS noteikumus. Attiecībā uz tiem nefinanšu darījuma partneriem, kas var izmantot vietējos grāmatvedības noteikumus, sagaidāms, ka lielākā daļa līgumu, kas saskaņā ar šiem vietējiem grāmatvedības noteikumiem klasificēti kā risku ierobežojoši, atbildīs šajā regulā noteiktajai definīcijai līgumiem, kas samazina riskus, kuri tieši saistīti ar komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldību.
(18)
Noteiktos apstākļos var būt neiespējami ierobežot risku, izmantojot tieši saistītu atvasināto līgumu, proti, līgumu ar to pašu bāzes aktīvu un to pašu norēķinu dienu kā riskam, kas tiek segts. Šādā gadījumā nefinanšu darījuma partneris drīkst īstenot netiešu riska ierobežošanu (proxy hedging), riska darījuma segšanai izmantojot cieši saistītu instrumentu, piemēram, instrumentu ar atšķirīgu, bet, no ekonomiskās darbības viedokļa, ļoti tuvu bāzes aktīvu. Turklāt noteiktas nefinanšu darījuma partneru grupas, kas iesaistās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumos, izmantojot vienu struktūru, sava riska ierobežošanai saistībā ar grupas kopējiem riskiem var izmantot risku makroierobežošanu vai portfeļa risku ierobežošanu. Šie risku makroierobežošanas, portfeļa risku ierobežošanas vai netieša riska ierobežošanas ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi var tikt uzskatāmi par riska ierobežošanu šajā regulā noteiktajiem mērķiem, un tie būtu jāvērtē atbilstoši kritērijiem, kas paredzēti, lai noteiktu, kuri ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi objektīvi samazina riskus.
(19)
Risks laika gaitā var mainīties, un, lai piemērotos riska izmaiņām, ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi, kuri sākotnēji izpildīti, lai samazinātu risku, kas saistīts ar komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldību, var būt jālīdzsvaro, izmantojot papildu ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus. Tādējādi, riska ierobežošanu var panākt, kombinējot ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus, tostarp kompensējot ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus, ar ko izbeidz ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus, kas vairs nav saistīti ar komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldības darbību.
(20)
Ar komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldību saistīto risku spektrs ir ļoti plašs un mainās atkarībā no ekonomikas nozares. Ar komercdarbību saistītie riski parasti attiecas uz izlietojumu uzņēmuma ražošanas funkcijā un uzņēmuma ražotajām precēm vai sniegtajiem pakalpojumiem. Finanšu līdzekļu pārvaldības darbības parasti attiecas uz struktūras ilgtermiņa vai īstermiņa finansējuma pārvaldību, tostarp parādsaistību pārvaldību, un to, kā uzņēmums iegulda finanšu resursus, ko tas rada vai kas ir tā turējumā, tostarp naudas līdzekļus. Finanšu līdzekļu pārvaldības darbības vai komercdarbību var ietekmēt vieni un tie paši riska avoti, piemēram, valūtas maiņas likmes, izejvielu cenas, inflācija vai kredītrisks. Ņemot vērā, ka ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi tiek noslēgti, lai ierobežotu noteiktu risku, analizējot riskus, kas tieši saistīti ar komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldības darbību, šie riski jādefinē konsekventi attiecībā uz abām darbībām. Turklāt abu jēdzienu nodalīšanai var būt neparedzētas sekas, ņemot vērā, ka atkarībā no nozares, kurā darbojas nefinanšu darījuma partneri, noteiktu risku var ierobežot vai nu saistībā ar komercdarbību, vai saistībā ar finanšu līdzekļu pārvaldības darbību.
(21)
Lai gan tīrvērtes sliekšņi būtu jānosaka, ievērojot attiecīgo risku sistēmisko nozīmību, ir svarīgi ņemt vērā, ka ārpusbiržas atvasinātie instrumenti, kas samazina riskus, ir izslēgti no tīrvērtes sliekšņu aprēķina un tīrvērtes sliekšņi pieļauj izņēmumu tīrvērtes veikšanas pienākuma principam tiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, attiecībā uz kuriem uzskatāms, ka tie nav noslēgti riska ierobežošanas mērķiem. Konkrētāk, tīrvērtes sliekšņu vērtības būtu regulāri jāpārskata un jānosaka atbilstīgi ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijām. Ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas, kas noteiktas tīrvērtes sliekšņu mērķim, var atšķirties no ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijām tīrvērtes pienākuma noteikšanas mērķim. Nosakot tīrvērtes sliekšņu vērtības, pienācīga uzmanība būtu jāpievērš nepieciešamībai definēt vienotu rādītāju, kas atspoguļotu neto pozīciju summas un riska darījumu summas sistēmisko nozīmi katra darījuma partnera un katras ārpusbiržas atvasināto instrumentu aktīvu kategorijas griezumā. Turklāt, tā kā tīrvērtes sliekšņus izmanto nefinanšu darījuma partneri, tiem vajadzētu būt viegli īstenojamiem.
(22)
Tīrvērtes sliekšņu vērtību noteikšanā būtu jāņem vērā katra darījuma partnera un katras ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas neto pozīciju un riska darījumu summas sistēmiskā nozīmība atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 648/2012. Taču būtu jāpieņem, ka šīs neto pozīcijas un riska darījumi atšķiras no neto riska darījumu apjoma visiem darījumu partneriem un visām aktīvu kategorijām. Turklāt, lai iegūtu datus, kas jāņem vērā tīrvērtes sliekšņu noteikšanā, atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 noteikumiem šīs neto pozīcijas būtu jāsaskaita. Tā ir kopējā bruto summa, kas rodas no šo neto pozīciju saskaitīšanas un kura būtu jāņem vērā, nosakot tīrvērtes sliekšņus. Bruto nosacītā vērtība, kas iegūta no šīs saskaitīšanas darbības, būtu jāizmanto ka atsauce, nosakot tīrvērtes sliekšņus.
(23)
Turklāt nefinanšu darījuma partneru ar ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem saistīto darbību struktūra parasti rada zemu savstarpējā ieskaita vērtību, jo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi ir noslēgti vienā virzienā. Tā rezultātā starpība starp neto pozīcijām un riska darījumiem katram darījuma partnerim un katrai ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijai ir tuva līgumu bruto vērtībai. Šā iemesla dēļ un nolūkā vienkāršot aprēķinus ārpusbiržas atvasināto instrumentu bruto vērtība būtu izmantojama kā derīgs rādītājs attiecīgajai vērtībai, ko ņem vērā, nosakot tīrvērtes slieksni.
(24)
Tā kā nefinanšu darījuma partneriem, kas nepārsniedz tīrvērtes slieksni, nav savi ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi jānovērtē pēc tirgus vērtības, nebūtu pamatoti izmantot šo vērtību, lai noteiktu tīrvērtes sliekšņus, jo tādējādi nefinanšu darījuma partneriem tiktu uzlikts smags slogs, kas nebūtu samērīgs ar novērsto risku. Ja tā vietā izmantotu ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu nosacīto vērtību, tā būtu vienkārša pieeja, kas nav pakļauta nefinanšu darījuma partneru ārējiem notikumiem.
(25)
Ja viena no vērtībām, kas noteikta konkrētai ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijai, pārsniedz sliekšņa vērtību, tam būtu jāizraisa sliekšņa pārsniegšana visās kategorijās; ņemot vērā, ka riskus samazinošie ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi nav iekļauti tīrvērtes sliekšņa aprēķinā, tīrvērtes sliekšņa pārsniegšanas sekas ir saistītas ne tikai ar tīrvērtes pienākumu, bet attiecas arī uz riska ierobežošanas paņēmieniem, un Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktajiem attiecīgajiem pienākumiem, kas piemērojami nefinanšu darījuma partneriem, vajadzētu būt vienkāršiem, ņemot vērā, ka lielākajai daļai šo darījuma partneru nav specifisku zināšanu.
(26)
Tiem ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, kam neveic tīrvērti, būtu jāpiemēro riska mazināšanas paņēmieni, piemēram, savlaicīga apstiprināšana. Ārpusbiržas atvasināto instrumentu apstiprināšana var būt saistīta ar vienu vai vairākiem vispārējiem nolīgumiem, vispārējiem apstiprināšanas nolīgumiem vai citiem standarta nosacījumiem. Tai var būt elektroniski sagatavots līgums vai dokuments, kuru parakstījuši abi darījuma partneri.
(27)
Lai nodrošinātu vienotu izpratni un juridisko noteiktību par darījuma nosacījumiem, ir būtiski, lai darījuma partneri apstiprinātu darījuma nosacījumus, cik ātri vien tas iespējams pēc darījuma izpildes, jo sevišķi, ja darījums ir sagatavots vai apstrādāts elektroniski. Jo īpaši darījuma partneriem, kas iesaistās standarta vai sarežģītos ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumos, var būt nepieciešams ieviest instrumentus, lai nodrošinātu atbilstību prasībai savlaicīgi apstiprināt ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus. Savlaicīga apstiprināšana paredzētu atbilstošas tirgus prakses veidošanos šajā jomā.
(28)
Lai vēl vairāk mazinātu riskus, portfeļu saskaņošana nodrošina iespēju katram darījuma partnerim veikt visaptverošu portfeļa darījumu pārskatīšanu no tā darījuma partnera viedokļa nolūkā nekavējoties konstatēt jebkurus pārpratumus par galvenajiem darījumu nosacījumiem. Šādiem nosacījumiem būtu jāietver katra darījuma vērtējums, un tajā varētu iekļaut arī citas būtiskas ziņas, piemēram, darījuma datumu, paredzēto termiņu, visus maksājumu vai norēķinu datumus, līguma nosacīto vērtību un darījuma valūtu, bāzes instrumentu, darījuma partneru pozīciju, vienošanos par brīvdienās iekrītošajiem maksājumiem un jebkuras būtiskas fiksētās vai mainīgās likmes saistībā ar ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu.
(29)
Ņemot vērā atšķirīgos risku profilus un nolūkā panākt, ka portfeļu saskaņošana ir samērīgs riska mazināšanas paņēmiens, saskaņošanas biežumam un portfeļa lielumam, kas jāņem vērā, vajadzētu atšķirties atkarībā no darījuma partneru veida. Striktākas prasības būtu jāpiemēro gan finanšu, gan nefinanšu darījuma partneriem, kas pārsniedz tīrvērtes slieksni, bet mazāks saskaņošanas biežums būtu jāattiecina uz nefinanšu darījuma partneriem, kas nepārsniedz tīrvērtes slieksni, neatkarīgi no kategorijas, kurai pieder tā darījuma partneris, kuram arī būtu piemērojama šāda retāka saskaņošana attiecībā uz konkrēto portfeļa daļu.
(30)
Arī portfeļu sablīvēšana var būt efektīvs instruments riska mazināšanas nolūkiem atkarībā no tādiem apstākļiem kā portfeļa apjoms ar darījuma partneri, ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu termiņš, mērķis un standartizācijas pakāpe. Finanšu darījuma partneriem un nefinanšu darījuma partneriem, kuriem ir šajā regulā noteikto līmeni pārsniedzošs ārpusbiržas atvasināto instrumentu portfelis, kam CCP nav veicis tīrvērti, vajadzētu būt noteiktām procedūrām portfeļu sablīvēšanas iespēju analīzei, kas tiem ļautu samazināt darījuma partnera kredītrisku.
(31)
Strīdu izšķiršana ir vērsta uz tādu risku mazināšanu, kas rodas no līgumiem, kam tīrvērti neveic centralizēti. Darījuma partneriem, veicot savstarpējus darījumus ar ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, vajadzētu vienoties par sistēmu, kā izšķirt attiecīgos strīdus, ja tādi rodas. Sistēmai vajadzētu saturēt atsauci uz strīdu izšķiršanas mehānismiem, piemēram, trešo pušu arbitrāžu vai tirgus aptaujas mehānismu. Šādas sistēmas mērķis ir izvairīties no neizšķirtu strīdu padziļināšanās un no darījuma partneru pakļaušanas papildu riskam. Strīdi būtu jākonstatē, jāpārvalda un pienācīgi jāatklāj.
(32)
Nolūkā konstatēt tirgus apstākļus, kas neļauj veikt novērtēšanu pēc tirgus vērtības, ir jānosaka neaktīvie tirgi. Tirgus var būt neaktīvs vairāku iemeslu dēļ, tostarp, ja nenotiek regulāri tirgus darījumi godīgas konkurences apstākļos, kur jēdzienu “godīgas konkurences apstākļos” izprot tāpat kā grāmatvedības vajadzībām.
(33)
Šī regula ir piemērojama finanšu darījuma partneriem un nefinanšu darījuma partneriem, kas pārsniedz tīrvērtes slieksni, un tajā ņemta vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (4), kurā arī noteiktas prasības, kas jāizpilda, veicot novērtēšanu pēc tirgus vērtības.
(34)
Lai gan novērtēšanā pēc modeļa izmantojamā modeļa struktūra var tikt izstrādāta gan iekšēji, gan ārēji, nolūkā nodrošināt pienācīgu pārskatatbildību modeļa apstiprināšana ir direktoru padomes vai šādas padomes deleģētas komitejas pienākums.
(35)
Ja darījuma partneri var piemērot grupas iekšējo darījumu izņēmumu tūlīt pēc to paziņojuma kompetentajām iestādēm, negaidot šo kompetento iestāžu iebildumu neiesniegšanas perioda beigas, ir svarīgi nodrošināt, ka kompetentās iestādes savlaicīgi saņem atbilstošu un pietiekamu informāciju, lai novērtētu, vai tām būtu jāiebilst pret izņēmuma piemērošanu.
(36)
Grupas iekšējo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu sagaidāmo lielumu, apjomu un biežumu var noteikt, pamatojoties uz darījuma partneru vēsturiskajiem grupas iekšējiem darījumiem, plānoto modeli un nākotnē sagaidāmo aktivitāti.
(37)
Ja darījuma partneri piemēro grupas iekšējo darījumu izņēmumu, tiem būtu jāpublisko informācija ar mērķi nodrošināt pārskatāmību attiecībā pret tirgus dalībniekiem un potenciālajiem kreditoriem. Tas ir jo īpaši svarīgi darījuma partneru iespējamajiem kreditoriem saistībā ar risku novērtēšanu. Informācijas publiskošanas mērķis ir novērst maldīgo priekšstatu, ka ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem tiek veikta centralizēta tīrvērte vai uz tiem attiecas riska mazināšanas paņēmieni, gadījumos, kad tas tā nav.
(38)
Attiecībā uz termiņiem savlaicīgas apstiprināšanas panākšanai vajadzīgs ieviešanas darbs, tostarp tirgus prakses maiņa un IT sistēmu uzlabojumi. Ņemot vērā, ka ieviešanas process līdz prasību izpildei var atšķirties atkarībā no darījuma partneru kategorijas un ārpusbiržas atvasināto instrumentu kategorijas, pakāpenisku piemērošanas datumu noteikšana, kuros ņemtas vērā minētās atšķirības, ļautu noteikt agrākus apstiprināšanas termiņus tiem darījuma partneriem un produktiem, kas varētu būt gatavi jau ātrāk.
(39)
Portfeļu saskaņošanai, portfeļu sablīvēšanai vai strīdu izšķiršanai noteiktie standarti paredzētu nepieciešamību darījuma partneriem noteikt procedūras, politiku, procesus un izdarīt grozījumus dokumentācijā, kam būtu vajadzīgs laiks. Saistīto noteikumu stāšanās spēkā būtu jāaizkavē, lai nodrošinātu darījuma partneriem pietiekami daudz laika, lai īstenotu pasākumus atbilstības nodrošināšanai.
(40)
Šī regula ir balstīta uz regulatīvo tehnisko standartu projektu, ko Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde iesniegusi Komisijā.
(41)
Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1095/2010 (5) 10. pantam EVTI ir veikusi atklātas sabiedriskās apspriešanas par šo regulatīvo tehnisko standartu projektu, izanalizējusi iespējamās saistītās izmaksas un ieguvumus un lūgusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 37. pantu izveidotās Eiropas Vērtspapīru regulatoru komitejas viedokli,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA
1. pants
Definīcijas
Šīs regulas nolūkiem piemēro šādas definīcijas:
a)
“netiešs klients” ir tīrvērtes dalībnieka klienta klients;
b)
“netiešas tīrvērtes mehānisms” ir līgumisku attiecību kopums starp centrālo darījuma partneri (CCP), tīrvērtes dalībnieku, tīrvērtes dalībnieka klientu un netiešu klientu, kas ļauj tīrvērtes dalībnieka klientam sniegt tīrvērtes pakalpojumus netiešam klientam;
c)
“apstiprinājums” ir dokuments, kurā darījuma partneri apstiprina savu piekrišanu visiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma noteikumiem.
II NODAĻA
NETIEŠAS TĪRVĒRTES MEHĀNISMS
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 4. panta 4. punkts)
2. pants
Netiešas tīrvērtes mehānisma struktūra
1. Ja tīrvērtes dalībnieks ir gatavs īstenot netiešas tīrvērtes izmantošanu, jebkuram šāda tīrvērtes dalībnieka klientam ir atļauts nodrošināt netiešas tīrvērtes pakalpojumus vienam vai vairākiem saviem klientiem, ja šis tīrvērtes dalībnieka klients ir licencēta kredītiestāde, ieguldījumu sabiedrība vai līdzvērtīga trešās valsts kredītiestāde vai ieguldījumu sabiedrība.
2. Par netiešas tīrvērtes mehānisma līgumiskajiem nosacījumiem vienojas tīrvērtes dalībnieka klients un netiešais klients pēc apspriešanās ar tīrvērtes dalībnieku par tiem aspektiem, kas var ietekmēt tīrvērtes dalībnieka darbību. Nosacījumos iekļauj līgumiskas prasības klientam izpildīt visus netieša klienta pienākumus pret tīrvērtes dalībnieku. Šīs prasības attiecas tikai uz darījumiem, kas radušies kā netiešas tīrvērtes mehānisma daļa, kura darbības jomu skaidri nosaka noslēgtajos līgumos.
3. pants
CCP pienākumi
1. Uz netiešas tīrvērtes mehānismu neattiecina CCP uzņēmējdarbības praksi, kas kavē tā izveidošanu, pamatojoties uz saprātīgiem komerciāliem nosacījumiem. Pēc tīrvērtes dalībnieka pieprasījuma CCP nodrošina atsevišķu datu uzskaiti un kontus, kas ļauj katram klientam CCP uzskaitē atšķirt klienta aktīvus un pozīcijas no klienta netiešo klientu aktīviem un pozīcijām.
2. CCP nosaka, uzrauga un pārvalda visus būtiskos riskus, kas rodas no netiešas tīrvērtes mehānisma un var ietekmēt CCP izturētspēju.
4. pants
Tīrvērtes dalībnieku pienākumi
1. Tīrvērtes dalībnieks, kas piedāvā īstenot netiešas tīrvērtes pakalpojumu sniegšanu, to dara, pamatojoties uz saprātīgiem komerciāliem nosacījumiem. Neskarot konfidencialitāti, kas attiecas uz noteikumiem līgumos ar individuāliem klientiem, tīrvērtes dalībnieks publisko vispārējos nosacījumus, saskaņā ar kuriem tas ir gatavs īstenot netiešas tīrvērtes pakalpojumu sniegšanu. Šajos nosacījumos var ietvert minimālās darbības prasības klientiem, kas sniedz netiešas tīrvērtes pakalpojumus.
2. Īstenojot netiešas tīrvērtes mehānismu, tīrvērtes dalībnieks īsteno jebkuru no šīm nošķiršanas sistēmām atbilstīgi klienta norādījumiem:
a)
uztur atsevišķu datu uzskaiti un kontus, kas ļauj katram klientam tīrvērtes dalībnieka uzskaitē atšķirt klienta aktīvus un pozīcijas no netiešo klientu aktīviem un pozīcijām;
b)
uztur atsevišķu datu uzskaiti un kontus, kas ļauj katram klientam tīrvērtes dalībnieka uzskaitē atšķirt viena netieša klienta aktīvus un pozīcijas no citu netiešu klientu aktīviem un pozīcijām.
3. Prasība veikt aktīvu un pozīciju nošķiršanu tīrvērtes dalībnieka uzskaitē uzskatāma par izpildītu, ja ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 648/2012 39. panta 9. punkta nosacījumi.
4. Tīrvērtes dalībnieks izveido pilnvērtīgas procedūras, lai pārvaldītu klienta, kas sniedz netiešas tīrvērtes pakalpojumus, saistību neizpildi. Šīs procedūras ietver stabilu mehānismu pozīciju un aktīvu nodošanai alternatīvam klientam vai tīrvērtes dalībniekam atkarībā no tā, kāda ir vienošanās ar klientiem, kurus šī situācija ir skārusi. Klientam vai tīrvērtes dalībniekam nav pienākuma pieņemt šīs pozīcijas, izņemot, ja par to ir bijusi iepriekšēja līgumiska vienošanās.
5. Tīrvērtes dalībnieks arī garantē, ka tā procedūras dod iespēju nekavējoties likvidēt netiešo klientu aktīvus un pozīcijas un tīrvērtes dalībniekam pēc klienta saistību neizpildes ļauj veikt visus pienākošos naudas maksājumus netiešajiem klientiem.
6. Tīrvērtes dalībnieks nosaka, uzrauga un pārvalda visus riskus, kas rodas no netiešas tīrvērtes mehānisma īstenošanas, tostarp izmantojot informāciju, ko klienti snieguši saskaņā ar 4. panta 3. punktu. Tīrvērtes dalībnieks izveido pilnvērtīgas iekšējās procedūras nolūkā garantēt, ka šī informācija nevar tikt izmantota komerciāliem mērķiem.
5. pants
Klientu pienākumi
1. Klients, kas sniedz netiešas tīrvērtes pakalpojumus, nodrošina atsevišķu datu uzskaiti un kontus, kas ļauj atšķirt tā paša aktīvus un pozīcijas no tā netiešo klientu aktīviem un pozīcijām. Tas netiešajiem klientiem piedāvā izvēli starp alternatīvajām kontu nošķiršanas iespējām, kas raksturotas 4. panta 2. punktā, un garantē, ka klienti ir pilnībā informēti par riskiem, kas saistīti ar katru nošķiršanas iespēju. Informācija, ko klients sniedz netiešiem klientiem, ietver ziņas par sistēmu, kas izveidota pozīciju un kontu nodošanai alternatīvam klientam.
2. Klients, kas sniedz netiešas tīrvērtes pakalpojumus, iesniedz pieprasījumu tīrvērtes dalībniekam atvērt nošķirtu kontu CCP. Konts paredzēts vienīgi mērķim nodrošināt tā netiešo klientu aktīvu un pozīciju turējumu.
3. Klients tīrvērtes dalībniekam sniedz pietiekamu informāciju, lai noteiktu, uzraudzītu un pārvaldītu visus riskus, kas rodas no netiešas tīrvērtes mehānisma īstenošanas. Klienta saistību neizpildes gadījumā visu klienta rīcībā esošo informāciju, kas attiecas uz tā netiešajiem klientiem, nekavējoties dara pieejamu tīrvērtes dalībniekam.
III NODAĻA
PAZIŅOJUMS EVTI TĪRVĒRTES PIENĀKUMA MĒRĶIEM
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 5. panta 1. punkts)
6. pants
Paziņojumā iekļaujamās ziņas
1. Paziņojumā tīrvērtes pienākuma mērķim ietver šādu informāciju:
a)
norādi par ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju;
b)
norādi par ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijā;
c)
citu informāciju, kas iekļaujama publiskajā reģistrā atbilstīgi 8. panta noteikumiem;
d)
papildu raksturojumu, kas nepieciešams, lai atšķirtu ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus vienā kategorijā no ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem ārpus šīs kategorijas;
e)
pierādījumus par attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas darbības procesu un līguma noteikumu standartizācijas pakāpi;
f)
datus par ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas apjomu;
g)
datus par ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas likviditāti;
h)
pierādījumus par godīgas, uzticamas un vispārpieņemtas cenu informācijas pieejamību tirgus dalībniekiem attiecībā uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju;
i)
pierādījumus par tīrvērtes pienākuma ietekmi uz cenu informācijas pieejamību tirgus dalībniekiem.
2. Nolūkā novērtēt dienu vai dienas, no kuras(-ām) stājas spēkā tīrvērtes pienākums, tostarp jebkuru pakāpeniskas īstenošanas periodu, un arī darījumu partneru kategorijas, uz kurām attiecas pienākums veikt tīrvērti, paziņojumā tīrvērtes pienākuma mērķim iekļauj:
a)
datus, kas ir svarīgi, lai novērtētu paredzamo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas apjomu, ja uz to sāk attiecināt tīrvērtes pienākumu;
b)
pierādījumus par CCP spēju tikt galā ar paredzamo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas apjomu, ja uz to sāk attiecināt tīrvērtes pienākumu, un spēju pārvaldīt risku, kas rodas no attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas tīrvērtes, tostarp ar klientu vai netiešu klientu tīrvērtes pakalpojumu starpniecību;
c)
ziņas par to darījumu partneru veidu un skaitu, kuri ir aktīvi vai, sagaidāms, būs aktīvi attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas tirgū, ja uz to sāk attiecināt tīrvērtes pienākumu;
d)
uzskaitījumu ar tiem pienākumiem, kas jāveic, lai varētu uzsākt tīrvērti ar CCP, norādot arī katra pienākuma izpildei vajadzīgo laiku;
e)
informāciju par attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas tirgū aktīvo darījuma partneru risku pārvaldību, juridisko un darbības kapacitāti, ja uz šo kategoriju sāk attiecināt tīrvērtes pienākumu.
3. Datos par apjomu un likviditāti attiecībā uz katru ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju un katru atvasināto instrumentu šajā kategorijā iekļauj būtisko tirgus informāciju, tostarp vēsturiskos datus, pašreizējos datus un jebkuras izmaiņas, kuras sagaidāmas, ja uz attiecīgo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju sāk attiecināt tīrvērtes pienākumu, proti:
a)
darījumu skaitu;
b)
kopējo apjomu;
c)
kopējo atvērto pozīciju apjomu;
d)
izpildāmo rīkojumu līmeni, tostarp vidējo rīkojumu skaitu un cenu piedāvājumu pieprasījumu skaitu;
e)
cenu starpību apmēru (tightness of spreads);
f)
likviditātes pasākumus saspringtos tirgus apstākļos;
g)
likviditātes pasākumus saistību neizpildes procedūru īstenošanai.
4. Informācija, kas saistīta ar darbības procesu un līguma nosacījumu standartizācijas pakāpi attiecīgajā 1. punkta e) apakšpunktā minētajā ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijā attiecībā uz katru ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju un katru ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu šajā kategorijā, ietver datus par dienas atsauces cenu un par dienu skaitu gadā ar tādu atsauces cenu, kas uzskatāma par uzticamu vismaz pēdējo divpadsmit mēnešu laikā.
IV NODAĻA
KRITĒRIJI TO ĀRPUSBIRŽAS ATVASINĀTO INSTRUMENTU LĪGUMU KATEGORIJU NOTEIKŠANAI, UZ KURĀM ATTIECAS TĪRVĒRTES PIENĀKUMS
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 5. panta 4. punkts)
7. pants
Kritēriji, kurus novērtē EVTI
1. Attiecībā uz attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas darbības procesu un līguma noteikumu standartizācijas pakāpi Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI) ņem vērā:
a)
to, vai attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas līguma noteikumos ir iekļauta kopēja juridiskā dokumentācija, tostarp vispārēji nolīgumi par savstarpēju ieskaitu, definīcijas, standarta nosacījumi un apstiprinājumi, kuros noteikti līguma noteikumi, kurus parasti izmanto darījuma partneri;
b)
to, vai uz attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas darbības procesiem attiecas automatizēta pēctirdzniecības apstrāde un turpmākie dzīves cikla notikumi, ko pārvalda kopīgi saskaņā ar grafiku, par kuru darījuma partneri savstarpēji vienojušies.
2. Attiecībā uz attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas apjomu un likviditāti EVTI ņem vērā:
a)
to, vai CCP noteiktās drošības rezerves vai finansiālās prasības būtu samērīgas ar risku, ko paredzēts mazināt ar tīrvērtes pienākuma palīdzību;
b)
tirgus apjoma un dziļuma stabilitātes noturību laika gaitā attiecībā uz produktu;
c)
iespējamību, ka tīrvērtes dalībnieka saistību neizpildes gadījumā tirgus izkliede saglabātos pietiekama;
d)
darījumu skaitu un vērtību.
3. Attiecībā uz godīgu, uzticamu un vispārpieņemtu cenu informāciju attiecīgajā ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijā EVTI ņem vērā to, vai informācija, kas vajadzīga, lai precīzi noteiktu līgumu cenu attiecīgajā ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijā, tirgus dalībniekiem ir viegli pieejama, balstoties uz pamatotiem komerciāliem nosacījumiem, un to, vai tā arī turpmāk būs viegli pieejama, ja uz attiecīgo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju sāks attiecināt tīrvērtes pienākumu.
V NODAĻA
PUBLISKAIS REĢISTRS
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 6. panta 4. punkts)
8. pants
EVTI reģistrā iekļaujamie dati
1. EVTI publiskajā reģistrā attiecībā uz katru ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategoriju, uz kuru attiecas tīrvērtes pienākums, norāda:
a)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu aktīvu kategoriju;
b)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu veidu šajā kategorijā;
c)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu bāzes aktīvus šajā kategorijā;
d)
attiecībā uz bāzes aktīviem, kas ir finanšu instrumenti: norādi, vai bāzes aktīvs ir viens finanšu instruments vai emitents vai arī indekss vai portfelis;
e)
attiecībā uz citiem bāzes aktīviem: norādi par šo bāzes aktīvu kategoriju;
f)
nosacītās un norēķinu valūtas ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem šajā kategorijā;
g)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu termiņu diapazonu šajā kategorijā;
h)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu norēķinu nosacījumus šajā kategorijā;
i)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu maksājumu biežuma diapazonu šajā kategorijā;
j)
attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas produkta identifikatoru;
k)
jebkuras citas pazīmes, kas vajadzīgas, lai atšķirtu vienu attiecīgās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu kategorijas līgumu no citiem.
2. Attiecībā uz CCP, kas saņēmis atļauju vai atzīts tīrvērtes pienākuma mērķiem, EVTI publiskajā reģistrā par katru CCP norāda:
a)
identifikācijas kodu atbilstīgi Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1247/2012 (6) 3. pantam;
b)
pilnu nosaukumu;
c)
valsti, kurā ir tā galvenā uzņēmējdarbības vieta;
d)
kompetento iestādi, kas norīkota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 22. panta noteikumiem.
3. Attiecībā uz dienām, no kurām tīrvērtes pienākums stājas spēkā, tostarp pakāpeniskas ieviešanas gadījumā, EVTI publiskajā reģistrā norāda:
a)
darījuma partneru kategorijas, uz kurām attiecas katrs pakāpeniskas ieviešanas periods;
b)
jebkuru citu nosacījumu, kas, lai būtu piemērojams pakāpeniskas ieviešanas periods, jāizpilda saskaņā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 5. panta 2. punkta noteikumiem.
4. EVTI publiskajā reģistrā ietver atsauci uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 5. panta 2. punktam un saskaņā ar kuriem noteikts tīrvērtes pienākums.
5. Attiecībā uz CCP, par kuru kompetenta iestāde paziņojusi EVTI, EVTI publiskajā reģistrā norāda vismaz:
a)
CCP identifikatoru;
b)
aktīvu kategoriju ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, par kuriem paziņots;
c)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu veidu;
d)
paziņojuma datumu;
e)
paziņojuma sniedzējas kompetentās iestādes identifikatoru.
VI NODAĻA
LIKVIDITĀTES SADRUMSTALOTĪBA
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 8. panta 5. punkts)
9. pants
Likviditātes sadrumstalotības koncepcijas konkretizējums
1. Uzskatāms, ka likviditātes sadrumstalotība rodas, ja tirdzniecības vietas dalībnieki nespēj noslēgt darījumu ar vienu vai vairākiem citiem dalībniekiem šajā tirdzniecības vietā, jo nav izveidots tīrvērtes mehānisms, kas būtu pieejams visiem dalībniekiem.
2. Nav uzskatāms, ka CCP pieeja tirdzniecības vietai, kuru jau apkalpo cits CCP, rada likviditātes sadrumstalotību tirdzniecības vietā, ja bez vajadzības noteikt sākotnējā CCP tīrvērtes dalībniekiem prasību kļūt par tīrvērtes dalībniekiem CCP, kas iesniedzis pieprasījumu, visi tirdzniecības vietas dalībnieki var tieši vai netieši veikt tīrvērti, izmantojot kādu no šiem:
a)
vismaz vienu kopēju CCP;
b)
CCP izveidotos tīrvērtes mehānismus.
3. Mehānismus, lai izpildītu 2. punkta a) vai b) apakšpunkta nosacījumus, nosaka, pirms CCP, kas iesniedzis pieprasījumu, uzsāk tīrvērtes pakalpojumu sniegšanu attiecīgajai tirdzniecības vietai.
4. Pieeju kopējam CCP, kā noteikts 2. punkta a) apakšpunktā, var izveidot ar divu vai vairāku tīrvērtes dalībnieku, divu vai vairāku klientu vai netiešu tīrvērtes mehānismu starpniecību.
5. Tīrvērtes mehānismā, kas minēts 2. punkta b) apakšpunktā, var paredzēt šādu tirgus dalībnieku izpildīto darījumu pārcelšanu uz citu CCP tīrvērtes dalībniekiem. Lai gan CCP pieejai tirdzniecības vietai nebūtu vajadzīga sadarbspēja, sadarbspējas sistēma, par kuru vienojušies attiecīgie CCP un ko apstiprinājušas attiecīgās kompetentās iestādes, var tikt izmantota, lai izpildītu prasību par pieeju vienotam tīrvērtes mehānismam.
VII NODAĻA
NEFINANŠU DARĪJUMA PARTNERI
10. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. panta 4. punkta a) apakšpunkts)
Kritēriji, lai noteiktu, kuri ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi objektīvi samazina riskus
1. Uzskatāms, ka ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma risku samazināšanas ietekme attiecībā uz riskiem, kas tieši saistīti ar nefinanšu darījuma partnera vai tā grupas komercdarbību vai finanšu līdzekļu pārvaldību, ir objektīvi izmērāma, ja šis līgums pats par sevi vai kombinācijā ar citiem atvasināto instrumentu līgumiem un tieši vai ar cieši saistītu instrumentu starpniecību atbilst vienam no šiem nosacījumiem:
a)
tas sedz riskus, kas rodas no potenciālajām izmaiņām aktīvos, pakalpojumos, izlietojumā, produktos, izejvielās vai saistībās, kas pieder darījuma partnerim vai tā grupai vai ko darījuma partneris vai tā grupa ražo, izgatavo, pārstrādā, nodrošina, pērk, izplata, iznomā, pārdod vai izmanto, vai plāno iegūt īpašumā, ražot, izgatavot, pārstrādāt, nodrošināt, pirkt, izplatīt, iznomāt, pārdot vai izmantot parastā uzņēmējdarbības gaitā;
b)
tas sedz riskus, kas rodas no potenciālās netiešās ietekmes uz a) apakšpunktā minēto aktīvu, pakalpojumu, izlietojuma, produktu, izejvielu vai saistību vērtību procentu likmju, inflācijas, valūtas maiņas likmju vai kredītriska svārstību rezultātā;
c)
tas ir atzīstams par riska ierobežošanas līgumu atbilstīgi Starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (SFPS), kas pieņemti atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1606/2002 (7) 3. panta noteikumiem.
11. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. panta 4. punkta b) apakšpunkts)
Tīrvērtes sliekšņi
Tīrvērtes sliekšņu vērtības tīrvērtes pienākuma mērķiem ir:
a)
bruto nosacītā vērtība EUR 1 miljards ārpusbiržas kredīta atvasināto instrumentu līgumiem;
b)
bruto nosacītā vērtība EUR 1 miljards ārpusbiržas kapitāla atvasināto instrumentu līgumiem;
c)
bruto nosacītā vērtība EUR 3 miljardi ārpusbiržas procentu likmju atvasināto instrumentu līgumiem;
d)
bruto nosacītā vērtība EUR 3 miljardi ārpusbiržas valūtas maiņas likmju atvasināto instrumentu līgumiem;
e)
bruto nosacītā vērtība EUR 3 miljardi ārpusbiržas preču atvasināto instrumentu līgumiem un citiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kas nav minēti a)-d) apakšpunktā.
VIII NODAĻA
RISKA IEROBEŽOŠANAS PAŅĒMIENI ĀRPUSBIRŽAS ATVASINĀTO INSTRUMENTU LĪGUMIEM, KAM CCP NEVEIC TĪRVĒRTI
12. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta a) apakšpunkts)
Savlaicīga apstiprināšana
1. Ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu, kas noslēgts starp Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. pantā minētajiem finanšu darījuma partneriem vai nefinanšu darījuma partneriem un kuram CCP neveic tīrvērti, apstiprina elektroniskā veidā, ja vien tas iespējams, to darot pēc iespējas ātrāk un vēlākais:
a)
attiecībā uz kredītriska mijmaiņas darījumu līgumiem un procentu likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, kas noslēgti līdz 2014. gada 28. februārim, - līdz otrās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
b)
attiecībā uz kredītriska mijmaiņas darījumu līgumiem un procentu likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, kas noslēgti pēc 2014. gada 28. februāra, - līdz nākamās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
c)
attiecībā uz kapitāla mijmaiņas darījumu līgumiem, valūtas maiņas likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, preču mijmaiņas darījumu līgumiem un visiem citiem atvasinātajiem instrumentiem, kas nav minēti a) apakšpunktā un kas noslēgti līdz 2013. gada 31. augustam ieskaitot, - līdz trešās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
d)
attiecībā uz kapitāla mijmaiņas darījumu līgumiem, valūtas maiņas likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, preču mijmaiņas darījumu līgumiem un visiem citiem atvasinātajiem instrumentiem, kas nav minēti a) apakšpunktā un kas noslēgti pēc 2013. gada 31. augusta līdz 2014. gada 31. augustam ieskaitot, - līdz otrās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
e)
attiecībā uz kapitāla mijmaiņas darījumu līgumiem, valūtas maiņas likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, preču mijmaiņas darījumu līgumiem un visiem citiem atvasinātajiem instrumentiem, kas nav minēti a) apakšpunktā un kas noslēgti pēc 2014. gada 31. augusta, - līdz nākamās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes.
2. Ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu, kas noslēgts ar nefinanšu darījuma partneri, kas nav minēts Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. pantā, apstiprina elektroniskā veidā, ja vien tas iespējams, to darot pēc iespējas ātrāk un vēlākais:
a)
attiecībā uz kredītriska mijmaiņas darījumu līgumiem un procentu likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, kas noslēgti līdz 2013. gada 31. augustam ieskaitot, - līdz piektās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
b)
attiecībā uz kredītriska mijmaiņas darījumu līgumiem un procentu likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, kas noslēgti pēc 2013. gada 31. augusta līdz 2014. gada 31. augustam ieskaitot, - līdz trešās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
c)
attiecībā uz kredītriska mijmaiņas darījumu līgumiem un procentu likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, kas noslēgti pēc 2014. gada 31. augusta, - līdz otrās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
d)
attiecībā uz kapitāla mijmaiņas darījumu līgumiem, valūtas maiņas likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, preču mijmaiņas darījumu līgumiem un visiem citiem atvasinātajiem instrumentiem, kas nav minēti a) apakšpunktā un kas noslēgti līdz 2013. gada 31. augustam ieskaitot, - līdz septītās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
e)
attiecībā uz kapitāla mijmaiņas darījumu līgumiem, valūtas maiņas likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, preču mijmaiņas darījumu līgumiem un visiem citiem atvasinātajiem instrumentiem, kas nav minēti a) apakšpunktā un kas noslēgti no 2013. gada 31. augusta līdz 2014. gada 31. augustam ieskaitot, - līdz ceturtās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes;
f)
attiecībā uz kapitāla mijmaiņas darījumu līgumiem, valūtas maiņas likmju mijmaiņas darījumu līgumiem, preču mijmaiņas darījumu līgumiem un visiem citiem atvasinātajiem instrumentiem, kas nav minēti a) apakšpunktā un kas noslēgti pēc 2014. gada 31. augusta, - līdz otrās darbdienas beigām pēc ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma izpildes.
3. Ja 1. vai 2. punktā minētais darījums ir noslēgts pēc plkst. 16.00 pēc vietējā laika vai ar darījuma partneri, kas atrodas citā laika zonā, un tas neļauj nodrošināt apstiprinājumu līdz noteiktajam termiņam, apstiprinājumu veic iespējami ātrāk un vēlākais vienu darbdienu pēc attiecīgajiem 1. vai 2. punktā noteiktajiem termiņiem.
4. Finanšu darījuma partneriem ir izveidota vajadzīga procedūra, lai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (8) 48. pantu norīkotajai kompetentajai iestādei katru mēnesi sniegtu ziņojumu par neapstiprināto šā panta 1. un 2. punktā minēto ārpusbiržas atvasināto instrumentu darījumu skaitu, kuru apstiprinājums kavējas ilgāk nekā piecas darbdienas.
13. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta a) apakšpunkts)
Portfeļu saskaņošana
1. Gan finanšu, gan nefinanšu darījuma partneri, kas iesaistījušies ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumā, rakstiskā vai tai līdzvērtīgā elektroniskā formā ar katru no saviem darījuma partneriem vienojas par kārtību, kādā notiek portfeļu saskaņošana. Šāda vienošanās panākama pirms iesaistīšanās ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumā.
2. Portfeļu saskaņošanu vienam ar otru veic vai nu darījuma partneri, kas iesaistījušies ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumos, vai arī kvalificēta trešā puse, ko šim uzdevumam attiecīgi pilnvarojis darījuma partneris. Portfeļu saskaņošana attiecas uz būtiskajiem tirdzniecības nosacījumiem, kas identificē katru konkrēto ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu, un ietver vismaz vērtējumu, kas noteikts katram līgumam atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 2. punktam.
3. Nolūkā jau pašā sākumposmā konstatēt pretrunas būtiskajos ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu nosacījumos, tostarp noteiktajā vērtībā, portfeļu saskaņošanu veic šādi:
a)
finanšu darījuma partnerim vai nefinanšu darījuma partnerim, kas minēts Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. pantā:
i)
katru darbdienu, ja darījuma partneriem savstarpēji ir vismaz 500 neizpildīti ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi;
ii)
vienu reizi nedēļā, ja darījuma partneriem šīs nedēļas laikā jebkurā brīdī savstarpēji ir 51 līdz 499 neizpildīti ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi;
iii)
vienu reizi ceturksnī, ja darījuma partneriem šā ceturkšņa laikā jebkurā brīdī savstarpēji ir 50 vai mazāk neizpildīti ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi;
b)
finanšu darījuma partnerim vai nefinanšu darījuma partnerim, kas nav minēts Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. pantā:
i)
vienu reizi ceturksnī, ja darījuma partneriem šā ceturkšņa laikā jebkurā brīdī savstarpēji ir vairāk nekā 100 neizpildīti ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi;
ii)
vienu reizi gadā, ja darījuma partneriem savstarpēji ir 100 vai mazāk neizpildīti ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi.
14. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta a) apakšpunkts)
Portfeļu sablīvēšana
Finanšu darījuma partneriem un nefinanšu darījuma partneriem, kuriem ar darījuma partneri ir vismaz 500 neizpildīti ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumi, kuriem neveic centralizētu tīrvērti, izveido procedūras, lai regulāri un vismaz divas reizes gadā analizētu iespēju veikt portfeļu sablīvēšanu nolūkā samazināt darījuma partnera kredītrisku un iesaistīties šādā portfeļu sablīvēšanā.
Finanšu darījuma partneri un nefinanšu darījuma partneri garantē, ka tie kompetentajai iestādei spēj nodrošināt ticamu un pamatotu skaidrojumu secinājumam, ka portfeļu sablīvēšana nav piemērota.
15. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta a) apakšpunkts)
Strīdu izšķiršana
1. Savstarpēji noslēdzot ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumus, finanšu darījuma partneri un nefinanšu darījuma partneri ir vienojušies par detalizētām procedūrām un procesiem attiecībā uz:
a)
tādu strīdu konstatēšanu, reģistrēšanu un uzraudzību, kas saistīti ar līgumu atzīšanu vai to vērtības noteikšanu un nodrošinājumu apmaiņu starp darījuma partneriem. Ar šo procedūru starpniecību reģistrē vismaz laiku, cik ilgi strīds ir neizšķirts, strīdā iesaistītos darījuma partnerus un summu, par kuru ir strīds;
b)
savlaicīgu strīdu izšķiršanu, paredzot atsevišķu procesu tiem strīdiem, kuri netiek izšķirti piecu darbdienu laikā.
2. Finanšu darījuma partneri kompetentajai iestādei, kas norīkota saskaņā ar Direktīvas 2004/39/EK 48. pantu, ziņo par visiem strīdiem starp darījuma partneriem attiecībā uz ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, to noteikto vērtību vai nodrošinājuma apmaiņu par summu vai vērtību, kas pārsniedz EUR 15 miljonus, un kuri nav izpildīti vismaz 15 darbdienas.
16. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta b) apakšpunkts)
Tirgus apstākļi, kas neļauj veikt novērtēšanu pēc tirgus vērtības
1. Uzskatāms, ka tirgus apstākļi, kas neļauj veikt ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma novērtēšanu pēc tirgus vērtības, ir iestājušies, ja:
a)
tirgus nav aktīvs;
b)
ticamu patieso vērtību aplēšu diapazons ir ievērojams un šīm dažādajām aplēsēm nav iespējams ticamā veidā noteikt varbūtības.
2. Ārpusbiržas atvasināto instrumentu līguma tirgus uzskatāms par neaktīvu, ja kotētās cenas nav nekavējoties un regulāri pieejamas un pieejamās cenas neatspoguļo faktiskus un regulāri notiekošus tirgus darījumus godīgas konkurences apstākļos.
17. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta b) apakšpunkts)
Kritēriji vērtēšanai pēc modeļa
Lai varētu izmantot vērtēšanu pēc modeļa, finanšu un nefinanšu darījuma partneriem ir modelis:
a)
kas ietver visus faktorus, ko darījuma partneri ņemtu vērā cenas noteikšanā, tostarp iespējami plašāku vērtēšanas pēc tirgus vērtības informācijas izmantošanu;
b)
kas atbilst pieņemtajām finanšu instrumentu cenu noteikšanas ekonomiskajām metodoloģijām;
c)
kas ir kalibrēts un testēts nolūkā noteikt tā derīgumu, izmantojot cenu informāciju no visiem novērojamiem pašreizējiem tirgus darījumiem ar tādiem pašiem instrumentiem vai pamatojoties uz jebkuriem pieejamiem novērojamiem tirgus datiem;
d)
ko ir apstiprinājusi un neatkarīgi kontrolē struktūrvienība, kas nav tā pati, kas uzņemas risku;
e)
ko, cik bieži vien nepieciešams un pēc visām būtiskām izmaiņām, un vismaz reizi gadā, pienācīgi dokumentē un apstiprina direktoru padome. Šo apstiprināšanu iespējams deleģēt komitejai.
18. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta c) apakšpunkts)
Grupas iekšējā darījuma informācijas paziņojums kompetentajai iestādei
1. Pieteikums vai paziņojums kompetentajai iestādei par grupas iekšējā darījuma informāciju iesniedzams rakstiski, un tajā ietver:
a)
ziņas par darījumu juridiskajiem partneriem, tostarp to identifikācijas kodus atbilstīgi Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1247/2012 3. pantam;
b)
ziņas par korporatīvajām attiecībām starp darījuma pusēm;
c)
ziņas par papildu līgumiskajām saistībām starp darījuma pusēm;
d)
ziņas par grupas iekšējā darījuma kategoriju, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 648/2012 3. panta 1. punktā un 2. punkta a)-d) apakšpunktā;
e)
ziņas par darījumiem, par kuriem darījuma partneris pretendē uz izņēmuma piemērošanu, tostarp:
i)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu aktīvu kategoriju;
ii)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu veidu;
iii)
bāzes aktīvu veidu;
iv)
nosacīto un norēķinu valūtu;
v)
diapazonu līdz beigu termiņam atlikušajiem līgumu periodiem;
vi)
norēķinu veidu;
vii)
ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu sagaidāmo lielumu, apjomu un biežumu gadā.
2. Kā daļu no pieteikuma vai paziņojuma attiecīgajai kompetentajai iestādei darījuma partneris iesniedz arī papildu informāciju, kas apliecina, ka ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 6.-10. punkta nosacījumi. Papilddokumenti ietver: dokumentētu riska pārvaldības procedūru kopijas, vēsturisku darījumu informāciju, attiecīgo starp pusēm noslēgto līgumu kopijas, turklāt pēc kompetentās iestādes pieprasījuma var būt jāpievieno juridisks atzinums.
19. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta d) apakšpunkts)
Grupas iekšējā darījuma informācijas paziņojums EVTI
1. Kompetentā iestāde grupas iekšējā darījuma informācijas paziņojumu EVTI iesniedz rakstiskā formā:
a)
viena mēneša laikā no paziņojuma saņemšanas attiecībā uz paziņojumu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 7. punktā vai 11. panta 9. punktā;
b)
viena mēneša laikā no lēmuma paziņošanas darījuma partnerim attiecībā uz kompetentās iestādes lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 6. punktu, 11. panta 8. punktu vai 11. panta 10. punktu.
2. Paziņojumā EVTI ietver:
a)
informāciju, kas norādīta 18. pantā;
b)
norādi par to, vai lēmums ir pozitīvs vai negatīvs;
c)
pozitīva lēmuma gadījumā:
i)
kopsavilkumu iemesliem, kas ļauj uzskatīt, ka Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 6. punkta, 11. panta 7. punkta, 11. panta 8. punkta, 11. panta 9. punkta vai 11. panta 10. punkta nosacījumi ir izpildīti;
ii)
norādi, vai izņēmums ir pilnīgs izņēmums vai daļējs izņēmums attiecībā uz paziņojumu saistībā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 6. punktu, 11. panta 8. punktu vai 11. panta 10. punktu;
d)
negatīva lēmuma gadījumā:
i)
norādi par piemērojamajiem Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 6. punkta, 11. panta 7. punkta, 11. panta 8. punkta, 11. panta 9. punkta vai 11. panta 10. punkta nosacījumiem, kas nav izpildīti;
ii)
kopsavilkumu iemesliem, kas ļauj uzskatīt, ka šie nosacījumi nav izpildīti.
20. pants
(Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 14. punkta d) apakšpunkts)
Par grupas iekšējo izņēmumu publiskojamā informācija
Par grupas iekšējo izņēmumu publiskojamajā informācijā ietver:
a)
ziņas par darījumu juridiskajiem partneriem, tostarp to identifikācijas kodus atbilstīgi Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1247/2012 3. pantam;
b)
ziņas par attiecībām starp darījuma partneriem;
c)
norādi par to, vai izņēmums ir pilnīgs izņēmums vai daļējs izņēmums;
d)
nosacīto kopējo ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu vērtību, uz kuriem attiecas grupas iekšējais izņēmums.
21. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Regulas 13., 14. un 15. pantu sāk piemērot sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 19. decembrī