ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 665/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на условията за използване на незадължителния термин за качество „планински продукт“
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 31, параграфи 3 и 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1151/2012 се създава схема за незадължителни термини за качество с цел да се улесни предоставянето на информация в рамките на вътрешния пазар за добавящите стойност характеристики или специфики на селскостопанските продукти от техните производители. В същия регламент се определят условията за използването на незадължителния термин за качество „планински продукт“, като Комисията се оправомощава да приема делегирани актове относно дерогациите от тези условия за използване в надлежно обосновани случаи и с цел отчитане на природните ограничения, които влияят върху селскостопанското производство в планинските райони. Също така по силата на регламента Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за установяване на методи на производство и други критерии, които са от значение за използването на посочения термин.
(2)
С цел да се предотврати риск от въвеждане в заблуда на потребителите следва да се уточни използването на термина „планински продукт“ за продукти от животински произход. За продукти, добити от животни, като например мляко и яйца, производството следва да се извършва в планински райони. За продукти, произведени от животни, като например месо, животните следва да бъдат отглеждани в планински райони. Тъй като животновъдите често купуват млади животни, тези животни следва да прекарат най-малко последните две трети от живота си в планински райони.
(3)
Смяната на пасищата, включително между планински към непланински и обратно, се практикува в много райони на Съюза с цел използването на сезонната паша. По този начин се гарантира запазването на пасищата, разположени на по-голяма височина, които не са подходящи за целогодишна паша, и на традиционните културни ландшафти в планинските райони. Наред с това смяната на пасищата носи преки ползи за околната среда, например чрез намаляване на риска от ерозия и лавини. С цел да се насърчи продължителната практика на смяна на пасищата, следва също така използването на термина „планински продукт“ да се разреши за продукти, произведени от отглеждани при такава практика животни, които са прекарали поне една четвърт от жизнения си цикъл на пасища в планински райони.
(4)
За да се гарантира, че фуражите за селскостопански животни са с произход главно от планински райони, следва да се уточни, че по принцип е необходимо поне половината от годишната дажба храна на животните, изразена в процент сухо вещество, да е съставена от фуражи с произход от планински райони.
(5)
Тъй като наличните фуражи на преживните животни в планинските райони съставляват повече от половината от годишната им дажба храна, в техния случай този дял следва да бъде по-висок.
(6)
Поради природни ограничения и поради факта, че произведените в планинските райони фуражи са предназначени предимно за преживни животни, в момента само малка част от фуражите за свине е с произход от планинските райони. За да се постигне необходимият баланс между двете цели на термина „планински продукт“, посочени в съображение 45 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и да се гарантира, че свиневъдството в планинските райони може да продължи и по този начин да се запази селскостопанското производство, дялът на фуражите за свине с произход от тези райони следва да бъде по-малко от половината от годишната им дажба храна.
(7)
Ограниченията по отношение на фуражите при животни, отглеждани при смяна на пасищата, следва да се прилагат, докато животните пребивават в планински райони.
(8)
Тъй като тази практика се прилага и при кошерите, използването на термина „планински продукт“ следва да се уточни и по отношение на продуктите от пчеларство. Независимо от това, понеже захарта, служеща за храна на пчелите, обикновено не е с произход от планински райони, по отношение на пчелите не се прилагат хранителни ограничения.
(9)
С цел да се предотврати риск от въвеждане в заблуда на потребителите терминът „планински продукт“ следва да се използва за продукти от растителен произход само когато растенията са отглеждани в планински райони.
(10)
Следва да се разреши преработените продукти да съдържат суровини като захар, сол или билки, които не могат да бъдат произведени в планински райони, при условие че те не представляват повече от 50 % от общото тегло на съставките.
(11)
В планинските райони в определени части на Съюза липсват достатъчно съоръжения за производство на мляко и млечни продукти от сурово мляко, за клане на животни и разфасоване и обезкостяване на кланични трупове и за пресоване на маслиново масло. Природните ограничения влияят върху наличността на подходящи съоръжения и затрудняват процеса на преработка в планинските райони. Преработката на други места в близост до планинските райони не променя естеството на преработените продукти по отношение на планинския им произход. Поради това следва да се разреши терминът „планински продукт“ да се използва за такива продукти, когато преработката им се извършва извън планинските райони. С оглед на местоположението на преработвателните съоръжения в някои държави членки и необходимостта да се задоволят очакванията на потребителите, преработвателните дейности следва да се извършват в радиус от 30 km от съответните планински райони.
(12)
Освен това, за да се позволи на съществуващите съоръжения за производство на мляко и млечни продукти да продължат дейността си, следва да се разреши използването на термина „планински продукт“ само по отношение на онези от тях, които са били действащи към датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 1151/2012. Тъй като разпределението на тези съоръжения в планинските райони не е равномерно, на държавите членки следва да се разреши да налагат по-строги изисквания за разстояние или изобщо да премахнат тази възможност,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Продукти от животински произход
1. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, добити от животни, в планински райони по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и преработени в такива райони.
2. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, произведени от животни, които най-малко през последните две трети от живота си са отглеждани в посочените планински райони, ако продуктите са преработени в такива райони.
3. Чрез дерогация от параграф 2 терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, произведени от животни, отглеждани при смяна на пасищата, които през поне една четвърт от живота си са отглеждани на пасища в планински райони.
Член 2
Фуражи
1. За целите на член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 фуражите за селскостопански животни се считат за произхождащи главно от планинските райони, ако дялът на годишната дажба фуражи, които не могат да бъдат произведени в планински райони, изразен в процент сухо вещество, не надвишава 50 %, а в случаите на преживни животни - 40 %.
2. Чрез дерогация от параграф 1 дялът на фуражите за свине, които не могат да бъдат произведени в планински райони, изразен в процент сухо вещество, не надвишава 75 % от годишната дажба храна на животните.
3. Параграф 1 не се прилага по отношение на фуражи за посочените в член 1, параграф 3 животни, отглеждани при смяна на пасищата, когато отглеждането им се извършва извън планинските райони.
Член 3
Продукти от пчеларство
1. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти от пчеларство, ако пчелите са събирали нектар и полен само в планински райони.
2. Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 не се изисква захарта, служеща за храна на пчелите, да е с произход от планински райони.
Член 4
Продукти от растителен произход
Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти от растителен произход само когато растенията са отглеждани в планински райони по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
Член 5
Съставки
Когато се използват в продуктите, посочени в членове 1 и 4, следните съставки могат да бъдат с произход извън планинските райони, при условие че не представляват повече от 50 % от общото тегло на съставките:
а)
продукти, които не са изброени в приложение I към Договора; и
б)
билки, подправки и захар.
Член 6
Преработвателни дейности извън планинските райони
1. Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 и член 1, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент следните преработвателни дейности може да се извършват и извън планинските райони, при условие че разстоянието от съответния планински район не превишава 30 km:
а)
преработвателни дейности за производство на мляко и млечни продукти в преработвателни съоръжения, действащи към 3 януари 2013 г.;
б)
клане на животни и разфасоване и обезкостяване на кланични трупове;
в)
пресоване на маслиново масло.
2. По отношение на продукти, преработвани на тяхна територия, държавите членки могат да решат, че дерогацията в параграф 1, буква а) няма да се прилага или че e необходимо преработвателните съоръжения да бъдат разположени в радиус от по-малко от 30 km от съответния планински район.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 665/2014
(2014. gada 11. marts),
kas papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 saistībā ar fakultatīvā kvalitātes apzīmējuma “produkts no kalnu rajoniem” izmantošanas nosacījumiem
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 31. panta 3. un 4. punktu,
tā kā:
(1)
ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 ir izveidota fakultatīviem kvalitātes apzīmējumiem paredzēta shēma, lai iekšējā tirgū veicinātu informācijas nodošanu par lauksaimniecības produktu pievienoto vērtību paaugstinošām īpašībām vai pazīmēm, ko veic šo produktu ražotāji. Ar to ir izveidoti fakultatīvā kvalitātes apzīmējuma “produkts no kalnu rajoniem” lietošanas nosacījumi un Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem nosaka atkāpes no šiem lietošanas nosacījumiem pienācīgi pamatotos gadījumos un nolūkā ņemt vērā dabas ierobežojumus, kas skar lauksaimniecisko ražošanu kalnu rajonos. Minētajā regulā Komisija ir arī pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka ražošanas metodes un citus kritērijus, kas attiecas uz minētā apzīmējuma piemērošanu.
(2)
Lai novērstu patērētāju maldināšanu, būtu jāprecizē termina “produkts no kalnu rajoniem” lietošana attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes produktiem. Dzīvnieku radīto produktu, piemēram, piena un olu, ražošanai jānotiek kalnu rajonos. Attiecībā uz produktiem, kas ražoti no dzīvniekiem, piemēram, gaļu, dzīvniekiem būtu jābūt audzētiem kalnu rajonos. Ņemot vērā to, ka lauksaimnieki bieži iegādājas jaunus dzīvniekus, šiem dzīvniekiem vajadzētu pavadīt vismaz divas trešdaļas no mūža kalnu rajonos.
(3)
Daudzos Savienības rajonos tiek praktizēta sezonālā pārdzīšana, ieskaitot pārdzīšanu starp kalnu un zemieņu apgabaliem, lai izmantotu ganīšanas iespējas dažādos gadalaikos. Tas nodrošina to, ka tiek saglabātas gan augstkalnu ganības, kas nav piemērotas ganīšanai cauru gadu, gan tradicionālās kultūrainavas kalnu apgabalos. Sezonālajai pārdzīšanai ir arī tieša ietekme uz vidi, piemēram, mazinās erozijas un sniega nogruvumu risks. Lai veicinātu pastāvīgu sezonālās pārdzīšanas praksi, būtu arī jāļauj terminu “produkts no kalnu rajoniem” piemērot produktiem, kas izgatavoti no sezonāli pārdzenamajiem dzīvniekiem, kuri vismaz ceturtdaļu mūža pavada ganībās kalnu rajonos.
(4)
Lai nodrošinātu, ka barība lauksaimniecības dzīvniekiem nāk galvenokārt no kalnu rajoniem, būtu jāprecizē, ka principā vismaz pusei no dzīvnieku gada uztura, ko izsaka kā sausnas procentuālo sastāvu, būtu jāsastāv no barības, kas nāk no kalnu rajoniem.
(5)
Ņemot vērā, ka atgremotājiem pieejamā barība kalnu rajonos veido vairāk nekā pusi no viņu gada uztura, šādā gadījumā procentuālajai daļai vajadzētu būt lielākai.
(6)
Dabas apstākļu ierobežojumu dēļ un tādēļ, ka kalnu rajonos ražotā barība galvenokārt ir paredzēta atgremotājiem, tikai neliela daļa no cūkām paredzētās barības pašlaik ir no kalnu rajoniem. Lai panāktu vajadzīgo līdzsvaru starp termina “produkts no kalnu rajoniem” divkāršajiem mērķiem, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1151/2012 45. apsvērumā, nodrošinot turpmāku cūku audzēšanu kalnu rajonos un tādējādi saglabājot lauku struktūru, cūkām paredzētās barības, kurai jābūt ražotai šādos rajonos, procentuālajai daļai vajadzētu būt mazākai par pusi no dzīvnieku gada uztura apjoma.
(7)
Sezonāli pārdzenamiem dzīvniekiem barības ierobežojumi būtu jāpiemēro tik ilgi, kamēr tie uzturas kalnu rajonos.
(8)
Tā kā sezonālā pārvietošana attiecas arī uz bišu stropiem, termina “produkts no kalnu rajoniem” attiecināšana uz biškopības produktiem būtu jāprecizē. Tomēr, tā kā cukura sīrups bišu barošanai parasti nav ražots kalnu rajonos, attiecībā uz bitēm barības ierobežojumi nebūtu jāpiemēro.
(9)
Lai novērstu patērētāju maldināšanu, termins “produkts no kalnu rajoniem” uz augu izcelsmes produktiem būtu jāattiecina tikai tad, ja attiecīgie augi ir audzēti kalnu rajonos.
(10)
Tādas izejvielas kā cukurs, sāls vai garšaugi, kuri nevar būt ražoti kalnu rajonos, būtu jāļauj izmantot kā sastāvdaļas pārstrādātu produktu saturā, ja tie neveido vairāk kā 50 % no šo produktu kopējā svara.
(11)
Kalnu rajonos dažās Savienības daļās nav pietiekami daudz iekārtu piena un piena produktu ražošanai no neapstrādāta piena, dzīvnieku kaušanai un liemeņu sadalīšanai un atkaulošanai, kā arī olīveļļas spiešanai. Dabas apstākļu ierobežojumi negatīvi ietekmē piemērotu apstrādes iekārtu pieejamību kalnu rajonos un padara pārstrādi sarežģītu un neizdevīgu. Pārstrāde kādā citā vietā kalnu rajonu tuvumā nemaina šādas pārstrādes produktu īpašības saistībā ar to izcelsmi kalnu rajonā. Tāpēc būtu jāatļauj attiecināt terminu “produkts no kalnu rajoniem” uz šādiem produktiem, ja tos pārstrādā vietās, kas neatrodas kalnu rajonos. Ņemot vērā pārstrādes iekārtu atrašanās vietu dažās dalībvalstīs un vajadzību apmierināt patērētāju prasības, pārstrādes darbībām būtu jānotiek ne vairāk kā 30 km attālumā no attiecīgā kalnu rajona.
(12)
Turklāt, lai nodrošinātu esošo piena un piena produktu ražošanas iekārtu darbības turpināšanu, tikai tām iekārtām, kas darbojas Regulas (ES) Nr. 1151/2012 spēkā stāšanās dienā, būtu jāļauj izmantot terminu “produkts no kalnu rajoniem”. Tā kā šādu iekārtu pieejamība kalnu rajonos atšķiras, dalībvalstīm būtu jāļauj noteikt stingrākas prasības attiecībā uz attālumu vai izslēgt šādu iespēju vispār,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Dzīvnieku izcelsmes produkti
1. Terminu “produkts no kalnu rajoniem” var piemērot dzīvnieku radītajiem produktiem, kas ražoti kalnu rajonos, kuri definēti Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 2. punktā, un kurus pārstrādā šādos rajonos.
2. Terminu “produkts no kalnu rajoniem” var attiecināt uz produktiem, kas ražoti no dzīvniekiem, kuri vismaz divas trešdaļas dzīves laika audzēti šajos kalnu rajonos, ja produkts ir pārstrādāts šādos rajonos.
3. Atkāpjoties no 2. punkta, terminu “produkts no kalnu rajoniem” drīkst attiecināt uz produktiem, kas ražoti no sezonāli pārdzenamiem dzīvniekiem, kas vismaz vienu ceturtdaļu no dzīves laika ir ganījušies sezonālās ganībās kalnu rajonos.
2. pants
Dzīvnieku barība
1. Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta vajadzībām lauksaimniecības dzīvnieku barību uzskata par tādu, kas nāk galvenokārt no kalnu rajoniem, ja dzīvnieku gada uztura, ko nevar saražot kalnu rajonos, īpatsvars, izsakot sausnas procentos, nepārsniedz 50 % un attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvniekiem - 40 %.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, attiecībā uz cūkām tās barības īpatsvars, kuru nevar saražot kalnu rajonos, izsakot sausnas procentos, nepārsniedz 75 % no dzīvnieku gada uztura apmēra.
3. Šā panta 1. punktu nepiemēro 1. panta 3. punktā minēto sezonāli pārdzenamo dzīvnieku barībai, kuri nav audzēti kalnu rajonos.
3. pants
Biškopības produkti
1. Terminu “produkts no kalnu rajoniem” drīkst attiecināt uz biškopības produktiem, ja bites ir savākušas nektāru un ziedputekšņus tikai kalnu rajonos.
2. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta, attiecībā uz cukura sīrupu bišu barošanai nepiemēro prasību, ka tam jābūt ražotam kalnu rajonos.
4. pants
Augu izcelsmes produkti
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta a) apakšpunkta, terminu “produkts no kalnu rajoniem” var attiecināt tikai uz tādu augu izcelsmes produktiem, kas audzēti kalnu rajonos, kuri definēti Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 2. punktā.
5. pants
Sastāvdaļas
Šādas sastāvdaļas, ja tās izmanto 1. un 4. pantā minētajos produktos, var būt ražotas vietās, kas neatrodas kalnu rajonos, ar nosacījumu, ka tās neveido vairāk kā 50 % no kopējā sastāvdaļu svara:
a)
Līguma I pielikumā neuzskaitītie produkti; un
b)
garšaugi, garšvielas un cukurs.
6. pants
Pārstrādes darbības, kas notiek vietās, kuras neatrodas kalnu rajonos
1. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1151/2012 31. panta 1. punkta b) apakšpunkta un šīs regulas 1. panta 1. un 2. punkta, šādas pārstrādes darbības var notikt vietās, kas neatrodas kalnu rajonos, ja to attālums no attiecīgā kalnu rajona nepārsniedz 30 km:
a)
pārstrādes darbības piena un piena produktu ražošanai pārstrādes iekārtās, kas darbojas 2013. gada 3. janvārī;
b)
dzīvnieku kaušana un liemeņu sadalīšana un atkaulošana;
c)
olīveļļas spiešana.
2. Attiecībā uz savā teritorijā ražotiem produktiem dalībvalstis var noteikt, ka 1. punkta a) apakšpunktā paredzētā atkāpe netiek piemērota vai ka pārstrādes iekārtām jāatrodas attālumā, kas ir mazāks nekā 30 km no attiecīgā kalnu rajona.
7. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 11. martā