РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1077/2012 НА КОМИСИЯТА
от 16 ноември 2012 година
относно общ метод за безопасност за осъществяване на надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат за безопасност или разрешително за безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-конкретно член 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Една от целите на Директива 2004/49/ЕО е да подобри достъпа до пазара на железопътни услуги, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Директива 2004/49/ЕО също така предвижда равни условия за всички железопътни предприятия чрез прилагането на еднакви изисквания за издаване на сертификати за безопасност в целия Европейски съюз.
(2)
На 5 октомври 2009 г. Комисията възложи на Европейската железопътна агенция („агенцията“) в съответствие с Директива 2004/49/ЕО да разработи проект на общ метод на безопасност (ОБМ) за надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност на железопътни предприятия и управители на железопътна инфраструктура. Агенцията е предала препоръката си относно ОБМ на Комисията, подкрепена от доклад за оценка на въздействието в съответствие с изискванията на Комисията. Настоящият регламент се основава на препоръката на агенцията.
(3)
Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (2) предвижда метод за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификати за безопасност, които се издават в съответствие с член 10, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2004/49/ЕО. Този регламент определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на сертификат за безопасност.
(4)
Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (3) включва всички хармонизирани изисквания и методи за оценка, на основата на които националните органи по безопасност издават разрешително за безопасност на даден управител на железопътна инфраструктура съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО, обхващащо адекватността на системата за управление на безопасността като цяло, както и всякакви разрешителни за конкретна мрежа. Този регламент също така определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на разрешително за безопасност.
(5)
След издаването на сертификат или разрешително за безопасност всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат или разрешително за безопасност, са били постигнати в процеса на работа и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
За да е в състояние да изпълнява задълженията си съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО, националният орган по безопасност също така следва да преценява, на основата на своята надзорна дейност, ефективността на регулаторната рамка за безопасност. „Надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на нивото на безопасност, след като е издал сертификат или разрешително за безопасност.
(7)
При осъществяване на надзора националният орган по безопасност трябва да прилага основните принципи на надзорната дейност на националния орган по безопасност - пропорционалност, съгласуваност, насоченост, прозрачност, управленска отговорност и сътрудничество - както са предвидени в Регламент (ЕС) № 1158/2010 и в Регламент (ЕС) № 1169/2010. Тези принципи обаче също изискват рамка и процедура, за да бъдат приложени на практика в ежедневните дейности на националните органи по безопасност. Настоящият регламент ще предостави необходимата рамка и процедура на националните органи по безопасност, като в същото време ще повиши взаимното доверие в подходите им към и процеса им на вземане на решения по време на надзорната дейност.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава общ метод за безопасност (ОБМ) на надзора върху нивото на безопасност след издаването на сертификат за безопасност на железопътните предприятия или на разрешително за безопасност на управителите на железопътна инфраструктура, както са посочени съответно в приложение IV към Регламент (ЕС) № 1158/2010 и приложение III към Регламент (ЕС) № 1169/2010.
2. Националните органи по безопасност следва да прилагат общия метод за безопасност при наблюдение на осигуряването на безопасността в съответствие със законовото задължение на железопътно предприятие или управител на железопътна инфраструктура да използва система за управление на безопасността, за да се гарантира контрол върху всички рискове, свързани с дейностите им, включително осигуряването на поддръжката и материали, както и използването на подизпълнители, и когато е необходимо, да следят за прилагането на Регламент (ЕС) № 1078/2012 на Комисията от 16 ноември 2012 г. на основата на общ метод за безопасност при наблюдение, който ще бъде приложен от железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура след получаването на сертификат или разрешително за безопасност, и от структурите, които отговарят за поддръжката (4).
3. Националните органи по безопасност ще използват настоящия регламент, за да извършват надзорната си дейност съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО и да предлагат консултации на държавите членки относно ефективността на регулаторната рамка в областта на безопасността.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент „надзор“ има значението, предвидено в член 2 от Регламент (ЕС) № 1158/2010 и член 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2010.
Член 3
Стратегия за надзор и план(ове)
1. Националният орган по безопасност следва да разработи и приложи стратегия за надзора, както и план(ове), в които се описва подходът към неговите дейности и се поставят приоритетите му в областта на надзора, както са посочени в приложението.
2. Националният орган по безопасност събира и анализира информация от различни източници. Събраната по този начин информация и резултатите от надзора се използват от националния орган по безопасност за целите, посочени в член 1.
3. Националният орган по безопасност редовно преразглежда стратегията и плана (или плановете) с оглед на натрупания опит, като използва събраната информация и резултатите от надзора.
Член 4
Техники за извършване на надзор
1. Националният орган по безопасност възприема определени техники за извършване на надзорната дейност. Тези техники обикновено включват провеждане на интервюта с хора на различни нива в организацията, преглед на документация и архиви, свързани със системата за управление на безопасността, и преглед на резултатите от работата на системата, установени по време на инспекции или сродни дейности.
2. Националният орган по безопасност гарантира, че надзорната дейност, извършвана от него, включва проверка на
а)
ефективността на системата за управление на безопасността;
б)
ефективността на отделните елементи или части от системата за управление на безопасността, включително оперативните дейности.
Член 5
Връзка между оценка и надзор
1. Националният орган по безопасност използва информацията, събрана по време на извършване на оценката на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура за целите на надзора, който той извършва върху непрекъснатото прилагане на системите им за безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност.
2. Националният орган по безопасност също така използва събраната по време на надзорната му дейност информация за повторна оценка на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура преди подновяването на сертификата или разрешителното за безопасност.
Член 6
Компетентност на лицата, които извършват надзорна дейност
Националният орган по безопасност следва да има действаща система, за да гарантира, че надзорната дейност се извършва от компетентни лица.
Член 7
Критерии за вземане на решения
1. Националният орган по безопасност създава и публикува критерии за вземане на решения относно начина, по който той наблюдава, насърчава и при необходимост налага спазването на регулаторната рамка за безопасност. Тези критерии също така включват несъответствия, свързани с постоянното прилагане на система за управление на безопасността от страна на железопътните предприятия или управителите на железопътна инфраструктура, както и с регулаторната рамка за безопасност.
2. Националният орган по безопасност приема и публикува процедура, чрез която железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура да подават жалби, свързани с решения, взети по време на надзорната дейност, без да се засягат изискванията за съдебен контрол на тези решения.
Член 8
Координация и сътрудничество
1. Националните органи по безопасност, които участват в извършването на надзор върху дадено железопътно предприятие, което развива дейност в повече от една държава членка, следва да координират подхода си към надзора, за да гарантират, че системата за управление на безопасността е ефективна и обхваща всички съответни дейности. Дейностите по координирането включват постигането на съгласие относно информацията, която може да бъде споделена между националните органи за безопасност, за да се осигури общ подход към извършването на надзора върху съответното железопътно предприятие. Това също така включва споделянето на информация относно стратегията за надзор и плана или плановете на съответните национални органи по безопасност, включително свързаните с това резултати, за да бъде възможен съвместен подход във връзка с отстраняването на несъответствията.
2. Националните органи по безопасност следва да разработят договорености за сътрудничество с националните разследващи органи и сертифициращите органи за структурите в областта на поддръжката, както и с други компетентни органи, за да се обменя информация и да се координира тяхната реакция при случаи на неспазване на регулаторната рамка за безопасност.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 7 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2012 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1077/2012
(2012. gada 16. novembris)
par kopīgo drošības metodi uzraudzībā, ko veic valsts drošības iestādes pēc drošības sertifikāta izdošanas vai drošības atļaujas izdošanas
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (1) un jo īpaši tās 6. pantu,
tā kā:
(1)
Viens no Direktīvas 2004/49/EK mērķiem ir uzlabot piekļuvi dzelzceļa transporta pakalpojumu tirgum, nosakot vienotus dzelzceļu drošības pārvaldības, regulējuma un uzraudzības principus. Direktīvā 2004/49/EK arī paredzēti vienādi nosacījumi attiecībā uz visiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, piemērojot visā Savienībā vienādas drošības sertifikācijas prasības.
(2)
Komisija 2009. gada 5. oktobrī saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK izdeva pilnvaru Eiropas Dzelzceļa aģentūrai (turpmāk “Aģentūra”), lai tā izstrādātu kopīgas drošības metodes projektu par to, kā valsts drošības iestādes pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas izdošanas uzrauga dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumus un infrastruktūras pārvaldītājus. Aģentūra iesniedza Komisijai savu ieteikumu par kopīgo drošības metodi līdz ar ietekmes novērtējuma ziņojumu saskaņā ar Komisijas pilnvarojumu. Aģentūras ieteikums ir šīs regulas pamatā.
(3)
Komisijas 2010. gada 9. decembra Regula (ES) Nr. 1158/2010 par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības sertifikātu iegūšanas prasībām (2), nosaka metodi, kā novērtēt atbilstību prasībām attiecībā uz drošības sertifikātu iegūšanu, kuri jāizdod saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 10. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 10. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Šī regula definē kritērijus, saskaņā ar kuriem valstu drošības iestādēm jāveic novērtēšana, apraksta procedūras un nosaka principus, kuri jāievēro valstu drošības iestādēm uzraudzības gaitā, kā definē minētā regula, pēc drošības sertifikāta izdošanas.
(4)
Komisijas 2010. gada 10. decembra Regulā (ES) Nr. 1169/2010 par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības atļaujas iegūšanas prasībām (3), ir ietvertas visas saskaņotās prasības un novērtēšanas metodes, kas jāizmanto, lai valstu drošības iestādes saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 11. pantu varētu izsniegt infrastruktūras pārvaldītājiem drošības atļaujas, kas apstiprina visas drošības pārvaldības sistēmas atbilstību kopumā, kā arī atļaujas konkrētiem tīkliem. Šajā regulā ir definēti arī kritēriji, saskaņā ar kuriem valstu drošības iestādēm jāveic novērtēšana, raksturotas procedūras un noteikti principi, kuri jāizmanto valstu drošības iestādēm uzraudzības gaitā, kā definēts minētajā regulā, pēc drošības atļaujas izdošanas.
(5)
Pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas izdošanas valsts drošības iestādei jāveic pasākumi, lai pārbaudītu, vai ekspluatācijā ir sasniegti drošības sertifikāta vai drošības atļaujas pieteikumā norādītie rezultāti un pastāvīgi ievērotas visas vajadzīgās prasības, kā noteikts Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta e) apakšpunktā un 17. panta 2. punktā.
(6)
Lai izpildītu savus pienākumus saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta f) apakšpunktu, valsts drošības iestādei, pamatojoties uz tās uzraudzības darbību, ir arī jāizvērtē drošības regulējums. “Uzraudzība” ir pasākumi, ko īsteno valsts drošības iestāde, lai uzraudzītu drošības līmeni pēc tam, kad tā ir piešķīrusi drošības sertifikātu vai drošības atļauju.
(7)
Veicot uzraudzību, valsts drošības iestādei jāievēro valsts drošības iestādes darbības pamatprincipi uzraudzības jomā - samērīgums, konsekventa pieeja, lietderība, pārredzamība, atbildība un sadarbība -, kā minēts Regulā (ES) Nr. 1158/2010 un Regulā (ES) Nr. 1169/2010. Tomēr, lai valstu drošības iestāžu ikdienas darbībās izmantotu pieeju, kuras pamatā ir šie principi, vajadzīga sistēma un process. Šī regula sniegtu valstu drošības iestādēm nepieciešamo sistēmu un procesu, vienlaikus uzlabojot savstarpējo uzticēšanos attiecībā uz pieeju un lēmumu pieņemšanu uzraudzības gaitā.
(8)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvas 2004/49/EK 27. panta 1. punktu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka kopīgo drošības metodi drošības līmeņa uzraudzībai pēc drošības sertifikāta izdošanas dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem vai drošības atļaujas izdošanas infrastruktūras pārvaldītājiem, kā minēts attiecīgi Regulas (ES) Nr. 1158/2010 IV pielikumā un Regulas (ES) Nr. 1169/2010 III pielikumā.
2. Valstu drošības iestādes piemēro kopīgo drošības metodi, lai uzraudzītu atbilstību dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu vai infrastruktūras pārvaldītāju juridiskajām saistībām izmantot drošības pārvaldības sistēmu kontroles nodrošināšanai attiecībā uz visiem riskiem, kas ir saistīti ar to darbību, tostarp ar tehniskās apkopes veikšanu un materiālu nodrošināšanu un ar darbuzņēmēju izmantošanu, un - vajadzības gadījumā - lai pārbaudītu, kā tiek piemērota Komisijas 2012. gada 16. novembra Regula (ES) Nr. 1078/2012 par kopīgo drošības metodi uzraudzībā, kas jāveic dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, infrastruktūras pārvaldītājiem pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas saņemšanas un par tehnisko apkopi atbildīgajām struktūrvienībām (4).
3. Valstu drošības iestādes izmanto šo regulu, lai veiktu uzraudzību saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta f) apakšpunktu un informētu dalībvalstis par drošības jomā izstrādāto reglamentējošo noteikumu efektivitāti
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā “uzraudzība” ir jēdziens, kura nozīme definēta Regulas (ES) Nr. 1158/2010 2. pantā un Regulas (ES) Nr. 1169/2010 2. pantā.
3. pants
Uzraudzības stratēģija un plāns(-i)
1. Valsts drošības iestāde izstrādā un īsteno uzraudzības stratēģiju un plānu(-us), kuros izklāstīts, kā tā plāno veikt savu darbību, un noteiktas uzraudzības prioritātes, kā minēts pielikumā.
2. Valsts drošības iestāde savāc un analizē informāciju no vairākiem avotiem. Tā izmanto informāciju un uzraudzības rezultātus 1. pantā noteiktajiem mērķiem.
3. Valsts drošības iestāde regulāri pārskata stratēģiju un plānu vai plānus, ņemot vērā pieredzi un izmantojot iegūto informāciju un uzraudzības rezultātus.
4. pants
Uzraudzības veikšanas metodes
1. Valsts drošības iestāde pieņem uzraudzības veikšanas metodes. Šīs metodes parasti ir intervijas ar dažādu līmeņu personāla pārstāvjiem, drošības pārvaldības sistēmas dokumentu un pierakstu izskatīšana un pārbaudēs vai citu saistīto darbību veikšanas gaitā konstatēto pārvaldības sistēmas rezultātu izpēte drošības jomā.
2. Valsts drošības iestāde nodrošina, ka, veicot uzraudzību, tiek pārbaudīta:
a)
drošības pārvaldības sistēmas efektivitāte;
b)
drošības pārvaldības sistēmas individuālo vai atsevišķo elementu, tostarp ekspluatācijas pasākumu, efektivitāte.
5. pants
Saikne starp novērtējumu un uzraudzību
1. Informāciju, ko valsts drošības iestāde ir ieguvusi, novērtējot dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma vai infrastruktūras pārvaldītāja drošības pārvaldības sistēmu, tā izmanto, lai uzraudzītu, vai pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas saņemšanas šī sistēma joprojām tiek pastāvīgi piemērota.
2. Valsts drošības iestāde arī izmanto informāciju, kas iegūta uzraudzības gaitā, lai atkārtoti novērtētu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma vai infrastruktūras pārvaldītāja drošības pārvaldības sistēmu pirms drošības sertifikāta vai drošības atļaujas atjaunošanas.
6. pants
Uzraudzības darbībā iesaistīto personu kompetence
Valsts drošības iestāde izstrādā tādu sistēmu, kas nodrošina, ka uzraudzības darbību veic kompetentas personas.
7. pants
Lēmumu pieņemšanas kritēriji
1. Valsts drošības iestāde nosaka un publicē lēmumu pieņemšanas kritērijus attiecībā uz to, kā tā pārrauga, veicina un, ja nepieciešams, pastiprina atbilstību drošības jomā izstrādāto reglamentējošo noteikumu prasībām. Šie kritēriji attiecas arī uz neatbilstībām jautājumos, kas saistīti ar dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu un infrastruktūras pārvaldītāju drošības pārvaldības sistēmas nepārtrauktu piemērošanu un ar drošības jomā izstrādāto reglamentējošo noteikumu ievērošanu.
2. Valsts drošības iestāde pieņem un publicē procedūru, kas jāievēro, lai dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi un infrastruktūras pārvaldītāji varētu iesniegt sūdzību par lēmumiem, kas pieņemti uzraudzības gaitā, neskarot prasību par šo lēmumu juridisku pārskatīšanu.
8. pants
Koordinācija un sadarbība
1. Valstu drošības iestādes, kas ir iesaistītas tādu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu uzraudzībā, kuri darbojas vairāk nekā vienā dalībvalstī, koordinē vienotu pieeju uzraudzībai, lai nodrošinātu, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu drošības pārvaldības sistēmas ir efektīvas un aptver visas atbilstošās darbības. Koordinācijas darbības ietver vienošanos par to, kāda informācija ir izplatāma starp valstu drošības iestādēm, lai nodrošinātu vienotu pieeju attiecīgā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma uzraudzībai. Tas ietver arī informācijas, tostarp jebkādu attiecīgo rezultātu, izplatīšanu par attiecīgo valsts drošības iestāžu uzraudzības stratēģiju un plānu vai plāniem, lai veicinātu vienotu pieeju neatbilstības problēmu risināšanā.
2. Valstu drošības iestādes izstrādā principus sadarbībai ar valsts izmeklēšanas iestādēm, par tehnisko apkopi atbildīgo struktūrvienību sertificēšanas iestādēm un ar citām kompetentajām iestādēm nolūkā izplatīt informāciju un koordinēt rīcību gadījumos, kad nav ievērota atbilstība reglamentējošajiem noteikumiem drošības jomā.
9. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 7. jūnija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 16. novembrī