РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 236/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз следва да приеме цялостен набор от инструменти за финансиране на външната дейност, обхващащ редица свързани с тази дейност политики, което изисква специфични общи правила и процедури за тяхното изпълнение. Тези инструменти за финансиране на външната дейност за периода 2014 - 2020 г. са: Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3), Европейският инструмент за демокрация и права на човека за периода 2014-2020 г.(ЕИДПЧ), създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4), Европейският инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Инструментът за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), (наричани по-нататък заедно„Инструментите“, а поотделно - „Инструментът“).
(2)
Общите правила и процедури следва да бъдат в съответствие с финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, заложени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), включително съответните правила, приети от Комисията (10) за прилагането на посочения регламент.
(3)
В Инструментите като цяло се предвижда действията, които трябва да бъдат финансирани въз основа на тях, да бъдат предмет на многогодишно индикативно програмиране, като се предоставя рамка, в която решенията за финансиране следва да бъдат приети в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и с процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(4)
Решенията за финансиране следва да бъдат под формата на годишни или многогодишни програми за действие и индивидуални мерки, когато се следва планирането, предвидено в многогодишното индикативно програмиране, под формата на специални мерки, когато това се налага поради непредвидени и надлежно обосновани нужди или обстоятелства, както и под формата на мерки за подпомагане. Мерките за подпомагане могат да бъдат приети като част от годишна или многогодишна програма за действие или извън обхвата на документите за индикативно програмиране.
(5)
Решенията за финансиране следва да включват в приложение описание на всяко действие, като се посочват неговите цели, основните дейности, очакваните резултати, начините на изпълнение, бюджетът и приблизителният график, евентуалните свързани мерки за подпомагане и механизмите за мониторинг на изпълнението, и следва да бъдат одобрени в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011.
(6)
Предвид естеството на тези актове за изпълнение, които са свързани с планирането на политиката или с финансовото изпълнение, и по-специално тяхното отражение върху бюджета, за приемането им следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, с изключение на индивидуалните и специалните мерки под предварително определени прагове. Въпреки това Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато това се налага поради наложителни съображения за неотложност в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимост от бърза реакция на Съюза. Европейският парламент следва да бъде надлежно информиран за това в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС) № 182/2011.
(7)
За изпълнението на Инструментите, когато управлението на операциите е възложено на финансов посредник, решението на Комисията следва да обхваща по-специално разпоредбите, отнасящи се до споделянето на риска, прозрачността, възнаграждението на посредника, отговорен за изпълнението, използването и повторното използване на средствата, възможните печалби, както и задълженията за докладване и механизмите за контрол, при отчитане на съответните разпоредби на Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012.
(8)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да се постигне чрез съгласуваност и допълняемост между Инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаване на взаимодействие между Инструментите и други политики на Съюза. Това следва допълнително да доведе до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на Инструментите, и където е целесъобразно, до използването на финансови инструменти, които имат ефекта на лоста.
(9)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), дейността на Съюза на международната сцена следва да се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване,и които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенството и солидарността и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(10)
В съответствие с ангажиментите на Съюза от третия и четвъртия форум на високо равнище, посветени на ефективността на помощта (Акра, 2008 г. и Пусан, 2011 г.), и препоръката на Комитета за подпомагане на развитието към Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР - КПР) относно необвързаното предоставяне на официалната помощ за развитие (ОПР) на най-слабо развитите държави и на тежко задлъжнелите бедни държави, Комисията следва да отпуска помощ от Съюза в максимално необвързана степен, включително за иновативни механизми за финансиране, както и да насърчава участието на образувания от партньорските държави в процедури по възлагане на обществени поръчки.
(11)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(12)
Външната дейност на Съюза съгласно инструментите, следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително постижения, крайни резултати, и въздействие) в държавите - бенефициери на външната финансова помощ на Съюза. Когато е възможно и целесъобразно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на даден инструмент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на съответния инструмент.
(13)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, установяване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправомерно използвани средства и, когато е уместно, чрез санкции. Тези мерки следва да бъдат осъществявани в съответствие с приложимите споразумения, сключени с международни организации и трети държави.
(14)
Следва да бъдат изготвени разпоредби за методите на финансиране, защитата на финансовите интереси на Съюза, правилата за националност и произход, оценката на действията, докладването и прегледа, както и за оценката на Инструментите.
(15)
Без да се засягат механизмите за сътрудничество, разработени с организациите на гражданското общество на всички равнища в съответствие с член 11 от ДЕС, заинтересованите страни в държавите бенефициери, включително организациите на гражданското общество и местните власти, имат важна роля по отношение на външната политика на Съюза. По време на процеса на изпълнение, по-специално подготовката, прилагането, мониторинга и оценката на мерките, предприемани съгласно настоящия регламент, е важно с тях да се извършват надлежни консултации, за да се гарантира, че те играят значима роля в този процес, и да се вземат предвид по подобаващ начин специфичните им особености.
(16)
В съответствие с член 208, член 209, параграф 3 и член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз и съгласно условията, залегнали в устава на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) и в Решение № 1080/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12), ЕИБ допринася за изпълнението на мерките, необходими за постигането на целите на политиките на Съюза за развитие и на други политики на Съюза в областта на външната дейност, и участва като допълващ фактор към инструментите за външна дейност на Съюза. Следва да се използват възможностите за комбиниране на финансирането от страна на ЕИБ с това от бюджетните ресурси на Съюза. В процеса на програмиране от страна на Съюза по целесъобразност се извършват консултации с ЕИБ.
(17)
Международните организации и агенциите за развитие постоянно работят с организации с нестопанска цел като партньори по изпълнението и в надлежно обосновани случаи могат да им възлагат задачи, свързани с изпълнението на бюджета. Чрез дерогация от член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 в настоящия регламент следва да се предвиди такива задачи да бъдат възлагани на организации с нестопанска цел при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
(18)
С цел укрепване на поетата отговорност от партньорските държави за техните процеси на развитие и подобряване на устойчивостта на външната помощ, като се спазват международните ангажименти за ефективност на помощта, поети от Съюза и партньорските държави, Съюзът следва да насърчава по целесъобразност и с оглед на естеството на съответното действие използването на собствените институции, системи и процедури на партньорските държави.
(19)
В съответствие с Европейския консенсус за развитие и програмата за ефективност на международната помощ и съгласно посоченото в резолюцията на Европейския парламент от 5 юли 2011 г. относно бъдещето на бюджетната подкрепа на ЕС за развиващите се страни, съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“, и заключенията на Съвета „Бъдещият подход към бюджетната подкрепа от ЕС за трети държави“ от 14 май 2012 г., бюджетната подкрепа следва да се използва ефективно с цел да се подпомогне намаляването на бедността и използването на системите на държавите, да се постигне по-голяма предвидимост на помощта и да се укрепи поетата от партньорските държави отговорност за политиките за развитие и реформите. Отпускането на предвидените бюджетни средства следва да е обусловено от напредъка, осъществен с оглед на договорените с партньорските държави цели. В държавите, които получават този вид финансова помощ от Съюза, Съюзът подкрепя развитието на парламентарния контрол, капацитета за одит, прозрачността и публичния достъп до информация.
(20)
Дейността на Съюза, насочена към развитие на принципите на демокрацията и укрепване на демократизацията, може да се осъществява, наред с другото, чрез оказване на подкрепа на организации на гражданското общество и независими институции, работещи в тази област, като Европейския фонд за демокрация.
(21)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(22)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 1
Предмет и принципи
1. Настоящият регламент установява правилата и условията за предоставяне на финансова помощ на Съюза за действия, включително програми за действие и други мерки, в рамките на следните инструменти за финансиране на външната дейност за периода от 2014 г. до 2020 г.: Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека по света (ЕИДПЧ), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави, (наричани по-нататък заедно „Инструментите“, а поотделно - „Инструментът“).
За целите на настоящия регламент под понятието „държави“ се разбира и територии и региони, според случая.
2. Настоящият регламент не се прилага за изпълнението на действията за финансиране на програмата „Еразъм+“ по Регламент (ЕС) № 233/2014, Регламент (ЕС) № 232/2014, Регламент (ЕС) № 231/2014, и Регламент (ЕС) № 234/2014. Тези действия се изпълняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в приложимия инструмент, като едновременно се осигурява съответствие с въпросните регламенти.
3. Комисията гарантира, че действията се изпълняват в съответствие с целите на приложимия инструмент, като се защитават ефективно финансовите интереси на Съюза. Финансовата помощ, предоставяна въз основа на Инструментите, съответства на правилата и процедурите, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, който представлява основната финансова и правна рамка за тяхното изпълнение.
4. При прилагането на настоящия регламент Комисията използва най-ефективните и ефикасни методи за изпълнение. Когато това е възможно и подходящо в зависимост от естеството на действието, Комисията отдава също предпочитание на използването на най-простите процедури.
5. Като взема предвид параграф 4, при прилагането на настоящия регламент Комисията отдава предпочитание на използването на системите на партньорските държави, когато е възможно и подходящо, с оглед на естеството на действието.
6. Съюзът се стреми да насърчава, развива и консолидира принципите на демокрацията, правовата държава и зачитането на правата на човека и основните свободи, върху които е основан, въз основа на диалога и сътрудничеството с партньорските държави и региони, когато това е целесъобразно. Съюзът интегрира тези принципи при прилагането на Инструментите.
Член 2
Приемане на програми за действие, индивидуални мерки и специални мерки
1. Комисията приема годишни програми за действие въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в съответния инструмент, където е приложимо. Комисията може също да приема многогодишни програми за действие в съответствие с член 6, параграф 3.
За всяко действие в програмите за действие се посочват неговите цели, очакваните резултати и основните дейности, начините на изпълнение, бюджетът и приблизителен график, евентуалните свързани мерки за подкрепа и механизмите за мониторинг на изпълнението.
При необходимост дадено действие може да бъде прието като индивидуална мярка преди или след приемането на годишните или многогодишните програми за действие.
В случай на непредвидени и надлежно обосновани потребности или обстоятелства, при които не е възможно да се осигури финансиране от по-подходящи източници, Комисията може да приеме специални мерки, които не са предвидени в документите за индикативно програмиране, включително мерки за облекчаване на прехода от спешна помощ към дългосрочни операции, свързани с развитието, или мерки, които да подготвят по-добре населението да се справи с повтарящи се кризи.
2. Програмите за действие, както и индивидуалните мерки и специалните мерки, предвидени в параграф 1 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3.
3. Процедурата, посочена в параграф 2, не се изисква по отношение на:
а)
индивидуалните мерки, за които финансовата помощ на Съюза не надхвърля 5 милиона евро;
б)
специалните мерки, за които финансовата помощ на Съюза не надхвърля 10 милиона евро;
в)
техническите изменения в програмите за действие, индивидуалните мерки и специалните мерки.Техническите изменения са корекции като:
i)
удължаване на срока на изпълнение;
ii)
преразпределяне на средствата между действията, съдържащи се в дадена годишна или многогодишна програма за действие; или
iii)
увеличаване или намаляване на бюджета на годишните или многогодишните програми за действие, или на индивидуалните или специалните мерки с не повече от 20 % от първоначалния бюджет и без да се надхвърлят 10 милиона евро,
при условие че тези изменения не засягат съществено целите на съответната мярка.
За мерките, приети по настоящия параграф, се съобщава на Европейския парламент и на държавите членки посредством съответния комитет, посочен в член 17 в рамките на един месец от приемането им.
4. Параграфи 1, 2 и 3 по отношение на програмите за действие и индивидуалните мерки не се прилагат към трансграничното сътрудничество по EИС.
5. При надлежно обоснована необходимост от спешни действия, като например при кризисни ситуации или непосредствени заплахи за демокрацията, принципите на правовата държава, правата на човека или основните свободи, Комисията може да приеме индивидуални или специални мерки или изменения на съществуващите програми за действие и мерки в съответствие с процедурата, предвидена в член 16, параграф 4.
6. На ниво проект се предприема подходящ екологичен преглед, включително относно изменението на климата и въздействието върху биоразнообразието, в съответствие с приложимите законодателни актове на Съюза, включително Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (15) и Директива 85/337/ЕИО на Съвета (16), който включва когато е приложимо, оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС) за екологично чувствителни проекти, и по-специално за мащабни нови инфраструктури. Когато е целесъобразно, в изпълнението на браншовите програми се използват стратегически екологични оценки. Гарантира се участието на заинтересовани страни в екологичните оценки и публичният достъп до резултатите от тези оценки.
7. Критериите за достъпност за хората с увреждания се вземат надлежно предвид при разработването и изпълнението на програмите и проектите.
Член 3
Мерки за подкрепа
1. Финансирането на Съюза може да покрие разходите за изпълнението на Инструментите и за постигането на техните цели, включително за административна подкрепа, свързана с подготовката, последващите действия, мониторинга, одита и оценката, които са пряко необходими за такова изпълнение, както и разходите на делегациите на Съюза за административна подкрепа, необходима за управление на операциите, финансирани в рамките на Инструментите.
2. При условие че дейностите, изброени в букви а), б) и в), са свързани с общите цели на приложимия инструмент, изпълняван посредством действията, финансирането на Съюза може да обхваща:
а)
проучвания, срещи, информиране, повишаване на осведомеността, обучение, подготовка и обмен на извлечени поуки и на най-добри практики, дейности, свързани с публикуването, и всякакви други административни разходи или разходи за техническа помощ, необходими за управление на действията;
б)
научноизследователски дейности и проучвания по съответните въпроси и разпространение на информацията за тях;
в)
разходи, свързани с предоставянето на информационни и комуникационни дейности, включително разработването на комуникационни стратегии и корпоративна комуникация на политическите приоритети на Съюза.
3. Мерките за подкрепа могат да бъдат финансирани извън обхвата на документите за индикативно програмиране. Когато това е приложимо, Комисията приема мерки за подкрепа съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3.
Процедурата по разглеждане не се прилага за приемането на мерки за подкрепа, за които финансовата помощ от Съюза не надхвърля 10 милиона евро.
За мерките за подкрепа, за които финансовата помощ от Съюза не надхвърля 10 милиона евро, се съобщава на Европейския парламент и на държавите членки посредством съответния комитет по член 16 в рамките на един месец от приемането им.
ДЯЛ II
Разпоредби относно методите на финансиране
Член 4
Общи финансови разпоредби
1. Финансова помощ от Съюза може да бъде предоставена чрез видовете финансиране, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, и по-специално:
а)
безвъзмездни средства;
б)
договори за възлагане на обществени поръчки за услуги, доставки или строителни работи;
в)
обща или секторна бюджетна подкрепа;
г)
вноски в доверителните фондове, създадени от Комисията, в съответствие с член 187 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012;
д)
финансови инструменти, като например заеми, гаранции, собствен капитал или частично собствен капитал, инвестиции или участия, както и инструменти за споделяне на риска, по възможност под ръководството на ЕИБ при спазване на нейния външен мандат съгласно Решение № 1080/2011/ЕС, многостранна европейска финансова институция като Европейската банка за възстановяване и развитие, или на двустранна европейска финансова институция, например двустранните банки за развитие, евентуално в комбинация с допълнителни безвъзмездни средства от други източници.
2. Общата или секторна бюджетна подкрепа, съгласно посоченото в буква в) на параграф 1, се основава на взаимна отчетност и споделени ангажименти за спазване на универсалните ценности и има за цел да укрепи договорните партньорства между Съюза и партньорските държави с оглед на насърчаване на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава, оказване на подкрепа за устойчивия и приобщаващ икономически растеж и изкореняване на бедността.
Всяко решение за предоставяне на общата или секторна бюджетна подкрепа, се основава на политиките по отношение на бюджетната подкрепа, договорени от Съюза, на ясен набор от критерии за допустимост и на внимателна оценка на рисковете и ползите.
Един от определящите фактори за това решение е оценката на ангажимента, на регистрираните резултати и на напредъка на партньорските държави по отношение на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава. Общата или секторна бюджетна подкрепа е диференцирана така, че да отговаря по-добре на политическите, икономическите и социалните условия в партньорската държава, като се вземат предвид ситуациите на нестабилност.
Когато предоставя общата или секторна бюджетна подкрепа в съответствие с член 186 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, Комисията определя ясно нейните условия и следи за спазването им, и подкрепя развитието на парламентарния контрол и капацитета за одит и подобрява прозрачността и публичния достъп до информация. Отпускането на общата или секторна бюджетна подкрепа е обусловено от осъществяването на задоволителен напредък при постигането на договорените с партньорската държава цели.
3. Всяко образувание, натоварено с изпълнението на финансовите инструменти, съгласно посоченото в параграф 1, буква д) изпълнява изискванията на Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и работи в съответствие с целите, стандартите и политиките на Съюза, както и с най-добрите практики по отношение на използването и отчитането на средствата на Съюза.
Тези финансови инструменти могат да бъдат разделени на механизми за изпълнение и механизми, създадени за целите на отчитането.
Финансовата помощ на Съюза може също да бъде предоставена в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 чрез вноски към международни, регионални или национални фондове, като тези, създадени или управлявани от ЕИБ, от държавите членки, от партньорските държави и региони, или от международни организации с цел привличане на съвместно финансиране от редица донори или към фондове, създадени от един или повече донори за целите на съвместното изпълнение на проекти.
4. По целесъобразност се насърчава реципрочният достъп на финансовите институции на Съюза до финансовите инструменти, създадени от други организации.
5. Когато предоставя финансовата помощ на Съюза по параграф 1, Комисията по целесъобразност предприема всички необходими мерки, за да се осигури видимостта на финансовата подкрепа на Съюза. Това включва мерки, налагащи на получателите на средства на Съюза да спазват на изисквания за видимост, освен в надлежно обосновани случаи. Комисията носи отговорност за осъществяването на мониторинг за спазването от получателите на тези изисквания.
6. Всички приходи, генерирани от финансов инструмент, се прехвърлят към съответстващия Инструмент като вътрешни целеви приходи. На всеки пет години Комисията разглежда осъществения принос към постигането на целите на Съюза, както и ефективността на съществуващите финансови инструменти.
7. Финансовата помощ на Съюза се изпълнява от Комисията съгласно Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, пряко от службите на Комисията, от делегациите на Съюза и от изпълнителните агенции при споделено управление с държавите членки или косвено чрез възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на субектите, посочени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012. Тези субекти гарантират съответствието с външната политика на Съюза и могат да поверяват задачите по изпълнение на бюджета на други субекти при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
Те изпълняват задължението си по член 60, параграф 5 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 ежегодно. Становището от одита, когато се изисква, се представя в срок от един месец от доклада и декларацията за управление, които трябва да бъдат взети предвид в уверението на Комисията.
Международните организации, както е посочено в член 58, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, и органите на държавите членки, както е посочено в член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) от посочения регламент, на които са били възложени задачи от Комисията, могат също да възлагат задачи за изпълнение на бюджета на организации с нестопанска цел, които притежават необходимия оперативен и финансов капацитет, при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
Счита се, че субектите, които отговарят на критериите, предвидени в член 60, параграф 2 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, отговарят на критериите за подбор, посочени в член 139 от същия регламент.
8. Видовете финансиране, посочени в параграф 1 от настоящия член и в член 6, параграф 1, както и методите за изпълнение, посочени в параграф 3 от настоящия член, се избират въз основа на способността им за постигане на конкретните цели на действията и за постигане на резултати, като се вземат предвид по-специално разходите за проверките, административната тежест и очакваният риск от неспазване. По отношение на безвъзмездните средства това включва разглеждане на възможността за използване на еднократни суми, единни ставки и скали за разходи за единица.
9. Действията, финансирани по силата на Инструментите, могат да бъдат изпълнени посредством паралелно или съвместно съфинансиране.
При паралелно съфинансиране действието се разделя на редица ясно определими компоненти, като всеки от тях се финансира от различни партньори, които предоставят съфинансиране по такъв начин, че крайното използване на финансирането да може винаги да се идентифицира.
При съвместно финансиране общата стойност на действието се разделя между партньорите, които предоставят съфинансирането, и ресурсите се обединяват по начин, по който вече не е възможно да се идентифицира източникът на финансиране за дадена дейност, предприета като част от действието. В тези случаи последващото обявяване на договори за безвъзмездни средства или за обществени поръчки, както е предвидено в член 35 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, се извършва в съответствие с правилата, ако има такива, уреждащи натоварения с изпълнението субект.
10. Когато се прибягва до вид финансиране, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 6, параграф 1, сътрудничеството между Съюза и неговите партньори може, наред с другото, да бъде под формата на:
а)
тристранни договорености, чрез които Съюзът координира с трети държави помощта си за партньорска държава или регион;
б)
административни мерки за сътрудничество, като например туининг между държавни институции, местни органи, национални държавни органи или частноправни образувания, натоварени със задачи за обществени услуги в държава-членка и такива в партньорска държава или регион, както и мерки за сътрудничество с участието на експерти от публичния сектор, изпратени от държавите членки и техните регионални и местни власти;
в)
вноски към разходите, необходими за създаването и управлението на публично-частно партньорство;
г)
програми в подкрепа на секторните политики, с които Съюзът предоставя подкрепа за секторните програми на партньорската държава;
д)
при ЕИС и ИПП II - средства за разноските за участието на държавите в програми и агенции на Съюза;
е)
лихвени субсидии;
ж)
финансиране чрез безвъзмездни средства за агенции на Съюза.
11. При работата си със заинтересовани страни в държавите бенефициери Комисията взема под внимание техните специфични особености, включително потребностите им и контекста, когато определя условията на финансирането, вида на финансовото участие, условията за отпускане на безвъзмездните средства и административните разпоредби за тяхното управление, с цел да се достигне до възможно най-широкия кръг от такива заинтересовани страни и да се отговори по най-добрия начин на техните потребности. Специфичните условия се насърчават в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, като те могат да бъдат например във вид на споразумения за партньорство, разрешения за вторично отпускане на безвъзмездни средства, директно предоставяне или покани за предложения с ограничения по отношение на допустимостта, или еднократни суми.
12. При предоставянето на подкрепата си за прехода и реформите в партньорските държави Съюзът се основава по целесъобразност на опита на държавите членки и извлечените поуки и ги споделя.
Член 5
Данъци, мита и такси
Помощта на Съюза нито създава, нито активира събирането на специфични данъци, мита или такси.
Когато това е приложимо, съответните разпоредби се договорят с трети държави, за да се освободят от данъци, мита и други фискални такси действията, с които се предоставя финансовата помощ на Съюза. В противен случай такива данъци, мита и такси са допустими съгласно условията, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012.
Член 6
Особени финансови разпоредби
1. В допълнение към видовете финансиране, посочени в член 4, параграф 1 от настоящия Регламент, финансовата помощ на Съюза в рамките на следните инструменти може да бъде предоставена в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и посредством следните видове финансиране:
а)
по ИСР и на ЕИС - облекчаване на дългове в контекста на международно съгласувани програми за облекчаване на дългове;
б)
по ИСР и Инструмент, допринасящ за стабилността и мира - в изключителни случаи, секторни и общи програми за внос, които могат да приемат формата на:
i)
браншови програми за внос в натура;
ii)
браншови програми за внос, които предвиждат чужда валута за финансиране на вноса за въпросния сектор; или
iii)
общи програми за внос, които предвиждат чужда валута за финансиране на общия внос на широк спектър от продукти;
в)
в рамките на ЕИДПЧ пряко възлагане на:
i)
безвъзмездни средства с ниска стойност за защитници на правата на човека, за да се финансират спешни действия за защита, където е целесъобразно без нужда от съфинансиране;
ii)
безвъзмездни средства, където е целесъобразно без нужда от съфинансиране, за финансиране на действия при най-трудни условия или в ситуациите, посочени в член 2, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 235/2014, когато публикуването на покана за представяне на предложения би било неуместно. Такива безвъзмездни средства не надхвърлят 1 000 000 EUR и са с продължителност до 18 месеца, която може да бъде удължена с още 12 месеца в случаите на обективни и непредвидени пречки за тяхното изпълнение;
iii)
безвъзмездни средства за Службата на върховния комисар на ООН за правата на човека; както и за Европейския междууниверситетски център за правата на човека и демократизацията, който предоставя европейска магистърска степен по права на човека и демократизация, както и за стипендиантска програма на ЕС-ООН и свързаната с тях мрежа на университетите, които предоставят дипломи за следдипломна квалификация в областта на правата на човека, включително стипендиите за студенти и защитници на правата на човека от трети държави.
2. В рамките на ЕИС и ИПП II програмите за трансгранично сътрудничество се изпълняват по-специално при споделено управление с държавите членки или при непряко управление с трети държави или с международни организации. Подробните правила се уреждат в актове за изпълнение, приети въз основа на Регламент (ЕС) № 232/2014 и Регламент (ЕС) № 231/2014.
3. Комисията може да приема многогодишни програми за действие:
а)
за период до три години в случай на повтарящи се действия;
б)
за период до седем години по ИПП II.
Когато се поемат задължения за няколко години, се предвиждат разпоредби, според които за годините след първоначалната година, за която са поети задълженията, те са индикативни и зависят от бъдещите годишни бюджети на Съюза.
4. Поетите бюджетни задължения, свързани с действията по ЕИС и ИПП II, които надхвърлят една финансова година, могат да се разпределят за няколко години по годишни траншове.
В тези случаи, освен ако приложимите правила предвиждат друго, Комисията автоматично отменя тази част от бюджетното задължение за дадена програма, която до 31 декември на петата година след годината на поетото бюджетно задължение не е била използвана за предварително финансиране или извършване на междинни плащания, или за която натовареното с изпълнението образувание не е представило заверен отчет за извършени разходи или искане за плащане.
5. Правилата, с които се урежда трансграничното сътрудничество по линия на ИПП II, осъществявано при споделено управление с държавите членки, са съвместими с правилата в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17) и Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 7
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват действия, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни действия посредством ефективни проверки, а ако се открият нередности, чрез възстановяване или при целесъобразност чрез събиране на недължимо платените суми и ако е подходящо- посредством ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити или когато се отнася за международни организации - на проверки в съответствие с постигнатите с тях споразумения, по документи и на място, на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (20), за да установи дали е имало измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани съгласно настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвиждат разпоредби, с които изрично се упълномощават Комисията, Сметната палата и OLAF да провеждат такива одити, проверки на място и инспекции съгласно съответната им компетентност.
ДЯЛ III
ПРАВИЛА ЗА НАЦИОНАЛНОСТ И ПРОИЗХОД ЗА ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА ВЪЗЛАГАНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ, ОТПУСКАНЕ НА БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА И ДРУГИ ПРОЦЕДУРИ ПО ВЪЗЛАГАНЕ
Член 8
Общи правила
1. Участието във възлагането на договори за обществени поръчки и в процедурите за отпускане на безвъзмездни средства и други процедури по възлагане за действия, финансирани по настоящия регламент в полза на трети страни, е достъпно за всички физически лица, които са граждани на дадена държава, и юридически лица, които ефективно са установени в държава, отговаряща на условията за допустимост, както са определени за приложимия инструмент по настоящия дял, както и за международни организации.
Юридическите лица могат да включват организации на гражданското общество, като например неправителствени организации с нестопанска цел и независими политически фондации, основани на общността организации и агенции с нестопанска цел в частния сектор, институции и организации и мрежи от тях на местно, национално, регионално и международно равнище.
2. При действия, съвместно съфинансирани с партньор или с друг донор, или изпълнявани чрез държава-членка при споделено управление или чрез доверителен фонд, създаден от Комисията, държавите, които отговарят на условията за допустимост съгласно правилата на този партньор, друг донор или държава-членка, или които са определени в учредителния акт на доверителния фонд, също отговарят на условията за допустимост.
При действия, изпълнявани чрез един от органите, натоварени с изпълнението, при непряко управление в някоя от категориите, изброени в член 58, параграф 1, буква в), подточки ii) - viii) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, държавите, които отговарят на условията за допустимост съгласно правилата на съответния орган, също отговарят на условията за допустимост.
3. При действия, финансирани от един от Инструментите и, в допълнение, от друг инструмент на Съюза за външна дейност, включително Европейския фонд за развитие, набелязаните в който и да е от тези инструменти държави се считат за отговарящи на условията за допустимост за целите на въпросните действия.
При действия от глобално, регионално или трансгранично естество, финансирани от един от Инструментите, държавите, териториите и регионите, попадащи в обхвата на действието, могат да се считат за отговарящи на условията за допустимост за целите на това действие.
4. Всички доставки, направени по силата на договор за възлагане на обществени поръчки или в съответствие със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства и финансирани по настоящия регламент, произхождат от държава, отговаряща на условията за допустимост. Въпреки това, те могат да произхождат от всяка държава, когато количеството на доставките, които ще се направят, е под прага за използването на състезателна процедура на договаряне. За целите на настоящия регламент терминът „произход“ е определен в членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (21) и в други законодателни актове на Съюза, уреждащи непреференциалния произход.
5. Правилата по силата на настоящия дял не се прилагат и не създават национални ограничения за физически лица, които са наети от изпълнител или, когато това е приложимо, от подизпълнител, отговарящ на условията за допустимост, или са сключили договор по друг законен начин с такъв изпълнител или подизпълнител.
6. С цел насърчаване на местните способности, пазари и търговия, се дава приоритет на местните и регионалните изпълнители, когато Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 предвижда възлагане въз основа на една-единствена тръжна процедура. Във всички други случаи участието на местните и регионалните изпълнители се насърчава според съответните разпоредби от този регламент.
7. Допустимостта, както е определена в настоящия дял, може да бъде ограничена по отношение на националността, географското местоположение или характеристиките на кандидатите, когато такива ограничения се изискват поради специфичното естество и целите на действието, и когато те са необходими за неговото ефективно изпълнение. Такива ограничения могат да се прилагат по-специално за участие в процедури по възлагане в случаите на действия в областта на трансграничното сътрудничество.
8. Физическите и юридическите лица, на които са възложени договори, спазват приложимото законодателство в областта на околната среда, включително многостранните споразумения в областта на околната среда, както и международно съгласувани основни трудови стандарти (22).
Член 9
Допустимост за финансиране по ИСР, ЕИС и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави
1. Оферентите и кандидатите от следните държави отговарят на изискванията за допустимост за финансиране по ИСР, ЕИС и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави:
а)
държавите членки, бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, и договарящите страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство;
б)
за ЕИС - партньорските държави, обхванати от ЕИС, и Руската федерация, когато съответната процедура се извършва в контекста на многонационални и трансгранични програми за сътрудничество, в които те участват;
в)
развиващите се страни и територии, включени в списъка на получателите на ОПР, публикуван от ОИСР-КПР („списък на получателите на ОПР“) които не са членове на групата Г-20, и отвъдморските държави и територии, обхванати от Решение 2001/822/ЕО на Съвета (23);
г)
развиващите се страни, включени в списъка на получателите на ОПР, които са членове на групата Г-20, и други страни и територии, когато са бенефициери на действията, финансирани от Съюза в рамките на Инструментите, обхванати от настоящия член;
д)
държави, за които Комисията е установила взаимен достъп до външна помощ. Взаимен достъп за ограничен период от поне една година може да бъде разрешен, когато една държава разреши допустимост при равни условия за образувания от Съюза и от държави, които отговарят на условията за допустимост съгласно Инструментите, обхванати от настоящия член. Комисията взема решение относно взаимния достъп и неговата продължителност в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 16, параграф 2, и след консултация с държавата получател или със съответните държави; както и
е)
държави-членки на ОИСР, в случай на договори, които се изпълняват в най-слабо развити държави или в тежко задлъжнели бедни държави, включени в списъка на получателите на ОПР.
2. Оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, или доставките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, могат да бъдат приети за допустими от Комисията в случаите на:
а)
държави, които имат традиционни икономически, търговски или географски връзки със съседните държави бенефициери, или
б)
спешна нужда, липса на продукти и услуги на пазарите на съответните държави или в други надлежно обосновани случаи, в които прилагането на правилата за допустимост биха направили реализацията на проект, програма или действие невъзможна или изключително трудна.
3. За действията, изпълнявани при споделено управление, съответната държава-членка, на която Комисията е делегирала задачите по изпълнението, има право да приеме като отговарящи на условията за допустимост, от името на Комисията, оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, посочени в параграф 2 от настоящия член, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, посочени в член 8, параграф 4.
Член 10
Допустимост за финансиране по ИПП II
1. Оферентите и кандидатите от следните държави отговарят на условията за допустимост за финансиране по ИПП II:
а)
държавите членки, бенефициерите, посочени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, договарящите страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство и партньорските държави, обхванати от ЕИС, и
б)
държавите, които имат реципрочен достъп до външна помощ, установен от Комисията при условията, предвидени в член 9, параграф 1, буква д).
2. Комисията може да приеме като отговарящи на условията за допустимост оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, в случаи на спешна нужда или липса на продукти и услуги на пазарите в съответните държави или в други надлежно обосновани случаи, в които прилагането на правилата за допустимост биха направили реализацията на проект, програма или действие невъзможна или изключително трудна.
3. За действията, изпълнявани при споделено управление, съответната държава-членка, на която Комисията е делегирала задачите по изпълнението, има право да приеме като отговарящи на условията за допустимост, от името на Комисията, оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, посочени в параграф 2 от настоящия член, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, посочени в член 8, параграф 4.
Член 11
Допустимост за финансиране по ЕИДПЧ и Инструмента, допринасящ за стабилността и мира
1. Без да се засягат ограниченията, присъщи на естеството и целите на действието, както е предвидено в член 8, параграф 7, участието във възлагането на договори за обществени поръчки или за безвъзмездни средства, както и набирането на експерти, е открито без ограничения в рамките на ЕИДПЧ и Инструмента, допринасящ за стабилността и мира
2. В рамките на ЕИДПЧ следните органи и участници са допустими за финансиране в съответствие с член 4, параграфи 1, 2 и 3 и член 6, параграф 1, буква в):
а)
организации на гражданското общество, включително неправителствени организации с нестопанска цел и независими политически фондации, основани на общността организации и агенции с нестопанска цел в частния сектор, институции и организации и мрежи от тях на местно, национално, регионално и международно равнище;
б)
агенции с нестопанска цел в публичния сектор, институции и организации и мрежи на местно, национално, регионално и международно равнище;
в)
национални, регионални и международни парламентарни органи, когато това е необходимо за постигане на целите на ЕИДПЧ и предложената мярка не може да бъде финансирана по друг инструмент;
г)
международни и регионални междуправителствени организации;
д)
физически лица, образувания без правосубектност и, в изключителни и надлежно обосновани случаи, други органи или участници, които не са определени в настоящия параграф, когато това е необходимо за постигане на целите на ЕИДПЧ.
Член 12
Мониторинг и оценка на действията
1. Комисията осъществява редовен мониторинг на своите действия и прави редовен преглед на постигнатия напредък към очакваните резултати, включително крайните резултати и постиженията. Комисията извършва също оценка на въздействието и ефективността на своите браншови политики и действия, както и на ефективността на изготвянето на програмите, когато е подходящо чрез независимо външно оценяване. Предложенията на Европейския парламент или на Съвета за независими външни оценки се вземат надлежно под внимание. Оценките се основават на принципите от добрата практика на ОИСР-КПР със стремеж да се провери дали са постигнати конкретните цели, като се отчита равенството между половете, доколкото е приложимо, и да се формулират препоръки за подобряване на бъдещите операции. Тези оценки се извършват въз основа на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими и специфични за отделните държави.
2. Комисията изпраща своите доклади за оценка на Европейския парламент, на Съвета и на държавите членки посредством съответния комитет, посочен в член 16. По искане на държавите членки в този комитет могат да се обсъждат конкретни оценки. Резултатите служат за обратна връзка при планиране на програмите и разпределение на ресурсите.
3. Комисията приобщава в подходяща степен всички заинтересовани страни към етапа на оценяването на помощта от Съюза, предоставена по силата на настоящия регламент, и може, когато е подходящо, да направи необходимото да предприеме съвместно оценяване с държавите членки и с партньори в областта на развитието.
4. Посоченият в член 13 доклад отразява основните извлечени поуки и последващите действия във връзка с препоръките от оценките, извършвани през предходните години.
ДЯЛ IV
ДРУГИ ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Годишен доклад
1. Комисията разглежда постигнатия напредък в изпълнението на мерките за външна финансова помощ на Съюза, и считано от 2015 г. представя на Европейския парламент и на Съвета годишен доклад за изпълнението на целите на всеки отделен регламент посредством показатели, измерващи постигнатите резултати и ефикасността на съответния инструмент. Този доклад се представя също на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
2. Годишният доклад съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, резултатите от упражнения мониторинг и извършената оценка, участието на съответните партньори, а така също и изпълнението на бюджетните ангажименти и на бюджетните кредити за плащания, разпределени по държави, региони и сектор на сътрудничество. В него се оценяват резултатите от финансовата помощ на Съюза, като се използват, доколкото е възможно, специфични и измерими показатели за нейната роля за постигане на целите на Инструментите. Относно сътрудничеството за развитие в доклада се прави оценка, когато е възможно и подходящо, и на спазването на принципите за ефективност на помощта, включително за иновационните финансови инструменти.
3. Годишният доклад, изготвен през 2021 г., съдържа консолидирана информация от годишните доклади за периода 2014-2020 г. относно цялото финансиране, управлявано съгласно настоящия регламент, като се включват външните целеви приходи и вноските в доверителните фондове и се представя разбивка на разходите по държави бенефициери, използване на финансови инструменти, поети задължения и плащания.
Член 14
Разходи за действия в областта на климата и биологичното разнообразие
Годишната приблизителна оценка на общите разходи, свързани с действията за борба срещу изменението на климата и с биоразнообразието, се извършва въз основа на приетите документи за индикативно програмиране. Финансирането в рамките на Инструментите е предмет на система за годишно проследяване, основана на методологията на ОИСР („маркери от Рио“) - без да се изключва употребата на по-точни методологии, когато съществуват такива - която е интегрирана в съществуващата методология за управлението на изпълнението на програмите на Съюза, с цел количествено определяне на разходите, свързани с действията за борба срещу изменението на климата и с биоразнообразието на нивото на програмите за действие и индивидуалните и специалните мерки, посочени в член 2, параграф 1, и вписани в оценките и годишния доклад.
Член 15
Участие на заинтересовани страни в държавите бенефициери
Комисията гарантира, когато е възможно и целесъобразно, че в процеса на изпълнение се извършва или е извършена надлежна консултация със съответните заинтересовани страни в държавите бенефициери, включително организациите на гражданското общество и местните органи, както и че те имат навременен достъп до съответната информация, позволяваща им да играят значима роля в този процес.
Дял V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитетите, създадени с Инструментите. Тези комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от същия регламент.
Приетото решение остава в сила за срока на приетия или изменен документ, програма за действие или мярка.
5. В работата на комитетите по въпроси, свързани с ЕИБ, участва наблюдател от тази банка.
Член 17
Междинен преглед и оценка на Инструментите
1. Не по-късно от 31 декември 2017 г. Комисията представя междинен доклад за изпълнението на всеки от Инструментите, както и за прилагането на настоящия регламент. Той обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 30 юни 2017 г. и поставя акцент върху осъществяването на целите на всеки Инструмент посредством показатели, измерващи постигнатите резултати и ефикасността на Инструментите.
С оглед на постигането на целите на всеки отделен Инструмент, в този доклад се разглеждат добавената стойност на всеки от тях, възможностите за опростяване и за вътрешна и външна съгласуваност, включително взаимно допълване и полезно взаимодействие между Инструментите, запазването на целесъобразността на всички цели, приносът на мерките към последователността на външната дейност на Съюза и, където е приложимо, техният принос към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В доклада се вземат предвид констатациите и заключенията относно дългосрочното въздействие на Инструментите. В него се съдържа информация и за стимулиращия ефект, постигнат от фондовете за всеки отделен финансов инструмент.
Докладът се изготвя с конкретната цел да бъде подобрено прилагането на помощта на Съюза. Той съдържа информация относно решения за подновяване, изменение или спиране на видовете действия, изпълнявани в рамките на Инструментите.
Докладът следва да съдържа и консолидирана информация от съответните годишни доклади относно цялото финансиране, управлявано съгласно настоящия регламент, като се включват външните целеви приходи и вноските в доверителните фондове и се представя разбивка на разходите по държави бенефициери, използване на финансови инструменти, поети задължения и плащания.
Окончателен доклад за оценка за периода 2014-2020 г. се изготвя от Комисията в рамките на междинния преглед за следващия финансов период.
2. Междинният доклад, посочен в параграф 1, първа алинея, се представя на Европейския парламент и на Съвета и се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения за внасяне на необходимите изменения в Инструментите и настоящия регламент.
3. Като основа за оценка на степента, в която са били постигнати целите, се използват стойностите на показателите на 1 януари 2014 г.
4. Комисията изисква от партньорските държави да предоставят всички необходими данни и информация в съответствие с международните ангажименти по отношение на ефективността на помощта, за да се даде възможност за мониторинг и оценка на съответните мерки.
5. Дългосрочните постижения и въздействието, както и устойчивостта на ефектите от Инструментите се оценяват в съответствие с правилата и процедурите за мониторинг, оценка и докладване, приложими към съответния момент.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 236/2014
(2014. gada 11. marts),
ar ko paredz kopīgus noteikumus un procedūras, lai īstenotu Savienības instrumentus ārējās darbības finansēšanai
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. panta 1. punktu un 212. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Savienībai būtu jāpieņem kopīgi noteikumi un procedūras, lai ieviestu visaptverošu tādu instrumentu ārējās darbības finansēšanai kopumu, kuri attiecas uz daudzām ar šādu darbību saistītām politikas jomām. Minētie instrumenti ārējās darbības finansēšanai laikposmā no 2014. Līdz 2020. gadam ir šādi: Attīstības sadarbības instruments (ASI), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (3), Eiropas instruments demokrātijai un cilvēktiesībām (EIDC), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 235/2014 (4), Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 232/2014 (5), Stabilitātes un miera veicināšanas instruments, kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 230/2014 (6), Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA II), kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 231/2014 (7) un Partnerības instruments sadarbībai ar trešām valstīm, kā tas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (8) (turpmāk kopā “instrumenti” un atsevišķi “instruments”).
(2)
Kopīgajiem noteikumiem un procedūrām būtu jāatbilst Savienības vispārējam budžetam piemērojamiem finanšu noteikumiem, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (9), tostarp attiecīgajiem Komisijas pieņemtajiem noteikumiem (10), ar ko īsteno minēto regulu.
(3)
Instrumentos kopumā paredzēts, ka, darbībām, ko paredzēts finansēt, pamatojoties uz šiem instrumentiem, vajadzētu būt tādu daudzgadu indikatīvu programmu priekšmetam, ar kurām nosaka sistēmu, kuras satvarā būtu jāpieņem finansēšanas lēmumi saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 un procedūrām, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 182/2011 (11).
(4)
Finansēšanas lēmumi būtu jāsagatavo gada vai daudzgadu rīcības programmu veidā vai kā atsevišķi pasākumi, ja tos pieņem pēc daudzgadu indikatīvajā programmā paredzētajiem plāniem, vai kā īpaši pasākumi neparedzētu, bet pienācīgi pamatotu vajadzību vai apstākļu gadījumā, vai kā atbalsta pasākumi. Atbalsta pasākumus var pieņemt vai nu kā daļu no gada vai daudzgadu rīcības programmas, vai ārpus indikatīvo plānošanas dokumentu darbības jomas.
(5)
Finansēšanas lēmumu pielikumos būtu jāiekļauj katras darbības apraksts, norādot tās mērķus, galvenos pasākumus, iecerētos rezultātus, īstenošanas metodes, budžetu un provizorisku grafiku, jebkādus saistītus atbalsta pasākumus un darbības rezultātu pārraudzības pasākumus, un tie būtu jāapstiprina atbilstīgi Regulā (ES) Nr. 182/2011 noteiktajām procedūrām.
(6)
Ņemot vērā šo īstenošanas aktu politikas plānošanas vai finanšu izpildes raksturu, jo īpaši to ietekmi uz budžetu, to pieņemšanai būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, izņemot atsevišķos un īpašos pasākumus ar iepriekš noteiktiem sliekšņiem. Tomēr pienācīgi pamatotos gadījumos saistībā ar vajadzību pēc ātras Savienības reakcijas nenovēršami steidzamu iemeslu dēļ Komisijai būtu jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti. Par to būtu pienācīgi jāinformē Eiropas Parlaments saskaņā ar attiecīgajiem Regulas (ES) Nr. 182/2011 noteikumiem.
(7)
Attiecībā uz instrumentu īstenošanu, ja darbības pārvaldība ir uzticēta finanšu starpniekam, Komisijas lēmumā būtu īpaši jāietver noteikumi par riska dalīšanu, pārskatāmību, atlīdzību par īstenošanu atbildīgajiem starpniekiem, līdzekļu, iespējamās peļņas izmantošanu un atkārtotu izmantošanu, un ziņošanas pienākumiem un kontroles mehānismiem, ņemot vērā attiecīgos Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 noteikumus.
(8)
Savienībai būtu jācenšas maksimāli efektīvi izmantot pieejamos resursus, lai optimizētu tās ārējās darbības ietekmi. Tas būtu jāpanāk ar Savienības ārējās darbības instrumentu saskaņotību un papildināmību, kā arī, veidojot sinerģijas starp instrumentiem un citām Savienības politikas jomām. Turklāt tas būtu jādara, savstarpēji pastiprinot saskaņā ar instrumentiem izveidotās programmas, un attiecīgos gadījumos izmantojot finanšu instrumentus, kuriem ir sviras efekts.
(9)
Ievērojot Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantu, Savienības starptautiskajā arēnā veiktās darbības virzītājspēkam ir jābūt principiem, kuri ir iedvesmojuši tās izveidi, attīstību un paplašināšanos, un kurus tā tiecas veicināt visā pasaulē, proti, demokrātijai, tiesiskumam, universālu un nedalāmu cilvēktiesību un pamatbrīvību principam, cilvēka cieņas neaizskaramībai, vienlīdzības principam un solidaritātei, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu un starptautisko tiesību principu ievērošanai.
(10)
Saskaņā ar apņemšanos, ko Savienība pauda trešajā un ceturtajā Augsta līmeņa forumā par palīdzības efektivitāti (2008. gadā Akrā un 2011. gadā Busanā), un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Attīstības palīdzības komitejas (“ESAO-APK”) ieteikumu par oficiālās attīstības palīdzības (OAP) atsaistīšanu vismazāk attīstītajām valstīm un lielu parādu apgrūtinātām nabadzīgām valstīm, Komisijai, cik vien iespējams, būtu jāatsaista Savienības sniegtais atbalsts, tostarp attiecībā uz inovatīviem finansēšanas mehānismiem, un jāveicina partnervalstu vienību dalība iepirkuma procedūrās.
(11)
Lai nodrošinātu Savienības sniegtās palīdzības redzamību saņēmējvalstu iedzīvotāju un Savienības iedzīvotāju vidū, attiecīgos gadījumos ar atbilstīgiem līdzekļiem būtu jāizvērš mērķtiecīga saziņa un informēšana.
(12)
Ar Savienības ārējām darbībām, ko veic saskaņā ar instrumentiem, būtu jāpanāk skaidri rezultāti (gan iznākumu un rezultātu, gan ietekmes ziņā) valstīs, kas ir Savienības ārējās finanšu palīdzības saņēmējas. Ja vien tas ir iespējams un ir lietderīgi, Savienības ārējās darbības rezultāti un konkrēta instrumenta efektivitāte būtu jāpārrauga un jāizvērtē, pamatojoties uz iepriekš noteiktiem, skaidriem, pārredzamiem un attiecīgos gadījumos konkrētai valstij paredzētiem un izmērāmiem rādītājiem, kas ir pielāgoti attiecīgā instrumenta specifikai un mērķiem.
(13)
Visā izdevumu ciklā būtu jāaizsargā Savienības finansiālās intereses ar samērīgiem pasākumiem, ietverot pasākumus pārkāpumu novēršanai, konstatēšanai un izmeklēšanai, kā arī zaudēto, nepareizi izmaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu atgūšanai un - attiecīgā gadījumā - sankcijas. Minētie pasākumi būtu jāveic saskaņā ar piemērojamajiem nolīgumiem, kas noslēgti ar starptautiskām organizācijām un trešām valstīm.
(14)
Būtu jānosaka regulējums attiecībā uz finansēšanas metodēm, Savienības finanšu interešu aizsardzību, noteikumiem par valstspiederību un izcelsmi, darbību izvērtēšanu, ziņošanu un pārskatīšanu, un instrumentu izvērtēšanu.
(15)
Neskarot sadarbības mehānismus, kas atbilstīgi LES 11. pantam ir izveidoti ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām visos līmeņos, saņēmējvalstu ieinteresētām personām, tostarp pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējām iestādēm ir būtiska loma attiecībā uz Savienības ārpolitiku. Ir svarīgi ar tām pienācīgi apspriesties īstenošanas procesā, jo īpaši saskaņā ar šo regulu veikto pasākumu sagatavošanā, īstenošanā, pārraudzībā un izvērtēšanā, lai nodrošinātu, ka tām ir jēgpilna loma šajā procesā, un pienācīgi ņemt vērā to īpatnības.
(16)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 208. pantu, 209. panta 3. punktu un 212. pantu un atbilstīgi noteikumiem, kas paredzēti Eiropas Investīciju bankas (EIB) statūtos un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1080/2011 (12), EIB veicina to pasākumu īstenošanu, kas vajadzīgi, lai sasniegtu Savienības mērķus attīstības politikas un citās ārpolitikas jomās, un EIB iesaistās, papildinot Savienības instrumentus ārējai darbībai. Būtu jāizmanto iespējas apvienot EIB finansējumu ar Savienības budžeta resursiem. Attiecīgos gadījumos ar EIB apspriežas Savienības plānošanas procesā.
(17)
Starptautiskas organizācijas un attīstības aģentūras bieži sadarbojas ar bezpeļņas organizācijām kā īstenošanas partneriem un pienācīgi pamatotos gadījumos var tām uzticēt budžeta izpildes uzdevumus. Atkāpjoties no Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta, šajā regulā būtu jāparedz noteikums, kas ļauj šādus uzdevumus uzticēt bezpeļņas organizācijām ar tādiem pašiem nosacījumiem, ko piemēro Komisijai.
(18)
Lai stiprinātu partnervalstu atbildību par saviem attīstības procesiem un ārējās palīdzības ilgtspēju, un saskaņā ar starptautiskās palīdzības efektivitātes saistībām, ko uzņēmusies Savienība un partnervalstis, attiecīgos gadījumos un ņemot vērā attiecīgās darbības būtību, Savienībai būtu jāveicina pašas partnervalsts iestāžu, sistēmu un procedūru izmantošana.
(19)
Saskaņā ar Eiropas Konsensu attīstības jomā un starptautisko palīdzības efektivitātes programmu un kā uzsvērts Eiropas Parlamenta 2011. gada 5. jūlija Rezolūcijā par jaunattīstības valstīm sniegtā ES budžeta atbalsta nākotni, Komisijas 2011. gada 13. oktobra paziņojumā “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: Pārmaiņu programma” un Padomes 2012. gada 14. maija secinājumos “Turpmākā pieeja saistībā ar ES budžeta atbalstu trešām valstīm”, budžeta atbalsts efektīvi jāizmanto, lai veicinātu nabadzības mazināšanu un valstu sistēmu izmantošanu, darītu palīdzību paredzamāku un stiprinātu partnervalstu atbildību par attīstības politiku un reformām. Paredzēto budžeta daļu izmaksāšanai vajadzētu būt atkarīgai no tā, vai ir panākts progress to mērķu sasniegšanā, par kuriem ar attiecīgajām partnervalstīm ir panākta vienošanās. Savienība atbalsta parlamentāras kontroles, revīzijas spēju, pārskatāmības un publiskas piekļuves informācijai pilnveidošanu valstīs, kuras saņem minētā veida Savienības finansiālo palīdzību.
(20)
Uz demokrātijas principu veicināšanu un demokratizācijas stiprināšanu vērstas Savienības darbības var īstenot, inter alia, atbalstot pilsoniskās sabiedrības organizācijas un neatkarīgas iestādes, kas darbojas šajā jomā, piemēram, Eiropas Demokrātijas fondu.
(21)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(22)
Ir lietderīgi šīs regulas piemērošanas laikposmu saskaņot ar Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (13). Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
ĪSTENOŠANA
1. pants
Priekšmets un mērķi
1. Šajā regulā ir paredzēti noteikumi un nosacījumi Savienības finanšu palīdzības sniegšanai darbībām, tostarp rīcības programmām, un citiem pasākumiem, saskaņā ar šādiem instrumentiem ārējās darbības finansēšanai laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam: Attīstības sadarbības instruments (ASI), Eiropas instrumentu demokrātijai un cilvēktiesībām (EIDC), Eiropas Kaimiņattiecību instruments (EKI), Stabilitātes un miera veicināšanas instruments (SMI), Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA II) un Partnerības instruments sadarbībai ar trešām valstīm (turpmāk kopā “instrumenti” un atsevišķi “instruments”).
Šajā regulā termins “valstis” attiecīgā gadījumā ietver teritorijas un reģionus.
2. Šo regulu nepiemēro tādu darbību īstenošanai, ar ko finansē programmu “Erasmus+” saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 233/2014, Regulu (ES) Nr. 232/2014, Regulu (ES) Nr. 231/2014, un Regulu (ES) Nr. 234/2014. Minētās darbības īsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1288/2013, (14), pamatojoties uz indikatīvās plānošanas dokumentiem, kas minēti piemērojamajā instrumentā, vienlaikus nodrošinot atbilstību minētajām regulām.
3. Komisija nodrošina, lai darbības tiktu veiktas atbilstīgi piemērojamā instrumenta mērķiem un ievērojot efektīvu Savienības finanšu interešu aizsardzību. Savienības finanšu palīdzība, ko sniedz, pamatojoties uz instrumentiem, ir saskaņā ar Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētajiem noteikumiem un procedūrām, kuri nodrošina tiesisko un finansiālo pamatregulējumu to īstenošanai.
4. Piemērojot šo regulu, Komisija izmanto visefektīvākās un iedarbīgākās īstenošanas metodes. Ja tas ir iespējams un ir lietderīgi, ņemot vērā darbības būtību, Komisija atbalsta arī visvienkāršāko procedūru izmantošanu.
5. Ņemot vērā 4. punktu, Komisija, piemērojot šo regulu, dod priekšroku partnervalstu sistēmu izmantošanai, kad vien tas ir iespējams un ir lietderīgi, ņemot vērā attiecīgās darbības būtību.
6. Savienība cenšas veicināt, attīstīt un nostiprināt demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas principus, kas ir tās pamatā, attiecīgos gadījumos balstoties uz dialogu un sadarbību ar partnervalstīm un reģioniem. Savienība minētos principus integrē instrumentu īstenošanā.
2. pants
Rīcības programmu, atsevišķu pasākumu un īpašu pasākumu pieņemšana
1. Komisija attiecīgā gadījumā pieņem gada rīcības programmas, pamatojoties uz indikatīvās plānošanas dokumentiem, kas minēti attiecīgajā instrumentā. Komisija var arī pieņemt daudzgadu rīcības programmas saskaņā ar 6. panta 3. punktu.
Rīcības programmās katrai darbībai nosaka mērķus, ko tiecas sasniegt, iecerētos rezultātus un galvenos pasākumus, īstenošanas metodes, budžetu un indikatīvu grafiku, jebkādus saistītus atbalsta pasākumus un darbības rezultātu pārraudzības pasākumus.
Vajadzības gadījumā darbību var pieņemt kā atsevišķu pasākumu pirms vai pēc gada vai daudzgadu rīcības programmas pieņemšanas.
Neparedzētos un pienācīgi pamatotos gadījumos vai apstākļos, kad finansēšana nav iespējama no piemērotākiem avotiem, Komisija var pieņemt īpašus pasākumus, kas nav paredzēti indikatīvās plānošanas dokumentos, tostarp pasākumus, lai atvieglotu pāreju no ārkārtas palīdzības uz ilgtermiņa attīstības darbībām, vai pasākumus nolūkā labāk sagatavot cilvēkus atkārtotu krīžu pārvarēšanai.
2. Šā panta 1. punktā noteiktās rīcības programmas, atsevišķos pasākumus un īpašos pasākumus pieņem saskaņā ar 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Šā panta 2. punktā minētā procedūra nav jāpiemēro:
a)
atsevišķiem pasākumiem, kuriem Savienības finanšu palīdzība nav lielāka par EUR 5 miljoniem;
b)
īpašiem pasākumiem, kuriem Savienības finanšu palīdzība nav lielāka par EUR 10 miljoniem;
c)
tehniskiem grozījumiem rīcības programmās, atsevišķos pasākumos un īpašos pasākumos. Tehniski grozījumi ir pielāgojumi, piemēram:
i)
īstenošanas laikposma pagarināšana,
ii)
līdzekļu pārdale starp gada vai daudzgadu rīcības programmā ietvertajām darbībām, vai
iii)
budžeta palielināšana vai samazināšana gada vai daudzgadu rīcības programmām, atsevišķiem vai īpašiem pasākumiem par ne vairāk kā 20 % no sākotnējā budžeta un nepārsniedzot EUR 10 miljonus,
ar noteikumu, ka šādi grozījumi būtiski neietekmē attiecīgā pasākuma mērķus.
Par pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi šim punktam, mēneša laikā pēc to pieņemšanas paziņo Eiropas Parlamentam un dalībvalstīm ar attiecīgās komitejas starpniecību, kura minēta 16. pantā.
4. Šā panta 1., 2. un 3. punktu attiecībā uz rīcības programmām un atsevišķiem pasākumiem nepiemēro EKI pārrobežu sadarbībai.
5. Pienācīgi pamatotu, neatliekamu steidzamības iemeslu dēļ, piemēram, krīzes gadījumā vai demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību vai pamatbrīvību tieša apdraudējuma gadījumā Komisija drīkst pieņemt atsevišķus vai īpašus pasākumus vai grozījumus esošajās rīcības programmās un pasākumos atbilstīgi procedūrai, kas minēta 16. panta 4. punktā.
6. Projekta līmenī veic piemērotu vides pētījumu, tostarp par klimata pārmaiņām un ietekmi uz bioloģisko daudzveidību, saskaņā ar piemērojamiem Savienības leģislatīvajiem aktiem, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/92/ES (15) un Padomes Direktīvu 85/337/EEK (16), ietverot attiecīgos gadījumos ietekmes uz vidi novērtējumu (EIA) vides ziņā jutīgiem projektiem, jo īpaši svarīgiem jauniem infrastruktūras objektiem. Ja nepieciešams, nozaru programmu īstenošanā izmanto stratēģiskos ietekmes uz vidi novērtējumus. Nodrošina ieinteresēto personu iesaistīšanos vides novērtējumos un šādu novērtējumu rezultātu publisku pieejamību.
7. Izstrādājot un īstenojot programmas un projektus, pienācīgi ņem vērā kritērijus attiecībā uz pieejamības nodrošināšanu personām ar invaliditāti.
3. pants
Atbalsta pasākumi
1. Savienības finansējums var segt izdevumus, kuri paredzēti instrumentu īstenošanai un to mērķu sasniegšanai, tostarp attiecībā uz administratīvo atbalstu, kas saistīts ar īstenošanai nepastarpināti vajadzīgajiem sagatavošanas, pārbaudes, pārraudzības, revīzijas un novērtēšanas pasākumiem, kā arī izdevumus, kuri Savienības delegācijām rodas, nodrošinot administratīvo atbalstu, kas vajadzīgs saskaņā ar instrumentiem finansēto darbību pārvaldībai.
2. Ja a), b) un c) apakšpunktā minētās darbības ir saistītas ar tā piemērojamā instrumenta vispārējiem mērķiem, ko īsteno ar pasākumiem, Savienības finansējums var segt:
a)
pētījumus, sanāksmes, informāciju, izpratnes veidošanu, apmācību, gūtās pieredzes un paraugprakses sagatavošanu un apmaiņu ar to, publicēšanas pasākumus un citus administratīvās vai tehniskās palīdzības izdevumus, kas vajadzīgi pasākumu pārvaldībai;
b)
pētniecības darbības un pētījumus par attiecīgajiem jautājumiem un to izplatīšanu;
c)
izdevumus saistībā ar informācijas un saziņas darbību nodrošināšanu, tostarp saziņas stratēģiju izstrādi un korporatīvo saziņu par Savienības politiskajām prioritātēm.
3. Atbalsta pasākumus var finansēt ārpus indikatīvās plānošanas dokumentu darbības jomas. Attiecīgos gadījumos Komisija pieņem atbalsta pasākumus saskaņā ar 16. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Pārbaudes procedūru nepiemēro tādu atbalsta pasākumu pieņemšanai, kuriem paredzētā Savienības finanšu palīdzība nepārsniedz EUR 10 miljonus.
Par atbalsta pasākumiem, kuriem paredzētā Savienības finanšu palīdzība nepārsniedz EUR 10 miljonus, mēneša laikā pēc to pieņemšanas paziņo Eiropas Parlamentam un dalībvalstīm ar attiecīgās komitejas starpniecību, kura minēta 16. pantā.
II SADAĻA
NOTEIKUMI PAR FINANSĒŠANAS METODĒM
4. pants
Vispārīgi finansēšanas noteikumi
1. Savienības finanšu palīdzību var sniegt, izmantojot Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētos finansēšanas veidus, un jo īpaši:
a)
dotācijas,
b)
iepirkuma līgumus par pakalpojumiem, piegādēm vai būvdarbiem,
c)
vispārēju vai nozaru budžeta atbalstu,
d)
iemaksas Komisijas izveidotajos ieguldījumu fondos saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 187. pantu;
e)
finanšu instrumentus, piemēram, aizdevumus, garantijas, pašu kapitālu vai kvazikapitālu, ieguldījumus vai līdzdalību, kā arī riska dalīšanas instrumentus, pēc iespējas EIB vadībā saskaņā ar tās ārējām pilnvarām saskaņā ar Lēmumu Nr 1080/2011/ES, daudzpusējas Eiropas finanšu iestādes, piemēram, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas vadībā, vai divpusējas Eiropas finanšu iestādes, piemēram, divpusēju attīstības banku vadībā, ja iespējams, apvienojumā ar papildu dotācijām no citiem avotiem.
2. Vispārējais vai nozaru budžeta atbalsts, kā minēts 1. punkta c) apakšpunktā, balstās uz savstarpēju pārskatatbildību un kopīgu apņēmību ievērot universālas vērtības, un tā mērķis ir stiprināt līgumiskas partnerības starp Savienību un partnervalstīm, lai sekmētu demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu, atbalstītu noturīgu un ietverošu ekonomisku izaugsmi un izskaustu nabadzību.
Jebkādu lēmumu sniegt pirmās daļas c) apakšpunktā minēto vispārējo vai nozaru budžeta atbalstu pieņem, pamatojoties uz budžeta atbalsta politiku, par ko Savienība ir panākusi vienošanos, skaidriem atbilstības kritērijiem un rūpīgi izvērtējot riskus un ieguvumus.
Viens no galvenajiem minētā lēmuma noteicošajiem faktoriem ir izvērtējums par partnervalstu apņēmību, iepriekšējo rīcību un panākumiem attiecībā uz demokrātiju, cilvēktiesībām un tiesiskumu. Vispārējo vai nozaru budžeta atbalstu diferencē tā, lai tas labāk atbilstu partnervalsts politiskajiem, ekonomiskajiem un sociālajiem apstākļiem, ņemot vērā nestabilitātes situācijas.
Sniedzot vispārējo vai nozaru budžeta atbalstu saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 186. pantu, Komisija skaidri definē un pārrauga tā nosacījumus un atbalsta parlamentārās un revīzijas kontroles spēju pilnveidošanu un sekmē pārredzamību un publisku piekļuvi informācijai. Pirmās daļas c) apakšpunktā minētā vispārējo vai nozaru budžeta atbalsta izmaksāšana ir atkarīga no tā, vai ir gūti pietiekami panākumi, lai sasniegtu mērķus, par kuriem ir vienošanās ar attiecīgo partnervalsti.
3. Jebkura vienība, kura ir pilnvarota īstenot finanšu instrumentus, kā minēts 1. punkta e) apakšpunktā, atbilst Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 prasībām un izpilda attiecīgos Savienības mērķus, standartus un politiku, kā arī paraugpraksi attiecībā uz Savienības līdzekļu izmantošanu un pārskatu sniegšanu par tiem.
Minētos finanšu instrumentus īstenošanas un pārskatu sniegšanas nolūkos var sagrupēt daļās.
Saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 Savienības finanšu palīdzību var sniegt arī ar iemaksām starptautiskos, reģionālos vai valsts fondos, piemēram, fondos, ko izveidojušas vai pārvalda EIB, dalībvalstis, partnervalstis un reģioni vai starptautiskas organizācijas, lai piesaistītu kopēju finansējumu no vairākiem līdzekļu piešķīrējiem, vai fondos, kurus izveidojis viens vai vairāki līdzekļu piešķīrēji nolūkā kopīgi īstenot projektus.
4. Attiecīgā gadījumā būtu jāsekmē tas, ka Savienības finanšu iestādes, pamatojoties uz savstarpējību, piekļūst citu organizāciju izveidotiem finanšu instrumentiem.
5. Sniedzot Savienības finanšu palīdzību, kā minēts 1. punktā, Komisija attiecīgā gadījumā veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu Savienības finanšu atbalsta redzamību. Tie ietver pasākumus, ar ko Savienības līdzekļu saņēmējiem uzliek par pienākumu pildīt redzamības prasības, izņemot pienācīgi pamatotos gadījumos. Komisija ir atbildīga par to, lai tiktu uzraudzīts, vai saņēmēji izpilda minētās prasības.
6. Visus kāda finanšu instrumenta radītus ieņēmumus piešķir atbilstošajam instrumentam kā iekšējos piešķirtos ieņēmumus. Reizi piecos gados Komisija izvērtē pastāvošo finanšu instrumentu ieguldījumu Savienības mērķu sasniegšanā un to efektivitāti.
7. Savienības finanšu palīdzību īsteno Komisija, kā paredzēts Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012, tieši Komisijas struktūrvienības, Savienības delegācijas un izpildaģentūras, īstenojot dalītu pārvaldību kopā ar dalībvalstīm, vai netieši, uzticot budžeta izpildes uzdevumu veikšanu Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 uzskaitītajām vienībām. Minētās vienības nodrošina saderību ar Savienības ārpolitiku, un tās var savukārt pilnvarot citas vienības veikt budžeta izpildes uzdevumus saskaņā ar nosacījumiem, kas ir līdzvērtīgi Komisijai piemērotajiem nosacījumiem.
Tās katru gadu izpilda Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punktā noteikto pienākumu. Revīzijas atzinumu vajadzības gadījumā iesniedz mēneša laikā pēc ziņojuma un pārvaldības deklarācijas, lai to varētu ņemt vērā Komisijas atzinumā par pārskatu ticamību.
Starptautiskās organizācijas, kas minētas Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktā, un dalībvalstu struktūras, kas minētas minētās regulas 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta v) un vi) punktā un kurām Komisija ir uzticējusi izpildi, var arī budžeta izpildes uzdevumus uzticēt bezpeļņas organizācijām, kurām ir pietiekamas darbības un finansiālās spējas, ievērojot tādus pašus nosacījumus, kādus piemēro Komisijai.
Vienības, kas izpilda Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 2. punktā noteiktos kritērijus, uzskata par tādām, kas atbilst minētās regulas 139. pantā minētajiem atlases kritērijiem.
8. Šā panta 1. punktā un 6. panta 1. punktā minētos finansēšanas veidus un šā panta 3. punktā aprakstītās īstenošanas metodes izvēlas, pamatojoties uz to spēju nodrošināt darbību īpašo mērķu sasniegšanu un panākt rezultātus, jo īpaši ņemot vērā pārbaužu izmaksas, administratīvo slogu un paredzamo neatbilstības risku. Attiecībā uz dotācijām tas ietver vienreizējo maksājumu, vienotu likmju un vienības standarta pašizmaksas izmantošanas izskatīšanu.
9. Saskaņā ar instrumentiem finansētās darbības var īstenot, izmantojot paralēlo vai kopīgo līdzfinansējumu.
Paralēla līdzfinansējuma gadījumā darbību sadala vairākās skaidri nodalāmās daļās, katru no kurām finansē dažādi partneri, nodrošinot līdzfinansējumu tā, lai vienmēr varētu noteikt finansējuma lietojuma galamērķi.
Kopīgā līdzfinansējuma gadījumā kopējās darbības izmaksas sadala starp partneriem, kas nodrošina līdzfinansējumu, un līdzekļus apvieno kopējā fondā tā, ka vairs nav iespējams noteikt finansējuma avotu katrai atsevišķai darbībai, kuru veic kā projekta vai programmas daļu. Šādā gadījumā Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 35. pantā paredzētā ex-post publicitāte attiecībā uz dotāciju un iepirkumu līgumiem atbilst attiecīgo pilnvaroto vienību reglamentējošiem noteikumiem (ja tādi ir).
10. Ja izmanto kādu no šā panta 1. punktā vai 6. panta 1. punktā minētajiem finansējuma veidiem, Savienības un tās partneru sadarbību inter alia var īstenot kā:
a)
trīspusējas vienošanās, ar kuru palīdzību Savienība ar trešām valstīm saskaņo palīdzības sniegšanu partnervalstij vai reģionam;
b)
administratīvās sadarbības pasākumus, piemēram, kā mērķsadarbību starp valsts institūcijām, vietējām iestādēm, valsts publiskajām struktūrām vai privāto tiesību subjektiem, kam nodoti dalībvalsts un partnervalsts vai reģiona sabiedrisko pakalpojumu uzdevumi, un kā sadarbības pasākumus, iesaistot publiskā sektora ekspertus, kurus nosūtījušas dalībvalstis un to reģionālās un vietējās iestādes;
c)
ieguldījumus izmaksās, kas vajadzīgas publiskā un privātā sektora partnerību izveidei un pārvaldībai;
d)
nozaru politikas atbalsta programmas, ar kuru palīdzību Savienība sniedz atbalstu partnervalsts nozares programmai;
e)
EKI un IPA II gadījumā - kā ieguldījumu valstu dalībai Savienības programmās un aģentūrās;
f)
procentu likmju subsīdijas;
g)
finansēšanu, izmantojot Savienības aģentūrām sniegtas dotācijas.
11. Sadarbojoties ar ieinteresētām personām saņēmējvalstīs, Komisija, nosakot finansēšanas kārtību, ieguldījuma veidu, dotāciju piešķiršanas kārtību un to pārvaldības administratīvos noteikumus, ņem vērā to specifiku, tostarp vajadzības un kontekstu, lai sasniegtu un iespējami labi atbilstu visplašākajam iespējamam šādu ieinteresēto personu lokam. Mudina izmantot īpašus finansēšanas kārtības veidus atbilstīgi Regulai (ES, Euratom) Nr. 966/2012, piemēram, partnerības nolīgumus, atļaujas piešķirt vairāklīmeņu dotācijas, tiešu piešķiršanu vai projektu konkursus, pamatojoties uz atbilstības kritērijiem, vai vienreizējus maksājumus.
12. Īstenojot atbalstu pārejas procesam un reformām partnervalstīs, Savienība attiecīgos gadījumos izmanto un izplata dalībvalstu pieredzi un atziņas.
5. pants
Nodokļi, nodevas un maksājumi
Savienības palīdzība nerada īpašus nodokļus, nodevas vai maksājumus un neizraisa to iekasēšanu.
Attiecīgos gadījumos ar trešām valstīm apspriež atbilstīgus noteikumus, lai darbības, ar ko īsteno Savienības finanšu palīdzību, atbrīvotu no nodokļu, muitas nodevu un citu nodokļu maksājumu piemērošanas. Citos gadījumos šādi nodokļi, nodevas un maksājumi ir piemērojami atbilstīgi Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 paredzētajiem noteikumiem.
6. pants
Īpaši finansēšanas noteikumi
1. Papildus šīs regulas 4. panta 1. punktā minētajiem finansējuma veidiem Savienības finanšu palīdzību saskaņā ar turpmāk minētajiem instrumentiem var sniegt atbilstīgi Regulai (ES, Euratom) Nr. 966/2012, izmantojot arī šādus finansējuma veidus:
a)
saskaņā ar ASI un EKI - parādu atvieglojumi saistībā ar parādu atvieglojumu programmām, par kurām ir starptautiska vienošanās;
b)
saskaņā ar ASI un Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu - izņēmuma gadījumos nozaru vai vispārējās importa programmas, kas var būt:
i)
nozaru importa programmas natūrā,
ii)
nozaru importa programmas, ar ko sniedz palīdzību ārvalstu valūtā attiecīgo nozaru importa finansēšanai vai
iii)
vispārējas importa programmas, ar ko sniedz palīdzību ārvalstu valūtā, lai finansētu vispārēju importu, kurš attiecas uz plašu produktu klāstu;
c)
saskaņā ar EIDC tieši piešķirot:
i)
neliela apjoma dotācijas cilvēktiesību aizstāvjiem, lai finansētu steidzamus aizsardzības pasākumus, attiecīgos gadījumos bez prasības par līdzfinansējumu;
ii)
dotācijas - attiecīgos gadījumos bez prasības par līdzfinansējumu - lai finansētu darbības vissarežģītākajos apstākļos vai situācijās, kuras minētas Regulā (ES) Nr. 235/2014 2. panta 4. punktā un kurās nebūtu lietderīgi publicēt uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus. Šādas dotācijas nepārsniedz EUR 1 000 000, to termiņš ir līdz 18 mēnešiem, un šo termiņu var pagarināt vēl par 12 mēnešiem tādu objektīvu un neparedzētu šķēršļu gadījumā, kas radušies darbību īstenošanā;
iii)
dotācijas ANO Augstā cilvēktiesību komisāra birojam, kā arī Eiropas Starpuniversitāšu cilvēktiesību un demokratizācijas centram, kas nodrošina Eiropas cilvēktiesību un demokratizācijas maģistra programmu un ES un ANO sadraudzības programmu, un ar to saistītajam universitāšu tīklam, kurš nodrošina pēcdiploma izglītību cilvēktiesību jomā, tostarp stipendijas studentiem un cilvēktiesību aizstāvjiem no trešām valstīm.
2. Saskaņā ar EKI un IPA II Pārrobežu sadarbības programmas jo īpaši īsteno dalītā pārvaldībā ar dalībvalstīm vai netiešā pārvaldībā ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Sīki izstrādātus noteikumus paredz īstenošanas aktos, kurus pieņem uz Regulas (ES) Nr. 232/2014 un Regulas (ES) Nr. 231/2014 pamata.
3. Komisija var pieņemt daudzgadu rīcības programmas:
a)
uz laiku līdz trim gadiem, ja darbības ir periodiskas;
b)
uz laiku līdz septiņiem gadiem saskaņā ar IPA II.
Ja uzņemas daudzgadu saistības, tajās ietver noteikumus, kuros norādīts, ka attiecībā uz tiem gadiem, kas nav sākotnējo saistību gads, saistības ir indikatīvas un ir atkarīgas no Savienības nākamajiem gada budžetiem.
4. Darbībām saistībā ar EKI un IPA II, kas ilgst vairāk nekā vienu gadu, budžeta saistības var sadalīt pa vairākiem gadiem, paredzot ikgadējus maksājumus.
Šādos gadījumos, ja vien piemērojamos noteikumos nav paredzēts citādi, Komisija automātiski atceļ jebkuru programmas budžeta saistību daļu, kura līdz 31. decembrim piektajā gadā pēc attiecīgās budžeta saistības gada nav izmantota priekšfinansējumam vai starpposma maksājumu veikšanai vai attiecībā uz kuru pilnvarotā vienība nav iesniegusi nekādu apstiprinātu izdevumu deklarāciju vai maksājuma pieprasījumu.
5. Noteikumus, ar kuriem reglamentē ar dalībvalstīm dalītā pārvaldībā īstenotu pārrobežu sadarbību saskaņā ar IPA II, saskaņo ar noteikumiem, kas ietverti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr.1303/2013 (17) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1299/2013 (18).
7. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic pienācīgus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, īstenojot saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, tiek aizsargātas Savienības finanšu intereses, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklātas nelikumības, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas vai vajadzības gadījumā kompensāciju par tām, kā arī vajadzības gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un atturošus administratīvus un finansiālus sodus.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pamatojoties uz dokumentiem un uz vietas veikt revīziju, (vai starptautisku organizāciju gadījumā saskaņā ar nolīgumiem, kas ar tām noslēgti, - veikt pārbaudes) attiecībā uz visiem dotāciju saņēmējiem, līgumslēdzējiem un apakšuzņēmējiem, kas saskaņā ar šo regulu ir saņēmuši Savienības līdzekļus.
3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanas, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas, ievērojot noteikumus un procedūras, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (19), un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (20), nolūkā konstatēt, vai saistībā ar dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, ko finansē saskaņā ar šo regulu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses.
4. Neskarot šā panta 1., 2. un 3. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un ar starptautiskām organizācijām, līgumos, dotāciju nolīgumos un dotāciju lēmumos, kas izriet no šīs regulas īstenošanas, nepārprotami nosaka Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt šādas revīzijas, pārbaudes un apskates uz vietas atbilstīgi to attiecīgajām pilnvarām.
III SADAĻA
NOTEIKUMI PAR VALSTSPIEDERĪBU UN IZCELSMI ATTIECĪBĀ UZ PUBLISKĀ IEPIRKUMA LĪGUMU, DOTĀCIJU UN CITĀM PIEŠĶIRŠANAS PROCEDŪRĀM
8. pants
Kopīgi noteikumi
1. Dalība procedūrās, ar ko piešķir iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības, un dotāciju vai citu līgumu piešķiršanas procedūrās, ko saskaņā ar šo regulu finansē trešo personu interesēs, ir atļauta visām fiziskām personām, kurām ir atbilstīgas valsts valstspiederība, vai juridiskām personām, kas faktiski veic uzņēmējdarbību atbilstīgā valstī, kā attiecībā uz piemērojamo instrumentu noteikts saskaņā ar šo sadaļu, un starptautiskām organizācijām.
Juridiskas personas var būt pilsoniskās sabiedrības organizācijas, piemēram, nevalstiskas bezpeļņas organizācijas un neatkarīgi politiskie fondi, sabiedriskas organizācijas un privātā sektora bezpeļņas aģentūras, institūcijas un organizācijas, kā arī to tīkli vietējā, valsts, reģionālā un starptautiskā līmenī.
2. Tādu darbību gadījumā, kuras līdzfinansē kopā ar partneri vai citu līdzekļu piešķīrēju vai kuras ar dalībvalsti īsteno dalītā pārvaldībā, vai arī kuras tiek īstenotas, izmantojot Komisijas izveidotu ieguldījumu fondu, atbilstīgas ir arī valstis, kas ir atbilstīgas saskaņā ar minētā partnera, cita līdzekļu devēja vai dalībvalsts noteikumiem vai kas ir noteiktas ieguldījumu fonda dibināšanas aktā.
Tādu darbību gadījumā, ko īsteno ar kādas pilnvarotās struktūras starpniecību saskaņā ar netiešās pārvaldības kategorijām, kas uzskaitītas Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) līdz viii) punktā, atbilstīgas ir arī tās valstis, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar attiecīgās struktūras noteikumiem.
3. Gadījumā, kad darbības finansē ar vienu instrumentu un papildus tam - ar vēl kādu Savienības ārējās darbības instrumentu, tostarp Eiropas Attīstības fondu, valstis, kuras noteiktas jebkurā no minētajiem instrumentiem, uzskata par atbilstīgām minēto darbību mērķim.
Gadījumā, kad globālas, reģionālas vai pārrobežu darbības finansē ar vienu instrumentu, attiecīgās valstis, teritorijas un reģionus, uz kurām attiecas šī darbība, var uzskatīt par atbilstīgām šīs darbības mērķim.
4. Visiem materiāliem, kas iegādāti saskaņā ar iepirkuma līgumu vai dotāciju nolīgumu, kuru finansē saskaņā ar šo regulu, izcelsme ir atbilstīgā valstī. Tomēr to izcelsme var būt jebkurā valstī, ja iegādājamais materiālu daudzums ir mazāks par robežvērtību, kas noteikta konkursa ar sarunu procedūru izmantošanai. Šajā regulā jēdziens “izcelsme” lietots saskaņā ar definējumu, kas dots Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (21) 23. un 24. pantā un citos Savienības leģislatīvajos aktos, ar ko reglamentē nepreferenciālu izcelsmi.
5. Šajā sadaļā izklāstītie noteikumi neattiecas uz atbilstīga uzņēmēja vai attiecīgos gadījumos - apakšuzņēmēja nodarbinātām fiziskām personām vai fiziskām personām, ar kurām tie ir noslēguši citu likumīgu līgumu, un saistībā ar šīm personām noteikumi nerada ierobežojumus attiecībā uz valstspiederību.
6. Lai sekmētu vietējās spējas, tirgus un pirkumus, prioritāte tiek dota vietējiem un reģionāliem darbuzņēmējiem, ja Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 ir paredzēts līgumu piešķirt, pamatojoties uz atsevišķu konkursu. Visos citos gadījumos vietējo un reģionālo darbuzņēmēju līdzdalību veicina saskaņā ar attiecīgiem minētās regulas noteikumiem.
7. Atbilstību, kā tā izklāstīta šajā sadaļā, var ierobežot attiecībā uz pieteikumu iesniedzēju valstspiederību, ģeogrāfisko atrašanās vietu vai to veidu, ja šādi ierobežojumi vajadzīgi darbības specifiskuma un mērķu dēļ un ja tie nepieciešami tās efektīvai īstenošanai. Šādus ierobežojumus jo īpaši var piemērot dalībai līgumu piešķiršanas procedūrās pārrobežu sadarbības pasākumu gadījumā.
8. Fiziskas un juridiskas personas, kam piešķirtas līgumu slēgšanas tiesības, ievēro piemērojamos tiesību aktus vides jomā, tostarp daudzpusējos vides nolīgumus, kā arī starptautiski pieņemtās darba tiesību pamatnormas (22).
9. pants
Atbilstība saskaņā ar ASI, EKI un Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm
1. Finansējumu saskaņā ar ASI, EKI un Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm ir tiesīgi saņemt pretendenti, pieteikumu iesniedzēji un kandidāti no šādām valstīm:
a)
dalībvalstis, saņēmēji, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 231/2014 I pielikumā, un Eiropas Ekonomikas zonas nolīguma līgumslēdzējas puses;
b)
EKI gadījumā - partnervalstis, uz kurām attiecas EKI, un Krievijas Federācija, ja attiecīgo procedūru izmanto tādu daudzvalstu un pārrobežu sadarbības programmu kontekstā, kurās tās piedalās;
c)
ESAO-APK publicētajā OAP saņēmēju sarakstā (“OAP saņēmēju saraksts”) iekļautās jaunattīstības valstis un teritorijas, kas nav G20 valstu grupas locekles, un aizjūras zemes un teritorijas, uz kurām attiecas Padomes Lēmums 2001/822/EK (23);
d)
OAP saņēmēju sarakstā iekļautās jaunattīstības valstis, kas ir G20 valstu grupas locekles, un citas valstis un teritorijas, ja tās saņem atbalstu par darbībām, ko Savienība finansē saskaņā ar instrumentiem, uz kuriem attiecas šis pants;
e)
valstis, kurām Komisija ir noteikusi savstarpēju piekļuvi ārējai palīdzībai. Savstarpēju piekļuvi uz ierobežotu laiku vismaz viena gada ilgumā var piešķirt, ja valsts ar vienlīdzīgiem noteikumiem atzīst par atbilstīgām vienības, kas ir no Savienības un no valstīm, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar instrumentiem, uz kuriem attiecas šis pants. Komisija pieņem lēmumu par savstarpēju piekļuvi un tās ilgumu saskaņā ar 16. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru un pēc apspriešanās ar saņēmēju valsti vai attiecīgajām valstīm; un
f)
ESAO dalībvalstis, ja līgumus īsteno vismazāk attīstītajās valstīs vai lielu parādu apgrūtinātās nabadzīgās valstīs, kas iekļautas OAP saņēmēju sarakstā.
2. Pretendentus, pieteikumu iesniedzējus un kandidātus no neatbilstīgām valstīm vai neatbilstīgas izcelsmes materiālus Komisija var pieņemt kā atbilstīgus, ja:
a)
valstīm ir tradicionāli ekonomiskie, tirdzniecības vai ģeogrāfiskie sakari ar kaimiņu saņēmējvalstīm vai
b)
ir steidzamība vai ražojumi un pakalpojumi nav pieejami attiecīgo valstu tirgos, vai citos pienācīgi pamatotos gadījumos, kad atbilstības noteikumu piemērošana padarītu projekta, programmas vai darbības īstenošanu neiespējamu vai pārmērīgi to apgrūtinātu.
3. Attiecībā uz darbībām, kas īstenotas dalītā pārvaldībā, attiecīgajai dalībvalstij, kurai Komisija ir deleģējusi īstenošanas uzdevumus, ir tiesības Komisijas vārdā kā atbilstīgus pieņemt kandidātus, pieteikumu iesniedzējus un pretendentus no neatbilstīgām valstīm, kā minēts šā panta 2. punktā, vai neatbilstīgas izcelsmes preces, kā minēts 8. panta 4. punktā.
10. pants
Atbilstība saskaņā ar IPA II
1. Finansējumu saskaņā ar IPA II ir tiesīgi saņemt pretendenti, pieteikumu iesniedzēji un kandidāti no šādām valstīm:
a)
dalībvalstis, saņēmēji, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 231/2014 I pielikumā, Eiropas Ekonomikas zonas nolīguma līgumslēdzējas puses un partnervalstis, uz kurām attiecas EKI, un
b)
valstis, kurām Komisija ir noteikusi savstarpēju piekļuvi ārējai palīdzībai atbilstīgi 9. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem.
2. Pretendentus, pieteikumu iesniedzējus un kandidātus no neatbilstīgām valstīm vai neatbilstīgas izcelsmes preces Komisija var pieņemt kā atbilstīgus gadījumos, kas saistīti ar steidzamību vai ražojumi un pakalpojumi nav pieejami attiecīgo valstu tirgos, vai citos pienācīgi pamatotos gadījumos, ja atbilstības noteikumu piemērošana padarītu projekta, programmas vai darbības īstenošanu neiespējamu vai pārmērīgi to apgrūtinātu.
3. Attiecībā uz darbībām, kas īstenotas dalītā pārvaldībā, attiecīgajai dalībvalstij, kurai Komisija ir deleģējusi īstenošanas uzdevumus, ir tiesības Komisijas vārdā kā atbilstīgus pieņemt pretendentus, pieteikumu iesniedzējus un kandidātus no neatbilstīgām valstīm, kā minēts šā panta 2. punktā, vai neatbilstīgas izcelsmes preces, kā minēts 8. panta 4. punktā.
11. pants
Atbilstība saskaņā ar EIDC un Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu
1. Neskarot 8. panta 7. punktā noteiktos ierobežojumus, kas saistīti ar darbības raksturu un mērķiem, saskaņā ar EIDC un Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu dalība procedūrās, ar ko piešķir iepirkuma līgumu slēgšanas tiesības vai dotācijas, kā arī nolīgst ekspertus, ir pieejama bez ierobežojumiem.
2. Saskaņā ar EIDC šādas struktūras un dalībnieki var pretendēt uz finansējumu saskaņā ar 4. panta 1., 2. un 3. punktu un 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu:
a)
pilsoniskās sabiedrības organizācijas, tostarp nevalstiskas bezpeļņas organizācijas un neatkarīgi politiskie fondi, sabiedriskas organizācijas un privātā sektora bezpeļņas aģentūras, iestādes un organizācijas, kā arī to tīkli vietējā, valsts, reģionālā un starptautiskā līmenī;
b)
publiskā sektora bezpeļņas organizācijas, iestādes un organizācijas, kā arī tīkli vietējā, valsts, reģionālā un starptautiskā līmenī;
c)
valsts, reģionālas un starptautiskas parlamentāras struktūras, kad tas vajadzīgs EIDC mērķu sasniegšanai un ierosināto pasākumu nav iespējams finansēt no cita instrumenta;
d)
starptautiskas un reģionālas starpvaldību organizācijas;
e)
fiziskas personas, vienības bez juridiskas personas statusa, kā arī pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos citas šajā pantā neminētas struktūras vai dalībnieki, kad tas ir vajadzīgs EIDC mērķu sasniegšanai.
12. pants
Darbību pārraudzība un novērtēšana
1. Komisija regulāri pārrauga savas darbības un pārskata progresu, kas panākts ceļā uz gaidāmo rezultātu sasniegšanu, pievēršoties iznākumiem un izlaidei. Komisija arī novērtē savas nozaru politikas un darbību ietekmi un efektivitāti, kā arī plānošanas efektivitāti, attiecīgos gadījumos izmantojot neatkarīgus ārējus novērtējumus. Pienācīgi ņem vērā Eiropas Parlamenta vai Padomes priekšlikumus par neatkarīgu ārējo novērtējumu. Novērtējumi ir balstīti uz ESAO-APK paraugprakses principiem, lai pārliecinātos, vai ir sasniegti īpašie mērķi, attiecīgā gadījumā ņemot vērā dzimumu līdztiesību, un lai sagatavotu ieteikumus nolūkā uzlabot turpmākās darbības. Šos novērtējumus veic, pamatojoties uz iepriekšnoteiktiem, skaidriem, pārredzamiem un attiecīgos gadījumos konkrētai valstij paredzētiem un izmērāmiem rādītājiem.
2. Komisija nosūta savus novērtējuma ziņojumus Eiropas Parlamentam, Padomei un dalībvalstīm ar attiecīgās 16. pantā minētās komitejas starpniecību. Minētajā komitejā pēc dalībvalstu lūguma var pārrunāt konkrētus novērtējumus. Rezultātus izmanto kā atgriezenisko saiti programmu izstrādē un resursu piešķiršanā.
3. Saskaņā ar šo regulu sniegtās Savienības palīdzības novērtēšanas posmā Komisija atbilstīgā apjomā iesaista visas attiecīgās ieinteresētās personas, un attiecīgā gadījumā tā var mēģināt veikt kopīgus novērtējumus ar dalībvalstīm un attīstības partneriem.
4. Ziņojumā, kas minēts 13. pantā, ietver galvenās atziņas, kas gūtas, un turpmākus pasākumus, kas veikti pēc ieteikumiem, kuri sniegti pēc iepriekšējos gados veiktiem novērtējumiem.
IV SADAĻA
CITI KOPĪGI NOTEIKUMI
13. pants
Gada ziņojums
1. Komisija izskata panākumus, kas gūti, īstenojot Savienības ārējās finanšu palīdzības pasākumus, un, sākot ar 2015. gadu, reizi gadā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par katrā regulā izvirzīto mērķu sasniegšanu, izmantojot rādītājus, ar kuriem mēra gūtos rezultātus un attiecīgā instrumenta efektivitāti. Minēto ziņojumu iesniedz arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.
2. Gada ziņojumā ietver informāciju saistībā ar aizvadīto gadu - par finansētajiem pasākumiem, pārraudzības un novērtējuma rezultātiem, attiecīgo partneru iesaistīšanos un budžeta saistību un maksājumu apropriāciju izpildi, norādot sadalījumu pa valstīm, reģioniem un sadarbības jomām. Tajā novērtē Savienības finanšu palīdzības rezultātus, pēc iespējas plašāk izmantojot konkrētus un izmērāmus rādītājus attiecībā uz tās nozīmi instrumentu mērķu sasniegšanā. Attīstības sadarbības gadījumā, ja iespējams un ja tas ir atbilstīgi, ziņojumā arī novērtē to, kā tiek ievēroti palīdzības efektivitātes principi, tostarp attiecībā uz inovatīviem finanšu instrumentiem.
3. Gada ziņojumā, ko sagatavo 2021. gadā, ietver konsolidētu informāciju no gada ziņojumiem attiecībā uz laikposmu no 2014.līdz 2020. gadam par visu finansējumu, ko reglamentē ar šo regulu, tostarp ārējiem piešķirtiem ieņēmumiem un iemaksām ieguldījumu fondos, un norādot izdevumu sadalījumu pa saņēmējvalstīm, finanšu instrumentu izmantojumu, saistībām un maksājumiem.
14. pants
Klimata politika un izdevumi saistībā ar bioloģisko daudzveidību
Ikgadēju aplēsi par kopējiem izdevumiem saistībā ar darbībām klimata jomā un bioloģisko daudzveidību veic, pamatojoties uz pieņemtajiem indikatīvās plānošanas dokumentiem. Instrumentu kontekstā piešķirtajam finansējumam piemēro ikgadēju izsekošanas sistēmu, kas ir balstīta uz ESAO metodiku (“Riodežaneiro politikas rādītāji”) (neizslēdzot precīzāku metodiku izmantošanu, ja tās ir pieejamas), kura integrēta esošajā Savienības programmu darbības rezultātu pārvaldības metodikā, lai 2. panta 1. punktā minēto rīcības programmu un atsevišķo un īpašo pasākumu līmenī kvantificētu ar darbībām klimata jomā un bioloģisko daudzveidību saistītos izdevumus, un to reģistrē novērtējumos un gada ziņojumos.
15. pants
Saņēmējvalstu ieinteresēto personu iesaistīšana
Ja vien tas ir iespējams un ir lietderīgi, Komisija nodrošina, lai īstenošanas procesā notiktu vai būtu notikusi pienācīga apspriešanās ar attiecīgām ieinteresētām personām saņēmējvalstīs, tostarp pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējām iestādēm, un lai tām savlaicīgi tiktu nodrošināta piekļuve attiecīgai informācijai, tādējādi ļaujot tām būt nozīmīgiem šā procesa dalībniekiem.
V SADAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
16. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komitejas, kas ir izveidotas ar instrumentiem. Minētās komitejas ir komitejas Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas Nr. 182/2011 4. pantu.
Ja komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā procedūrā, šādu procedūru izbeidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai noteiktajā termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai ja to lūdz vienkāršs komitejas locekļu vairākums.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā procedūrā, šādu procedūru izbeidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai noteiktajā termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai ja to lūdz vienkāršs komitejas locekļu vairākums.
4. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
Pieņemtais lēmums ir spēkā pieņemtā vai grozītā dokumenta, rīcības programmas vai pasākuma piemērošanas laikā.
5. Komitejas darbā saistībā ar jautājumiem, kas attiecas uz EIB, kā novērotājs piedalās EIB pārstāvis.
17. pants
Instrumentu starpposma pārskatīšana un novērtēšana
1. Vēlākais 2017. gada 31. decembrī Komisija iesniedz starpposma pārskatīšanas ziņojumu par katra instrumenta un šīs regulas īstenošanu. Tas aptver laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 30. jūnijam, un tajā, izmantojot gūto rezultātu un instrumentu efektivitātes mērījumu rādītājus, galveno uzmanību pievērš katra instrumenta mērķu sasniegšanai.
Ņemot vērā katra instrumenta mērķu sasniegšanu, minētajā ziņojumā papildus pievēršas katra instrumenta pievienotajai vērtībai, vienkāršošanas iespējām, iekšējai un ārējai saskaņotībai, tostarp instrumentu savstarpējai papildināmībai un sinerģijām, tam, vai visi mērķi joprojām ir aktuāli, un vai pasākumi dod ieguldījumu konsekventā Savienības ārējā darbībā un, attiecīgos gadījumos, Savienības prioritātēs gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei. Tajā ņem vērā visus konstatējumus un secinājumus par instrumentu ilgtermiņa ietekmi. Tas satur arī informāciju par sviras efektu, kas panākts ar katra finanšu instrumenta līdzekļiem.
Ziņojumu sagatavo ar konkrētu mērķi uzlabot Savienības palīdzības īstenošanu. Tajā iekļauj informāciju attiecība uz lēmumiem par saskaņā ar instrumentiem īstenoto darbību veidu atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu..
Ziņojumā iekļauj arī konsolidētu informāciju no attiecīgajiem ikgadējiem ziņojumiem par visu finansējumu, ko reglamentē ar šo regulu, tostarp ārējiem piešķirtiem ieņēmumiem un iemaksām ieguldījumu fondos, norādot izdevumu sadalījumu pa saņēmējvalstīm, finanšu instrumentu izmantojumu, saistībām un maksājumiem.
Galīgo novērtējuma ziņojumu par laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam Komisija izstrādā, gatavojot starpposma pārskatīšanu par nākamo finansēšanas laikposmu.
2. Starpposma pārskatīšanas ziņojumu, kas minēts 1. punkta pirmajā daļā, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, un vajadzības gadījumā to papildina ar leģislatīvu aktu priekšlikumiem, ar kuriem instrumentos un šajā regulā veic vajadzīgos grozījumus.
3. Par pamatu tam, lai novērtētu, ciktāl ir īstenoti mērķi, izmanto 2014. gada 1. janvāra rādītāju vērtības.
4. Komisija prasa partnervalstīm sniegt visus datus un informāciju, kas vajadzīgi atbilstīgi starptautiskām saistībām palīdzības efektivitātes jomā, lai ļautu pārraudzīt un novērtēt attiecīgos pasākumus.
5. Instrumentu ilgtermiņa rezultātus un ietekmi un to rezultātu ilgtspējību novērtē saskaņā ar tajā laikā piemērojamiem pārraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas noteikumiem un procedūrām.
18. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. marts