ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/652
(2015. gada 20. aprīlis),
ar ko nosaka aprēķina metodes un ziņošanas prasības, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/70/EK, attiecībā uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/70/EK (1998. gada 13. oktobris), kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/12/EEK (1), un jo īpaši tās 7.a panta 5. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Metodei, lai aprēķinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas no degvielām un citu veidu enerģijas, kas iegūta no nebioloģiskiem avotiem, kura jānosaka, ievērojot Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 5. punktu, būtu jānodrošina pietiekami precīzi ziņojumi, lai Komisija var kritiski novērtēt, kā piegādātāji izpildījuši tiem Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 2. punktā noteiktās saistības. Aprēķinu metodei būtu jānodrošina precizitāte, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā saistīto administratīvo prasību sarežģītību. Reizē tai arī būtu jāstimulē piegādātāji samazināt piegādātās degvielas siltumnīcefekta gāzu intensitāti. Īpaši būtu jāizskata arī aprēķinu metodes ietekme uz Savienībā esošajām rafinēšanas rūpnīcām. Tāpēc aprēķinu metode būtu jābalsta uz vidējiem siltumnīcefekta gāzu intensitātes rādītājiem, kas atspoguļo vidējo konkrētai degvielai raksturīgo rādītāju nozarē. Šādas pieejas priekšrocība būtu mazāka administratīvā sloga radīšana piegādātājiem un dalībvalstīm. Šajā stadijā ierosinātajai aprēķinu metodei nevajadzētu ietvert degvielu siltumnīcefekta gāzu intensitātes diferencēšanu, pamatojoties uz jēlmateriāla avotu, jo tas ietekmētu pašreizējās investīcijas dažās Savienības rafinēšanas rūpnīcās.
(2)
Ziņošanas prasības, kas piemērojamas piegādātājiem, kuri ir mazi un vidēji uzņēmumi (MVU), kā noteikts Komisijas Ieteikumā 2003/361/EK (2), Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 1. punkta kontekstā būtu pēc iespējas jāsamazina. Tāpat ārpus Savienības rafinēta benzīna un dīzeļdegvielas importētājiem nevajadzētu būt pienākumam sniegt detalizētu informāciju par degvielu ražošanai izmantoto jēlnaftu avotiem, jo šī informācija var nebūt pieejama vai var būt grūti iegūstama.
(3)
Lai stimulētu siltumnīcefekta gāzu emisiju vēl lielāku samazināšanu, piegādātāju aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisiju aprēķinā būtu jāietver ietaupījumi, kas deklarēti par augšposma emisiju samazinājumiem (AES), tostarp lāpā sadedzinātā un atmosfērā novadītā gāzu daudzuma samazinājumiem. Lai piegādātājiem būtu vieglāk pieteikt AES, būtu jāatļauj dažādu shēmu lietošana emisiju samazinājumu aprēķināšanā un sertificēšanā. Būtu jānosaka, ka deklarēt var tikai AES projektus, kas sākti pēc Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 5. punkta b) apakšpunktā paredzētā degvielas pamatstandarta noteikšanas datuma, tas ir, pēc 2011. gada 1. janvāra.
(4)
Vidējās svērtās siltumnīcefekta gāzu standartvērtības, kas pārstāv Savienībā patērēto jēlnaftu, nodrošina vienkāršu aprēķinu metodi, ar kuru piegādātāji var noteikt piegādātās degvielas siltumnīcefekta gāzu intensitāti.
(5)
AES būtu jāaprēķina un jāvalidē saskaņā ar principiem un standartiem, kas noteikti starptautiskajos standartos, konkrētāk, ISO 14064, ISO 14065 un ISO 14066.
(6)
Turklāt ir lietderīgi atvieglot dalībvalstīm to tiesību aktu īstenošanu, kas attiecas uz AES, tostarp lāpās sadedzinātā un atmosfērā novadītā gāzu daudzuma samazinājumiem. Tāpēc Komisijas aizgādībā būtu jāizstrādā neleģislatīvas norādes par pieejām šādu AES (ietverot lāpās sadedzinātā un atmosfērā novadītā gāzu daudzuma samazinājumu ražošanas vietās) uzskaitei, pārbaudei, validācijai, monitoringam un ziņošanai par tiem pirms šīs direktīvas 7. pantā paredzētā transponēšanas termiņa beigām.
(7)
Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 5. punkta b) apakšpunkts prasa izveidot metodi, ar kuru noteikt degvielas pamatstandartu, kas pamatojas uz siltumnīcefekta gāzu aprites cikla emisijām uz vienu enerģijas vienību no fosilajām degvielām 2010. gadā. Degvielas pamatstandartam vajadzētu būt balstītam uz patērētajiem dīzeļdegvielas, benzīna, neautoceļu tehnikas gāzeļļas, sašķidrinātās naftas gāzes (LPG) un saspiestās dabasgāzes (CNG) daudzumiem, kas noteikti, izmantojot dalībvalstu Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējai konvencijai (UNFCCC) par klimata pārmaiņām 2010. gadā oficiāli ziņotos datus. Degvielas pamatstandartam nevajadzētu būt fosilās degvielas komparatoram, ko izmanto, aprēķinot siltumnīcefekta gāzu ietaupījumu no biodegvielām, un minētajam komparatoram būtu jāpaliek tādam, kāds noteikts Direktīvas 98/70/EK IV pielikumā.
(8)
Tā kā attiecīgo fosilo degvielu īpatsvars energoavotu struktūrā gadu no gada mainās maz, arī fosilo degvielu siltumnīcefekta gāzu intensitātes agregētā variācija no gada uz gadu būs neliela. Tāpēc ir lietderīgi degvielas pamatstandartu balstīt uz Savienības vidējiem patēriņa datiem 2010. gadā, kurus dalībvalstis paziņojušas UNFCCC.
(9)
Degvielas pamatstandartam būtu jāatspoguļo fosilo degvielu vidējā augšposma siltumnīcefekta gāzu intensitāte un vidējā kompleksā degvielas rafinēšanas rūpnīcu siltumnīcefekta gāzu intensitāte. Tāpēc degvielas pamatstandarts būtu jāaprēķina, izmantojot attiecīgās vidējās degvielu standartvērtības. Degvielas pamatstandartam būtu jāpaliek nemainīgam līdz 2020. gadam, lai nodrošinātu tiesisko noteiktību piegādātājiem attiecībā uz to pienākumiem samazināt piegādāto degvielu siltumnīcefekta gāzu intensitāti.
(10)
Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 5. punkta b) apakšpunkts paredz pieņemt metodi, lai aprēķinātu elektromobiļu devumu aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā. Ievērojot minēto pantu, aprēķinu metodei vajadzētu būt saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK 3. panta 4. punktu (3). Lai nodrošinātu šādu saskaņu, tāds pats korekcijas koeficients būtu jāpiemēro spēka piedziņas bloka efektivitātei.
(11)
Piegādātāji var ziņot par autotransportlīdzekļu patēriņam piegādāto elektroenerģiju saskaņā ar Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 1. punktu ikgadējos ziņojumos dalībvalstīm. Lai ierobežotu administratīvās izmaksas, ir lietderīgi, ka piegādātāju datu ziņošanas vajadzībām aprēķinu metodes pamatā ir aprēķini, nevis elektromobiļa vai elektromotocikla elektroenerģijas patēriņa faktiskie mērījumi.
(12)
Ir lietderīgi iekļaut sīki izstrādātu pieeju biodegvielu daudzuma un siltumnīcefekta gāzu intensitātes aprēķināšanai gadījumiem, kad biodegvielu un fosilo degvielu pārstrādā vienā un tajā pašā procesā. Ir vajadzīga konkrēta metode, jo iegūto biodegvielas daudzumu nav iespējams izmērīt, piemēram, augu eļļu un fosilās degvielas kopīgā hidropārstrādē. Direktīvas 98/70/EK 7.d panta 1. punkts nosaka, ka biodegvielu siltumnīcefekta gāzu emisiju aprites cikls, piemērojot minētās direktīvas 7.a pantu un 7.b panta 2. punktu, jāaprēķina, izmantojot to pašu metodi. Tāpēc siltumnīcefekta gāzu emisiju sertifikācija atzītās brīvprātīgās shēmās ir tikpat derīga, kā piemērojot Direktīvas 98/70/EK 7.a pantu, tā piemērojot tās7.b panta 2. punktu.
(13)
Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 1. punktā piegādātājiem noteiktās ziņošanas prasības būtu jāpapildina ar ziņojamo datu saskaņotu formātu un saskaņotām definīcijām. Lai ar individuāla piegādātāja ziņošanas pienākumiem saistīto siltumnīcefekta gāzu intensitāti aprēķinātu pareizi, ir jāsaskaņo datu definīcijas, jo dati ir svarīgs elements aprēķinu metodē, kas saskaņota, ievērojot Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 5. punkta a) apakšpunktu. Šie dati ietver piegādātāja identifikāciju, tirgū laistās degvielas vai enerģijas daudzumu un tirgū laistās degvielas vai enerģijas veidu.
(14)
Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 1. punktā piegādātājiem noteiktās ziņošanas prasības būtu jāpapildina ar saskaņotām ziņošanas prasībām, ziņošanas formātu un saskaņotām definīcijām dalībvalstu ziņojumiem Komisijai par Savienībā patērēto degvielu siltumnīcefekta gāzu rādītājiem. Konkrētāk, šīs ziņošanas prasības sniegs iespēju atjaunināt Direktīvas 98/70/EK IV pielikuma C daļas 19. punktā un Direktīvas 2009/28/EK V pielikuma C daļas 19. punktā aprakstīto fosilās degvielas komparatoru, atvieglos ziņošanu, kas prasīta Direktīvas 98/70/EK 8. panta 3. punktā un 9. panta 2. punktā, kā arī atvieglos aprēķinu metodes pielāgošanu tehnikas un zinātnes attīstībai, lai nodrošinātu, ka tā atbilst paredzētajam mērķim. Šiem datiem būtu jāietver tirgū laistās degvielas vai enerģijas daudzums un degvielas vai enerģijas veids, pirkuma vieta un tirgū laistās degvielas vai enerģijas izcelsme.
(15)
Ir lietderīgi, ka dalībvalstis ļauj pakalpojumu sniedzējiem izpildīt ziņošanas pienākumu, izmantojot ekvivalentus datus, kas tiek vākti, ievērojot citus Savienības vai valstu tiesību aktus, lai mazinātu administratīvo slogu, ja vien šī ziņošana notiek saskaņā ar IV pielikumā izklāstītajām prasībām un I un III pielikumā sniegtajām definīcijām.
(16)
Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 5. punkta c) apakšpunkts paredz iespēju pieņemt jebkurus vajadzīgos noteikumus, lai piegādātāju grupai būtu vieglāk ziņot, ievērojot minētās direktīvas 7.a panta 4. punktu. Ir vēlams šādu ziņošanu atvieglot, lai netiktu traucēta degvielas fiziska pārvietošana, jo dažādi piegādātāji laiž tirgū dažādas degvielas dažādās proporcijās un līdz ar to tiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķrādītāja sasniegšanai var būt jāatvēl atšķirīgs resursu daudzums. Tāpēc ir jāsaskaņo piegādātāja identifikācijas, tirgū laistās degvielas vai enerģijas daudzuma, degvielas vai enerģijas veida, pirkuma vietas un tirgū laistās degvielas vai enerģijas izcelsmes definīcijas. Turklāt, lai izvairītos no dubultas uzskaites piegādātāju kopīgas ziņošanas gadījumā, kas paredzēta 7.a panta 4. punktā, ir lietderīgi saskaņot aprēķina un ziņošanas metodes īstenošanu dalībvalstīs, tostarp ziņojumus Komisijai tā, lai vajadzīgā informācija no piegādātāju grupas attiektos uz konkrētu dalībvalsti.
(17)
Ievērojot Direktīvas 98/70/EK 8. panta 3. punktu, dalībvalstīm ir jāiesniedz ikgadējs valsts degvielas kvalitātes ziņojums par iepriekšējo gadu saskaņā ar paraugu, kas noteikts Komisijas Lēmumā 2002/159/EK (4). Lai ievērotu grozījumus Direktīvā 98/70/EK, kas tajā tika ieviesti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/30/EK (5), un izrietošās dalībvalstīm noteiktās papildu prasības par ziņošanu, kā arī efektivitātes un saskaņošanas uzlabošanai ir jāprecizē, kāda informācija būtu jāpaziņo, un jāpieņem formāts, ko piegādātāji un dalībvalstis izmantotu datu iesniegšanai.
(18)
Komisija 2012. gada 23. februārī iesniedza pasākuma projektu komitejai, kas izveidota ar Direktīvu 98/70/EK. Komitejai neizdevās pieņemt atzinumu ar vajadzīgo kvalificēto balsu vairākumu. Tāpēc ir lietderīgi, ka Komisija iesniedz priekšlikumu Padomei, ievērojot Padomes Lēmuma 1999/468/EK (6) 5.a panta 4. punktu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo direktīvu paredz noteikumus aprēķina metodēm un ziņošanas prasībām saskaņā ar Direktīvu 98/70/EK.
2. Šo direktīvu piemēro degvielām, ar ko darbina autotransportlīdzekļus un neautoceļu tehniku (tostarp iekšzemes ūdensceļu kuģus, kad tie nekuģo jūrā), lauksaimniecības un mežsaimniecības traktorus, kā arī atpūtas kuģus, kad tie nekuģo jūrā, un elektroenerģijai, ko izmanto autotransportlīdzekļos.
2. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā papildus definīcijām, kas jau ir ietvertas Direktīvā 98/70/EK, ir spēkā šādas definīcijas:
1)
“augšposma emisijas” ir visas siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas rodas pirms jēlmateriāla nokļūšanas rafinēšanas rūpnīcā vai pārstrādes rūpnīcā, kur ražo I pielikumā minēto degvielu;
2)
“dabīgais bitumens” ir jebkurš rafinēšanas rūpnīcas jēlmateriāla avots:
a)
kura Amerikas Naftas institūta (API) blīvums nepārsniedz 10 grādus, jēlmateriālam atrodoties iegulā ekstrakcijas vietā, saskaņā ar Amerikas Testēšanas un materiālu biedrības (ASTM) (7) testēšanas metodi D287;
b)
kura vidējā viskozitāte gadā pie iegulas temperatūras ir lielāka par vērtību, kas aprēķināta pēc šāda vienādojuma: viskozitāte (centipuazos) = 518,98e - 0,038T, kur T ir temperatūra Celsija grādos;
c)
kurš atbilst Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 (8) ar kombinētās nomenklatūras (KN) kodu 2714 klasificēto darvas smilšu definīcijai; un
d)
ja jēlmateriāla avota mobilizāciju panāk ar kalnrūpniecības metodēm vai gravitācijas drenāžu, ieguves palielināšanai izmantojot termisko paņēmienu, kam nepieciešamo siltumenerģiju galvenokārt iegūst no citiem avotiem, nevis paša izejvielas avota;
3)
“degslāneklis” ir jebkurš rafinēšanas rūpnīcas jēlmateriāla avots, kas atrodas iežu iegulā, satur cieto kerogēnu un atbilst Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ar KN kodu 2714 klasificētā degslānekļa definīcijai. Jēlmateriāla avota mobilizāciju panāk ar kalnrūpniecības metodēm vai gravitācijas drenāžu, ieguves palielināšanai izmantojot termisko paņēmienu;
4)
“degvielas pamatstandarts” ir degvielas pamatstandarts, kura pamatā ir aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisijas uz enerģijas vienību no fosilajām degvielām 2010. gadā;
5)
“tradicionālā jēlnafta” ir jebkurš ir rafinēšanas rūpnīcas izejvielas avots, kura API blīvums pārsniedz 10 grādus, jēlnaftai atrodoties iegulā izcelsmes vietā, ja tas mērīts saskaņā ar ASTM testēšanas metodi D287, un kurš nav klasificējams ar Regulā (EEK) Nr. 2658/87 noteikto KN kodu 2714.
3. pants
Metode tādu piegādāto degvielu un enerģijas siltumnīcefekta gāzu intensitātes aprēķināšanai, kuras nav biodegvielas, un piegādātāju ziņojumu sagatavošanai
1. Piemērojot Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 2. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka piegādātāji nosaka piegādāto degvielu siltumnīcefekta gāzu intensitāti, izmantojot šīs direktīvas I pielikumā izklāstīto aprēķinu metodi.
2. Piemērojot Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 1. punkta otro daļu un 2. punktu, dalībvalstis pieprasa, lai piegādātāji ziņotu datus, izmantojot šīs direktīvas I pielikumā noteiktās definīcijas un aprēķinu metodi. Datus ziņo katru gadu, izmantojot šīs direktīvas IV pielikumā sniegto veidni.
3. Piemērojot Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 4. punktu, visas dalībvalstis nodrošina to, ka piegādātāju grupa, kas izvēlas tikt uzskatīta par vienu piegādātāju, konkrētajā dalībvalstī izpilda 7.a panta 2. punktā noteikto pienākumu.
4. Piegādātājiem, kuri ir MVU, dalībvalstis piemēro šīs direktīvas I pielikumā noteikto vienkāršoto metodi.
4. pants
Degvielas pamatstandarta un siltumnīcefekta gāzu intensitātes samazinājuma aprēķināšana
Lai pārliecinātos, ka piegādātāji pilda tiem Direktīvas 98/70/EK 7.a panta 2. punktā noteikto pienākumu, dalībvalstis nosaka piegādātājiem prasību panāktos degvielas un elektroenerģijas aprites cikla siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus salīdzināt ar degvielas pamatstandartu, kas noteikts šīs direktīvas II pielikumā.
5. pants
Dalībvalstu ziņojumi
1. Iesniedzot ziņojumus Komisijai saskaņā ar Direktīvas 98/70/EK 8. panta 3. punktu, dalībvalstis sniedz Komisijai datus, kuri saistīti ar minētās direktīvas 7.a panta prasību izpildi un kuru sniegšana paredzēta šīs direktīvas III pielikumā.
2. Dalībvalstis šīs direktīvas III pielikumā noteiktos datus iesniedz, izmantojot Eiropas Vides aģentūras ReportNet rīkus, kas nodrošināti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 401/2009 (9). Dalībvalstis datus elektroniski nosūta uz Eiropas Vides aģentūras pārvaldīto centrālo datu repozitoriju.
3. Datus sniedz katru gadu, izmantojot šīs direktīvas IV pielikumā paredzēto veidni. Dalībvalstis Komisijai paziņo nosūtīšanas dienu un tās kompetentās iestādes kontaktpersonas vārdu, kura atbild par datu verificēšanu un ziņošanu Komisijai.
6. pants
Sankcijas
Dalībvalstis pieņem noteikumus par sankcijām, ko piemēro par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus vajadzīgos pasākumus minēto noteikumu īstenošanas nodrošināšanai. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. Dalībvalstis minētos noteikumus paziņo Komisijai ne vēlāk kā 2017. gada 21. aprīlī un nekavējoties Komisiju informē par visiem turpmāk veiktiem grozījumiem, kas tos ietekmē.
7. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2017. gada 21. aprīlim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
2. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
8. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
9. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Luksemburgā, 2015. gada 20. aprīlī