РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1228/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 ноември 2014 година
относно разрешение и отказ за разрешение на някои здравни претенции за храните, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните (1), и по-специално член 17, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 1924/2006 здравните претенции за храните са забранени, освен ако не са разрешени от Комисията в съответствие с посочения регламент и не са включени в списък на разрешените претенции.
(2)
В Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда също, че заявления за разрешение на здравни претенции могат да бъдат подавани от стопанските субекти в хранителната промишленост до националния компетентен орган на държава членка. Националният компетентен орган препраща валидните заявления на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), наричан по-долу „Органът“.
(3)
След получаването на заявление Органът незабавно информира останалите държави членки и Комисията за него и се произнася със становище по съответната здравна претенция.
(4)
Комисията взема решение относно разрешението на здравните претенции, като се съобразява със становището на Органа.
(5)
След като Abtei Pharma Vertriebs GmbH подаде заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно въздействието на таблетки за дъвчене с калций и витамин D3 върху загубата на костно вещество (въпрос № EFSA-Q-2008-721) (2). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Таблетките за дъвчене с калций и витамин D подобряват костната плътност при жените над 50-годишна възраст. Следователно таблетките за дъвчене могат да намалят риска от остеопоротични фрактури.“
(6)
На 7 август 2009 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което е установена причинно-следствена връзка между приема на калций - самостоятелно или в комбинация с витамин D - и намаляването на загубата на костна минерална плътност (КМП) при жените след менопауза. Намалената загуба на КМП може да спомогне за понижаване на риска от костни фрактури. Поради това двете здравни претенции, за които се отнася посоченото заключение, следва да се считат за съобразени с изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006 и да бъдат включени в списъка на Съюза на разрешените претенции. Въпреки това Органът стигна до заключението, че предоставената информация е недостатъчна, за да се установят условия за използване на претенциите. Впоследствие Комисията отново се обърна към него за допълнителна консултация, за да даде възможност на службите за управление на риска да определят подходящи условия за използване на съответните здравни претенции. На 17 май 2010 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа (въпрос № EFSA-Q-2009-00940) (3), според което претендираният ефект може да се постигне само при дневен прием на най-малко 1 200 mg калций от всички източници или най-малко 1 200 mg калций и 800 I.U. (20 μg) витамин D от всички източници.
(7)
Когато здравната претенция се отнася само до калция, за да се гарантира, че дадена храна осигурява значително количество от този елемент, е целесъобразно да се определят условия за използване, които позволяват претенцията да обхваща храни, осигуряващи най-малко 400 mg калций на количествено определена доза.
(8)
Когато здравната претенция се отнася до комбинирания прием от калций и витамин D, предвид високата доза витамин D, необходима за постигане на претендирания ефект (20 μg), е целесъобразно използването на претенцията да се ограничи до хранителни добавки. С цел да се гарантира, че дадена хранителна добавка ще осигури значително количество калций и витамин D в контекста на тази претенция, е целесъобразно да се определят условия за използване, които позволяват тя да се отнася само до хранителни добавки, осигуряващи най-малко 400 mg калций и 15 μg витамин D за дневна доза.
(9)
След като DSM Nutritional Products Europe AG подаде заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно въздействието на витамин D върху намаляването на риска от падане при мъже и жени над 60-годишна възраст (въпрос № EFSA-Q-2010-01233) (4). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Витамин D намалява риска от падане. Падането е рисков фактор за фрактури.“
(10)
На 30 септември 2011 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което е установена причинно-следствена връзка между приемането на витамин D и намаляването на риска от падане, свързан с постурална нестабилност и мускулна слабост. Намаляването на риска от падане при мъжете и жените над 60-годишна възраст е от полза за човешкото здраве, тъй като се намалява рискът от костни фрактури. Поради това здравната претенция, за която се отнася посоченото заключение, следва да се счита за съобразена с изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006 и да бъде включена в списъка на Съюза на разрешените претенции.
(11)
В становището на Органа се посочва също, че претендираният ефект може да се постигне само при дневен прием на 800 I.U. (20 μg) витамин D от всички източници. Предвид високата доза витамин D, необходима за постигане на претендирания ефект (20 μg), е целесъобразно използването на претенцията да се ограничи до хранителни добавки. С цел да се гарантира, че хранителната добавка ще осигури значително количество витамин D в контекста на тази претенция, е целесъобразно да се определят условия за използване, които позволяват тя да се отнася само до хранителни добавки, осигуряващи 15 μg витамин D за дневна доза.
(12)
В член 16, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда, че становището, поддържащо разрешаването на здравна претенция, следва да включва някои подробности. Тези подробности следва да бъдат съответно установени в приложение I към настоящия регламент във връзка с разрешените претенции и да включват, според случая, преформулирания текст на претенцията, специфичните условия за нейното използване, а когато това е приложимо - условията или ограниченията за употребата на храната и/или допълнителна информация или предупреждение в съответствие с правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1924/2006 и съгласувани със становищата на Органа.
(13)
Една от целите на Регламент (ЕО) № 1924/2006 е да се гарантира, че здравните претенции съдържат вярна, ясна, надеждна и полезна за потребителя информация и че във връзка с това е обърнато внимание на формулировката и представянето. Поради това, когато формулировката на претенции има същото значение за потребителя като това на разрешена здравна претенция, тъй като при тях е налице същата връзка като съществуващата между категория храни, храна или една от нейните съставки и здравето, то те следва да се подчиняват на същите условия за използване, посочени в приложение I към настоящия регламент.
(14)
След като GP International Holding B.V. подаде заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно глюкозамин хидрохлорид и въздействието му за забавяне на дегенерацията на хрущялната тъкан (въпрос № EFSA-Q-2009-00412) (5). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Забавя или намалява процеса на разграждане на хрущялната тъкан от мускулно-скелетната система, в резултат на което намалява риска от остеоартрит“.
(15)
На 29 октомври 2009 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което не е установена причинно-следствена връзка между приемането на глюкозамин хидрохлорид и претендирания ефект. Тъй като претенцията не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006, съответно следва тя да не бъде разрешена.
(16)
След като Европейската асоциация на производителите на натурални соеви храни (ENSA), Европейската федерация за зеленчукови протеини (EUVEPRO) и Асоциацията за соеви протеини (SPA) подадоха заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно въздействието на изолирания соев протеин върху понижаването на нивото на LDL-холестерол в кръвта (въпрос № EFSA-Q-2011-00784) (6). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Доказано е, че богатата на протеини съставка на соята понижава или намалява нивото на холестерол в кръвта, като това, от своя страна, може да намали риска от (коронарна) болест на сърцето“.
(17)
На 2 февруари 2012 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което не е установена причинно-следствена връзка между приема на изолиран соев протеин и претендирания ефект, посочен от заявителя. Тъй като претенцията не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006, съответно следва тя да не бъде разрешена.
(18)
След като Health Concern B.V. подаде заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно въздействието на комбинирания прием на растителни стероли и Cholesternorm®mix върху понижаването на нивото на LDL-холестерол в кръвта (въпрос №EFSA-Q-2009-00237, EFSA-Q-2011-01114) (7). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Активно понижава нивото на холестерола.“
(19)
На 17 юли 2012 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което не е установена причинно-следствена връзка между комбинирания прием на растителни стероли и Cholesternorm®mix и претендирания ефект при предложените условия за използване. Тъй като претенцията не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006, съответно следва тя да не бъде разрешена.
(20)
След като Minami Nutrition Health BVBA подаде заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно въздействието на ейкозапентаеновата киселина (EPA) върху намаляването на съотношението между арахидонова киселина (AA) и ейкозапентаенова киселина (съотношение AA/EPA) в кръвта при деца със синдром на дефицит на вниманието и хиперактивност (ADHD) (въпрос № EFSA-Q-2012-00573) (8). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Доказано е, че EPA намалява съотношението AA/EPA в кръвта. Високото ниво на съотношението AA/EPA е рисков фактор за затруднената концентрация при децата със симптоми, сходни на тези при ADHD. За тези деца е характерна и по-ниската хиперактивност и/или съпровождащото я опозиционно поведение“.
(21)
На 8 април 2013 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което целевата група от населението, към която е насочена претенцията, е засегната от съответното заболяване (т.е. децата с ADHD) и претендираният ефект е свързан с неговото лечение.
(22)
Регламент (ЕО) № 1924/2006 допълва общите принципи на Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (9). В член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че етикетирането не трябва да приписва на дадена храна свойството да предотвратява, лекува или излекува болест при хората, нито да се позовава на такива свойства. Тъй като приписването на лечебни свойства на храните е забранено, претенцията относно въздействието на ейкозапентаеновата киселина (EPA) върху намаляване на съотношението AA/EPA в кръвта при деца с ADHD следва съответно да не бъде разрешена.
(23)
След като McNeil Nutritionals and Raisio Nutrition Ltd. подаде заявление съгласно член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция относно приема на 2 g растителни станоли (под формата на растителни станолови естери) дневно като част от бедна на наситени мазнини диета и два пъти по-ниското ниво на LDL-холестерол в сравнение с провеждането на същата диета без такъв прием (въпрос № EFSA-Q-2012-00915) (10). Предложената от заявителя претенция беше формулирана по следния начин: „Приемът на 2 g растителни станоли (под формата на растителни станолови естери) дневно като част от бедна на наситени мазнини диета води до два пъти по-ниско ниво на LDL-холестерол, отколкото провеждането на същата диета без такъв прием. Високият холестерол е рисков фактор за развитието на коронарна болест на сърцето“.
(24)
На 8 април 2013 г. Комисията и държавите членки получиха становището на Органа, основаващо се на предоставените данни, според което представените от заявителя доказателства не установяват, че приемът на 2 g растителни станоли (под формата на растителни станолови естери) дневно води до два пъти по-ниско ниво на LDL-холестерол в сравнение с провеждането на същата диета без такъв прием. Тъй като претенцията не отговаря на изискванията на Регламент (ЕО) № 1924/2006, съответно следва тя да не бъде разрешена.
(25)
При определянето на мерките, предвидени в настоящия регламент, бяха взети под внимание коментарите на заявителите и на отделни граждани, получени от Комисията съгласно член 16, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1924/2006.
(26)
Добавянето или използването на вещества в храните, както и класификацията на продуктите като храни или лекарствени продукти, е регламентирано в специфичното законодателство на Съюза и в специфичното национално законодателство. Решенията във връзка със здравна претенция в съответствие с Регламент (ЕО) № 1924/2006, като например за включване в списъка с разрешените здравни претенции по член 14, параграф 1 от същия регламент, не представляват разрешения за търговия с веществото, за което се отнася претенцията, решения за използване на веществото в храни, нито класификация на определен продукт като храна.
(27)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Изброените в приложение I към настоящия регламент здравни претенции могат да се използват по отношение на храни, предлагани на пазара на Съюза, при спазване на условията, определени в посоченото приложение.
2. Здравните претенции, посочени в параграф 1, се включват в списъка на Съюза на разрешените претенции, предвиден в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1924/2006.
Член 2
Изброените в приложение II към настоящия регламент здравни претенции не се включват в списъка на Съюза на разрешените претенции, предвиден в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1924/2006.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 ноември 2014 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1228/2014
(2014. gada 17. novembris),
ar ko piešķir un noraida atļaujas konkrētām veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kuras attiecas uz slimības riska samazināšanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (1) un jo īpaši tās 17. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1924/2006 veselīguma norādes uz pārtikas produktiem ir aizliegtas, ja vien Komisija tās nav atļāvusi saskaņā ar minēto regulu un tās nav iekļautas atļauto norāžu sarakstā.
(2)
Regulā (EK) Nr. 1924/2006 paredzēts arī, ka pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji veselīguma norāžu atļaujas pieteikumus var iesniegt dalībvalsts kompetentajai iestādei. Valsts kompetentajai iestādei ir jānosūta derīgie pieteikumi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) (turpmāk - “iestāde”).
(3)
Pēc pieteikuma saņemšanas iestāde par to nekavējoties informē pārējās dalībvalstis un Komisiju, kā arī sniedz atzinumu par attiecīgo veselīguma norādi.
(4)
Komisija, ņemot vērā iestādes sniegto atzinumu, lemj par atļaujas piešķiršanu veselīguma norādēm.
(5)
Pēc tam, kad uzņēmums Wrigley GmbH iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar to, kāda ietekme uz kaulu masas samazināšanos ir košļājamām tabletēm ar kalciju un D3 vitamīnu (jautājums Nr. EFSA-Q-2008-721) (2). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Košļājamās tabletes ar kalciju un D vitamīnu uzlabo kaulu blīvumu sievietēm no 50 gadu vecuma. Košļājamās tabletes var samazināt osteoporozes izraisītu kaulu lūzumu risku.”
(6)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2009. gada 7. augustā, secināja, ka ir noteikta cēloņsakarība starp kalcija uzņemšanu, atsevišķi vai kopā ar D vitamīnu, un samazinātu kaulu minerālā blīvuma (KMB) zudumu sievietēm pēcmenopauzes periodā. Samazinot KMB zudumu, iespējams samazināt kaulu lūzumu risku. Līdz ar to divas veselīguma norādes, kas ir saskaņā ar šo secinājumu, būtu jāuzskata par atbilstošām Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajām prasībām, un tās būtu jāiekļauj Savienības atļauto norāžu sarakstā. Tomēr iestāde secināja, ka sniegtā informācija ir nepietiekama, lai norādēm noteiktu lietošanas nosacījumus. Pēc tam Komisija atkārtoti vērsās pie iestādes pēc ieteikuma, lai riska pārvaldītāji attiecīgajām veselīguma norādēm varētu noteikt piemērotus lietošanas nosacījumus. Atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2010. gada 17. maijā (jautājums Nr. EFSA-Q-2009-00940) (3), iestāde secināja, ka, lai iegūtu norādīto ietekmi, dienā nepieciešams uzņemt vismaz 1 200 mg kalcija no visiem avotiem vai vismaz 1 200 mg kalcija un 800 I.U. (20 μg) D vitamīna no visiem avotiem.
(7)
Ja veselīguma norāde attiecas tikai uz kalciju, ir lietderīgi noteikt lietošanas nosacījumus, kuri ļauj norādi lietot tikai uz produktiem, kas satur vismaz 400 mg kalcija noteiktā porcijā, tādējādi nodrošinot, ka pārtikas produkts sniedz ievērojamu kalcija daudzumu.
(8)
Ņemot vērā lielo D vitamīna devu (20 μg), kas jāuzņem, lai sasniegtu norādīto ietekmi, gadījumos, kad veselīguma norāde attiecas uz kalcija un D vitamīna kombināciju, ir lietderīgi atļaut norādes izmantošanu tikai uz uztura bagātinātājiem. Lai nodrošinātu, ka uztura bagātinātājs sniedz ievērojamu kalcija un D vitamīna daudzumu, saistībā ar šo norādi ir lietderīgi noteikt lietošanas nosacījumus, kas ļauj norādi lietot tikai uz uztura bagātinātājiem, kuri dienas devā nodrošina vismaz 400 mg kalcija un 15 μg D vitamīna.
(9)
Pēc tam, kad uzņēmums DSM Nutritional Products Europe AG iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā D vitamīnu un nokrišanas risku vīriešiem un sievietēm no 60 gadu vecuma (jautājums Nr. EFSA-Q-2010-01233) (4). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “D vitamīns samazina risku nokrist. Krišana ir riska faktors lūzumiem.”
(10)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2011. gada 30. septembrī, secināja, ka ir noteikta cēloņsakarība starp D vitamīna uzņemšanu un nokrišanas riska samazināšanu, jo D vitamīns labvēlīgi ietekmē nestabilu stāju un muskuļu vājumu. Samazināt nokrišanas risku vīriešiem un sievietēm no 60 gadu vecuma ir labvēlīgi veselībai, jo samazinās risks gūt kaulu lūzumus. Līdz ar to veselīguma norāde, kas ir saskaņā ar šo secinājumu, būtu jāuzskata par atbilstošu Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajām prasībām, un tā būtu jāiekļauj Savienības atļauto norāžu sarakstā.
(11)
Iestāde savā atzinumā secināja arī, ka, lai iegūtu norādīto ietekmi, no visiem avotiem dienā nepieciešams uzņemt 800 I.U. (20 μg) D vitamīna. Ņemot vēra lielo D vitamīna devu (20 μg), kas jāuzņem, lai sasniegtu norādīto ietekmi, ir lietderīgi atļaut norādes izmantošanu tikai uz uztura bagātinātājiem. Lai nodrošinātu, ka uztura bagātinātājs sniedz ievērojamu D vitamīna daudzumu, saistībā ar šo norādi ir lietderīgi noteikt lietošanas nosacījumus, kas ļauj norādi lietot tikai uz uztura bagātinātājiem, kuri dienas devā nodrošina vismaz 15 μg D vitamīna.
(12)
Regulas (EK) Nr. 1924/2006 16. panta 4. punktā ir noteikts - ja atzinums ir labvēlīgs attiecībā uz atļaujas piešķiršanu veselīguma norādei, tajā būtu jāiekļauj konkrētas ziņas. Līdz ar to šīs ziņas par atļautajām veselīguma norādēm būtu jāiekļauj šīs regulas I pielikumā, un vajadzības gadījumā tajās jāiekļauj pārskatītais norādes formulējums, īpašie norādes lietošanas nosacījumi un attiecīgā gadījumā - pārtikas produkta lietošanas nosacījumi vai ierobežojumi un/vai papildu paziņojums vai brīdinājums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 noteikumiem un atbilstoši iestādes atzinumiem.
(13)
Viens no Regulas (EK) Nr. 1924/2006 mērķiem ir nodrošināt, lai veselīguma norādes ir patiesas, skaidras, uzticamas un lietderīgas patērētājam, un saistībā ar iepriekš minēto tiek ņemts vērā veselīguma norāžu formulējums un noformējums. Tāpēc gadījumos, kad norāžu formulējums patērētājiem nozīmē to pašu, ko veselīguma norāde, par kuru jau ir izsniegta atļauja, jo tas liecina, ka pastāv tāda pati saikne, kāda ir starp pārtikas produktu kategoriju, pārtikas produktu vai kādu tā sastāvdaļu un veselību, uz to būtu jāattiecina tādi paši lietošanas nosacījumi, kā minēts šīs regulas I pielikumā.
(14)
Pēc tam, kad uzņēmums GP International Holding B.V. iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar glikozamīna hidrohlorīdu un palēninātu skrimšļu deģenerāciju (jautājums Nr. EFSA-Q-2009-00412) (5). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Palēnina/samazina muskuloskeletālās sistēmas skrimšļu sairšanas procesu, kā rezultātā samazinās osteoartrīta risks.”
(15)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2009. gada 29. oktobrī, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp glikozamīna hidrohlorīda lietošanu pārtikā un norādīto ietekmi. Līdz ar to veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajām prasībām, tādēļ tai nebūtu jāpiešķir atļauja.
(16)
Pēc tam, kad Eiropas Dabisko sojas produktu ražotāju asociācija (ENSA), Eiropas Augu proteīnu asociācija (EUVEPRO) un Sojas proteīnu asociācija (SPA) iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar izolētu sojas proteīnu ietekmi uz ZBL holesterīna koncentrācijas pazemināšanu asinīs (jautājums Nr. EFSA-Q-2011-00784) (6). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Ir pierādīts, ka proteīnbagātās sojas pupiņu sastāvdaļas pazemina/samazina holesterīna līmeni asinīs. Holesterīna līmeņa pazemināšana asinīs var samazināt risku saslimt ar sirds asinsvadu slimību.”
(17)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2012. gada 2. februārī, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp izolēta sojas proteīna lietošanu pārtikā, kā to definējis pieteikuma iesniedzējs, un norādīto ietekmi. Līdz ar to veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajām prasībām, tādēļ tai nebūtu jāpiešķir atļauja.
(18)
Pēc tam, kad uzņēmums Health Concern B.V. iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar augu sterīnu un Cholesternorm®mix kombināciju un ZBL holesterīna koncentrācijas samazināšanu asinīs (jautājums Nr. EFSA-Q-2009-00237, EFSA-Q-2011-01114) (7). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Efektīvi samazina holesterīna līmeni asinīs.”
(19)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2012. gada 17. jūlijā, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp augu sterīnu un Cholesternorm®mix kombinācijas lietošanu pārtikā atbilstīgi ierosinātajiem lietošanas nosacījumiem un norādīto ietekmi. Līdz ar to veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajām prasībām, tādēļ tai nebūtu jāpiešķir atļauja.
(20)
Pēc tam, kad uzņēmums Minami Nutrition Health BVBA iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar eikozānpentaēnskābes (EPA) ietekmi uz arahidonskābes (AA)/EPA attiecības samazināšanu asinīs bērniem ar uzmanības deficīta un hiperaktivitātes sindromu (ADHD) (jautājums Nr. EFSA-Q-2012-00573) (8). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Ir pierādīts, ka EPA samazina AA/EPA attiecību asinīs. Augsts AA/EPA līmenis ir riska faktors uzmanības deficīta attīstībai bērniem, kuriem ir ADHD līdzīgi simptomi. Šiem bērniem ir arī raksturīgs zemāks hiperaktivitātes līmenis un/vai opozicionāla uzvedība.”
(21)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2013. gada 8. aprīlī, secināja, ka norādes mērķgrupa ir slimi bērni (t. i., bērni ar ADHD) un norādītā ietekme attiecināma uz slimības ārstēšanu.
(22)
Regula (EK) Nr. 1924/2006 papildina Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvas 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (9) vispārējos principus. Direktīvas 2000/13/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka marķējumā sniegtā informācija nedrīkst piedēvēt pārtikas produktam spējas novērst, ārstēt vai izārstēt kādu cilvēka slimību vai atsaukties uz šādām spējām. Tā kā ārstniecisku īpašību piedēvēšana pārtikas produktiem ir aizliegta, ar eikozānpentaēnskābes (EPA) ietekmi uz AA/EPA attiecības samazināšanu asinīs bērniem ar ADHS saistītajai norādei nebūtu jāpiešķir atļauja.
(23)
Pēc tam, kad uzņēmums McNeil Nutritionals and Raisio Nutrition Ltd iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iestādei lūdza sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar to, ka, uzņemot 2 g augu stanola (augu stanola esteru) dienā kā diētas ar zemu piesātināto tauku saturu sastāvdaļu, ZBL holesterīna koncentrācija asinīs samazinās divas reizes vairāk, nekā tikai ievērojot diētu ar zemu piesātināto tauku saturu (jautājums Nr. EFSA-Q-2012-00915) (10). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Uzņemot 2 g augu stanolu (augu stanola esteru) dienā kā diētas ar zemu piesātināto tauku saturu sastavdalu, ZBL holesterīna koncentrācija samazinās divas reizes vairāk, nekā tikai ievērojot diētu ar zemu piesātināto tauku saturu. Augsts holesterīna līmenis ir riska faktors saslimšanai ar sirds un asinsvadu slimību.”
(24)
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, iestāde atzinumā, kuru Komisija un dalībvalstis saņēma 2013. gada 8. aprīlī, secināja, ka pieteikuma iesniedzēja sniegtie pierādījumi nepierāda, ka uzņemot 2 g augu stanolu (augu stanola esteru) dienā kā diētas ar zemu piesātināto tauku saturu sastāvdaļu, ZBL holesterīna koncentrācija samazinās divas reizes vairāk, nekā tikai ievērojot diētu ar zemu piesātināto tauku saturu. Līdz ar to veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajām prasībām, tādēļ tai nebūtu jāpiešķir atļauja.
(25)
Nosakot šajā regulā paredzētos pasākumus, Komisija ņēma vērā atsauksmes, ko tā saņēmusi no pieteikuma iesniedzējiem un sabiedrības pārstāvjiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 16. panta 6. punktu.
(26)
Vielu pievienošanu pārtikas produktiem vai vielu izmantošanu pārtikas produktos, kā arī produktu klasificēšanu par pārtikas produktiem vai par zālēm reglamentē īpaši Savienības un valstu tiesību akti. Lēmumi par veselīguma norādēm saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1924/2006, piemēram, lēmums par iekļaušanu 14. panta 1. punktā minētajā atļauto norāžu sarakstā, nenozīmē ne tirdzniecības atļauju vielai, par kuru ir norāde, ne arī lēmumu par to, vai vielu var izmantot pārtikas produktos, ne konkrēta produkta klasifikāciju par pārtikas produktu.
(27)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Šīs regulas I pielikumā minētās veselīguma norādes ir atļauts lietot uz pārtikas produktiem Savienības tirgū saskaņā ar minētajā pielikumā paredzētajiem nosacījumiem.
2. Šā panta 1. punktā minētās veselīguma norādes iekļauj Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punktā paredzētajā Savienības atļauto norāžu sarakstā.
2. pants
Šīs regulas II pielikumā minētās veselīguma norādes neiekļauj Regulas (EK) Nr. 1924/2006 14. panta 1. punktā paredzētajā Savienības atļauto norāžu sarakstā.
3. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 17. novembrī