РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 421/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за изменение на Директива 2003/87/ЕО за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността, с оглед на изпълнението до 2020 година на международно споразумение за прилагане на единна, основана на пазара глобална мярка за емисиите от международната авиация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Секторът на въздухоплаването е изключително международен по своята същност. Глобалният подход към проблема с емисиите от международната авиация предлага най-добрата перспектива за гарантиране на устойчивост в дългосрочен план.
(2)
Съюзът се стреми да осигури бъдещо международно споразумение за контрол на емисиите на парникови газове от авиацията, като междувременно ограничава въздействията върху изменението на климата от авиационните дейности до и от летища в Съюза чрез самостоятелно действие. С цел да се осигури, че тези цели са взаимно подкрепящи се и не са в противоречие, е целесъобразно да се вземат предвид развитието и становищата, изразени на международни форуми, и по-специално да се вземе предвид резолюцията, която съдържа „Консолидиран отчет за продължаващите политики и практики на ICAO, свързани с опазването на околната среда“, приета на 4 октомври 2013 г. на 38-ата сесия на Асамблеята на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ICAO).
(3)
Вследствие на това, с цел да се запази импулсът, постигнат на 38-ата сесия на Асамблеята на ICAO през 2013 г. и да се улесни постигането на напредък на предстоящата 39-а сесия през 2016 г., е желателно временно изискванията, определени в Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), да се считат за изпълнени за периода до 31 декември 2016 г. по отношение на полети до и от летища в държави извън Европейското икономическо пространство (ЕИП). По този начин Съюзът подчертава, че правните изисквания могат да се прилагат по отношение на полети съответно до и от летища, намиращи се в държави от ЕИП, по същия начин както могат да се прилагат правни изисквания по отношение на емисиите от полети между такива летища. За да се осигури правна сигурност за целите на настоящата дерогация, полетите между летища, намиращи се в държавите от ЕИП, и летища, разположени в държавите, присъединили се към Съюза през 2013 г., следва да се считат за полети между държави от ЕИП.
(4)
Припомня се, че съгласно Директива 2003/87/ЕО държавите членки са тези, които определят как ще се използват приходите от продажбата на квотите чрез търг. Тези приходи или паричната им равностойност следва да се използват за справяне с изменението на климата в Съюза и в трети държави, inter alia, за намаляване на емисиите на парникови газове, за адаптиране към въздействието от изменението на климата в Съюза и в трети държави, по-специално в развиващите се държави, за финансиране на научни изследвания и развойна дейност за ограничаване на вредните последици и за адаптиране, включително по-специално в секторите на въздухоплаването и въздушния транспорт, за намаляване на емисиите чрез транспорт с ниски емисии, както и за покриване на разходите за администриране на схемата на Съюза. Приходите от търговете или паричната им равностойност следва да се използват също така като източник на средства за финансовата вноска в Световния фонд за енергийна ефективност и възобновяема енергия и за мерки за предотвратяване на обезлесяването. Прозрачността при използването на приходите от търгове на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО е от ключова важност в подкрепа на ангажиментите на Съюза. Съгласно Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) държавите членки са тези, които трябва да представят на Комисията доклад за използването на приходите от търговете за такива квоти.
(5)
Дерогациите, предвидени в настоящия регламент, вземат също предвид резултатите от двустранните и многостранните контакти с трети държави, които Комисията ще продължи да осъществява от името на Съюза, за да се насърчи използването на механизми, основаващи се на пазара, за намаляване на емисиите от въздухоплаването.
(6)
Припомня се, че Директива 2003/87/ЕО предвижда възможността да бъдат приети мерки за изменение на дейностите на въздухоплаването, изброени в приложение I към тази директива, при които трета държава въвежда мерки за намаляване на въздействието върху изменението на климата от въздухоплаването.
(7)
Преговорите за сключване на всички споразумения на Съюза с трети държави в областта на въздухоплаването следва да целят запазването на гъвкавостта на Съюза за предприемане на действия по въпроси, свързани с околната среда, включително по отношение на мерки за смекчаване на въздействието на въздухоплаването върху изменението на климата.
(8)
За да се избегне нарушаване на конкуренцията, е важно всички полети по даден маршрут да бъдат третирани еднакво.
(9)
За да се избегнат допълнителни несъразмерни административни тежести за най-малките оператори на въздухоплавателни средства, следва да бъде добавено временно освобождаване към приложение I от Директива 2003/87/ЕО. Нетърговските оператори на въздухоплавателни средства, отделящи по-малко от 10 000 тона CO2 годишно, следва да бъдат освободени от приложното поле на тази директива, считано от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г.
(10)
Целесъобразно е за операторите на въздухоплавателни средства, които са малки емитери, да се разреши използването на алтернативен подход за верификация на техните емисии с оглед намаляване на административната тежест за тях в бъдеще. Държавите членки следва да бъдат в състояние да приложат мерки за опростяване, които да бъдат насочени по-специално към нуждите на нетърговските оператори, които са малки емитери.
(11)
Следва да се обърне специално внимание на смекчаването или дори на премахването на всякакви проблеми, свързани с достъпността и конкурентоспособността, които възникват за най-отдалечените региони на Съюза. Предвид това полетите между летище, намиращо се в даден най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и летище, намиращо се в друг регион на ЕИП, следва също да бъдат включени в дерогацията, установена съгласно настоящия регламент.
(12)
За да се осигури правна сигурност за операторите на въздухоплавателни средства и националните органи, е целесъобразно крайните срокове за връщане и докладване на емисиите за 2013 г. да се удължат до 2015 г.
(13)
За прилагането на настоящата дерогация е важно да се припомни, че методите за разпределянето и издаването на квоти на операторите на въздухоплавателни средства продължават да бъдат тези, установени с Директива 2003/87/ЕО, а именно - да се основават на проверените данни за съотношението тонове - километри за съответните периоди, посочени там.
(14)
След Асамблеята на ICAO през 2016 г. и във връзка с резултата от нея Комисията следва да представи пълен доклад пред Европейския парламент и Съвета. В този доклад Комисията следва, inter alia, да разгледа всички възможности за обхващане на емисиите от въздухоплавателни дейности и, при необходимост, да предложи мерки, за да се осигури, че международното развитие може да бъде взето предвид и че за всички въпроси, свързани с прилагането на дерогацията, може да се търси решение. Комисията следва също така да обърне особено внимание на екологичната ефективност на системата на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ на ЕС) и в тази връзка, на особения принос на въздухоплавателния сектор, в това число на условията и реда за по-добро хармонизиране на правилата, приложими съответно за въздухоплавателните дейности и за стационарните инсталации.
(15)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно въвеждането на временна дерогация за мониторинга, докладването и връщането на квоти от полети до и от държави извън ЕИП от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г., намаляването на административната тежест и опростяването на управлението на схемата, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, a поради мащаба и последиците от действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(16)
Осигуряването на правна сигурност за операторите на въздухоплавателни средства и за националните органи е от основно значение с оглед на крайния срок за връщане на квоти на 30 април 2014 г., посочен в Директива 2003/87/ЕО. Съответно настоящият регламент следва да се прилага от датата на приемането му.
(17)
Директива 2003/87/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Директива 2003/87/ЕО се изменя, както следва:
1)
Вмъква се следният член:
„Член 28а
Дерогация, приложима преди изпълнението до 2020 г. на международно споразумение, прилагащо единна глобална, основана на пазара мярка
1. Чрез дерогация от член 12, параграф 2а, член 14, параграф 3 и член 16 държавите членки приемат, че изискванията, определени в тези разпоредби, са изпълнени, и не предприемат действия срещу операторите на въздухоплавателни средства по отношение на:
а)
всички емисии от полети съответно до и от летища, намиращи се в държави извън Европейското икономическо пространство (ЕИП), за всяка календарна година считано от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г.;
б)
всички емисии от полети между летище, намиращо се в даден най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и летище, намиращо се в друг регион на ЕИП, през всяка календарна година от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г.;
в)
връщането на квоти, съответстващи на проверените емисии за 2013 г. от полети между летища, намиращи се в държави от ЕИП, извършвани до 30 април 2015 г. вместо до 30 април 2014 г., и проверените емисии за 2013 г. за тези полети, докладвани до 31 март 2015 г. вместо до 31 март 2014 г.
За целите на членове 11а, 12 и 14 проверените емисии от полети, различни от посочените в първа алинея, се считат за проверени емисии на оператора на въздухоплавателни средства.
2. Чрез дерогация от член 3д, параграф 5 и член 3е на оператор на въздухоплавателни средства, който се ползва от дерогацията, предвидена в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, се издават безплатни квоти, чийто брой е намален пропорционално на намаляването на задължението за връщане на квоти, предвидено в тези букви.
Чрез дерогация от член 3е, параграф 8 квотите, които не са разпределени вследствие на прилагането на първа алинея от настоящия параграф, се отменят.
По отношение на дейността за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г. държавите членки публикуват броя на безплатните авиационни квоти, разпределени на всеки оператор до 1 август 2014 г.
3. Чрез дерогация от член 3г държавите членки предлагат на търг авиационни квоти, намалени пропорционално на намалението на общия брой издадени квоти.
4. Чрез дерогация от член 3г, параграф 3 броят на квотите за предлагане на търг от всяка държава членка по отношение на периода 1 януари 2013 - 31 декември 2016 г. се намалява, така че да съответства на нейния дял от отредените ѝ авиационни емисии от полети, които не са предмет на дерогацията, предвидена в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член.
5. Чрез дерогация от член 3ж от операторите на въздухоплавателни средства не се изисква да представят план за мониторинг, в който са установени мерките за мониторинг и докладване на данните за емисиите по отношение на полетите, които са предмет на дерогациите, предвидени в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член.
6. Чрез дерогация от членове 3ж, 12, 15 и 18а, когато оператор на въздухоплавателни средства има общи годишни емисии под 25 000 тона CO2, емисиите му се считат за проверени емисии, ако за определянето им е използван инструментът за малките емитери на емисии, одобрен по Регламент (ЕС) № 606/2010 на Комисията (5) и попълнен от Евроконтрол с данни от средството му за подпомагане на СТЕ. Държавите членки могат да използват опростени процедури за нетърговски оператори на въздухоплавателни средства, при условие че точността при тези процедури не е по-малка от предлаганата от инструмента за малките емитери.
7. За целите на настоящия член полетите между летища, намиращи се в държави от ЕИП, и държави, присъединили се към Съюза през 2013 г., се считат за полети между летища, намиращи се в държави от ЕИП.
8. Комисията информира редовно, най-малко веднъж годишно, Европейския парламент и Съвета относно напредъка на преговорите в Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), както и относно усилията ѝ за насърчаване на международното приемане на основани на пазара механизми сред трети държави. След Асамблеята на ИКАО през 2016 г. Комисията ще докладва на Европейския парламент и на Съвета за действията за изпълнение на международно споразумение за глобална мярка, основана на пазара, от 2020 г. нататък, която ще намали емисиите на парникови газове от авиацията по недискриминационен начин, включително за информацията във връзка с използването на приходите, предоставена от държавите членки в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 525/2013.
В своя доклад Комисията разглежда и ако е целесъобразно, в отговор на развитието на ситуацията, включва предложения относно подходящия обхват за покриване на емисиите от дейност до или от летища, намиращи се в държави извън ЕИП, от 1 януари 2017 г. нататък. В доклада си Комисията разглежда също така решения на други въпроси, които могат да възникнат при прилагането на параграфи 1 - 4 от настоящия член, като същевременно запазва еднаквото третиране на всички въздухоплавателни оператори по даден маршрут.
(5) Регламент (ЕС) № 606/2010 на Комисията от 9 юли 2010 г. относно одобрението на опростен инструмент, разработен от Европейската организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол) за оценяване на разхода на гориво от някои оператори на въздухоплавателни средства с малки емисии (ОВ L 175, 10.7.2010 г., стр. 25).“" 						
2)
В приложение I, колона „Дейности“ от съдържащата се там таблица, под заглавие „Въздухоплаване“ се добавя следната буква:
„к)
от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г. полети, които при отсъствие на настоящата буква биха попаднали в тази дейност и които се извършват от нетърговски оператор на въздухоплавателни средства, извършващ полети с общи годишни емисии под 1 000 тона на година.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 30 април 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 421/2014
(2014. gada 16. aprīlis),
ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā, jo paredzams, ka līdz 2020. gadam tiks īstenota starptautiska vienošanās par vienota un globāla tirgus mehānisma piemērošanu starptautiskās aviācijas emisijām
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Aviācijas nozarei ir ļoti izteikts starptautisks raksturs. Globāla pieeja starptautiskās aviācijas emisiju jautājumam sniedz vislabākās izredzes nodrošināt ilgtspējību ilgtermiņā.
(2)
Savienība tiecas panākt, lai nākotnē tiktu noslēgta starptautiska vienošanās par aviācijas radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežošanu, un pašlaik ar autonomiem pasākumiem ierobežo ietekmi uz klimata pārmaiņām, ko rada aviācijas darbības no Savienības lidlaukiem un uz tiem. Lai nodrošinātu, ka minētie mērķi viens otru papildina, nevis ir pretrunā, ir lietderīgi ņemt vērā norises un nostājas starptautiskajos forumos, jo īpaši rezolūciju, kas pieņemta Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) 2013. gada 4. oktobra asamblejas 38. sesijā un kas satur “Kopsavilkumu par pašreizējo ICAO politiku un praksi saistībā ar vides aizsardzību”.
(3)
Tāpēc, lai atbalstītu ICAO 2013. gada asamblejas 38. sesijā panākto ierosmi turpmākai darbībai un sekmētu virzību gaidāmajā 2016. gada 39. sesijā, ir vēlams pagaidām uzskatīt, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (3) izklāstītās prasības laikposmā līdz 2016. gada 31. decembrim ir izpildītas attiecībā uz lidojumiem no/uz lidlaukiem valstīs ārpus Eiropas Ekonomikas zona (EEZ). Tādējādi Savienība uzsver, ka juridiskas prasības attiecībā uz lidojumiem no/uz lidlaukiem, kas atrodas EEZ valstīs, var attiecināt tādā pašā veidā kā juridiskas prasības var attiecināt uz emisijām no lidojumiem starp šādiem lidlaukiem. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, piemērojot šo atkāpi, lidojumi starp lidlaukiem, kas atrodas EEZ valstīs un valstīs, kas Savienībai pievienojās 2013. gadā, būtu jāuzskata par lidojumiem starp EEZ valstīm.
(4)
Jāatgādina, ka saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK dalībvalstis ir tās, kuras nosaka, kā izmantot kvotu izsolīšanā iegūtos ieņēmumus. Šie ieņēmumi vai to finansiālās vērtības ekvivalents būtu jāizmanto, lai risinātu klimata pārmaiņu problēmas Savienībā un trešās valstīs, inter alia samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas, pielāgotos klimata pārmaiņu sekām Savienībā un trešās valstīs, jo īpaši jaunattīstības valstīs, finansētu pētniecību un izstrādi saistībā ar pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, tostarp jo īpaši aeronautikas un gaisa transporta jomā, samazinātu emisijas, izmantojot transportu ar zemu emisiju līmeni, un segtu Savienības sistēmas administrēšanas izdevumus. Ieņēmumi no izsolīšanas vai to finansiālās vērtības ekvivalents būtu arī jāizmanto, lai finansētu iemaksas Pasaules Energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fondā un pasākumus, ar kuriem novērst mežu izciršanu. Pārredzamība to ieņēmumu izlietojumā, kas iegūti no kvotu izsolīšanas saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK, ir izšķirošs faktors Savienības saistību izpildē. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (4) dalībvalstīm ir jāiesniedz Komisijai ziņojums par šādu kvotu izsolīšanā iegūto ieņēmumu izlietojumu.
(5)
Šajā regulā paredzētajās atkāpēs ir ņemti vērā rezultāti divpusējām un daudzpusējām sarunām ar trešām valstīm, ko Komisija turpinās Savienības vārdā, lai veicinātu tirgus mehānismu izmantošanu aviācijas emisiju samazināšanā.
(6)
Jāatgādina, ka ar Direktīvu 2003/87/EK paredz iespēju pieņemt pasākumus minētās direktīvas I pielikumā uzskaitīto aviācijas darbību grozīšanai, ja trešā valsts ievieš pasākumus, lai samazinātu aviācijas darbību ietekmi uz klimata pārmaiņām.
(7)
Sarunās par visiem Savienības aviācijas nolīgumiem ar trešām valstīm būtu jāizvirza mērķis aizsargāt Savienības spēju rīkoties elastīgi vides jautājumos, tostarp attiecībā uz pasākumiem, ar kuriem mazina aviācijas ietekmi uz klimata pārmaiņām.
(8)
Lai nepieļautu konkurences izkropļošanu, ir ļoti svarīgi, lai pret visiem lidojumiem tajā pašā maršrutā būtu vienlīdzīga attieksme.
(9)
Lai turpmāk izvairītos no nesamērīga administratīvā sloga uzlikšanas pašiem mazākajiem gaisakuģu operatoriem, Direktīvas 2003/87/EK I pielikumam būtu jāpievieno atbrīvojums. Tāpēc nekomerciāli gaisakuģu operatori, kas emitē mazāk par 1 000 tonnām CO2 gadā, būtu jāizslēdz no minētās Direktīvas darbības jomas no 2013. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
(10)
Ir lietderīgi gaisakuģu operatoriem, kas ir mazie emitētāji, savu emisiju verificēšanai ļaut izmantot alternatīvu pieeju, lai vēl vairāk samazinātu viņiem uzlikto administratīvo slogu. Dalībvalstīm vajadzētu būt spējīgām īstenot vienkāršošanas pasākumus, ar kuriem jo īpaši pievēršas to nekomerciālo operatoru vajadzībām, kas ir mazie emitētāji.
(11)
Īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, lai mazinātu vai pat izskaustu ikvienu Savienības tālākajiem reģioniem radušos problēmu saistībā ar piekļuvi un konkurētspēju. Līdz ar to uz lidojumiem starp tādu lidlauku, kas atrodas tālākajos reģionos Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. panta nozīmē, un lidlauku, kas atrodas citā EEZ reģionā, arī būtu jāattiecina šajā regulā noteiktā atkāpe.
(12)
Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību gaisakuģu operatoriem un valstu iestādēm, ir lietderīgi paredzēt, ka 2013. gada emisijas var paziņot un kvotas nodot līdz 2015. gadam.
(13)
Piemērojot šo atkāpi, ir būtiski atcerēties, ka gaisakuģu operatoriem noteiktās kvotu sadales un piešķiršanas metodes ir tās pašas, kas paredzētas ar Direktīvu 2003/87/EK, proti, to pamatā ir verificēti tonnkilometru dati attiecībā uz direktīvā minētajiem konkrētajiem periodiem.
(14)
Pēc 2016. gada ICAO asamblejas un ņemot vērā tās rezultātus, Komisijai būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei pilnīgs ziņojums. Minētajā ziņojumā Komisijai inter alia būtu jāapsver visas iespējas, kā darbības jomā ietvert aviācijas emisijas, un vajadzības gadījumā strauji jāierosina pasākumi, lai būtu iespējams ņemt vērā starptautiskās norises un risināt problēmas saistībā ar atkāpju piemērošanu. Komisijai īpaši būtu jāapsver arī Eiropas Savienības emisiju tirdzniecības sistēma (ES ETS) no vides efektivitātes viedokļa un šajā kontekstā jāņem vērā aviācijas nozares īpašais ieguldījums, tostarp kārtība attiecībā uz to, kā labāk saskaņot attiecīgi aviācijas darbībām un stacionārām iekārtām piemērojamos noteikumus.
(15)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, ieviest pagaidu atkāpi kvotu monitoringa, ziņošanas un kvotu nodošanas jomā attiecībā uz lidojumiem no/uz valstīm ārpus EEZ laikposmā no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, samazināt administratīvo slogu un vienkāršot shēmas administrēšanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet rīcības mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(16)
Ir būtiski nodrošināt gaisakuģu operatoriem un valstu iestādēm juridisko noteiktību attiecībā uz nodošanas termiņu - 2014. gada 30. aprīli - kā minēts Direktīvā 2003/87/EK. Tāpēc šī regula būtu jāpiemēro no tās pieņemšanas dienas.
(17)
Attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2003/87/EK,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Direktīvu 2003/87/EK groza šādi:
1)
iekļauj šādu pantu:
“28.a pants
Atkāpes, kas piemērojamas, pirms līdz 2020. gadam tiek īstenota starptautiska vienošanās, ar kuru piemēro vienotu un globālu tirgus pasākumu
1. Atkāpjoties no 12. panta 2.a punkta, 14. panta 3. punkta un 16. panta, dalībvalstis uzskata, ka minētajos noteikumos paredzētās prasības ir izpildītas un neveic nekādas darbības pret gaisakuģu operatoriem:
a)
attiecībā uz visām emisijām, kas rodas lidojumos no/uz lidlaukiem, kas atrodas valstīs ārpus Eiropas Ekonomikas zona (EEZ), katrā kalendārajā gadā no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim;
b)
attiecībā uz visām emisijām, kas rodas lidojumos starp lidlauku, kas atrodas tālākajos reģionos Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. panta nozīmē, un lidlauku, kas atrodas citā EEZ reģionā, katrā kalendārajā gadā no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gadam 31. decembrim;
c)
ja kvotas par verificētām 2013. gada emisijām, kas radušās lidojumos starp lidlaukiem, kas atrodas EEZ valstīs, tiek nodotas līdz 2015. gada 30. aprīlim, nevis līdz 2014. gada 30. aprīlim, un ja par verificētajām 2013. gada emisijām no šiem lidojumiem paziņo līdz 2015. gada 31. martam, nevis 2014. gada 31. martam.
11.a, 12. un 14. panta nozīmē verificētās emisijas, kas radušās pirmajā daļā neminētos lidojumos, uzskata par gaisakuģa operatora verificētajām emisijām.
2. Atkāpjoties no 3.e panta 5. punkta un 3.f panta, gaisakuģa operatoram, kas izmanto šā panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētās atkāpes, piešķir bezmaksas kvotas, kuru daudzums ir samazināts proporcionāli samazinātajam nododamo kvotu daudzumam, kā paredzēts minētajos apakšpunktos.
Atkāpjoties no 3.f panta 8. punkta, atceļ kvotas, kas netiek piešķirtas šā punkta pirmās daļas piemērošanas rezultātā.
Kas attiecas uz darbību laikposmā no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, dalībvalstis līdz 2014. gada 1. augustam publicē bezmaksas aviācijas nozares kvotu daudzumus, kas piešķirti katram gaisakuģa operatoram.
3. Atkāpjoties no 3.d panta, dalībvalstis izsola aviācijas kvotu daudzumu, kas ir samazināts proporcionāli visu piešķirto kvotu samazinājumam.
4. Atkāpjoties no 3.d panta 3. punkta, kvotu daudzumu, kas jāizsola katrai dalībvalstij par laikposmu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, samazina tā, lai tas atbilstu to uz dalībvalsti attiecināto aviācijas emisiju daļai, kas radušās lidojumos, kuriem nepiemēro šā panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā paredzēto atkāpi.
5. Atkāpjoties no 3.g panta, gaisakuģu operatoriem neprasa iesniegt monitoringa plānus, ar ko paredz pasākumus par emisiju monitoringu un ziņošanu attiecībā uz lidojumiem, kuriem piemēro šā panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā paredzēto atkāpi.
6. Atkāpjoties no 3.g, 12., 15. un 18.a panta, ja gaisakuģa operatora kopējās gada emisijas ir mazākas par 25 000 tonnām CO2, tā emisijas uzskata par verificētām emisijām, ja tās noteiktas, izmantojot mazo emitētāju rīku, kurš apstiprināts saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 606/2010 (5) un kuru aizpildījis Eurocontrol ar datiem no tās ETS atbalsta mehānisma. Dalībvalstis var nekomerciāliem gaisakuģu operatoriem piemērot vienkāršotas procedūras, ja šādu procedūru nodrošinātā precizitāte nav mazāka par mazo emitētāju rīka nodrošināto precizitāti.
7. Šā panta nozīmē lidojumus starp lidlaukiem, kas atrodas EEZ valstīs un valstīs, kas Savienībai pievienojās 2013. gadā, uzskata par lidojumiem starp lidlaukiem, kas atrodas EEZ valstīs.
8. Komisija regulāri un vismaz reizi gadā informē Eiropas Parlamentu un Padomi par Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) sarunās panākto, kā arī par tās centieniem veicināt tirgus mehānismu starptautisku pieņemšanu trešās valstīs. Pēc 2016. gada ICAO asamblejas Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par darbībām, lai īstenotu starptautisku vienošanos par globālo tirgus mehānismu no 2020. gada, ar ko nediskriminējošā veidā samazinās aviācijas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas, tostarp informāciju par ieņēmumu izlietojumu, ko dalībvalstis iesniegušas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 17. pantu.
Savā ziņojumā Komisija apsver un vajadzības gadījumā, reaģējot uz sarunās panākto, ietver priekšlikumus par to, kādā mērā no 2017. gada 1. janvāra būtu jāaptver emisijas, kas rodas lidojumos no/uz lidlaukiem, kas atrodas valstīs ārpus EEZ. Savā ziņojumā Komisija arīdzan aplūko risinājumus citām problēmām, kas var rasties šā panta 1. līdz 4. punkta piemērošanas gaitā, un tajā pašā laikā gādā par vienlīdzīgu attieksmi pret visiem operatoriem, kas darbojas vienā maršrutā.
(5) Komisijas Regula (ES) Nr. 606/2010 (2010. gada 9. jūlijs), ar ko apstiprina Eiropas Aeronavigācijas drošības organizācijas (Eurocontrol) izstrādātu vienkāršotu instrumentu degvielas patēriņa aplēsēm konkrētiem gaisa kuģu ekspluatantiem, kas ir mazie emitētāji (OV L 175, 10.7.2010., 25. lpp.).”;" 						
2)
I pielikumā tabulas ailē “Darbības” zem virsraksta “Aviācija” pēc j) apakšpunkta pievieno šādu apakšpunktu:
“k)
No 2013. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim lidojumi, kuri šā apakšpunkta nozīmē varētu ietilpt šajā darbībā un kurus veic nekomerciāls gaisakuģa operators, kas veic lidojumus, kuru kopējās gada emisijas ir mazākas par 1 000 tonnām gadā.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 30. aprīļa.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī