РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 223/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
относно Фонда за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г., с които беше приета стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (наричана по-долу стратегията „Европа 2020“), Съюзът и държавите членки си поставиха целта към 2020 г. хората в риск от бедност и социално изключване да бъдат поне с 20 милиона по-малко. Независимо от това през 2011 г. близо една четвърт от живеещите в Съюза (119,82 милиона души) бяха застрашени от бедност или социално изключване, което е с близо 4 милиона души повече от предходната година. Въпреки това бедността и социалното изключване са неравномерно разпределени на територията на Европейския съюз и тежестта на ситуацията се различава в отделните държави членки.
(2)
Броят на хората в Съюза, живеещи в материални и дори в тежки материални лишения, се увеличава и през 2011 г. почти 8,8 % от гражданите на Съюза живеят в условия на тежки материални лишения. Освен това често пъти степента им на социално изключване е твърде голяма, за да могат да се възползват от мерките за активизиране съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), и по-специално съгласно Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(3)
Държавите членки и Комисията следва да предприемат подходящи мерки за предотвратяване на всякаква дискриминация и следва да гарантират, че равенството между мъжете и жените и последователното интегриране на аспектите на равенството между половете се вземат предвид на всички етапи от подготовката, програмирането, управлението и изпълнението, мониторинга и оценката на Фонда за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица („Фонда“), както и в кампаниите за повишаване на осведомеността, в информационните кампании и при обмена на най-добри практики.
(4)
В член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) се подчертава, че Съюзът се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека, включително правата на лицата, които принадлежат към малцинства.
(5)
В член 6 ДЕС се подчертава, че Съюзът зачита правата, свободите и принципите, определени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
(6)
В член 174 от Договора за функционирането на Европейския Съюз (ДФЕС) е предвидено, че за да насърчи цялостното си хармонично развитие, Съюзът разработва и осъществява свои инициативи, които водят до укрепването на неговото икономическо, социално и териториално сближаване.
(7)
Фондът следва да засилва социалното сближаване, като допринася за намаляването на бедността с крайна цел премахване на най-тежките форми на бедност в Съюза, като подпомага националните програми, предоставящи нефинансово подпомагане с цел облекчаване на хранителния недоимък и тежките материални лишения и/или с цел подпомагане на социалното приобщаване на най-нуждаещите се лица. Фондът следва да облекчи формите на крайна бедност, които допринасят най-много за социалното изключване, като например бездомността, детската бедност и хранителния недоимък.
(8)
Фондът няма за цел да замени публичните политики за борба с бедността и социалното изключване, провеждани от държавите членки, с конкретни политики, необходими за предотвратяване на маргинализацията на уязвимите групи и на групите с ниски доходи и за възпиране на нарастването на риска от бедност и социално изключване.
(9)
Съгласно член 317 ДФЕС и в контекста на споделеното управление следва да бъдат уточнени условията, които позволяват на Комисията да упражнява отговорностите си за изпълнението на общия бюджет на Съюза, както и да бъдат изяснени отговорностите по отношение на сътрудничеството с държавите членки. Тези условия следва да позволят на Комисията да получи гаранции, че държавите членки използват Фонда законосъобразно и без нередности и в съответствие с принципа на доброто финансово управление по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) (наричан по-долу „Финансовият регламент“).
(10)
Тези разпоредби гарантират също така, че подкрепените операции съответстват на приложимото законодателство на Съюза и на свързаните национални разпоредби, с които пряко или косвено се изпълнява настоящият регламент, както и на политиките, по-специално по отношение на безопасността на храните и/или на основното материално подпомагане, които се разпределят на най-нуждаещите се лица.
(11)
При разпределението на бюджетните кредити на Фонда между държавите членки за периода 2014-2020 г. се отчитат в еднаква степен следните показатели, оценени въз основа на данни от Евростат за населението, което страда от тежки материални лишения, и за населението, живеещо в домакинства с много нисък интензитет на икономическа активност. Освен това при разпределението също се отчитат различните начини за подпомагане на най-нуждаещите се лица в държавите членки. При все това на всяка държава членка следва да бъде разпределена минималната сума от 3 500 000 EUR за програмния период 2014-2020 г., за да бъде създадена оперативна програма с ресурси на подобаващо равнище.
(12)
Разпределените на държавата членка средства по Фонда следва да се приспаднат от средствата, които са й отпуснати по структурните фондове.
(13)
В оперативните програми на държавите членки следва да се посочват формите на хранителен недоимък и/или материални лишения, по които ще се работи, и/или дейностите за социално приобщаване, които ще бъдат подпомагани, и следва да се описват характеристиките на подпомагането за най-нуждаещите се лица, което ще се предостави чрез Фонда за подкрепата на националните програми. В тях следва да се включат и елементите, необходими за гарантиране на ефективното и ефикасно изпълнение на оперативните програми.
(14)
Тежкият хранителен недоимък в Съюза върви успоредно със значително разхищение на храни. В това отношение Фондът следва да улеснява даренията на храни, където е целесъобразно. Това обаче не накърнява необходимостта от премахване на съществуващите пречки, за да се насърчават даренията на излишни храни за целите на борбата с хранителния недоимък.
(15)
С цел да се гарантира ефективното и ефикасно прилагане на мерките, финансирани от Фонда, когато е целесъобразно, държавите членки следва да насърчават сътрудничеството между регионалните и местните органи и организациите, представляващи гражданското общество, както и участието на всички страни, които са ангажирани в изготвянето и изпълнението на дейностите, финансирани от Фонда.
(16)
С цел да се увеличи максимално ефективността на Фонда, по-специално по отношение на евентуалните промени в условията в различните държави членки, е целесъобразно да се установи процедура за изменения на оперативна програма.
(17)
Принципът на партньорството следва да се прилага с цел да се отговори по най-ефективен и адекватен начин на различните потребности на най-нуждаещите се лица и с цел по-добро достигане до тях.
(18)
Обмяната на опит и добри практики има значителна добавена стойност, защото тя улеснява взаимното обучение. Комисията следва да улеснява и насърчава тяхното разпространение, като същевременно търси полезни взаимодействия чрез обмена на най-добри практики в контекста на свързаните фондове, в частност Европейския социален фонд (ЕСФ).
(19)
С цел проследяване на напредъка в изпълнението на оперативните програми държавите членки следва да изготвят и представят на Комисията годишни и окончателни доклади за изпълнението. С това следва да се гарантира наличието на основна и актуална информация за тези оперативни програми. Със същата цел Комисията и държавите членки следва да провеждат годишна среща за преглед, освен ако не бъде договорено друго. Съответните заинтересовани страни следва да участват в мониторинга по подходящ начин.
(20)
За да бъде повишено качеството и подобрено разработването на оперативните програми и за да бъде оценена ефективността и ефикасността на Фонда, следва да бъдат направени предварителни и последващи оценки. Тези оценки следва да се основават на относими данни и допълнени, когато е уместно, с проучвания на най-нуждаещите се лица, ползвали подпомагане от оперативната програма, и ако е необходимо, с оценки в течение на програмния период. При посочените оценки следва също така да се зачита неприкосновеността на личния живот на крайните получатели и те следва да се осъществяват по такъв начин, че да не стигматизират най-нуждаещите се лица. В това отношение следва да бъдат определени отговорностите на държавите членки и на Комисията.
(21)
При оценяването на Фонда и при разработването на методология за оценяване следва да се има предвид, че лишаването е сложно понятие с многоизмерно естество.
(22)
Гражданите имат правото да знаят как се инвестират финансовите средства на Съюза и какъв резултат се постига с тяхна помощ. За да се осигури разпространяване на широка основа на информация за постиженията на Фонда и да се гарантира достъпът до възможности за финансиране и тяхната прозрачност, следва да бъдат установени подробни правила за информацията и комуникацията, особено по отношение на отговорностите на бенефициерите, на държавите членки и когато е уместно, на местните и регионалните органи.
(23)
Прилага се правото на Съюза относно защитата на физическите лица при обработването на лични данни и относно свободното движение на тези данни и по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) на тези данни.
(24)
Необходимо е да се определи максималното равнище на съфинансиране от Фонда за оперативните програми, за да се даде възможност за мултиплициращ ефект от средствата на Съюза. Освен това следва да се работи за подобряване на положението на държавите членки, изправени пред временни бюджетни затруднения.
(25)
В целия Съюз следва да се прилагат единни, прости и справедливи правила относно периода на допустимост, операциите и разходите на Фонда. Условията за допустимост следва да отразяват специфичното естество на целите на Фонда и групите от населението, с които той работи, по-специално чрез адекватни и опростени условия относно допустимостта на операциите, формите на подкрепа и правилата и условията за възстановяване на средства.
(26)
Като се вземат предвид датата, до която следва да бъдат обявени поканите за участие в тръжни процедури, сроковете за приемане на настоящия регламент и времето, необходимо за подготовка на оперативните програми, следва да се определят правила, които да позволят плавен преход, така че да няма прекъсване на доставките на продоволствена помощ. За тази цел е целесъобразно да се разреши допустимостта на разходите, считано от 1 декември 2013 г.
(27)
В Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8) се предвижда, че продуктите, закупени в рамките на публични интервенции, могат да бъдат пласирани, като бъдат предоставяни на програмата за разпределяне на храни на най-нуждаещите се лица в Съюза, при условие че в нея се предвижда такава възможност. Като се има предвид, че в зависимост от обстоятелствата получаването на храни посредством използването, преработката или продажбата на такива продукти може да бъде икономически най-благоприятният вариант, е целесъобразно такава възможност да се предвиди в настоящия регламент. Сумите, получени от трансакции относно такива продукти, следва да бъдат изразходвани в полза на най-нуждаещите се лица. Сумите следва да не се използват по такъв начин, че да се облекчават задълженията на държавите членки за съфинансиране на програмата. С цел да гарантира възможно най-ефикасно използване на тези продукти и на средствата, получени от тях, Комисията следва да приеме актове за изпълнение в съответствие с Регламент (ЕО) № 1308/2013 за определяне на процедури за използването на тези продукти, тяхната преработка или продажба за целите на програмата за най-нуждаещите се лица.
(28)
Необходимо е да се конкретизират видовете действия, които могат да бъдат предприемани по инициатива на Комисията и на държавите членки като техническа помощ с подкрепата на Фонда. За тази цел Комисията следва да проведе консултации с държавите членки и с представители на партньорски организации на равнището на Съюза.
(29)
В съответствие с принципа на споделеното управление държавите членки и Комисията следва да са отговорни за управлението и контрола на програмите. Държавите членки следва да носят основната отговорност - чрез своите системи за управление и контрол - за изпълнението и контрола на своите оперативни програми.
(30)
Държавите членки следва да приемат адекватни мерки, за да гарантират правилната структура и правилното функциониране на своите системи за управление и контрол, за да дават гаранции за законосъобразното и редовно използване на Фонда. Поради това следва да се определят задълженията на държавите членки по отношение на системите за управление и контрол на техните оперативни програми, както и по отношение на превенцията, разкриването и отстраняването на нередности и нарушения на законодателството на Съюза.
(31)
Държавите членки следва да изпълняват задълженията си по отношение на управлението, контрола и одита и да поемат отговорностите, предвидени в правилата относно споделеното управление, определени в настоящия регламент и във Финансовия регламент. Държавите членки следва да гарантират, че е въведена ефективна уредба за разглеждане на жалби във връзка с Фонда, в съответствие с определените в настоящия регламент условия. В съответствие с принципа на субсидиарност държавите членки следва да разглеждат, по искане на Комисията, подадените до нея жалби, попадащи в обхвата на тяхната уредба, и при поискване, да я информират за резултатите от разглеждането.
(32)
Държавите членки следва да определят управляващ орган, сертифициращ орган и функционално независим одитен орган за всяка от своите оперативни програми. С цел да се предвиди гъвкавост за държавите членки при създаването на системите за контрол е целесъобразно да се предвиди възможността функциите на сертифициращия орган да се изпълняват от управляващия орган. Държавите членки следва също така да могат да определят междинни звена, които да изпълняват определени задачи на управляващия или на сертифициращия орган. В този случай държавите членки следва да определят ясно техните съответни отговорности и функции.
(33)
Управляващият орган носи основната отговорност за ефективното и ефикасно изпълнение на Фонда и следователно изпълнява значителен брой функции, свързани с управлението на оперативната програма и нейния мониторинг, финансово управление и контрол, както и с подбора на проекти. Съответно отговорностите и функциите на управляващия орган следва да бъдат определени в настоящия регламент.
(34)
Сертифициращият орган следва да изготвя и подава до Комисията заявления за плащане. Той следва да изготвя отчетите и да сертифицира тяхната пълнота, точност и достоверност, както и че записаните в отчетите разходи съответстват на приложимите правила на Съюза и национални правила. Отговорностите и функциите на сертифициращия орган следва да бъдат определени в настоящия регламент.
(35)
Одитният орган следва да гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от операции и на отчетите. Отговорностите и функциите на одитния орган следва да бъдат определени в настоящия регламент. Одитите на декларираните разходи следва да се провеждат на базата на представителна извадка от операции, за да се позволи екстраполация на резултатите. Като общо правило следва да се използва статистически извадков метод, за да се осигури надеждна представителна извадка. При все това при надлежно обосновани обстоятелства одитните органи следва да могат да използват нестатистически извадков метод или съществени проверки, при условие че са изпълнени условията, предвидени в настоящия регламент.
(36)
С цел да се отчете специфичната организация на системите за контрол и управление на Фонда и необходимостта от гарантиране на пропорционален подход, следва да се предвидят специални разпоредби във връзка с определянето на управляващия орган и на сертифициращия орган. За да се избегне излишна административна тежест, предварителната проверка на спазването на критериите за определяне, посочени в настоящия регламент, следва да се ограничи до управляващия и сертифициращия орган. Не следва да има изискване за одобряване на определянето от Комисията. Мониторингът на спазването на критериите за определяне, извършван въз основа на уредбата за одита и контрола, следва да води до корективни мерки и евентуално прекратяване на определянето в случаите, когато резултатите показват неспазване на критериите.
(37)
Без да се засягат правомощията на Комисията по отношение на финансовия контрол, следва да се гарантира сътрудничеството между държавите членки и Комисията в рамките на настоящия регламент и да се установят критерии, които да позволят на Комисията да определи в контекста на стратегията си за контрол на националните системи степента на гаранциите, която тя следва да получи от националните одитни органи.
(38)
Следва да бъдат определени правомощията и отговорностите на Комисията да проверява ефективното действие на системите за управление и контрол и да изисква от държавите членки действия. Комисията следва да има и правомощието да провежда на място одити, съсредоточаващи се върху въпроси във връзка с доброто финансово управление, с цел да прави изводи относно резултатите от дейността на Фонда.
(39)
Поемането на задължения от бюджета на Съюза следва да се прави ежегодно. С цел да се осигури ефективно управление на програмата, е необходимо да се установят прости правила за предварителното финансиране, за исканията за междинни плащания и окончателното салдо.
(40)
С оглед осигуряването на Комисията на гаранции в разумна степен преди приемането на отчетите, заявленията за междинни плащания следва да се възстановяват на 90 % от сумата, която се получава при прилагане на ставката на съфинансиране, предвидена в решението за приемане на оперативната програма, към допустимите разходи. Оставащите неизплатени суми следва да бъдат изплатени на държавите членки след приемането на отчетите, при условие че Комисията е в състояние да заключи, че отчетите са пълни, точни и достоверни.
(41)
Плащанията под формата на предварително финансиране при старта на оперативната програма гарантират, че държавата членка има средствата да оказва подкрепа на бенефициерите при изпълнението на операциите още от момента на приемане на оперативната програма. Предварителното финансиране следва да се използва изключително и само за тази цел, така, че бенефициерите да получат достатъчно финансиране, за да могат да започнат изпълнението на дадена операция веднага след като тя бъде избрана.
(42)
Бенефициерите следва да получават подкрепата в пълен размер не по-късно от 90 дни от датата на подаване на искането за плащане от бенефициера, при условие че има налични средства от предварителното финансиране и от междинните плащания. Управляващият орган следва да може да прекъсне срока, когато разходооправдателните документи са непълни или има доказателства за нередност, налагащи допълнително разследване.
(43)
С цел да бъдат предпазени финансовите интереси на Съюза следва да бъдат предвидени мерки, които са ограничени във времето и които позволяват на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити да прекъсва плащанията, когато са налице явни доказателства, сочещи значителни недостатъци в действието на системата за управление и контрол, доказателства за нередности във връзка с дадено искане за плащане или когато не са били подадени документи за целите на разглеждането и приемането на отчетите. Продължителността на срока на прекъсване следва да бъде до шест месеца, с възможност за удължаване на този срок до девет месеца при споразумение с държавата членка, за да се осигури достатъчно време за преодоляване на причините за прекъсването, с което да се избегне прилагането на спирания.
(44)
С цел да бъдат защитени финансовите интереси на Съюза и да бъдат осигурени средствата, които да гарантират ефективно изпълнение на програмите, следва да се предвидят разпоредби, които да дават възможност на Комисията да спира плащанията.
(45)
С цел да се приложат изискванията на Финансовия регламент към финансовото управление на Фонда, е необходимо да се определят прости процедури за подготовката, проверката и приемането на отчетите, които следва да осигурят ясна база и правна сигурност по отношение на тази уредба. В допълнение, с цел да се позволи на държавите членки надлежно да изпълняват отговорностите си, следва да е възможно те да изключват сумите, които са предмет на текуща оценка на законосъобразността и редовността.
(46)
За да се намали рискът от деклариране на неправомерни разходи, следва да е възможно сертифициращият орган да включва, без да е необходима допълнителна обосновка, сумите, които изискват допълнителна проверка, в заявление за междинно плащане след счетоводната година, през която те са вписани в неговата счетоводна система.
(47)
С цел да се намали административната тежест за бенефициерите, следва да се определят конкретни срокове, в рамките на които управляващите органи да са задължени да осигурят наличността на документите относно операциите след представянето на разходите или приключването на дадена операция. В съответствие с принципа на пропорционалност срокът за съхраняване на документите следва да е различен, в зависимост от общия размер на допустимите разходи за дадена операция.
(48)
Тъй като отчетите се проверяват и приемат всяка година, процедурата по приключване следва да бъде проста. Поради това окончателното приключване на програмата следва да се основава само на документите, свързани с последната счетоводна година и окончателния доклад за изпълнението или последния годишен доклад за изпълнението, без да е необходимо да се представят каквито и да било допълнителни документи.
(49)
С цел да бъде предпазен бюджетът на Съюза, възможно е да се наложи Комисията да прави финансови корекции. За да се гарантира правна сигурност за държавите членки, е важно да се определят обстоятелствата, при които нарушенията на приложимото право на Съюза или национално право, свързано с неговото прилагане, могат да доведат до финансови корекции от страна на Комисията. С цел да се гарантира, че всички финансови корекции, които Комисията налага на държавите членки, са свързани със защитата на финансовите интереси на Съюза, тези корекции следва да бъдат ограничени до случаи, при които нарушението на приложимото право на Съюза или национално право, свързано с прилагането на съответното право на Съюза, засяга допустимостта, редовността, управлението или контрола на операциите и съответстващите им разходи, декларирани пред Комисията. За да се гарантира пропорционалност, е важно, когато взема решение за финансова корекция, Комисията да разглежда естеството и тежестта на нарушението, както и свързаните с него финансови последици за бюджета на Съюза.
(50)
Необходимо е да се установи правна рамка, която да предвижда стабилни системи за управление и контрол и подходящо разделение на ролите и отговорностите в контекста на споделеното управление. Поради това ролята на Комисията следва да бъде уточнена подробно и ясно, както и да бъдат определени пропорционални правила за прилагането на финансови корекции от страна на Комисията.
(51)
Честотата на одитите на операциите следва да бъде пропорционална на мащаба на подкрепата на Съюза от Фонда. По-специално броят на проведените одити следва да бъде намален, в случаите когато общите допустими разходи за дадена операция са под 150 000 EUR. Независимо от това следва да бъде възможно одити да се провеждат във всеки момент, в случай че са налице доказателства за нередност или измама или като част от одитна извадка след приключване на операцията. Комисията следва да може да преразгледа одитната следа на одитния орган или да участва в одитите на място на одитния орган. Когато Комисията не получи чрез тези средства необходимата гаранция за ефективното функциониране на одитния орган, тя следва да може да провежда повторно одитна дейност, когато това е в съответствие с международно признатите стандарти за одит. С цел нивото на одитиране от Комисията да бъде пропорционално на риска Комисията следва да може да намалява одитната си работа по отношение на оперативни програми, в които няма значими недостатъци или при които може да се разчита на одитния орган. С цел да бъде намалена административната тежест за бенефициерите, следва да се въведат специални правила за намаляване на риска от припокриване на одитите на едни и същи операции от страна на различни институции, а именно от Сметната палата, Комисията и одитния орган. Освен това при определянето на обхвата на одитите следва да се отчита в пълна степен целта на Фонда, характеристиките на групите от населението, които са целеви за него, както и доброволческият характер на много бенефициери.
(52)
С цел да се осигури финансова дисциплина, е целесъобразно да се определи уредбата за отмяната на която и да е част от поетите бюджетни задължения в една оперативна програма, по-специално в случаите, когато дадена сума може да не подлежи на отмяна, по-специално когато закъсненията в изпълнението произтичат от обстоятелства, които не зависят от съответната страна, които са необичайни или непредвидими и чиито последици не могат да бъдат избегнати, въпреки показаното старание, както и в ситуация, при която е подадено искане за плащане, по отношение на което крайният срок за плащане е бил прекъснат или плащането е било спряно.
(53)
С цел да бъдат допълнени и изменени някои несъществени елементи от настоящия регламент на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение съдържанието на годишния и на окончателния доклад за изпълнение, включително общите показатели, на критериите за определяне случаите за докладване на нередности, данните, които да бъдат предоставени и събирането на неправомерно изплатени суми, правилата за посочване на информацията във връзка с данните, които трябва да се записват и съхраняват в компютризирана форма в рамките на системите за мониторинг, създадени от управляващите органи, минималните изисквания за одитна следа, обхватът и съдържанието на националните одити и методологията за подбор на извадка, подробните правила за използване на събраните в рамките на одите данни, и критериите за определяне на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, и за прилагане на единни ставки или екстраполирани финансови корекции. Особено важно е Комисията да провежда съответните консултации по време на подготвителната си работа, включително и на експертно ниво.
(54)
При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(55)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с решения за годишни планове за действия, които да бъдат финансирани от техническата помощ по инициатива на Комисията,решения за приемане и изменение на оперативни програми, решения за спиране на междинни плащания, решения за неприемане на отчетите и относно размера на изискуемата сума, ако отчетите не са приети, решения за финансови корекции, решения за годишното разпределение на бюджетните кредити за поети задължения по държави членки и - в случай на отмяна на бюджетни кредити - решения за изменение на решенията за приемане на програми.
(56)
С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с образеца на структурираното проучване на крайните потребители, честотата на докладване на нередности и образеца за докладване, реда и условията във връзка с електронната система за обмен на данни за управление и контрол, техническите спецификации за записване и съхраняване на данни във връзка със системите за управление и контрол, образеца на декларацията за управлението, образците на одитната стратегия, одитното становище и контролния доклад, образецът на доклад и становище на независимия одитен орган и описание на функциите и процедурите, приложими за управляващите органи и - ако е уместно - за сертифициращите органи, образеца на заявлението за плащане, както и образеца на отчет. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9).
(57)
За определени актове за изпълнение, които трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по разглеждане, уредена в член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011, тяхното възможно въздействие и последици са от такова голямо значение за държавите членки, че изключението от общото правило е оправдано. В съответствие с това, когато не е представено становище от комитета, Комисията не следва да приема проекта на акт за изпълнение. Тези актове за изпълнение са във връзка с установяване не технически спецификации за записване и съхраняване на данни във връзка с управлението и контролната система. Поради това за тези актове за изпълнение следва да се прилага член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(58)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, в т.ч. зачитане на човешкото достойнство, личния и семейния живот, правото на защита на личните данни, правата на детето, правата на възрастните хора, равенството между мъжете и жените и забраната на дискриминацията. Настоящият регламент следва да бъде прилаган в съответствие с тези права и принципи.
(59)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно да засили социалното сближаване в Съюза и да допринесе в борбата с бедността и социалното изключване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, но може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, предвиден в член 5 ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(60)
Следва да се гарантира, че Фондът допълва дейностите, финансирани по ЕСФ, като например дейности за социално приобщаване, като същевременно подпомага единствено най-нуждаещите се лица.
(61)
За да се даде възможност за своевременното приемане на делегираните актове, предвидени в настоящия регламент, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и цел
С настоящия регламент се създава Фонд за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица (Фондът) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. и се определят неговите цели, обхватът на подкрепата, която той оказва, наличните финансови средства и тяхното разпределение за всяка държава членка и се установяват необходимите правила, за да се гарантира ефективността и ефикасността на Фонда.
Член 2
Определения
Прилагат се следните определения:
(1)
„основно материално подпомагане“ означава основни потребителски стоки с ограничена стойност и за лична употреба на най-нуждаещите се лица, като например облекло, обувки, продукти за хигиенни цели, училищни материали и спални чували;
(2)
„най-нуждаещи се лица“ означава физически лица, били те отделни лица, семейства, домакинства или групи, съставени от такива лица, чиято нужда от подпомагане е установена въз основа на обективни критерии, определени от националите компетентни органи след консултации със съответните заинтересовани страни, като същевременно се избягват конфликти на интереси, или определени от партньорските организации и одобрени от националните компетентни органи, и които могат да включват елементи, позволяващи целева ориентация към най-нуждаещите се лица в определени географски райони;
(3)
„партньорски организации“ означава публичноправни организации и/или организации с нестопанска цел, които пряко или чрез други партньорски организации доставят храни и/или основно материално подпомагане, където е приложимо, в съчетание със съпътстващи мерки, или предприемат действия с непосредствена цел - социално приобщаване на най-нуждаещите се лица и чиито операции са избрани от управляващия орган в съответствие с член 32, параграф 3, буква б);
(4)
„национални програми“ означава всякакви програми, чиито цели съвпадат поне отчасти с тези на Фонда и които се изпълняват на национално, регионално или местно ниво от публичноправни организации или от организации с нестопанска цел;
(5)
„оперативна програма за храни и/или основно материално подпомагане“ (наричана също „ОП I“) означава оперативна програма в подкрепа на разпределянето на храни и/или на основно материално подпомагане за най-нуждаещите се лица, в съчетание, където е приложимо, със съпътстващи мерки, която има за цел да намали социалното изключване на най-нуждаещите се лица;
(6)
„оперативна програма за социално приобщаване на най-нуждаещите се лица“ (наричана също „OP II“) означава оперативна програма в подкрепа на дейности, които са различни от активните мерки на пазара на труда, състоят се в предоставянето на нефинансова, нематериална помощ и имат за цел социалното приобщаване на най-нуждаещите се лица;
(7)
„операция“ означава проект, договор или действие, избрани от управляващия орган на съответната оперативна програма или избрани на негова отговорност, който или което допринася за целите на оперативната програма, към която се отнася;
(8)
„приключила операция“ означава операция, която е физически завършена или изцяло изпълнена и по отношение на която всички свързани с нея плащания са направени от бенефициерите, а подкрепата от съответната оперативна програма е платена на бенефициерите;
(9)
„бенефициер“ означава публична или частна структура, която отговаря за започването или за започването и изпълнението на операции;
(10)
„краен получател“ означава най-нуждаещото се лице и лица, получаващи подкрепа съгласно определението, предвидено в член 4 от настоящия регламент;
(11)
„съпътстващи мерки“ означава дейности, предвидени в допълнение към разпределянето на храна и/или на основно материално подпомагане с цел намаляване на социалното изключване и/или справяне с извънредни социални ситуации по еманципиращ и устойчив начин, като например насоки за балансиран режим на хранене и консултации във връзка с управлението на бюджета;
(12)
„публични разходи“ означава публичен принос за финансирането на операции, източникът на който произхожда от бюджета на национален, регионален или местен публичен орган, от свързания с Фонда бюджет на Съюза, от бюджета на публичноправни организации или от бюджета на сдружения на публични органи или организации обекти на публичното право по смисъла на член 1, параграф 9 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
(13)
„междинно звено“ означава всяка публична или частна структура, която действа на отговорността на управляващ или сертифициращ орган или която изпълнява задължения от името на такъв орган спрямо изпълняващите операциите бенефициери;
(14)
„счетоводна година“ означава периодът от 1 юли до 30 юни, с изключение на първата счетоводна година от програмния период, по отношение на която означава периодът от началната дата за допустимостта на разходите до 30 юни 2015 г. Последната счетоводна година е от 1 юли 2023 г. до 30 юни 2024 г.;
(15)
„финансова година“ означава периодът от 1 януари до 31 декември;
(16)
„нередност“ означава всяко нарушение на правото на Съюза или на националното право, свързано с неговото прилагане, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, участващ в изпълнението на Фонда, което има или би имало за последица нанасянето на вреда на бюджета на Съюза чрез начисляване на неправомерен разход в бюджета на Съюза;
(17)
„икономически оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице или друг субект, които участват в изпълнението на помощта от Фонда, с изключение на държава членка, която упражнява правомощията си като публичен орган;
(18)
„системна нередност“ означава всяка нередност, която може да има повтарящ се характер, с висока степен на вероятност от поява при сходни по вид операции, която се дължи на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на дадена система за управление и контрол, в т.ч. липса на подходящи процедури, установени в съответствие с настоящия регламент;
(19)
„сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол“ означава недостатък, по отношение на който са необходими значителни подобрения в системата, който излага Фонда на значителен риск от нередности и чието съществуване е несъвместимо с одитно становище без резерви по отношение на функционирането на системата за управление и контрол.
Член 3
Цели
1. Фондът насърчава социалното сближаване, повишава социалното приобщаване и следователно в крайна сметка допринася за целта за премахване на бедността в Съюза, като допринася за постигането на целта за намаляване в съответствие със стратегията „Европа 2020“ с поне 20 милиона на броя на хората, изправени пред риск от бедност и социално изключване, като същевременно допълва структурните фондове. Фондът допринася за постигането на конкретната цел да бъдат облекчени най-тежките форми на бедност, като предоставя нефинансова помощ на най-нуждаещите се лица с храни и/или основно материално подпомагане и дейности за социално приобщаване, които имат за цел социалната интеграция на най-нуждаещите се лица.
Тази цел и резултатите от изпълнението на Фонда се подлагат на качествена и количествена оценка.
2. Фондът допълва националните политики за устойчиво премахване на бедността и за социално приобщаване, за които продължават да носят отговорност държавите членки.
Член 4
Обхват на подкрепата
1. Фондът подпомага национални програми, чрез които на най-нуждаещите се лица чрез партньорски организации, избрани от държавите членки, се разпределят храни и/или основно материално подпомагане.
С оглед на увеличаването и диверсификацията на доставките на храни за най-нуждаещите се лица, както и на намаляването и предотвратяването на разхищаването на храни, Фондът може да подкрепя дейности, свързани със събирането, транспорта, съхранението и разпределянето на дарения от храни.
Фондът може да подпомага също така съпътстващи мерки, допълващи предоставянето на храни и/или на основно материално подпомагане.
2. Фондът подпомага дейности, които допринасят за социалното приобщаване на най-нуждаещите се лица.
3. На равнището на Съюза Фондът насърчава ученето от опита на другите, изграждането на контакти и разпространяването на добри практики в областта на нефинансовата помощ за най-нуждаещите се лица.
Член 5
Принципи
1. Частта от бюджета на Съюза, отпусната на Фонда, се изпълнява в рамките на споделено управление между държавите членки и Комисията в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Финансовия регламент, с изключение на техническата помощ по инициатива на Комисията, която се изпълнява в рамките на пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Финансовия регламент.
2. Като отчитат специфичния контекст на всяка държава членка, Комисията и държавите членки гарантират, че подкрепата от Фонда е съгласувана с относимите политики и приоритети на Съюза и допълва другите инструменти на Съюза.
3. Подкрепата от Фонда се реализира в тясно сътрудничество между Комисията и държавите членки в съответствие с принципа на субсидиарност.
4. Държавите членки и определените от тях за целта структури отговарят за изпълнението на оперативните програми и за изпълнението на своите задачи по настоящия регламент в съответствие с институционалната, правната и финансовата рамка на държавата членка и при спазване на настоящия регламент.
5. Уредбата за дейността и използването на средствата от Фонда и по-специално финансовите и административните ресурси, необходими във връзка с отчитането, оценяването, управлението и контрола, отчитат принципа на пропорционалност от гледна точка на разпределената подкрепа и на ограничения административен капацитет на организациите, чието функциониране разчита предимно на доброволци.
6. Съобразно съответните им отговорности и за предотвратяване на двойно финансиране Комисията и държавите членки осигуряват координацията с ЕСФ и други относими политики, стратегии и инструменти на Съюза, по-специално инициативите на Съюза в областта на общественото здравеопазване и на борбата с разхищението на храни.
7. Комисията, държавите членки и бенефициерите прилагат принципа за добро финансово управление в съответствие с член 30 от Финансовия регламент.
8. Комисията и държавите членки гарантират ефективността на Фонда, по-специално чрез мониторинг, докладване и оценка.
9. Държавите членки и Комисията гарантират, че оперативните програми се изготвят, програмират, изпълняват, наблюдават и оценяват, при спазване на принципа на партньорство, когато се провеждат консултациите със съответните заинтересовани страни, съобразно посоченото в настоящия регламент.
10. Комисията и държавите членки предприемат действия, за да гарантират ефективността на Фонда и изпълняват съответните си роли по отношение на Фонда с цел да намалят административната тежест за бенефициерите.
11. Комисията и държавите членки гарантират, че на различните етапи от подготовката, планирането, управлението и изпълнението, мониторинга и оценката на Фонда се вземат предвид и се насърчават равенството между мъжете и жените и интегрирането на аспекта на социалните измерения на пола, както и в кампании за повишаване на осведомеността и информационни кампании, и при обмен на най-добри практики. Комисията и държавите членки използват данни, разбити по полов признак, при наличие на такива данни
Комисията и държавите членки предприемат съответните стъпки, за да предотвратят всякаква дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация по отношение на получаването на достъп до Фонда и подкрепяни от него програми и операции.
12. Операциите, получили подкрепа от Фонда, съответстват на приложимото право на Съюза и националното право, свързано с прилагането му („приложимо право“). Фондът може по-специално да се използва единствено в подкрепа на разпределянето на храни или стоки, които отговорят на правото на Съюза относно безопасността на потребителските продукти.
13. Държавите членки и бенефициерите избират храните и/или основното материално подпомагане въз основа на обективни критерии, свързани с потребностите на най-нуждаещите се лица. При критериите за избор на хранителни продукти и, където е приложимо - на стоки, се отчитат и климатичните и екологичните аспекти, по-специално с цел намаляване разхищението на храни. По целесъобразност, изборът на вида хранителни продукти, които подлежат на разпределяне, се осъществява след отчитане на техния принос към балансираното хранене на най-нуждаещите се лица.
14. Комисията и държавите членки гарантират, че при предоставянето на подпомагането в рамките на Фонда се зачита достойнството на най-нуждаещите се лица.
ДЯЛ II
СРЕДСТВА И ПРОГРАМИРАНЕ
Член 6
Глобални средства
1. Средствата за поемане на бюджетни задължения от Фонда за периода 2014-2020 г. са в размер на 3 395 684 880 EUR по цени от 2011 г. в съответствие с годишното разпределение, посочено в приложение II.
2. Разпределението на средствата от Фонда за периода 2014-2020 г. за всяка държава членка е представено в приложение III. Минималната сума за всяка държава членка е в размер на 3 500 000 EUR за целия период.
3. За целите на програмирането и последващото включване в общия бюджет на Съюза размерът на средствата се индексира с 2 % годишно.
4. 0,35 % от глобалните средства се разпределят за техническа помощ, предоставяна по инициатива на Комисията.
Член 7
Оперативни програми
1. В шестмесечен срок след влизането в сила на настоящия регламент всяка държава членка представя на Комисията една оперативна програма ОП I и/или една оперативна програма ОП II, обхващаща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. ОП I съдържа информация за:
а)
вида (видовете) материално лишение, по които ще се работи в рамките на оперативната програма, мотивация за техния избор, както и описание на основните характеристики на разпределянето на храни и/или основно материално подпомагане и, по целесъобразност, на съпътстващите мерки, които ще се предоставят, като се отчитат резултатите от предварителната оценка, извършена в съответствие с член 16;
б)
описание на съответната(ните) национална(и) програма(и) за всеки вид материално лишение, по който ще се работи;
в)
описание на механизма, по който ще се определят критериите за допустимост по отношение на най-нуждаещите се лица, като се диференцира, ако е необходимо, по вид материално лишение, по който ще се работи;
г)
критериите за подбор на операции и описание на механизма за подбор, като се диференцира, ако е необходимо, по вид материално лишение;
д)
критериите за подбор на партньорски организации, като се диференцира, ако е необходимо, по вид материално лишение, по който ще се работи.
е)
описание на механизма, който се използва, за да се гарантира допълващия ефект от дейността на Фонда по отношение на ЕСФ;
ж)
таблица, в която за целия програмен период се посочва размерът на бюджетните кредити по отношение на подкрепата от оперативната програма за всеки вид материално лишение, по който ще се работи, както и съответстващите съпътстващи мерки.
3. ОП II съдържа:
a)
стратегия за принос на програмата за насърчаване на социалното сближаване и намаляване на бедността в съответствие със стратегията „Европа 2020“, включително обосновка на избора на приоритети на подпомагането;
б)
специфичните цели на оперативната програма, които се основават на идентифицирането на националните нужди, като се вземат предвид резултатите от предварителната оценка, извършена в съответствие с член 16. Предварителната оценка се предоставя на Комисията заедно с оперативната програма;
в)
план за финансиране с таблица, която конкретизира за целия програмен период размера на общия бюджетен кредит като подкрепа от оперативната програма, индикативно разбит по вид дейност;
г)
определяне на най-нуждаещите се лица, по отношение на които да се предприемат мерки;
д)
финансовите показатели, свързани със съответните предвидени разходи;
е)
очакваните резултати за конкретните цели и съответните, свързани с програмата резултати и показатели за резултати, с базова линия и стойности на целите;
ж)
описание на типа и примери за действия, които да бъдат подкрепени, и техния очакван принос към специфичните цели, посочени в буква б), включително ръководните принципи за подбора на операциите, и по целесъобразност, определянето на вида на бенефициерите;
з)
описание на механизма за гарантиране на взаимното допълване с ЕСФ, както и за предотвратяване на припокриване и двойно финансиране на операции.
4. Наред с това, всяка оперативна програма посочва:
a)
управляващия орган, сертифициращия орган, където е приложимо, одитния орган и структурата, към която Комисията ще прави плащания, както и описание на процедурата за мониторинг;
б)
описание на предприетите мерки за привличане при подготовката на оперативната програма на всички съответни заинтересовани страни, както и, по целесъобразност, на компетентните регионални, местни и други публични органи;
в)
описание на планираното използване на техническа помощ в съответствие с член 27, параграф 4, включително на действията за укрепване на административния капацитет на бенефициерите във връзка с изпълнението на оперативната програма;
г)
план за финансиране, съдържащ таблица, в която за всяка година в съответствие с член 20 се посочва размерът на бюджетния кредит, предвиден за подкрепата от Фонда, и на съфинансирането в съответствие с член 20;
Партньорските организации, посочени в буква д) на член 7, параграф 2, които пряко доставят храните и/или основно материално подпомагане, предприемат от своя страна или в сътрудничество с други организации действия, по целесъобразност включващи преориентиране към компетентни служби, допълващи предоставянето на продоволствени помощи и насочени към социалната интеграция на най-нуждаещите се лица, независимо дали тези действия се подпомагат от Фонда. Въпреки това, такива съпътстващи мерки не са задължителни в случаите, когато храните и/или основното материално подпомагане се предоставят единствено на най-нуждаещите се деца в детски или сходни заведения.
5. Държавите членки или определен от тях орган изготвят оперативни програми. Те си сътрудничат с всички съответни заинтересовани страни, както и, по целесъобразност, компетентните регионални, местни и други публични органи. Държавите членки гарантират, че оперативните програми са тясно свързани с националните политики за социално приобщаване.
6. Държавите членки изготвят своите оперативни програми в съответствие с образците, поместени в приложение I, по целесъобразност.
Член 8
Приемане на оперативните програми
1. Комисията прави оценка на съгласуваността на всяка оперативна програма с настоящия регламент и на нейния принос към целите на Фонда, като има предвид предварителната оценка, извършена в съответствие с член 16. Комисията гарантира, че няма дублиране с друга оперативна програма, финансирана от ЕСФ в държавата членка.
2. До три месеца след датата на подаване на оперативната програма Комисията може да направи коментари. Държавата членка предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преразглежда предложената оперативна програма.
3. При условие че евентуалните коментари, направени от Комисията в съответствие с параграф 2, са отчетени в подходяща степен, Комисията одобрява с акт за изпълнение всяка оперативна програма не по-късно от шест месеца след предаването й от държавата членка.
Член 9
Изменения на оперативните програми
1. Дадена държава членка може да представи искане за изменение на оперативна програма. Искането се придружава от преразгледаната оперативна програма и обосновката на изменението.
2. Комисията оценява информацията, предоставена в съответствие с параграф 1, като взема предвид представената от държавата членка мотивация. Комисията може да направи коментари, като държавата членка предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация.
3. Комисията одобрява чрез акт за изпълнение изменението на оперативната програма не по-късно от четири месеца след подаването му от държавата членка, при условие че евентуалните коментари, направени от Комисията, са били взети предвид в подходяща степен.
Член 10
Обмен на добри практики
Комисията, включително посредством уеб сайт, улеснява обмяната на опит, изграждането на капацитет и контакти и разпространяването на съответните резултати в областта на нефинансовата помощ за най-нуждаещите се лица.
Съответни организации, които не използват Фонда, също могат да бъдат включени.
Освен това поне веднъж годишно Комисията провежда консултации с организациите, които представляват партньорските организации на равнището на Съюза, относно изпълнението на подкрепата от Фонда и след тези консултации своевременно докладва на Европейския парламент и на Съвета.
Комисията също така улеснява онлайн разпространението на значими резултати, доклади и информации във връзка с Фонда.
ДЯЛ III
МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА, ИНФОРМАЦИЯ И КОМУНИКАЦИЯ
Член 11
Мониторингов комитет за ОП II
1. В срок от три месеца, считано от датата на нотифициране на държавата членка за решението за приемане на ОП II, държавата членка създава или назначава комитет за мониторинг на изпълнението на програмата в съответствие с институционалната, правната и финансовата рамка на съответната държава членка, като го съгласува с управляващия орган.
2. Всеки мониторингов комитет изготвя и приема свой процедурен правилник в съответствие с институционалната, правната и финансовата рамка на съответната държава членка.
3. Съставът на мониторинговия комитет се определя от държавата членка, при условие че мониторинговият комитет включва представители на съответните органи на държавите членки и междинни звена, както и всички релевантни заинтересовани страни и, по целесъобразност, представители на компетентните регионални, местни и други публични органи. Представителите на компетентните регионални, местни и други публични органи, както и релевантните заинтересовани страни, се оправомощават да участват в мониторинговия комитет от съответната организация посредством прозрачни процедури. Всеки член на мониторинговия комитет може да има право на глас. Списъкът с членовете на мониторинговия комитет се публикува.
4. Комисията участва в работата на мониторинговия комитет със съвещателно качество.
5. Мониторинговият комитет се председателства от представител на държавата членка или на управляващия орган.
Член 12
Функции на мониторинговия комитет на ОП II
1. Мониторинговият комитет заседава поне веднъж годишно, като на заседанията му се прави преглед на изпълнението на програмата и на напредъка в постигането на нейните специфични цели. При това той отчита финансовите данни, общите и специфичните за програмата показатели, включително промените в стойността на показателите за резултатите и напредъка в постигането на количествено определените целеви стойности, както и, по целесъобразност, на резултатите от качествените анализи.
2. Мониторинговият комитет разглежда всички въпроси, отнасящи се до изпълнението на програмата. Той разглежда по-специално:
а)
напредъка при постигането на конкретните цели на оперативната програма въз основата на документите, които са предоставени от управляващия орган, включително констатации при извършени оценки;
б)
осъществяването на информационни и комуникационни дейности;
в)
действия, които отчитат и насърчават равенството между мъжете и жените, равните възможности и борбата срещу дискриминацията,
3. Мониторинговият комитет разглежда и одобрява:
a)
методологията и критериите за подбора на операции с оглед на водещите принципи, посочени в член 7, параграф 3, буква е);
б)
годишните и окончателните доклади за изпълнението;
в)
всяко предложение за изменение на оперативната програма, направено от управляващия орган.
4. Мониторинговият комитет може да отправя коментари към управляващия орган относно изпълнението на програмата и нейната оценка.
Той осъществява мониторинг на действията, предприети вследствие на неговите коментари.
Член 13
Доклади за изпълнението и показатели
1. От 2015 г. до 2023 г. държавите членки представят на Комисията до 30 юни всяка година годишен доклад за изпълнението на оперативната програма, осъществена през предходната финансова година.
2. Държавите членки изготвят годишния доклад за изпълнението в съответствие с делегирания акт, посочен в параграф 6, включително със списъка с общите показатели, и за оперативните програми в областта на социалното приобщаване, на специфичните за програмите показатели.
Държавите членки провеждат консултации със съответните заинтересовани страни, като се избягват конфликти на интереси, относно докладите за изпълнението на ОП I. Обобщение на коментарите им се прилага към доклада.
3. Годишните доклади за изпълнението се считат за приемливи, при условие че съдържат цялата информация, изисквана съгласно делегирания акт, посочен в параграф 6. В срок от 15 работни дни от датата на получаването на годишния доклад за изпълнението Комисията уведомява съответната държава членка, ако счита, че той е неприемлив. Ако Комисията не информира държавите членки в рамките на посочения срок, докладът се счита за приемлив.
4. Комисията разглежда годишния доклад за изпълнението и информира държавата членка за своите коментари в срок от два месеца от получаването на годишния доклад за изпълнението.
Ако, в рамките на този срок, Комисията не представи коментари на държавите членки, докладът се счита за приет.
5. Държавата членка представя окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма до 30 септември 2024 г.
Държавите членки изготвят окончателния доклад за изпълнението в съответствие с делегираните актове, посочени в параграф 6.
Комисията разглежда окончателния доклад за изпълнението и информира държавата членка за своите коментари в срок от пет месеца от получаването на окончателния доклад.
Ако, в рамките на този срок, Комисията не представи коментари на държавите членки, докладът се счита за приет.
6. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове, в съответствие с член 62, с които да определя съдържанието на годишните доклади и окончателните доклади за изпълнението, включително списъка на общите показатели, в срок до 17 юли 2014 г.
7. Комисията може да отправи към дадена държава членка коментари относно изпълнението на оперативната програма. Управляващият орган информира Комисията в срок от три месеца за предприетите корективни мерки.
8. Управляващият орган публикува обобщение на съдържанието на годишните и окончателните доклади за изпълнението.
9. Комисията своевременно представя обобщение на годишните доклади за изпълнението и окончателните доклади за изпълнението на Европейския Парламент и на Съвета.
10. Процедурата във връзка с докладите за изпълнението не е прекомерна в сравнение с отпуснатите ресурси и естеството на подкрепата и не поражда ненужни административни тежести.
Член 14
Срещи за преглед
1. Освен ако не е договорено друго, Комисията и държавите членки се срещат всяка година от 2014 г. до 2023 г., за да направят преглед на напредъка, постигнат при изпълнението на оперативната програма, като взимат предвид годишния доклад за изпълнението и коментарите на Комисията, посочени в член 13, параграф 7, ако има такива.
2. Срещата за преглед се председателства от Комисията. Съответните заинтересовани страни се приканват да участват в срещите за преглед на ОП I, с изключение на частите от срещата, при които тяхното участие би довело до конфликти на интереси или нарушаване на поверителността, свързана с въпросите на одита.
3. Държавата членка гарантира, че в отговор на всички коментари на Комисията след срещата за преглед са предприети съответни последващи действия и се позовава на тях в доклада за изпълнението за следващата финансова година или, по целесъобразност, години.
Член 15
Общи разпоредби относно оценките
1. Държавите членки осигуряват средствата, необходими за извършването на оценките, и гарантират, че са налице процедури за изготвянето и събирането на данните, необходими за извършването на оценки, включително и на данни, свързани с общите показатели, посочени в член 13.
2. Оценките се извършват от експерти, които са функционално независими от органите, отговарящи за изпълнението на оперативната програма. Всички оценки се правят обществено достояние в тяхната цялост, но при никакви обстоятелства не трябва да включват информация относно самоличността на крайните получатели.
3. Оценките не са прекомерни в сравнение с отпуснатите ресурси или естеството на подкрепата и не пораждат ненужни административни тежести.
Член 16
Предварителна оценка
1. Държавите членки правят предварителна оценка на всяка оперативна програма.
2. Предварителната оценка се извършва на отговорността на органа, който отговаря за подготовката на оперативната програма. Тя се представя на Комисията едновременно с оперативната програма, заедно с резюме.
3. В предварителните оценки на ОП I се оценяват следните елементи:
a)
приносът към целта на Съюза за намаляване до 2020 г. с поне 20 милиона на броя на хората, живеещи в бедност или които се намират в риск от изпадане в бедност и социална изолация, като се имат предвид избраните видове материални лишения, по които ще се работи, и като се отчита положението, в което се намира държавата членка по отношение на бедността, социалната изолация и материалните лишения;
б)
вътрешната съгласуваност на предложената оперативна програма и връзката с други инструменти, които имат отношение към нея;
в)
последователността в разпределянето на бюджетните средства спрямо целите на оперативната програма;
г)
приносът на очакваните крайни продукти за резултатите и следователно - за целите на Фонда;
д)
участието на съответни заинтересовани страни;
е)
пригодността на процедурите за мониторинг на оперативната програма, както и на процедурата за събирането на данните, необходими за провеждане на оценките.
4. В предварителните оценки на ОП II се оценяват следните елементи:
a)
принос за насърчаването на социалното сближаване и намаляването на бедността в съответствие със стратегия „Европа 2020“, при отчитане на националните нужди;
б)
вътрешната съгласуваност на предложената оперативна програма и връзката й с други инструменти, в частност ЕСФ;
в)
последователността на разпределянето на бюджетните средства спрямо целите на програмата;
г)
уместността и яснотата на предлаганите специфични показатели на програмата;
д)
по какъв начин очакваните конкретни резултати ще допринесат за общите резултати;
е)
дали количествените целеви стойности за показателите са реалистични, като се отчита предвидената подкрепа от Фонда;
ж)
основанията за предложената форма на подкрепа;
з)
адекватността на човешките ресурси и на административния капацитет за управление на програмата;
и)
пригодността на процедурите за мониторинг на програмата, както и за събирането на данните, необходими за провеждане на оценките;
й)
адекватността на планираните мерки за насърчаване на равните възможности за мъжете и жените и предотвратяване на всякаква дискриминация.
Член 17
Оценка през периода на програмиране
1. Комисията представя средносрочна оценка за Фонда на Европейския парламент и на Съвета до 31 декември 2018 г.
2. Комисията може, по своя собствена инициатива, да оценява оперативните програми.
3. По време на програмния период управляващият орган на ОП I може да оценява ефективността и ефикасността на оперативната програма.
4. През 2017 и 2022 г. в съответствие с образеца, приет от Комисията, управляващият орган на ОП I извършва структурирано проучване на крайните получатели. Комисията приема образеца чрез актове за изпълнение след консултации със съответните заинтересовани страни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 63, параграф 2.
5. Управляващият орган на ОП II извършва поне една оценка преди 31 декември 2022 г. Оценката се отнася до ефективността, ефикасността и въздействието на подкрепяните операции. Гарантират се подходящи последващи мерки.
Член 18
Последваща оценка
По своя инициатива и в тясно сътрудничество с държавите членки Комисията, със съдействието на външни експерти, прави последваща оценка на ефективността и ефикасността на Фонда и на устойчивостта на постигнатите резултати, чиято цел също така е и да се определи каква е добавената стойност на Фонда. Последващата оценка приключва до 31 декември 2024 г.
Член 19
Информация и комуникация
1. Европейската комисия и държавите членки предоставят информация за подкрепяните от Фонда действия и ги популяризират. Информацията по-специално е насочена към най-нуждаещите се лица, както и към широката общественост и медиите. В нея се изтъква ролята на Съюза и се гарантира видимостта на приноса на Фонда, на държавите членки и на партньорските организации по отношение на целите за социално сближаване на Съюза, без да се стигматизират крайните получатели.
2. С цел да се гарантира прозрачността на подкрепата от Фонда управляващият орган поддържа списък на операциите, подкрепени от Фонда, под формата на електронна таблица, което позволява сортиране, търсене, извличане, сравняване и лесно публикуване на данните в интернет. В списъка на операциите се съдържа най-малко следната информация:
а)
името и адреса на бенефициера;
б)
размера на разпределеното финансиране от Съюза;
в)
за ОП I - видовете материални лишения, по които се работи.
Управляващият орган актуализира списъкът на операциите най-малко веднъж на всеки дванадесет месеца.
3. По време на изпълнението на дадена операция бенефициерите и партньорските организации информират обществеността за получената от Фонда подкрепа, като поставят или поне един плакат с информация за операцията (поне с размер А3), включително за финансовата подкрепа от Съюза, или емблема на Съюза с подходящ размер, на видно за обществеността място. Това изискване се изпълнява, без да се стигматизират крайните получатели, на всяко място на предоставяне на ОП I и/или ОП II, освен в случаите когато това не е възможно поради спецификата на начина, по който става разпределянето.
Бенефициерите и партньорските организации, които имат собствени уебсайтове, публикуват на тях кратко описание на операцията, включително на нейните цели и резултатите от нея, и открояват финансовата подкрепа на Съюза.
4. При всички мерки за информация и комуникация, предприети от бенефициера и партньорската организация, се потвърждава подкрепата от Фонда за операцията чрез поставяне на емблемата на Съюза и упоменаване на Европейския съюз и на Фонда.
5. Управляващият орган информира бенефициерите за публикуването на списъка с операциите в съответствие с параграф 2. Управляващият орган предоставя информационни и комуникационни средства, включително образци в електронен формат, за да помогне на бенефициерите и партньорските организации да изпълнят своите задължения, посочени в параграф 3.
6. В случая с ОП II:
а)
държавата членка или управляващият орган носят отговорност за организирането;
i)
на основна информационна дейност, оповестяваща стартирането на оперативната програма, и
ii)
най-малко една основна информационна дейност на година, която популяризира възможностите за финансиране и следваните стратегии и/или представя постиженията на оперативната програма, включително, когато е уместно, примери за операции;
б)
при осъществяването на дадена операция бенефициерът информира обществеността за помощта, получена от Фонда, като гарантира, че участниците в операцията са били уведомени за подпомагането от Фонда;
в)
във всеки документ, включително всяко присъствено или друго удостоверение, във връзка с такава операцията се посочва, че оперативната програма е била осъществена с подкрепата на фонда;
г)
управляващият орган гарантира, че потенциалните бенефициери имат достъп до съответната информация за възможностите за финансиране, публикуването на поканите за заявления и условията за тях, както и критериите за подбор на операциите, които да получат подкрепа.
7. При обработката на лични данни в съответствие с членове 15-19 от настоящия регламент управляващият орган, както и бенефициерите и партньорските организации спазват разпоредбите на Директива 95/46/ЕО.
ДЯЛ IV
ФИНАНСОВА ПОДКРЕПА ОТ ФОНДА
Член 20
Съфинансиране
1. Ставката на съфинансиране на нивото на оперативната програма възлиза на 85 % от допустимите публични разходи. Тя може да се увеличи в случаите, описани в член 21, параграф 1. Държавите членки са свободни да подкрепят инициативите на Фонда с допълнителни национални ресурси.
2. В решението на Комисията за приемане на оперативната програма се определя ставката на съфинансиране, приложима към оперативната програма, и максималният размер на подкрепата от Фонда.
3. Осъществените по инициатива на Комисията или от нейно име мерки за техническа помощ могат да бъдат финансирани на 100 %.
Член 21
Увеличение на плащанията за държави членки, изпитващи временни бюджетни затруднения
1. По искане на държава членка междинните плащания и плащането на окончателното салдо могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта над ставката на съфинансиране, приложима за оперативната програма. Увеличената ставка, която не може да надвишава 100 %, се прилага към исканията за плащане, отнасящи се до счетоводния период, през който държавата членка е подала своето искане, и през следващите счетоводни периоди, през които държавата членка отговаря на едно от следните условия:
а)
в случаите, когато съответната държава членка е приела еврото, тя получава макрофинансова помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (11);
б)
в случаите, когато съответната държава членка не е приела еврото, тя получава средносрочна финансова помощ съгласно Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (12);
в)
предоставя й се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност.
2. Без да се засяга параграф 1, подкрепата на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава размера на публичната подкрепа и максималния размер на помощта от Фонда, както е определено в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
Член 22
Период на допустимост
1. Настоящият член не засяга правилата за допустимост на техническата помощ по инициативата на Комисията, посочена в член 27.
2. Даден разход е допустим за получаване на подкрепа от оперативната програма, ако той е направен от бенефициер и платен в периода между 1 декември 2013 г. и 31 декември 2023 г.
3. Не се избират за финансиране от оперативната програма операции, които са били физически завършени или изцяло осъществени преди подаването на заявление за финансиране по оперативната програма от страна на бенефициера до управляващия орган, независимо дали всички свързани плащания са направени от бенефициера или не.
4. В случай на изменение на оперативна програма разходите, станали допустими поради това изменение на оперативната програма, са допустими единствено от датата на подаване от държавата членка на искането за изменение до Комисията.
Член 23
Допустимост на операциите
1. Операциите, подкрепяни от оперативна програма, се извършват в държавата членка, за която се отнася оперативната програма.
2. Операциите могат да получават подкрепа от оперативна програма, при условие че са избрани в съответствие с честна и прозрачна процедура въз основа на критерии, определени в оперативната програма или одобрени от мониторинговия комитет, по целесъобразност.
3. Критериите за подбор и списъците с подбраните за подпомагане от ОПII операции се съобщават при приемане от мониторинговите комитети на оперативните програми, съфинансирани от ЕСФ.
4. Храните и/или основното материално подпомагане за най-нуждаещите се лица могат да бъдат закупувани от самите партньорски организации.
Храните и/или основното материално подпомагане за най-нуждаещите се лица могат да бъдат закупувани и от публичен орган и да бъдат предоставяни безвъзмездно на партньорските организации. В такъв случай храните могат да бъдат набавяни посредством използването, преработката или продажбата на продукти,, пласирани в съответствие с член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, при условие че това е икономически най-благоприятният вариант и не води до неоправдано забавяне на доставката на хранителните продукти на партньорските организации. Сумите, получени от такива трансакции, следва да бъдат изразходвани в полза на най-нуждаещите се лица и следва да не се използват по такъв начин, че да се облекчат задълженията на държавите членки за съфинансиране на програмата, предвидени в член 20 от настоящия регламент.
Комисията прилага процедурите, приети в съответствие с член 20, буква и) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, относно използването на посочените там продукти, тяхната преработка или продажба за целите на настоящия регламент с цел да се гарантира максимална ефективност.
5. Храните и/или основното материално подпомагане като цяло се предоставят на най-нуждаещите се лица безвъзмездно.
6. Операциите, подкрепяни от Фонда, не могат да получават подкрепа от повече от една оперативна програма, съфинансирана от Фонда, или от други инструменти на Съюза, за да се избегне дублиране на финансирането.
Член 24
Форми на подкрепа
Държавите членки използват Фонда, за да предоставят подкрепа под формата на безвъзмездни средства, възлагане на обществени поръчки или съчетание от двете. Тази подкрепа обаче не може да бъде под формата на помощи по член 107, параграф 1 ДФЕС.
Член 25
Форми на безвъзмездните средства
1. Безвъзмездните средства могат да бъдат отпускани под формата на:
а)
възстановяване на действително направени и платени допустими разходи;
б)
възстановяване на база разходи за единица продукт;
в)
еднократни суми, който не надхвърлят 100 000 EUR публична подкрепа;
г)
финансиране с единна ставка, определено чрез прилагане на процент към една или няколко определени категории разходи.
2. Възможностите, посочени в параграф 1, могат да се комбинират в една операция само когато всяка една възможност обхваща различна категория разходи или когато те се използват за последващи фази на съответната операция.
3. Размерите на сумите, посочени в параграф 1, букви б), в) и г), се определят въз основа на:
а)
коректен, справедлив и проверим метод на изчисление, основаващ се на един от следните видове данни:
(i)
статистически данни или друга обективна информация;
(ii)
проверени данни за минали периоди за отделните бенефициери или прилагането на техните обичайни практики за осчетоводяване на разходите;
б)
методи и съответни разходи за единица продукт, еднократни суми и финансиране с единни ставки, прилагани в други програми за безвъзмездни средства, финансирани изцяло от съответната държава членка, за подобен тип операция и бенефициер;
в)
ставки, установени в настоящия регламент;
г)
конкретно за отделния случай на база проектобюджет, договорен предварително с управляващия орган, при условие че публичната подкрепа не надвишава 100 000 EUR.
4. За целите на прилагането на дял VI сумите, изчислени съгласно формите на безвъзмездни средства, посочени в параграф 1, букви б), в) и г), се считат за допустими разходи, направени и платени от бенефициера.
5. Документите, определящи условията за предоставяне на подкрепа за всяка операция, определят метода, приложим за определянето на разходите за операцията и условията за изплащане на безвъзмездните средства.
Член 26
Допустимост на разходите
1. Допустимостта на разходите се определя въз основа на националните правила, освен в случаите, при които са установени специални правила във или въз основа на настоящия регламент.
2. Независимо от параграф 1, допустими за получаване на подкрепа от оперативната програма ОП I са следните разходи:
а)
разходите по закупуване на храни и/или основно материално подпомагане;
б)
когато храните или основното материално подпомагане се закупуват от публичен орган и се предоставят на партньорски организации, разходите за транспортирането на храните или основното материално подпомагане до складовете на партньорските организации и разходите за съхраняване под формата на единна ставка в размер на 1 % от разходите, посочени в буква а), или, в надлежно обосновани случаи, действително възникналите и платени разходи;
в)
административни разходи и разходи за транспорт и съхранение на партньорските организации като единна ставка в размер на 5 % от разходите, посочени в буква а); или 5 % от стойността на продуктите, пласирани в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
г)
разходи за събирането, транспортирането, съхраняването и разпределянето на даренията от храни и пряко свързаните с тях дейности на повишаване на осведомеността, възникнали за и платени от партньорски организации;
д)
разходи за съпътстващи мерки, предприети и декларирани от партньорските организации, които доставят пряко или по линия на споразумения за сътрудничество храните и/или основното материално подпомагане на най-нуждаещите се лица, под формата на единна ставка в размер на 5 % от разходите, посочени в буква а).
3. Независимо от параграф 1, разходите, които отговарят на условията за подпомагане от оперативна програма, са разходите, направени съгласно член 27, параграф 4, или за непреките разходи, възникнали в съответствие с член 27, параграф 4, единна ставка в размер на 15 % от допустимите преки разходи за персонал.
4. Следните разходи не са допустими за получаване на подкрепа от оперативната програма:
а)
лихви по дългове;
б)
предоставяне на инфраструктура;
в)
разходи за стоки втора употреба;
г)
данък върху добавената стойност, освен когато той не е възстановим съгласно националното законодателство за облагане с ДДС.
Член 27
Техническа помощ
1. По инициатива на Комисията или от нейно име, и при спазване на таван от 0,35 % от годишно заделените за него средства Фондът може да финансира мерки за подготовка, мониторинг, административна и техническа помощ, одит, информация, контрол и оценка, необходими за изпълнението на настоящия регламент, както и за дейности по член 10.
2. Комисията се консултира с държавите членки и организациите, които представляват партньорските организации на равнището на Съюза, относно заплануваното използване на техническото подпомагане.
3. Всяка година Комисията изготвя посредством актове за изпълнение своите планове за типа действия, свързани с изброените в параграф 1 мерки, за които се предвижда принос от Фонда.
4. По инициатива на държавите членки и при спазване на таван от 5 % от заделените по Фонда средства оперативната програма може да финансира мерки за подготовка, управление, мониторинг, административна и техническа помощ, одит, информация, контрол и оценка, необходими за изпълнението на настоящия регламент. Той може да финансира и техническа помощ и изграждане на капацитет на партньорски организации.
ДЯЛ V
УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 28
Общи принципи на системите за управление и контрол
Системите за управление и контрол, съгласно член 5, параграф 7, осигуряват:
а)
описание на функциите на всяка структура, участваща в управлението и контрола, и разпределението на функциите в рамките на всяка структура;
б)
спазване на принципа на разделение на функциите между и в рамките на тези организации;
в)
процедури за гарантиране на правомерността и редовността на декларираните разходи;
г)
компютризирани системи за счетоводство, съхраняване и предаване на финансови данни и данни за показателите с цел мониторинг и докладване;
д)
системи за докладване и мониторинг, в случаите, в които отговорната структура е възложила изпълнението на задачи на друга структура;
е)
механизми за извършване на одит на функционирането на системите за управление и контрол;
ж)
системи и процедури за осигуряване на надеждна одитна следа;
з)
предотвратяване, откриване и поправяне на нередности, включително и на измами, и събиране на недължимо платени суми, заедно с всички дължими лихви за просрочени плащания.
Член 29
Отговорности при споделено управление
В съответствие с принципа на споделено управление държавите членки и Комисията са отговорни за управлението и контрола на програмите съгласно определените им задължения в настоящия регламент.
Член 30
Отговорности на държавите членки
1. Държавите членки изпълняват задълженията си по отношение на управлението, контрола и одита и поемат произтичащите от това отговорности, които са определени в правилата относно съвместното управление, съдържащи се във Финансовия регламент и в настоящия регламент.
2. Държавите членки предотвратяват, откриват и коригират нередностите и събират неправомерно изплатените суми, заедно с лихвите за просрочени плащания. Те съобщават на Комисията за нередности, които надвишават 10 000 EUR принос от Фонда, и я информират редовно за значителния напредък по отношение на свързаните административни и съдебни производства.
Държавите членки не информират Комисията за нередности по отношение на следните случаи:
а)
когато нередността се изразява единствено в цялостно или частично неизпълнение на операция, която е част от съфинансираната оперативна програма, поради несъстоятелност на бенефициера;
б)
когато случаите са докладвани доброволно от бенефициера на управляващия или сертифициращия орган, преди един от тези органи да е разкрил нередността, независимо дали преди или след изплащане на публичния принос;
в)
когато случаите са разкрити и коригирани от управляващия или сертифициращия орган преди включването на въпросния разход в отчет за разходите, представен на Комисията.
Във всички останали случаи, и по-специално тези, предшестващи обявяването в несъстоятелност, както и при съмнение за измама, установените нередности се докладват на Комисията, заедно със свързаните с тях мерки за предотвратяване и коригиране.
Когато неправомерно платените на даден бенефициер суми не могат да бъдат възстановени и това е в резултат на грешка или на небрежност от страна на държава членка, държавата членка отговаря за възстановяването на съответните суми към бюджета на Съюза. Държавите членки могат да решат да не събират дадена неправомерно платена сума, ако сумата, която трябва да бъде възстановена от бенефициера, без лихвите, не надвишава 250 EUR принос от Фонда.
Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 62, определящ допълнителни подробни правила относно критериите за установяване на случаите на нередности, които трябва да бъдат докладвани, и данните, които трябва да бъдат предоставени, както и относно условията и процедурите, които да се прилагат за определяне дали неподлежащите на събиране суми да бъдат възстановени от държавите членки.
Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по консултиране съгласно член 63, параграф 2 с цел определяне на честотата на докладването и формата, който трябва да бъде използван.
3. Държавите членки гарантират наличието на ефективна уредба за разглеждането на жалби във връзка с Фонда. За обхвата, правилата и процедурите във връзка с тези разпоредби отговарят държавите членки съгласно тяхната институционална и правна рамка. При поискване от Комисията, държавите членки разглеждат подадени в Комисията жалби, които попадат в обхвата на тяхната уредба. Държавите членки информират за резултатите от тези разглеждания Комисията при поискване.
4. Всеки официален обмен на информация между държавите членки и Комисията се извършва посредством електронна система за обмен на данни. Комисията приема акт за изпълнение, с който определя реда и условията, на които трябва да отговаря тази електронна система за обмен на данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 63, параграф 3.
Член 31
Определяне на органите
1. Всяка държава членка определя за всяка оперативна програма национален публичен орган или структура за управляващ орган. Един и същ управляващ орган може да бъде определен за две оперативни програми.
2. Държавата членка определя, за всяка оперативна програма, национален публичен орган или структура като сертифициращ орган, без да се засяга параграф 3. Един и същ сертифициращ орган може да бъде определен за две оперативни програми.
3. Държавата членка може да определи за дадена оперативна програма управляващ орган, който да изпълнява в допълнение функциите на сертифициращия орган.
4. Държавата членка определя за всяка оперативна програма национален публичен орган или структура, функционално независим(а) от управляващия орган и от сертифициращия орган, който/която да изпълнява ролята на одитен орган. Един и същ одитен орган може да бъде определен за две оперативни програми.
5. При условие че е спазен принципът за разделение на функциите, управляващият орган, сертифициращият орган, както и одитният орган - когато по ОП I и ОП II общият размер на подкрепата от Фонда не надхвърля 250 000 000 EUR, могат да бъдат част от един и същ публичен орган или структура.
6. Държавата членка може да определи едно или няколко междинни звена, които да извършват определени задачи на управляващия или на сертифициращия орган на отговорността на този орган. Съответните договорености между управляващия орган или сертифициращия орган и междинните звена се оформят официално в писмена форма.
7. Държавата членка или управляващият орган може да повери управлението на част от оперативна програма на междинно звено чрез споразумение в писмена форма между междинното звено и държавата членка или управляващия орган. Междинното звено предоставя гаранции за платежоспособността си и компетенциите си в съответната област, както и за своя административен и финансов капацитет.
8. Държавата членка определя писмено правила, уреждащи нейните отношения с управляващите органи, сертифициращите органи и одитните органи, отношенията между тези органи и отношенията на тези органи с Комисията.
Член 32
Функции на управляващия орган
1. Управляващият орган отговаря за управлението на оперативната програма в съответствие с принципа на доброто финансово управление.
2. По отношение на управлението на оперативната програма, управляващият орган:
(a)
когато е целесъобразно, подпомага работата на мониторинговия комитет, посочен в член 11, и му предоставя информацията, необходима за изпълнението на неговите задачи, и по-специално данните относно напредъка на оперативната програма при постигането на нейните цели, финансови данни и данни за показателите;
б)
съставя и след провеждане на консултации със съответните заинтересовани страни за ОП I или след одобрение от мониторинговия комитет по член 11 за ОП II, избягвайки евентуални конфликти на интереси, изпраща до Комисията годишните доклади и окончателния доклад за изпълнението, посочени в член 13;
в)
предоставя на междинните звена и на бенефициерите информация от значение съответно за изпълнението на техните задачи и за изпълнението на операциите;
г)
създава система за записване и съхраняване в компютризирана форма за всяка операция на данните, необходими за мониторинга, оценката, финансовото управление, проверката и одита, включително данни за отделните участници в операциите, съфинансирани от ОП II;
д)
гарантира, че данните, посочени в буква г), се събират, въвеждат и съхраняват в системата, посочена в буква г), в съответствие с разпоредбите на Директива 95/46/ЕО, като при наличие се използват данни, разбити по полов признак.
3. По отношение на подбора на операциите управляващият орган:
a)
изготвя и, по целесъобразност след одобрение, прилага подходящи процедури и/или критерии за подбор, които са недискриминационни и прозрачни;
б)
гарантира, че избраната операция:
i)
попада в обхвата на Фонда и оперативната програма;
ii)
отговаря на критериите, определени в оперативната програма и в членове 22, 23 и 26.
iii)
взема предвид, по целесъобразност, принципите, определени в член 5, параграфи 11, 12, 13 и 14.
в)
гарантира, че на бенефициера е предоставен документ, в който се посочват условията за подкрепа за всяка операция, включително специфичните изисквания, касаещи продуктите или услугите, които трябва да бъдат доставени по съответната операция, плана за финансиране и крайните срокове за изпълнение;
г)
се уверява, че бенефициерът разполага с необходимия административен, финансов и оперативен капацитет за изпълнение на условията, посочени в буква в), преди одобряването на операцията;
д)
се уверява, че когато операцията е започнала преди подаването на заявление за финансиране до управляващия орган, приложимото законодателство, касаещо операцията, е било спазено;
е)
определя видовете материално подпомагане за ОП I и вида действия за ОП II, към които се приписват разходите по дадена операция.
4. По отношение на финансовото управление и контрола на оперативната програма управляващият орган:
a)
проверява дали съфинансираните продукти и услуги са доставени и дали разходите, декларирани от бенефициерите, са били заплатени и дали съответстват на приложимото законодателство, на оперативната програма и на условията за подкрепа за операцията;
б)
гарантира, че бенефициерите, участващи в изпълнението на операциите, при които има възстановяване на суми въз основа на действително направени допустими разходи, поддържат или отделна счетоводна система, или адекватен счетоводен кодекс за всички трансакции, отнасящи се до операцията;
в)
създава ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите при отчитане на установените рискове;
г)
установява процедури, за да се гарантира, че с всички документи относно разходите и одитите, необходими за осигуряване на адекватна одитна следа, се борави в съответствие с изискванията на член 28, буква ж);
д)
изготвя декларацията за управлението и годишното обобщение, посочени в член 59, параграф 5, първа алинея, букви а) и б) от Финансовия регламент.
5. Проверките по параграф 4, буква а) включват следните процедури:
a)
административни проверки по отношение на всяко заявление за възстановяване, подадено от бенефициерите;
б)
проверки на операции на място.
Честотата и обхватът на проверките на място са пропорционални на размера на публичната подкрепа за дадена операция и на равнището на риска, установен при тези проверки и одити от одитния орган по отношение на системите за управление и контрол като цяло.
6. Проверки на място на отделни операции съгласно параграф 5, първа алинея, буква б), могат да се извършват на база извадка.
7. В случай че управляващият орган е също бенефициер в рамките на оперативната програма, уредбата на проверките, посочени в параграф 4, буква а), гарантира адекватно разделение на функциите.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 62, с които определя правилата за посочване на информацията във връзка с данните, които трябва да се записват и съхраняват в компютризирана форма, в рамките на системата за мониторинг, установена съгласно параграф 2, буква г) от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя техническите спецификации на системата, установена съгласно параграф 2, буква г) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 63, параграф 3.
9. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 62, с които определя подробни минимални изисквания за одитната следа, посочена в параграф 4, буква г) от настоящия член, по отношение на счетоводните записи, които да се поддържат, и разходооправдателните документи, които да се съхраняват на равнището на сертифициращия орган, управляващия орган, междинните звена и бенефициерите.
10. Комисията приема, с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на настоящия член, актове за изпълнение относно образеца на декларацията за управлението, посочена в параграф 4, буква д). Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 63, параграф 2.
Член 33
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на дадена оперативна програма има по-специално следните отговорности:
a)
да изготвя и изпраща до Комисията заявления за плащане и да удостоверява, че те са продукт на надеждни счетоводни системи, основават се на проверими разходооправдателни документи и са били подложени на проверки от управляващия орган;
б)
да изготвя отчетите, посочени в член 59, параграф 5, първа алинея, буква а) от Финансовия регламент;
в)
да удостоверява пълнотата, точността и достоверността на сметките, както и че разходите, записани в тях, са в съответствие с приложимото законодателство и са били направени във връзка с операциите, избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими за оперативната програма, и в съответствие с приложимото законодателство;
г)
да гарантира наличието на система за записване и съхранение в компютризирана форма на счетоводните записи за всяка операция, която съхранява всички данни, необходими за изготвянето на заявленията за плащане и отчетите, включително записи на сумите, подлежащи на събиране, на събраните суми и на оттеглените суми в резултат на отмяната на целия или на част от приноса за дадена операция или оперативна програма;
д)
да гарантира - за целите на изготвянето и представянето на заявления за плащане - че е получил адекватна информация от управляващия орган относно процедурите и проверките, провеждани по отношение на разходите;
е)
да отчита - при изготвянето и подаването на заявления за плащане - резултатите от всички одити, извършени от или на отговорността на одитния орган;
ж)
да поддържа в компютризирана форма счетоводни записи на декларираните пред Комисията разходи и на съответното публично финансиране, заплатено на бенефициерите;
з)
да води счетоводство на сумите, подлежащи на събиране, и на сумите, оттеглени в резултат на отмяната на целия или на част от приноса за дадена операция. Събраните суми се внасят повторно в бюджета на Съюза преди приключването на оперативната програма, като се приспадат от следващия отчет за разходите.
Член 34
Функции на одитния орган
1. Одитният орган осигурява извършването на одити на правилното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, както и на подходяща извадка от операции въз основа на декларираните разходи.
Декларираните разходи се одитират въз основа на представителна извадка или, по целесъобразност, чрез съществени проверки, и по принцип въз основа на статистически извадкови методи.
Нестатистически извадков метод може да се използва по професионална преценка на одитния орган в надлежно обосновани случаи в съответствие с международно признатите одитни стандарти и във всеки случай, когато броят операции за отчетната година не е достатъчен, за да се използва статистически метод.
В такива случаи размерът на извадката е достатъчен, за да позволи на одитния орган да изготви валидно одитно становище в съответствие с член 59, параграф 5, първа алинея, буква б) от Финансовия регламент.
Нестатистическият извадков метод обхваща минимум 5 % от операциите, за които пред Комисията са декларирани разходи по време на счетоводната година, и 10 % от разходите, които са декларирани пред Комисията по време на счетоводната година.
Когато общият размер на подкрепата от Фонда за ОП I не надхвърля 35 000 000 EUR, одитният орган може да ограничи одитните дейности до годишната одитна система, включително извършването на съществени проверки, въз основа на комбинация от случайни и основани на риска проверки на операциите. Одитната дейност трябва да се извършва в съответствие с международно приетите одитни стандарти и на ежегодна основа да определя количествено нивото на грешки в декларациите за разходи, заверени от Комисията.
2. Когато одитите се извършват от структура, различна от одитния орган, одитният орган гарантира, че тази структура има необходимата функционална независимост.
3. Одитният орган гарантира, че при одитната дейност се вземат предвид международно приетите стандарти за одит.
4. Одитният орган в рамките на осем месеца от приемането на оперативна програма изготвя стратегия за одит за извършването на одити. В одитната стратегия се определя методологията на одита, метода за подбор на извадка или, по целесъобразност, метода на съществени проверки, за одити на операции и планирането на одити във връзка с текущата счетоводна година и двете следващи счетоводни години. Стратегията за одит се актуализира ежегодно от 2016 г. до и включително през 2024 г. Когато за две оперативни програми се прилага обща система за управление и контрол, може да бъде изготвена единна стратегия за одит на съответните оперативни програми. Одитният орган представя стратегията за одит на Комисията при поискване.
5. Одитният орган изготвя:
a)
одитно становище в съответствие с член 59, параграф 5, първа алинея, буква б) от Финансовия регламент;
б)
контролен доклад, в който са посочени основните констатации от извършените одити в съответствие с параграф 1, включително по отношение на откритите пропуски в системите за управление и контрол, както и предложените и изпълнени корективни действия.
Когато за две оперативни програми се прилага обща система за управление и контрол, информацията, изисквана по буква б) от алинея 1, може да бъде групирана в единен доклад.
6. С цел осигуряване на еднакви условия за прилагането на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, в които се определят образци на одитната стратегия, одитното становище и контролния доклад. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 63, параграф 2.
7. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 62, за да определи обхвата и съдържанието на одитите на операциите и одитите на отчетите, както и методологията за избор на извадката от операциите, упоменати в параграф 1 от настоящия член.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 62, с които определя подробни правила, свързани с използването на данните, събрани по време на одитите, извършвани от длъжностни лица на Комисията или от упълномощени представители на Комисията.
Член 35
Процедура за определянето на управляващия орган и сертифициращия орган
1. Държавите членки нотифицират Комисията относно датата и формата на определянето на управляващия орган и - когато е приложимо - на сертифициращия орган, което се извършва на подходящо равнище, преди да подадат първото заявление за междинно плащане в Комисията.
2. Посоченото в параграф 1 определяне се извършва въз основа на доклад и становище на независима структура за одит, която оценява изпълнението от страна на органите на критериите, свързани с вътрешната среда за контрол, управлението на риска, дейностите за управление и контрол съгласно приложение IV.
Независимата структура за одит е одитен орган или друг публичен или частен правен субект, който разполага с необходимия одиторски капацитет и е независим от управляващия орган или - в зависимост от случая - от сертифициращия орган, и който извършва дейността си при отчитане на международно приетите стандарти за одит.
3. Държавите членки могат да вземат решение управляващ орган или сертифициращ орган, който е бил определен за такъв във връзка със съфинансирана от ЕСФ оперативна програма съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013, да се счита за определен за такъв орган за целите на настоящия регламент.
4. В едномесечен срок от нотификацията за определянето, посочена в параграф 1, Комисията може да поиска доклада и становището на независимия одитен орган, посочени в параграф 2, и описанието на функциите и процедурите, отнасящи се до управляващия орган или, в зависимост от случая, сертифициращия орган. Комисията взема решение дали да поиска тези документи въз основа на своята оценка на риска.
Комисията може да представи коментари в срок от два месеца от получаването на документите, посочени в алинея 1.
Без да се засяга член 46, разглеждането на тези документи не води до прекъсване на обработването на заявленията за междинни плащания.
5. Ако наличните резултати от одита и контрола показват, че определеният орган вече не отговаря на критериите по параграф 2, държавата членка посочва на съответното равнище, предвид сериозността на проблема, изпитателен срок, по време на който да се предприемат нужните корективни действия.
Ако определеният орган не успее да изпълни нужните корективни действия в рамките на посочения от държавата членка изпитателен срок, държавата членка отнема на съответното равнище статута му на определен орган.
Държавата членка незабавно нотифицира Комисията, когато определен орган бъде поставен на изпитателен срок, като предоставя информация за съответния изпитателен срок, а също така и когато вследствие на предприетите коригиращи действия изпитателният срок се прекратява или на органа се отнема статута му на определен орган. Без да се засяга прилагането на член 46, нотификацията за поставянето на определения орган на изпитателен срок от страна на държава членка не води до прекъсване на обработването на заявленията за междинни плащания.
6. Ако решението за определяне на управляващ или сертифициращ орган бъде отменено, държавите членки, в съответствие с процедурата по параграф 2, посочват нов орган, който поема функциите на управляващия или сертифициращия орган, и нотифицират Комисията за това.
7. С цел осигуряване на еднакви условия за прилагането на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение във връзка с образеца на доклада, становището на независимия одитен орган и описанието на функциите и процедурите, отнасящи се до управляващия орган, или в зависимост от случая, сертифициращия орган. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 63, параграф 3.
Член 36
Правомощия и отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява въз основа на наличната информация, включително информация относно определянето на органи, които да отговарят за управлението и контрола, относно документите, предоставяни всяка година от тези определени органи съгласно член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, относно контролните доклади, годишните доклади за изпълнението и проведените от националните органи и от органите на Съюза одити, че държавите членки са създали системи за управление и контрол, които отговарят на изискванията на настоящия регламент, и че тези системи функционират ефективно в процеса на изпълнение на оперативните програми.
2. Длъжностните лица на Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да извършват одити или проверки на място, при условие че на компетентния национален орган бъде дадено предизвестие от поне дванадесет работни дни, освен при спешни случаи. Комисията спазва принципа на пропорционалност, като отчита необходимостта от избягване на неоправдано дублиране на одитите и проверките, извършвани от държавите членки, равнището на риска за бюджета на Съюза и необходимостта от свеждане до минимум на административната тежест за бенефициерите в съответствие с настоящия регламент. Обхватът на такива одити или проверки може да включва по-специално проверка на ефективното функциониране на системите за управление и контрол по дадена програма или част от нея, по операциите и оценка на доброто финансово управление на операциите или програмите. В такива одити или проверки могат да участват длъжностни лица или упълномощени представители на държавата членка.
Длъжностните лица на Комисията или упълномощените представители на Комисията, надлежно оправомощени да извършват одити или проверки на място, имат достъп до всички необходими досиета, документи и метаданни, независимо от носителя, на който се съхраняват, свързани с операции, подкрепяни от Фонда, или до системите за управление и контрол. Държавите членки предоставят копия на такива досиета, документи и метаданни на Комисията при поискване.
Определените в настоящия параграф правомощия не засягат прилагането на национални разпоредби, които запазват някои действия за конкретно определени от националното законодателство служители. Длъжностните лица и упълномощените представители на Комисията не участват, inter alia, в посещения по домовете или в официални разпити на лица в рамките на националното законодателство. Тези длъжностни лица и представители обаче имат достъп до информацията, получена по този начин, без да се засяга компетентността на националните съдилища и при пълно зачитане на основните права на засегнатите правни субекти.
3. Комисията може да изиска от дадена държава членка да предприеме необходимите действия с оглед осигуряване на ефективното функциониране на нейните системи за управление и контрол или да провери правомерността на разходите в съответствие с настоящия регламент.
Член 37
Сътрудничество с одитните органи
1. Комисията си сътрудничи с одитните органи за координацията на техните одитни планове и методи и незабавно обменя с тези органи резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол.
2. За да се улесни това сътрудничество, в случаите, в които държава членка определи повече от един одитен орган, държавата членка може да определи координационна структура.
3. Комисията, одитните органи и евентуалните координационни структури заседават редовно и по принцип най-малко веднъж годишно, освен ако не е договорено друго, за да разгледат годишния контролен доклад, одитното становище и стратегията за одит, както и да обменят възгледи по въпроси, свързани с подобряването на системите за управление и контрол.
ДЯЛ VI
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ, РАЗГЛЕЖДАНЕ И ПРИЕМАНЕ НА ОТЧЕТИТЕ И ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ И ОТМЯНА
ГЛАВА 1
Финансово управление
Член 38
Бюджетни задължения
Бюджетните задължения на Съюза по отношение на всяка оперативна програма се поемат на годишни вноски в периода между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2020 г. Решението на Комисията за приемане на оперативна програма се явява решение за финансиране по смисъла на член 84, параграф 2 от Финансовия регламент, а след нотифицирането си на засегнатата държава членка - правно задължение по смисъла на посочения регламент.
За всяка оперативна програма бюджетното задължение за първата вноска се поема след приемането на оперативната програма от Комисията.
Бюджетните задължения за следващите вноски се поемат от Комисията преди 1 май всяка година въз основа на решението, упоменато във втора алинея, освен случаите, в които се прилага член 16 от Финансовия регламент.
Член 39
Плащания от страна на Комисията
1. Плащанията от страна на Комисията на приноса от Фонда за всяка оперативна програма се извършват в съответствие с бюджетните кредити и при условие че са налични средства. Всяко плащане се регистрира в най-рано откритите бюджетни задължения на Фонда.
2. Плащанията са под формата на предварително финансиране, междинни плащания и плащане на окончателното салдо.
Член 40
Междинни плащания и плащане на окончателното салдо от страна на Комисията
1. Комисията възстановява под формата на междинни плащания 90 % от сумата, която се получава при прилагане на ставката на съфинансиране, определена в решението за приемане на оперативната програма, към допустимите публични разходи, включени в заявлението за плащане. Комисията определя оставащите суми, които да бъдат възстановени като междинни плащания или да бъдат събрани в съответствие с член 50.
2. Без да се засяга член 21, приносът от Фонда посредством междинните плащания и плащането на окончателното салдо не може да надвишава максималния размер на приноса от Фонда, определен в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
Член 41
Заявления за плащане
1. Заявлението за плащане, което трябва да бъде представено на Комисията, предоставя цялата информация, необходима на Комисията с оглед изготвянето на отчети в съответствие с член 68, параграф 3 от Финансовия регламент.
2. В заявленията за плащане се включва, за оперативната програма като цяло и за техническата помощ, посочена в член 27, параграф 4, следното:
a)
общият размер на допустимите публични разходи, които бенефициерите са направили и платили за изпълнение на операциите, така както е вписан в счетоводната система на сертифициращия орган;
б)
общият размер на публичните разходи, направени за изпълнението на операциите, така както е вписан в счетоводната система на сертифициращия орган.
3. Допустимите разходи, включени в заявлението за плащане, се обосновават със заверени фактури или счетоводни документи с равностойна доказателствена стойност, с изключение на формите на подкрепа, посочени в член 25, параграф 1, букви б), в) и г) от настоящия регламент. За тези форми на предоставяне на безвъзмездни средства включените в дадено заявление за плащане суми представляват разходите, изчислени въз основа на приложимата база.
4. С цел осигуряване на еднакви условия за прилагането на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, в които се определя образец на заявление за плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 63, параграф 3.
Член 42
Плащания към бенефициерите
1. Управляващите органи гарантират, че в случай на предоставяне на безвъзмездни средства на партньорски организации на бенефициерите се осигурява паричен поток, който е достатъчен, за да се гарантира правилното изпълнение на операциите.
2. В зависимост от наличието на средства чрез предварително финансиране и междинни плащания, управляващият орган гарантира, че даден бенефициер получава общата сума на дължимите допустими публични разходи в пълен размер и не по-късно от 90 дни от датата на подаване на искането за плащане от бенефициера. Не се приспада или удържа каквато и да е сума и не се начислява специална такса или друга такса с равностоен ефект, която би намалила сумите, дължими на бенефициерите.
3. Крайният срок за плащане, посочен в параграф 2, може да бъде прекъснат от управляващия орган в един от следните надлежно обосновани случаи:
a)
сумата в искането за плащане не е дължима или не са били представени подходящите разходооправдателни документи, включително документите, необходими за проверките на управлението по член 32, параграф 4, буква а);
б)
започнато е разследване във връзка с евентуална нередност, отнасяща се до съответните разходи.
Засегнатият бенефициер се уведомява писмено за прекъсването и причините за него.
Член 43
Използване на еврото
1. Сумите, посочени в оперативните програми, представени от държавите членки, отчетите за разходите, исканията за плащане, отчетите и разходите, посочени в годишния и в окончателния доклад за изпълнението, се дават в евро.
2. Държавите членки, които не са приели еврото като своя парична единица към датата на заявлението за плащане, превръщат в евро сумите на разходите, направени в национална валута. Тези суми се превръща в евро, като се използва месечният счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, през който разходът е бил отразен в отчетите на сертифициращия орган на съответната оперативна програма. Обменният курс се публикува по електронен път от Комисията всеки месец.
3. Когато еврото стане парична единица на дадена държава членка, процедурата по превръщане, описана в параграф 2, продължава да се прилага за всички разходи, вписани в отчетите от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания обменен курс между националната парична единица и еврото.
Член 44
Изплащане и уравняване на предварителното финансиране
1. След решението на Комисията за приемане на оперативната програма Комисията изплаща сума за предварително финансиране в размер на 11 % от общия принос на Фонда за съответната оперативна програма.
2. Предварителното финансиране се използва само за плащания към бенефициерите при изпълнението на оперативната програма. То се предоставя без отлагане на отговорната за случая структура.
3. Общата сума, платена като предварително финансиране, се възстановява на Комисията, ако в 24-месечен срок от датата, на която Комисията е направила първото плащане за предварително финансиране, за съответната оперативна програма няма изпратени заявления за плащане. Възстановяването не засяга приноса на Съюза за съответната оперативна програма.
4. Платената като предварително финансиране сума се уравнява напълно в сметките на Комисията най-късно при приключването на оперативната програма.
Член 45
Краен срок за представяне на заявления за междинно плащане и за тяхното изплащане
1. Сертифициращият орган представя редовно заявление за междинно плащане в съответствие с член 41, параграф 2, обхващащо сумите, вписани в неговата счетоводна система през счетоводната година. Въпреки това, когато счита за необходимо, сертифициращият орган може да включи такива суми в заявленията за плащане, подадени през следващите счетоводни години.
2. Сертифициращият орган предава окончателното заявление за междинно плащане до 31 юли след края на предходната счетоводна година и във всеки случай преди първото заявление за междинно плащане за следващата счетоводна година.
3. Първото заявление за междинно плащане не се изпраща преди Комисията да е нотифицирана за определянето на управляващия орган и сертифициращия орган в съответствие с член 35.
4. Междинни плащания за оперативна програма не се правят, докато годишният доклад за изпълнението не бъде изпратен до Комисията в съответствие с член 13.
5. В зависимост от наличието на средства Комисията извършва междинното плащане не по-късно от 60 дни след датата, на която заявлението за плащане е регистрирано в Комисията.
Член 46
Прекъсване на срока за плащане
1. Срокът за изплащане на искане за междинно плащане може да бъде прекъснат от оправомощения разпоредител с бюджетни кредити по смисъла на Финансовия регламент за максимален срок от шест месеца, ако:
a)
вследствие на сведенията, предоставени от национален одитен орган или одитен орган на Съюза, са налице явни доказателства, които говорят за съществуването на съществен недостатък във функционирането на системата за управление и контрол;
б)
оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити трябва да направи допълнителни проверки, когато до него достигне информация, че разходите, посочени в дадено искане за плащане, са свързани с нередност със значителни финансови последици;
в)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на член 59, параграф 5 от Финансовия регламент.
Държавата членка може да приеме удължаване на срока за прекъсване с още три месеца.
2. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити ограничава прекъсването само до частта от разходите, обхваната от искането за плащане, до която се отнасят обстоятелствата, посочени в параграф 1, алинея 1, освен ако не е възможно да се определи частта на съответните разходи. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити незабавно информира писмено държавата членка и управляващия орган за причините за прекъсването и ги приканва да поправят ситуацията. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити слага край на прекъсването веднага след като бъдат предприети необходимите мерки.
Член 47
Спиране на плащанията
1. Всички или част от междинните плащания могат да бъдат спрени от Комисията, ако са изпълнени едно или повече от следните условия:
a)
налице е сериозен недостатък във връзка с ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, който излага на риск приноса на Съюза към оперативната програма и за чието отстраняване не са били предприети мерки;
б)
разходите в даден отчет за разходите са свързани с нередност със сериозни финансови последици, която не е отстранена;
в)
държавата членка не е успяла да предприеме необходимите действия за коригиране на ситуацията, довела до прекъсването по член 46;
г)
налице е сериозен недостатък в качеството и надеждността на системата за мониторинг или на данните за показателите;
2. Комисията може да реши чрез акт за изпълнение да спре всички или част от междинните плащания, след като даде на държавата членка възможност да представи своите коментари.
3. Комисията отменя спирането на всички междинни плащания или на част от тях, когато държавата членка е предприела необходимите мерки, за да даде възможност за отмяна на спирането.
ГЛАВА 2
Подготовка, разглеждане и приемане на отчетите, и приключване на оперативни програми
Член 48
Представяне на информация
За всяка година, считано от 2016 г. до и включително 2025 г., държавите членки представят на Комисията до крайния срок, посочен в член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, следните документи, посочени в същия член, а именно:
a)
отчетите, посочени в член 49, параграф 1 от настоящия регламент, за предходната счетоводна година;
б)
декларацията за управлението и годишното обобщение, посочени в член 32, параграф 4, буква д) от настоящия регламент, за предходната счетоводна година;
в)
одитното становище и контролния доклад, посочени в член 34, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, за предходната счетоводна година;
Член 49
Изготвяне на отчетите
1. Отчетите за всяка оперативна програма, посочени в член 59, параграф 5, първа алинея, буква е) от Финансовия регламент, се представят на Комисията. Отчетите обхващат счетоводната година и включват следните данни:
a)
общия размер на допустимите публични разходи, записани в счетоводните системи на сертифициращия орган, включени в исканията за плащане, подадени до Комисията в съответствие с член 41 и член 45, параграф 2 до 31 юли след края на счетоводната година, общия размер на съответните допустими публични разходи, направени за изпълнение на операциите, както и общия размер на съответните плащания към бенефициерите в съответствие с член 42, параграф 2;
б)
оттеглените и събраните през счетоводната година суми, сумите, подлежащи на събиране към края на счетоводната година, и неподлежащите на събиране суми;
в)
равнение между разходите, посочени в съответствие с буква а), и разходите, декларирани по отношение на същата счетоводна година в заявленията за плащане, придружено от обяснение на разликите.
2. Когато държава членка изключи от своите отчети разходи, включени преди това в заявление за междинно плащане за счетоводната година, поради факта, че те са предмет на текуща оценка на законосъобразността и редовността, цялата сума или част от тези разходи, за които е констатирано, че са законосъобразни и редовни, може да бъде включена в заявление за междинно плащане за следващи счетоводни години.
3. С цел осигуряване на еднакви условия за прилагането на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение, в които се определя образец на отчетите, посочени в настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 63, параграф 3.
Член 50
Проверка и приемане на отчетите
1. До 31 май на годината след края на счетоводния период Комисията, в съответствие с член 59, параграф 6 от Финансовия регламент, разглежда документите, представени от държавата членка съгласно член 48 от настоящия регламент.
По искане на Комисията, държавата членка представя цялата необходима допълнителна информация, така че да даде възможност на Комисията да определи до срока, предвиден в първа алинея от настоящия параграф, дали отчетите са пълни, точни и верни.
2. Комисията приема отчетите, когато може да стигне до заключението, че те са пълни, точни и верни. Комисията стига до такова заключение, когато одитният орган представи одитно становище без резерви относно пълнотата, точността и верността на отчетите, освен ако Комисията няма конкретни доказателства, че одитното становище за отчетите е ненадеждно.
3. Комисията информира държавата членка до срока, посочен в параграф 1, дали може да приеме отчетите.
4. Ако по причини, отнасящи се до държава членка, Комисията не може да приеме отчетите до крайния срок, посочен в параграф 1, Комисията уведомява държавите членки, като посочва мотивите в съответствие с параграф 2, както и действията, които е необходимо да бъдат предприети, и срока за тяхното приключване. В края на този срок Комисията информира държавата членка дали може да приеме отчетите.
5. Въпросите, свързани със законосъобразността и редовността на първичните трансакции във връзка с разходите, включени в отчетите, не се вземат предвид за целите на приемането на отчетите от Комисията. С процедурата на проверка и приемане на отчетите не се прекъсва обработката на заявленията за междинни плащания и тя не води до спиране на плащанията, без с това да се засягат членове 46 и 47.
6. Въз основа на приетите отчети Комисията изчислява сумата, изискуема от Фонда за счетоводната година, и последващите корекции по отношение на плащанията за държавата членка. Комисията взема под внимание:
i)
сумите в отчетите, посочени в член 49, параграф 1, буква а), и към които трябва да се приложи ставката на съфинансиране, определена в член 20;
ii)
общия размер на плащанията, направени от Комисията през съответната счетоводна година, състоящ се от размера на междинните плащания, направени от Комисията в съответствие с член 21 и член 40, параграф 1.
7. След изчислението, извършено съгласно параграф 6 от настоящия член, Комисията изплаща всяка допълнителна дължима сума в срок от 30 дни от приемането на отчетите. В случай на сума, подлежаща на събиране от държавата членка, Комисията издава нареждане за събирането ѝ, което се изпълнява по възможност чрез прихващане от суми, дължими на държавата членка по следващи плащания по същата оперативна програма. Такова събиране не представлява финансова корекция и не намалява подпомагането от Фонда за оперативната програма. Събраните суми представляват целеви приходи по член 177, параграф 3 от Финансовия регламент.
8. Когато след прилагането на процедурата, предвидена в параграф 4, Комисията не може да приеме отчетите, тя определя на основата на наличната информация и в съответствие с параграф 6 сумата, изискуема от Фонда за счетоводната година, и информира държавата членка. Ако държавата членка уведоми Комисията за съгласието си в срок от два месеца, след като Комисията предаде информацията, се прилага параграф 7. При отсъствие на такова съгласие Комисията взема решение посредством актове за изпълнение, в които се посочва сумата, изискуема от Фонда за счетоводната година. Такова решение не представлява финансова корекция и не намалява подпомагането от Фонда за оперативната програма. На основата на решението Комисията прилага корекциите на плащанията за държавата членка в съответствие с параграф 7.
9. Приемането на отчетите от Комисията или на решение на Комисията съгласно параграф 8 не засяга прилагането на корекциите по членове 55 и 56.
10. Държавите членки могат да заменят неправомерните суми, разкрити след предаването на отчетите, като извършат съответните корекции в отчетите за счетоводната година, в която е установена нередността, без с това да се засягат членове 55 и 56.
Член 51
Наличност на документи
1. Управляващият орган гарантира, че всички разходооправдателни документи по отношение на разходи по линия на Фонда за операциите, за които общата сума на допустимите публични разходи не надвишава 1 000 000 EUR, са на разположение на Комисията и на Европейската сметна палата при поискване за период от три години, считано от 31 декември след предаването на отчетите, в които са включени разходите по операцията.
В случай на операции, различни от посочените в първа алинея, всички разходооправдателни документи се предоставят на разположение за период от две години, считано от 31 декември след предаването на отчетите, в които са включени окончателните разходи по приключената операция.
Управляващият орган може да реши да приложи за операции, за които общият размер на допустимите разходи не надвишава 1 000 000 EUR, правилото, посочено във втора алинея.
Периодът от време, посочен в първа алинея, се прекъсва в случай на съдебно производство или при надлежно обосновано искане на Комисията.
2. Управляващият орган информира бенефициерите за началната дата на периода, посочен в параграф 1.
3. Документите се съхраняват под формата на оригинали или заверени копия на оригиналите или на общоприети носители на информация, включително електронни версии на оригинални документи или документи, съществуващи единствено в електронна версия.
4. Документите се съхраняват във форма, която позволява идентифицирането на самоличността на субектите на данните в продължение на период, чиято продължителност не надвишава необходимата за целите, за които данните са събрани или обработени впоследствие.
5. Процедурата, по която се удостоверява, че документите, съхранявани на общоприети носители на данни, са верни с оригиналния документ, се определя от националните органи и чрез нея се гарантира, че съхраняваните версии отговарят на националните законови изисквания и на тях може да се разчита за целите на одита.
6. Когато документите съществуват единствено в електронна форма, използваните компютърни системи отговарят на приетите стандарти за сигурност, които гарантират, че съхраняваните документи отговарят на националните законови изисквания и на тях може да се разчита за целите на одита.
Член 52
Подаване на документите за приключването и плащане на окончателното салдо
1. Освен документите, посочени в член 48, за последната счетоводна година от 1 юли 2023 г. до 30 юни 2024 г. държавите членки представят окончателен доклад за изпълнението за оперативната програма.
2. Окончателното салдо се изплаща не по-късно от три месеца след датата на приемането на отчетите за последната счетоводна година или един месец след датата на приемане на окончателния доклад за изпълнението, в зависимост от това коя дата е по-късна.
ГЛАВА 3
Финансови корекции и събиране
Член 53
Финансови корекции от страна на държавите членки
1. Държавите членки на първо място носят отговорност за разследването на нередностите и за извършването на необходимите финансови корекции и събиране на вземанията. В случай на системна нередност държавата членка разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които потенциално могат да бъдат засегнати.
2. Държавите членки правят финансовите корекции, необходими във връзка с единични или системни нередности, открити в операциите или оперативните програми. Финансовите корекции се изразяват в отмяната на целия публичен принос за дадена операция или оперативна програма или на част от него. Държавата членка взема предвид характера и сериозността на нередностите и финансовата загуба за Фонда и прилага пропорционална корекция. Финансовите корекции се вписват в отчетите от управляващия орган за счетоводната година, през която е взето решението за отмяна.
3. Отмененият в съответствие с параграф 2 принос от Фонда може да бъде повторно използван от държавата членка в рамките на съответната оперативна програма при условията, посочени в параграф 4.
4. Отмененият в съответствие с параграф 2 принос не може да бъде повторно използван за операция, която е предмет на корекции, или - когато финансовата корекция се извършва за системна нередност - за всяка операция, засегната от системната нередност.
5. Финансовата корекция не засяга задължението на държавите членки да събират вземанията по настоящия член.
Член 54
Финансови корекции от страна на Комисията
1. Комисията прави финансови корекции, като чрез актове за изпълнение отменя целия принос на Съюза в дадена оперативна програма или част от него и извършва събиране от държавата членка с цел изключване от финансиране от Съюза на разходи, които са направени в нарушение на приложимото законодателство.
2. Дадено нарушение на приложимото законодателство води до финансова корекция само във връзка с разходите, които са декларирани на Комисията, и когато е изпълнено едно от следните условия:
a)
нарушението е повлияло върху избора на отговарящия орган на операция за получаване на подкрепа от Фонда или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се установи това влияние, съществува основателен риск нарушението да е оказало подобно влияние;
б)
нарушението е повлияло върху размера на разходите, декларирани за възстановяване от бюджета на Съюза, или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се даде количествено изражение на неговите финансови последици, но съществува основателен риск нарушението да е оказало подобно влияние.
3. При вземането на решение относно финансова корекция по параграф 1 Комисията спазва принципа на пропорционалност, като отчита естеството и сериозността на нарушението на приложимото законодателство и неговите финансови отражения върху бюджета на Съюза. Комисията информира Европейския парламент и Съвета относно взетите решения за прилагане на финансови корекции.
Член 55
Критерии за финансови корекции от страна на Комисията
1. Комисията прави финансови корекции чрез актове за изпълнение, като отменя целия или част от приноса на Съюза към оперативната програма в съответствие с член 54, когато след извършване на необходимата проверка заключи, че:
a)
е налице сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма, който излага на риск вече изплатения от Съюза принос в оперативната програма;
б)
държавата членка не е спазила своите задължения съгласно член 53 преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
разходите, съдържащи се в дадено заявление за плащане, са неправомерни и не са коригирани от държавата членка преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
Комисията основава своите финансови корекции отделни случаи на констатирани нередности, като отчита дали нередността е системна. Когато не е възможно да се определи точно размерът на неправомерните разходи, финансирани за сметка на Фонда, Комисията прилага единна ставка или екстраполирана финансова корекция.
2. Когато взема решение относно корекция по параграф 1, Комисията зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и сериозността на нередността и степента и финансовите последици от недостатъци в системите за управление и контрол, установени в оперативната програма.
3. Когато Комисията основава позицията си на доклади от одитори, различни от одиторите от нейните служби, тя прави свои собствени заключения относно финансовите последици, след като разгледа предприетите от съответната държава членка мерки по член 53, параграф 2, уведомленията, изпратени по член 30, параграф 2, и отговорите от държавата членка.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 62 за установяването на подробни правила относно критериите за определяне на сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, в т.ч. основните видове такива недостатъци, критериите за определяне на равнището на приложимата финансова корекция и критериите за прилагане на единни ставки или екстраполирани финансови корекции.
Член 56
Процедура за финансови корекции от страна на Комисията
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата, като информира държавата членка за предварителните заключения от своята проверка и изисква от държавата членка да представи коментарите си в срок от два месеца.
2. Когато Комисията предлага финансова корекция въз основа на екстраполация или на единна ставка, на държавата членка се предоставя възможност да докаже чрез проверка на съответната документация, че действителната степен на нередност е по-ниска от преценката на Комисията. Със съгласието на Комисията държавата членка може да ограничи обхвата на тази проверка до подходяща част или извадка от съответната документация. Освен в надлежно обосновани случаи, срокът, който се предоставя за тази проверка, не надвишава два месеца след двумесечния период, посочен в параграф 1.
3. Комисията взема предвид евентуалните доказателства, представени от държавата членка в сроковете, определени в параграфи 1 и 2.
4. В случай че държавата членка не приеме предварителните заключения на Комисията, държавата членка се кани на изслушване от Комисията с цел да се гарантира, че цялата информация, която е от значение, и всички коментари са налице като основа за заключенията на Комисията относно прилагането на финансовата корекция.
5. В случай на съгласие и без да се засяга параграф 7от настоящия член, държавата членка може отново да използва фонда съгласно член 53, параграф 3.
6. С оглед извършване на финансови корекции Комисията взема решение чрез актове за изпълнение в срок от шест месеца от датата на изслушването, или от датата на получаване на допълнителна информация, когато държавата членка се съгласи да представи такава допълнителна информация след изслушването. Комисията взима предвид цялата информация и коментарите, предоставени в хода на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечният период започва да тече два месеца след датата на писмото покана за изслушване, изпратено от Комисията.
7. Когато Комисията, при изпълнение на отговорностите си по член 36, или Европейската сметна палата констатира нередности, демонстриращи сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, произтичащата от това финансова корекция води до намаляване на подкрепата от Фонда за оперативната програма.
Първа алинея не се прилага в случай на сериозен недостатък в ефективното функциониране на системата за управление и контрол, който, преди датата на установяването от Комисията или Европейската сметна палата:
a)
е бил идентифициран в декларацията за управлението, годишния контролен доклад или одитното становище, представени на Комисията в съответствие с член 59, параграф 5 от Финансовия регламент, или в други одитни доклади на одитния орган, представени на Комисията, и са били предприети подходящи мерки, или
б)
е бил предмет на подходящи коригиращи мерки от държавата членка.
Оценката на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол се основава на приложимото законодателство към момента на предаване на съответните декларации за управлението, годишни контролни доклади и одитни становища.
Когато взема решение относно финансова корекция, Комисията:
a)
зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и значимостта на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол и техните финансови отражения върху бюджета на Съюза;
б)
за целите на прилагането на единна ставка или екстраполирана корекция, изключва неправомерните разходи, установени преди това от държавата членка, които са били подложени на корекция в отчетите в съответствие с член 50, параграф 10, както и разходите - предмет на текуща оценка за тяхната законосъобразност и редовност съгласно член 49, параграф 2;
в)
взема предвид единната ставка или екстраполираните корекции, приложени към разходите от държавата членка за други сериозни недостатъци, установени от държавата членка при определянето на остатъчния риск за бюджета на Съюза.
Член 57
Възстановяване на суми
1. Дължимо възстановяване на суми в бюджета на Съюза се извършва преди крайната дата, посочена в нареждането за събиране, изготвено в съответствие с член 73 от Финансовия регламент. Датата, на която плащането е дължимо, е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за просрочено плащане, която започва да тече от датата, на която то е дължимо, и приключва на датата на действителното плащане. Размерът на тази лихва е един и половина процентни пункта над прилагания от Европейската централна банка лихвен процент спрямо основните ѝ операции за рефинансиране в първия работен ден от месеца, в който попада датата, на която плащането е дължимо.
Член 58
Пропорционален контрол на оперативните програми
1. Операциите, за които общите допустими разходи не превишават 150 000 EUR, не подлежат на повече от един одит от одитния орган или от Комисията преди предаването на отчетите за счетоводната година, през която е приключила операцията. Другите операции не подлежат на повече от един одит за счетоводна година от одитния орган или от Комисията преди предаването на отчетите за счетоводната година, през която е приключила операцията. Операциите не подлежат на одит от страна на Комисията или одитния орган през годината, в която вече е извършен одит от Европейската сметна палата, при условие че резултатите от одитната дейност, извършена от Европейската сметна палата за тези операции, могат да бъдат използвани от одитния орган или от Комисията за целите на изпълнението на съответните им задачи.
2. Одитът на дадена операция, подпомагана от ОП I, може да обхваща всички етапи от нейното изпълнение и всички нива на веригата за разпределяне, с единственото изключение на контрола на крайните потребители, освен ако при оценка на риска не се установи конкретен риск от нередност или измама.
3. За оперативни програми, за които последното одитно становище показва, че не са налице съществени недостатъци, Комисията може да се договори с одитния орган на последващото заседание, посочено в член 37, параграф 2, че нивото на изискваната одитна дейност може да бъде намалено, така че то да е пропорционално на установената степен на риск. В такива случаи Комисията не извършва собствени одити на място, освен ако са налице доказателства за недостатъци в системата за управление и контрол, които влияят върху декларираните пред Комисията разходи през дадена счетоводна година, за която отчетите са били приети от Комисията.
4. За оперативни програми, за които Комисията достигне до заключението, че становището на одитния орган е надеждно, тя може да се договори с одитния орган да ограничи одитите на Комисията на място с цел одиторска проверка на работата на одитния орган, освен ако са налице доказателства за недостатъци в работата на одитните органи за дадена счетоводна година, за която отчетите са били приети от Комисията.
5. Независимо от параграф 1, одитният орган и Комисията могат да провеждат одити на операциите в случай че оценка на риска или одит, извършен от Европейската сметна палата, установи специфичен риск от нередност или измама, в случай че са налице доказателства за сериозни недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол на съответната оперативна програма, както и през периода, посочен в член 51, параграф 1. Комисията може, за целите на оценяването на работата на даден одитен орган, да преразгледа одитната пътека на одитния орган или да участва в одитите на място на одитния орган, и когато в съответствие с международно признатите стандарти за одит е необходимо с цел получаване на гаранция за ефективното функциониране на одитния орган, Комисията може да извърши одит на операциите.
ГЛАВА 4
Отмяна
Член 59
Отмяна
1. Комисията отменя частта от сумата за дадена оперативна програма, която не е била използвана за плащане под формата на предварително финансиране и междинни плащания до 31 декември на третата финансова година след годината на бюджетното задължение по оперативната програма, или за която изготвено в съответствие с член 41 заявление за плащане не е било представено в съответствие с член 45, включително всяко заявление за плащане, което изцяло или отчасти е обект на прекъсване на срока за плащане или спиране на плащанията.
2. Частта от задълженията, която все още е неприключена към 31 декември 2023 г., се отменя, ако някой от документите, изисквани по член 52, параграф 1, не е бил внесен в Комисията до крайния срок, определен в член 52, параграф 1.
Член 60
Изключване от отмяна
1. Засегнатата от отмяната сума се намалява със сумите, равностойни на тази част от бюджетното задължение, за която:
a)
операциите са спрени поради съдебно производство или обжалване по административен ред, което има суспензивно действие; или
б)
не е било възможно да се представи искане за плащане поради причини, дължащи се на форсмажорни обстоятелства, които сериозно засягат изпълнението на цялата оперативна програма или на част от нея.
Националните органи, които твърдят, че са били налице форсмажорни обстоятелства съгласно първа алинея, буква б), доказват преките последствия от форсмажорните обстоятелства върху изпълнението на цялата оперативна програма или на част от нея.
За целите на първа алинея, букви а) и б) намалението може да бъде поискано веднъж, в случай че спирането или форсмажорните обстоятелства са продължили не повече от една година, или няколко пъти в зависимост от продължителността на форсмажорните обстоятелства или броя на годините между датата на съдебното или административното решение, спиращо изпълнението на операцията, и датата на окончателното съдебно или административно решение.
2. До 31 януари държавата членка предава на Комисията информация относно посочените в параграф 1, първа алинея, букви а) и б) изключения за сумата, която е трябвало да бъде декларирана към края на предходната година.
Член 61
Процедура
1. Комисията своевременно информира държавата членка и управляващия орган, когато е налице риск от прилагане на правилото за отмяна по член 59.
2. Въз основа на информацията, получена към 31 януари, Комисията уведомява държавата членка и управляващия орган относно размера на отмяната, до която е довела информацията.
3. Държавата членка разполага с два месеца, за да се съгласи със сумата, която трябва да бъде отменена, или да представи коментари.
4. До 30 юни държавата членка представя на Комисията преразгледан план за финансиране, отразяващ за съответната финансова година намаления размер на подкрепата по оперативната програма. Ако планът не бъде представен, Комисията преразглежда плана за финансиране, като намалява приноса на Фонда за съответната финансова година.
5. Не по-късно от 30 септември Комисията изменя решението за приемане на оперативната програма чрез актове за изпълнение.
ДЯЛ VII
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ, РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРИЛАГАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 62
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 13, параграф 6, член 30, параграф 2, пета алинея, член 32, параграф 8, първа алинея, член 32, параграф 9, член 34, параграф 7, член 34, параграф 8 и член 55, параграф 4, се предоставя за неопределен срок, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
3. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
4. Делегираните актове влизат в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Ако при изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът са възразили срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на датата, посочена в него.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на този срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не повдигат възражения срещу въпросния акт.
Ако Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която повдига възражения срещу делегиран акт, посочва причините за това.
Член 63
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение във връзка с изпълнителните правомощия, посочени в член 32, параграф 8, втора алинея, от настоящия регламент и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 64
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 223/2014
(2014. gada 11. marts)
par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 175. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Atbilstīgi 2010. gada 17. jūnija Eiropadomes secinājumiem, ar ko pieņēma Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei ("stratēģija "Eiropa 2020""), Savienība un dalībvalstis ir izvirzījušas mērķi līdz 2020. gadam vismaz par 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks. Tomēr 2011. gadā gandrīz vienu ceturto daļu (119,82 miljonus) Savienībā dzīvojošo cilvēku apdraudēja nabadzības vai sociālās atstumtības risks, un tas ir par 4 miljoniem vairāk nekā iepriekšējā gadā. Tomēr nabadzība un sociālā atstumtība visā Savienībā nav vienāda, un to nopietnība katrā dalībvalstī atšķiras.
(2)
To cilvēku skaits, kuri cieš no materiālās nenodrošinātības vai pat dziļas materiālās nenodrošinātības, Savienībā pieaug, un 2011. gadā dziļas materiālās nenodrošinātības apstākļos dzīvoja gandrīz 8,8 % Savienības iedzīvotāju. Turklāt minētie cilvēki bieži ir pārāk atstumti, lai spētu gūt labumu no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (4) un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1304/2013 (5) aktivizācijas pasākumiem.
(3)
Dalībvalstīm un Komisijai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu jebkādu diskrimināciju, un būtu jānodrošina vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu līdztiesības perspektīvas saskaņota integrēšana visos Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām ("Fonds") sagatavošanas, plānošanas, pārvaldības un īstenošanas, uzraudzības un novērtēšanas posmos, kā arī informatīvajās un izpratnes veidošanas kampaņās un apmaiņā ar paraugpraksi.
(4)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. pantā ir uzsvērts, ka Savienība ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē cilvēka cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu un cilvēktiesības, tostarp minoritāšu tiesības.
(5)
LES 6. pantā ir uzsvērts, ka Savienība atzīst Eiropas Savienības Pamattiesību hartā izklāstītās tiesības, brīvības un principus.
(6)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 174. pantā paredzēts - lai veicinātu tās vispārēju harmonisku attīstību, Savienība izstrādā un veic darbības, kas stiprina tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.
(7)
Fondam būtu jāstiprina sociālā kohēzija, veicinot nabadzības mazināšanu un, visbeidzot, vissmagāko nabadzības formu izskaušanu Savienībā ar atbalstu valsts shēmām, kas sniedz nefinansiālu palīdzību, lai mazinātu nenodrošinātību ar pārtiku un dziļu materiālo nenodrošinātību un/vai veicinātu vistrūcīgāko personu sociālo iekļaušanu. Fondam būtu jāmazina tādas ārkārtīgas nabadzības formas, kuras rada vislielāko iespaidu sociālās atstumtības ziņā, piemēram, bezpajumtniecību, bērnu nabadzību un nenodrošinātību ar pārtiku.
(8)
Fondu nav paredzēts izmantot, lai aizstātu dalībvalstu īstenotos valsts politikas pasākumus cīņā pret nabadzību un sociālo atstumtību, jo īpaši politikas pasākumus, kas ir nepieciešami, lai novērstu neaizsargātu personu un personu ar maziem ienākumiem marginalizāciju un nepieļautu to, ka palielinās nabadzības un sociālās atstumtības risks.
(9)
Saskaņā ar LESD 317. pantu dalītas pārvaldības kontekstā būtu jāparedz nosacījumi, kas ļautu Komisijai īstenot atbildību par Savienības vispārējā budžeta īstenošanu, un būtu jāprecizē atbildība attiecībā uz dalībvalstu sadarbību. Ar minētajiem nosacījumiem būtu jānodrošina Komisijai iespēja pārliecināties par to, ka dalībvalstis Fondu izmanto likumīgi un pareizi, ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (6) ("Finanšu regula") nozīmē.
(10)
Minētie noteikumi nodrošina arī to, ka atbalstītās darbības atbilst piemērojamiem Savienības un attiecīgajiem valsts tiesību aktiem, ar kuriem tieši vai netieši tiek īstenota šī regula, kā arī politikas pasākumi, jo īpaši attiecībā uz vistrūcīgākajām personām izdalītās pārtikas palīdzības un/vai pamata materiālās palīdzības drošumu.
(11)
Laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam piešķirot dalībvalstīm Fonda līdzekļus, vienlīdz lielā mērā tiek ņemti vērā šādi saskaņā ar Eurostat datiem noteikti rādītāji par to iedzīvotāju skaitu, kuri cieš no dziļas materiālās nenodrošinātības un to iedzīvotāju skaitu, kas dzīvo mājsaimniecībās ar ļoti zemu nodarbinātības intensitāti. Turklāt līdzekļu sadalē tiek arī ņemti vērā dažādie vistrūcīgākajām personām sniegtās palīdzības veidi, kas tiek izmantoti dalībvalstīs. Tomēr 2014.-2020. gada plānošanas periodā katrai dalībvalstij būtu jāpiešķir vismaz EUR 3 500 000, lai izstrādātu darbības programmu ar nozīmīgu resursu līmeni.
(12)
To līdzekļu apmērs, kas dalībvalstij tiek piešķirts no Fonda, būtu jāatvelk no dalībvalstij paredzētā struktūrfondu piešķīruma.
(13)
Dalībvalstu darbības programmās būtu jānorāda un jāpamato risināmās nenodrošinātības ar pārtiku un/vai materiālās nenodrošinātības formas un/vai atbalstāmie sociālās iekļaušanas pasākumi, un jāapraksta tās vistrūcīgākajām personām paredzētās palīdzības īpatnības, ko nodrošinās Fonda atbalsts valsts shēmām. Tajās būtu jāietver arī elementi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu darbības programmu īstenošanu.
(14)
Savienībā ir vienlaikus vērojams ārkārtīgs pārtikas trūkums un ievērojama lietošanai derīgas pārtikas apmēra nonākšana atkritumos. Šajā sakarībā ar Fondu būtu attiecīgos gadījumos jāveicina pārtikas produktu ziedošana. Tomēr tādējādi netiek atcelta vajadzība likvidēt pastāvošos šķēršļus, lai veicinātu pārtikas pārpalikumu ziedošanu nolūkā novērst pārtikas trūkumu.
(15)
Lai nodrošinātu Fonda finansēto pasākumu efektīvu un lietderīgu īstenošanu, dalībvalstīm attiecīgos gadījumos būtu jāveicina sadarbība starp reģionālajām un vietējām iestādēm un struktūrām, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, un visu iesaistīto personu līdzdalība Fonda finansēto pasākumu izstrādē un īstenošanā.
(16)
Lai Fonds būtu maksimāli efektīvs, jo īpaši saistībā ar apstākļu iespējamajām izmaiņām valstī, ir lietderīgi noteikt procedūru darbības programmas grozīšanai.
(17)
Lai visefektīvāk un visatbilstīgāk reaģētu uz dažādām vajadzībām un vislabāk sasniegtu vistrūcīgākās personas, būtu jāievēro partnerības princips.
(18)
Pieredzes un paraugprakses apmaiņai ir ievērojama pievienotā vērtība, jo tā sekmē savstarpēju mācīšanos. Komisijai būtu jāveicina un jāpopularizē to izplatīšana, vienlaikus cenšoties rast sinerģiju ar paraugprakses apmaiņu saistībā ar fondiem, jo īpaši Eiropas Sociālo fondu (ESF).
(19)
Lai uzraudzītu darbības programmu īstenošanas gaitu, dalībvalstīm būtu jāizstrādā un jāiesniedz Komisijai gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumi. Tam būtu jānodrošina svarīgākās un jaunākās informācijas pieejamība minētajām darbības programmām. Šo pašu iemeslu dēļ Komisijai un katrai dalībvalstij ik gadu būtu jātiekas, lai veiktu pārskatīšanu, ja vien tās nevienojas citādi. Uzraudzībā būtu attiecīgi jāiesaista atbilstīgās ieinteresētās personas.
(20)
Lai uzlabotu katras darbības programmas kvalitāti un plānojumu un novērtētu Fonda efektivitāti un lietderību, jāveic ex ante un ex post novērtēšana. Minētās novērtēšanas būtu jāveic, pamatojoties uz attiecīgajiem datiem un, attiecīgā gadījumā, jāpapildina ar apsekojumiem par vistrūcīgākajām personām, kas saņēmušas atbalstu no darbības programmas, un vajadzības gadījumā ar novērtēšanu plānošanas periodā. Veicot minētās novērtēšanas, būtu jāievēro galasaņēmēju privātums, un novērtēšana būtu jāīsteno tā, lai vistrūcīgākās personas netiktu stigmatizētas. Saistībā ar to būtu jānosaka dalībvalstu un Komisijas atbildība.
(21)
Novērtējot Fondu un izstrādājot novērtēšanas metodoloģiju, būtu jāpatur prātā tas, ka nabadzība ir sarežģīta un daudzšķautņaina parādība.
(22)
Pilsoņiem ir tiesības zināt, kā un kādam mērķim tiek ieguldīti Savienības finanšu līdzekļi. Lai nodrošinātu plašu informācijas izplatīšanu par Fonda panākumiem un lai nodrošinātu finansēšanas darbību pieejamību un pārredzamību, būtu jāparedz sīki izstrādāti noteikumi par informāciju un saziņu, jo īpaši attiecībā uz atbalsta saņēmēju, dalībvalstu un attiecīgos gadījumos vietējo un reģionālo iestāžu atbildību.
(23)
Ir piemērojami Savienības tiesību akti par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, jo īpaši Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (7).
(24)
Lai Savienības resursiem nodrošinātu daudzkāršotāja efektu, nepieciešams noteikt maksimālo līdzfinansējuma apmēru, ko no Fonda piešķir darbības programmām. Turklāt būtu jārisina to dalībvalstu situācija, kuras uz laiku saskārušās ar budžeta grūtībām.
(25)
Visā Savienībā attiecībā uz Fondu būtu jāpiemēro vienveidīgi, vienkārši un taisnīgi noteikumi par atbilstības periodu, darbībām un izdevumiem. Atbilstības nosacījumos būtu jāatspoguļo Fonda mērķu īpašais raksturs un mērķauditorija, jo īpaši būtu vajadzīgi pienācīgi un vienkāršoti darbību atbilstības nosacījumi, kā arī atbalsta formas un atmaksāšanas nosacījumi.
(26)
Ņemot vērā datumu, kurā ir jāizsludina uzaicinājums iesniegt piedāvājumus, šīs regulas pieņemšanas termiņu un darbības programmas sagatavošanai nepieciešamo laiku, būtu jāizstrādā noteikumi, kas garantētu elastīgu pāreju, lai nepieļautu pārtikas palīdzības piegādes pārtraukšanu. Tālab ir lietderīgi izdevumu atbilstību ļaut no 2013. gada 1. decembra.
(27)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (8) paredz, ka produktus, kas iepirkti publiskā sektora intervencē, var realizēt, darot tos pieejamus vistrūcīgākajām personām paredzētai pārtikas izdalīšanas shēmai, ja minētā shēma to paredz. Ņemot vērā to, ka atkarībā no apstākļiem pārtikas ieguve no minēto produktu izmantošanas, apstrādes vai pārdošanas ir ekonomiski vislabākais variants, šajā regulā ir lietderīgi paredzēt šādu iespējamību. Summas, ko iegūst darījumos, kas skar šādus produktus, būtu jāizmanto vistrūcīgāko personu interesēs. Minētās summas nebūtu jāizmanto, lai mazinātu dalībvalstu pienākumu līdzfinansēt programmu. Lai nodrošinātu minēto produktu un no tiem gūto ienākumu iespējami visefektīvāko izmantošanu, Komisijai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 būtu jāpieņem īstenošanas akti, ar ko iedibina procedūras, kā izmantot, apstrādāt vai pārdot minētos produktus vistrūcīgāko personu programmas vajadzībām.
(28)
Ir nepieciešams precizēt rīcības veidus, kurus kā Fonda atbalstītu tehnisko palīdzību var īstenot pēc Komisijas un pēc dalībvalstu iniciatīvas. Komisijai šajā nolūkā būtu jāapspriežas ar dalībvalstīm un partnerorganizāciju Savienības līmeņa pārstāvjiem.
(29)
Saskaņā ar dalītas pārvaldības principu dalībvalstīm un Komisijai būtu jāatbild par programmu pārvaldību un kontroli. Dalībvalstīm ar pārvaldības un kontroles sistēmu starpniecību būtu jāuzņemas galvenā atbildība par savas darbības programmas īstenošanu un kontroli.
(30)
Lai Fonds tiktu izmantots likumīgi un pareizi, dalībvalstīm būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, kas garantētu to pārvaldības un kontroles sistēmu pareizu izveidi un darbību. Tādēļ būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi attiecībā uz to darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmām un Savienības tiesību aktu pārkāpumu prevenciju, atklāšanu un labošanu.
(31)
Dalībvalstīm būtu jāpilda pienākumi pārvaldības, kontroles un revīzijas jomā un jāuzņemas ar to saistītā atbildība, kas paredzēta šīs regulas un Finanšu regulas noteikumos par dalīto pārvaldību. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem pastāv efektīva kārtība, kā izskatīt sūdzības saistībā ar Fondu. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalstīm pēc Komisijas pieprasījuma būtu jāizskata Komisijai iesniegtās sūdzības, kas ir to sūdzības izskatīšanas jomā, un būtu jāinformē Komisija par pieprasīto izskatīšanu rezultātiem.
(32)
Dalībvalstīm attiecībā uz katru darbības programmu būtu jāizraugās vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde un funkcionāli neatkarīga revīzijas iestāde. Lai nodrošinātu dalībvalstīm elastību kontroles sistēmu izveidošanā, ir lietderīgi dot iespēju vadošajai iestādei veikt sertifikācijas iestādes uzdevumus. Būtu jāļauj dalībvalstīm arī izraudzīties starpniekstruktūras konkrētu vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai. Tādā gadījumā dalībvalstīm būtu skaidri jānosaka šādas starpniekstruktūras attiecīgie pienākumi un funkcijas.
(33)
Vadošajai iestādei ir galvenā atbildība par Fonda efektīvu un lietderīgu īstenošanu, un tādējādi tā veic vairākus uzdevumus, kas saistīti ar programmas pārvaldību un uzraudzību, finanšu pārvaldību un kontroli, kā arī projektu atlasi. Tādēļ šajā regulā būtu jānosaka vadošās iestādes pienākumi un uzdevumi.
(34)
Sertifikācijas iestādei būtu jāsagatavo un jāiesniedz Komisijai maksājumu pieteikumi. Tai būtu jāsagatavo pārskati, kuros apliecina to pilnīgumu, precizitāti un ticamību un to, ka tajos norādītie izdevumi atbilst piemērojamiem Savienības un valstu noteikumiem. Šajā regulā būtu jānosaka sertifikācijas iestādes pienākumi un uzdevumi.
(35)
Revīzijas iestādei būtu jānodrošina, ka tiek veikta pārvaldības un kontroles sistēmu, atbilstoši atlasītu darbību kopas un pārskatu revīzija. Šajā regulā būtu jānosaka revīzijas iestādes pienākumi un uzdevumi. Deklarēto izdevumu revīzijas būtu jāveic, izmantojot reprezentatīvu darbību izlasi, lai iegūtos rezultātus varētu ekstrapolēt. Lai nodrošinātu ticamu un reprezentatīvu izlasi, parasti būtu jāizmanto statistiska izlases veidošanas metode. Revīzijas iestādēm pienācīgi pamatotos gadījumos tomēr vajadzētu būt iespējai izmantot nestatistisku izlases veidošanas metodi vai padziļinātu pārbaudi, ja tiek ievēroti šajā regulā norādītie nosacījumi.
(36)
Lai ņemtu vērā Fonda pārvaldības un kontroles sistēmu īpašo organizāciju un nepieciešamību nodrošināt samērīgu pieeju, būtu jāparedz īpaši noteikumi attiecībā uz vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes izraudzīšanu. Lai izvairītos no jebkāda nevajadzīga administratīva sloga, ex ante pārbaudi attiecībā uz atbilstību šajā regulā norādītajiem izraudzīšanas kritērijiem būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz vadošo un sertifikācijas iestādi. Nevajadzētu pastāvēt prasībai izraudzīšanu apstiprināt Komisijai. Ja, uzraugot atbilstību izraudzīšanas kritērijiem saskaņā ar kontroles un revīzijas kārtību, atklājas neatbilstība šiem kritērijiem, seko korektīvās darbības un, iespējams, izraudzīšanas pārtraukšana.
(37)
Neskarot Komisijas pilnvaras attiecībā uz finanšu kontroli, ar šo regulu būtu jānodrošina dalībvalstu un Komisijas sadarbība un jāiedibina kritēriji, kas ļauj Komisijai saistībā ar tās valsts sistēmu kontroles stratēģiju noteikt valsts revīzijas institūciju nodrošinātās ticamības līmeni.
(38)
Būtu jānosaka Komisijas pilnvaras un pienākumi pārbaudīt, vai pārvaldības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi, un pieprasīt dalībvalsts rīcību. Turklāt, lai izdarītu secinājumus par Fonda darbības rezultātiem, būtu jāpilnvaro Komisija veikt revīziju uz vietas par jautājumiem, kas saistīti ar pareizu finanšu pārvaldību.
(39)
Katru gadu būtu jāpanāk Savienības budžeta saistību izpilde. Lai nodrošinātu efektīvu programmas pārvaldību, būtu jāparedz vienkārši noteikumi par priekšfinansējumu, starpposma maksājuma pieprasījumiem un slēguma bilances maksājumiem.
(40)
Lai pirms pārskatu akceptēšanas Komisijai būtu pietiekama pārliecība, pieprasītie starpposma maksājumi būtu jāatlīdzina 90 % apmērā no summas, kura iegūta, piemērojot atbilstīgajiem izdevumiem līdzfinansējuma likmi, kas noteikta lēmumā par darbības programmas pieņemšanu. Nesamaksātās summas būtu jāizmaksā dalībvalstīm pēc pārskatu apstiprināšanas, ja Komisija secina, ka pārskati ir pilnīgi, precīzi un ticami.
(41)
Darbības programmas sākumā ar priekšfinansējuma maksājumu būtu jānodrošina, lai dalībvalstij būtu līdzekļi, ar ko atbalsta saņēmēju darbību īstenošanā atbalstīt sākot no darbības programmas pieņemšanas brīža. Šis priekšfinansējums būtu jāizmanto tikai minētajam nolūkam un tā, lai atbalsta saņēmējiem pēc tam, kad tie atlasīti, būtu jāsaņem pietiekams finansējums darbības sākšanai.
(42)
Atbalsts pilnā apmērā atbalsta saņēmējiem būtu jāsaņem ne vēlāk kā 90 dienas pēc datuma, kad atbalsta saņēmējs iesniedzis maksājuma pieprasījumu, ja ir pieejams finansējums no priekšfinansējuma un starpposma maksājumiem. Vadošajai iestādei vajadzētu būt iespējai apturēt maksājuma termiņu, ja iesniegti nepilnīgi apliecinošie dokumenti vai konstatēti pārkāpumi, kas papildus jāizmeklē.
(43)
Lai nodrošinātu Savienības finanšu interešu aizsardzību, būtu japaredz pasākumi, kam ir noteikts laika ierobežojums un kas ļautu deleģētajam kredītrīkotājam pārtraukt maksājumus, ja ir novērotas skaidras pazīmes, kuras liecina par nopietniem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā, par pārkāpumiem saistībā ar maksājuma pieprasījumu vai par to, ka netiek iesniegti dokumenti, kas vajadzīgi pārskata pārbaudei un akceptēšanai. Pārtraukšanas laikposma ilgumam vajadzētu būt līdz sešiem mēnešiem, ko, dalībvalstīm vienojoties, varētu pagarināt līdz deviņiem mēnešiem, lai būtu pietiekami daudz laika novērst pārtraukšanas iemeslus, tādējādi izvairoties no apturēšanas pasākumiem.
(44)
Lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses un nodrošinātu līdzekļus programmas efektīvai īstenošanai, būtu jāparedz noteikumi, kas ļautu Komisijai apturēt maksājumus.
(45)
Lai piemērotu Fonda finanšu pārvaldībai Finanšu regulas prasības, būtu jānosaka vienkāršas pārskatu sagatavošanas, pārbaudes un apstiprināšanas procedūras, kas nodrošinātu šiem pasākumiem skaidru pamatojumu un juridisko noteiktību. Turklāt, lai dalībvalstīm būtu iespējams pildīt savus pienākumus, būtu jāļauj tām neiekļaut summas, kuru likumība un pareizība vēl tiek noskaidrota.
(46)
Lai mazinātu risku, ka tiek nepareizi deklarēti izdevumi, būtu jādod sertifikācijas iestādei iespēja, neprasot tai nekādu papildu pamatojumu, starpposma maksājuma pieteikumā iekļaut summas, kuras vēl jāpārbauda sīkāk pēc grāmatvedības gada, kurā tās tika iekļautas uzskaites sistēmā.
(47)
Lai mazinātu administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem, būtu jānosaka konkrēti termiņi, kuros vadošajai iestādei ir jānodrošina darbību dokumentu pieejamība pēc izdevumu deklarācijas iesniegšanas vai darbības pabeigšanas. Saskaņā ar proporcionalitātes principu dokumentu glabāšanas laikposmam vajadzētu būt atšķirīgam atkarībā no darbības kopējiem atbilstīgajiem izdevumiem.
(48)
Tā kā pārskati tiek pārbaudīti un akceptēti katru gadu, slēgšanas procedūrai vajadzētu būt vienkāršai. Tāpēc darbības programmas pilnīgai slēgšanai par pamatu būtu jāizmanto tikai dokumenti, kas attiecas uz pēdējo grāmatvedības gadu un nobeiguma īstenošanas ziņojumu vai pēdējo gada īstenošanas ziņojumu, un nav vajadzības nodrošināt vēl citus dokumentus.
(49)
Lai aizsargātu Savienības budžetu, iespējams, ka Komisijai varētu nākties veikt finanšu korekcijas. Lai dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību, ir svarīgi noteikt apstākļus, kādos Savienības tiesību aktu vai valsts tiesību aktu, kas saistīti ar to piemērošanu, pārkāpumu gadījumā Komisija var veikt finanšu korekcijas. Lai nodrošinātu, ka jebkuras finanšu korekcijas, ko Komisija nosaka dalībvalstīm, ir saistītas ar Savienības finanšu interešu aizstāvību, šādas korekcijas būtu attiecināmas tikai uz gadījumiem, kad piemērojamo Savienības tiesību aktu vai valstu tiesību aktu, kas saistīti ar to piemērošanu, pārkāpums ir saistīts ar darbību atbilstību, pareizību, pārvaldību vai kontroli un attiecīgajiem izdevumiem, kas deklarēti Komisijai. Samērīguma nodrošināšanas labad ir svarīgi, lai Komisija, pieņemot lēmumu par finanšu korekcijas summu, ņemtu vērā pārkāpuma veidu un smaguma pakāpi, kā arī attiecīgo finansiālo ietekmi uz Savienības budžetu.
(50)
Ir nepieciešams izveidot tiesisko regulējumu, kas paredzētu stingras pārvaldības un kontroles sistēmas un atbilstošu atbildības un pienākumu sadalījumu dalītās pārvaldības kontekstā. Tādēļ būtu konkrēti jānosaka un jāprecizē Komisijas loma un jāizstrādā samērīgi noteikumi par Komisijas veicamo finanšu korekciju piemērošanu.
(51)
Darbību revīzijas biežumam vajadzētu būt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu no Fonda. Jo īpaši būtu jāsamazina veikto revīziju skaits, ja kopējie atbilstīgie izdevumi par darbību nepārsniedz EUR 150 000. Tomēr vajadzētu būt iespējai veikt revīzijas jebkurā laikā, kad ir pazīmes, kas liecina par pārkāpumiem vai krāpšanu, vai arī izlases veidā veicot daļēju revīziju pēc pabeigtas darbības slēgšanas. Būtu jādod Komisijai iespēja pārbaudīt revīzijas iestādes veiktās revīzijas liecības vai piedalīties revīzijas iestādes veiktajās pārbaudēs uz vietas. Ja Komisija šādā veidā negūst vajadzīgo pārliecību, ka revīzijas iestāde darbojas efektīvi, būtu jādod Komisijai iespēja atkārtoti veikt revīzijas pasākumu, ja vien tas nav pretrunā starptautiski pieņemtajiem standartiem. Lai Komisijas veiktās revīzijas līmenis būtu samērīgs ar risku, būtu jāparedz iespēja Komisijai samazināt revīzijas darba apjomu saistībā ar darbības programmām, kurās nav novēroti vērā ņemami pārkāpumi, vai gadījumos, kad var paļauties uz revīzijas iestādi. Nolūkā samazināt administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem, būtu jāievieš īpaši noteikumi, lai samazinātu dažādu iestāžu, proti, Eiropas Revīzijas palātas, Komisijas vai revīzijas iestādes, veiktas revīzijas pārklāšanās iespējamību attiecībā uz vienām un tām pašām darbībām. Turklāt revīzijas apjomam ir jābūt tādam, lai pilnībā būtu ņemti vērā Fonda mērķi un mērķpopulācijas īpatnības, kā arī tas, ka daudzi atbalsta saņēmēji ir brīvprātīgas organizācijas.
(52)
Lai nodrošinātu finanšu disciplīnu, ir lietderīgi noteikt kārtību jebkuras budžeta saistību daļas atcelšanai darbības programmā, jo īpaši tad, ja no saistību atcelšanas var izslēgt kādu summu, jo īpaši, ja īstenošanas kavējumus izraisa apstākļi, kuri nav atkarīgi no attiecīgās personas, nav parasti vai paredzami un kuru sekas nav iespējams novērst, neskatoties uz rūpību, kā arī situācijā, kad ir izdarīts maksājuma pieprasījums, bet attiecībā uz kuru maksājuma termiņš ir pārtraukts vai maksājums apturēts.
(53)
Lai papildinātu un grozītu dažus nebūtiskus šīs regulas elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumu saturu, tostarp kopējo rādītāju sarakstu, kritērijiem attiecībā uz pārkāpumiem, par kuriem jāziņo, iesniedzamajiem datiem un nepareizi samaksāto summu atgūšanai, noteikumiem par informāciju attiecībā uz datiem, ko datorizētā veidā reģistrē un glabā vadošo iestāžu izveidotās uzraudzības sistēmās, minimālajām prasībām revīzijas liecībām, valstu revīziju jomu un saturu, kā arī izlases metodoloģiju, sīki izstrādātiem noteikumiem par tādu datu izmantošanu, kuri savākti revīzijās un kritērijiem, lai noteiktu gadījumus, kas uzskatāmi par būtiskiem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, lai noskaidrotu piemērojamās finanšu korekcijas līmeni, un kritērijiem vienotās likmes piemērošanai vai ekstrapolētām finanšu korekcijām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī.
(54)
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(55)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz lēmumiem par ikgadējiem darbību plāniem, ko pēc Komisijas iniciatīvas finansēs no tehniskās palīdzības, lēmumiem par darbības programmu pieņemšanu un grozīšanu, lēmumiem par starpposma maksājumu apturēšanu, lēmumiem par pārskatu neakceptēšanu un par summu, kāda pieprasāma, ja pārskati netiek akceptēti, lēmumiem par finanšu korekcijām, lēmumiem, ar kuriem nosaka saistību apropriāciju sadalījumu dalībvalstīm pa gadiem, un attiecībā uz saistību atcelšanu - lēmumiem grozīt lēmumus par programmu pieņemšanu.
(56)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu japiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz atbalsta saņēmēju strukturēta apsekojuma paraugu, ziņošanas par pārkāpumiem biežumu un izmantojamo ziņojumu formātu, pārvaldības un kontroles elektroniskās datu apmaiņas sistēmas nosacījumiem, tehniskajām prasībām ierakstīšanai un datu uzglabāšanai attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu, pārvaldības deklarācijas paraugu, revīzijas stratēģijas, revīzijas atzinuma un kontroles ziņojuma paraugus, neatkarīgās revīzijas struktūras ziņojuma un atzinuma paraugu un vadošās iestādes vai attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes funkciju un pastāvošo procedūru aprakstu, maksājumu pieteikumu paraugiem un pārskatu paraugiem. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (9).
(57)
Dažu īstenošanas aktu, kas jāpieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru. kura noteikta Regulas (ES) Nr. 182/2011 5 pantā, iespējamā ietekme un sekas ir tik svarīgas dalībvalstīm, ka izņēmums no vispārēja noteikuma ir pamatots. Līdz ar to, ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisijai nebūtu jāpieņem īstenošanas akta projekts. Minētie īstenošanas akti attiecas uz tehniskajām prasībām ierakstīšanai un datu uzglabāšanai attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu. Tādēļ Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. Punktam būtu jāattiecas uz minētajiem īstenošanas aktiem.
(58)
Šī regula ievēro pamattiesības un ņem vērā principus, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp ievēro cilvēka cieņu un privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības uz personas datu aizsardzību, bērnu un vecu cilvēku tiesības, vīriešu un sieviešu līdztiesību, kā arī diskriminācijas aizliegumu. Šī regula būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.
(59)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, uzlabot sociālo kohēziju Savienībā un cīnīties pret nabadzību un sociālo atstumtību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(60)
Būtu jānodrošina, ka ar Fondu tiek papildinātas darbības, kas saņem ESF finansējumu kā sociālās iekļaušanas pasākumi, atbalstu sniedzot tikai vistrūcīgākajām personām.
(61)
Lai varētu ātri pieņemt šajā regulā paredzētos deleģētos aktus, šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad tā tiek publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un mērķis
Ar šo regulu izveido Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām ("Fonds") uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim un nosaka Fonda mērķus, tā atbalsta darbības jomu, pieejamos finanšu līdzekļus un to piešķiršanu katrai dalībvalstij un noteikumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Fonda efektivitāti un lietderību.
2. pants
Definīcijas
Piemēro šādas definīcijas:
1)
"pamata materiālā palīdzība" ir pamata patēriņa preces ierobežotā vērtībā, kas paredzētas vistrūcīgāko personu personīgai lietošanai, piemēram, apģērbs, apavi, higiēnas preces, skolas piederumi un guļammaisi;
2)
"vistrūcīgākās personas" ir fiziskas personas - indivīdi, ģimenes, mājsaimniecības vai grupas, kur ietilpst šādi cilvēki -, kuru nepieciešamība pēc palīdzības noteikta pēc objektīviem kritērijiem, ko paredzējušas valsts kompetentās iestādes, apspriežoties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un vienlaikus izvairoties no interešu konflikta, vai ko noteikušas partnerorganizācijas un apstiprinājušas minētās valsts kompetentās iestādes un kuros var tikt iekļauti elementi, kas ļauj palīdzību mērķtiecīgi novirzīt vistrūcīgākajām personām konkrētās ģeogrāfiskās teritorijās;
3)
"partnerorganizācijas" ir publiskās struktūras un/vai bezpeļņas organizācijas, kuras tieši vai ar citu partnerorganizāciju starpniecību piegādā pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību, attiecīgā gadījumā to apvienojot ar papildpasākumu īstenošanu, vai īsteno pasākumus, kas tieši paredzētas vistrūcīgāko personu sociālai iekļaušanai, un kuru darbības izvēlējusies vadošā iestāde saskaņā ar 32. panta 3. punkta b) apakšpunktu;
4)
"valsts shēma" ir jebkura shēma, kam vismaz daļēji ir tādi paši mērķi kā Fondam un ko valsts, reģiona vai vietējā līmenī īsteno publiskās struktūras vai bezpeļņas organizācijas;
5)
"darbības programma pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības sniegšanai" (arī 'DP I') ir darbības programma, ar kuru tiek atbalstīta pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības izdalīšana vistrūcīgākajām personām, attiecīgos gadījumos to apvienojot ar papildpasākumiem, kuru mērķis ir mazināt vistrūcīgāko personu sociālo atstumtību;
6)
"darbības programma vistrūcīgāko personu sociālajai iekļaušanai" (arī "DP II") ir darbības programma, ar kuru tiek atbalstīti pasākumi, kas neietilpst aktīvos darba tirgus pasākumos un ko veido nefinansiāla, nemateriāla palīdzība, kuras mērķis ir vistrūcīgāko personu sociālā iekļaušana;
7)
"darbība" ir projekts, līgums vai rīcība, ko atlasījusi attiecīgās darbības programmas vadošā iestāde vai kas atlasīta tās atbildībā un kas veicina attiecīgās darbības programmas mērķu sasniegšanu;
8)
"pabeigta darbība" ir darbība, kura ir fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un par kuru atbalsta saņēmēji veikuši visus saistītos maksājumus un atbalsta saņēmējiem ir izmaksāts attiecīgais darbības programmu ieguldījums;
9)
"atbalsta saņēmējs" ir publiska vai privāta struktūra, kas atbild par darbību sākšanu vai sākšanu un īstenošanu;
10)
"galasaņēmējs" ir vistrūcīgākā persona vai personas, kas saņem atbalstu, kā norādīts šīs regulas 4. pantā;
11)
"papildpasākumi" ir pasākumi, kuri tiek īstenoti papildus pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības piešķiršanai un kuru mērķis ir mazināt sociālo atstumtību un/vai patstāvīgāk un ilgtspējīgāk rast risinājumu sociāla rakstura ārkārtas situācijās, piemēram, sniedzot informāciju par līdzsvarotu uzturu un padomus par budžeta pārvaldību;
12)
"publiskie izdevumi" ir publisks ieguldījums darbību finansēšanai, kura avots ir valsts, reģionālas vai vietējas iestādes budžets, Savienības Fonda budžets, publisko tiesību subjektu budžets vai publisko iestāžu apvienību budžeta, vai kādas citas tādas struktūras budžeta, kura ir publisko tiesību subjekts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (10) 1. panta 9. punkta nozīmē;
13)
"starpniekstruktūra" ir jebkura publiska vai privāta struktūra, kas darbojas vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes pakļautībā vai kas šādu iestāžu vārdā veic pienākumus saistībā ar atbalsta saņēmēju īstenošanas darbībām;
14)
"grāmatvedības gads" ir laikposms no 1. jūlija līdz 30. jūnijam, izņemot pirmo plānošanas perioda grāmatvedības gadu, kad tas ir laikposms no izdevumu atbilstības sākuma datuma līdz 2015. gada 30. jūnijam. Pēdējais grāmatvedības gads ir no 2023. gada 1. jūlija līdz 2024. gada 30. jūnijam;
15)
"finanšu gads" ir laikposms no 1. janvāra līdz 31. decembrim;
16)
"pārkāpums" ir jebkurš Savienības tiesību akta vai valsts tiesību akta pārkāpums saistībā ar tā piemērošanu, kas noticis tāda ekonomikas dalībnieka darbības vai bezdarbības dēļ, kurš ir iesaistīts Fonda īstenošanā, un kas rada vai varētu radīt kaitējumu Savienības budžetam, prasot no Savienības budžeta segt nepamatotu izdevumu daļu;
17)
"ekonomikas dalībnieks" ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai cita vienība, kas piedalās Fonda sniegtās palīdzības īstenošanā, izņemot dalībvalsti, kas īsteno valsts varu;
18)
"sistēmisks pārkāpums" ir jebkurš pārkāpums, kurš var atkārtoties, attiecībā uz kuru pastāv liela iespēja, ka tas notiks līdzīga veida darbībās, un kurš izriet no nopietniem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, tostarp no tā, ka nav izdevies izveidot piemērotas procedūras saskaņā ar šo regulu;
19)
"nopietns trūkums pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā" ir trūkums, kura dēļ sistēma ir būtiski jāuzlabo, kurš pakļauj Fondu ievērojamam pārkāpumu riskam un kura pastāvēšana nav savietojama ar revīzijas atzinumu bez iebildēm attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmas darbību.
3. pants
Mērķi
1. Fonds veicina sociālo kohēziju, sekmē sociālo iekļaušanu un tādējādi palīdz sasniegt mērķi attiecībā uz nabadzības izskaušanu Savienībā, saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020" palīdzot sasniegt mērķi samazināt nabadzību vismaz par 20 miljoniem cilvēku, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks, un vienlaikus papildinot struktūrfondu darbību. Fonds palīdz sasniegt konkrēto mērķi mazināt nabadzības smagākās formas, sniedzot nefinansiālu palīdzību vistrūcīgākajām personām - pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību un sociālās iekļaušanas pasākumus, kuru mērķis ir vistrūcīgāko personu sociālā iekļaušana.
Attiecībā uz šā mērķa sasniegšanu un Fonda darbības īstenošanas rezultātiem tiek veikta kvalitatīva un kvantitatīva novērtēšana.
2. Ar Fondu papildina ilgtspējīgas valstu programmas nabadzības izskaušanas un sociālās iekļaušanas jomā, par kurām joprojām atbild dalībvalstis.
4. pants
Atbalsta darbības joma
1. Fonds atbalsta valsts shēmas, kurās ar dalībvalstu atlasītu partnerorganizāciju starpniecību vistrūcīgākajām personām tiek piešķirta pārtika un/vai pamata materiālā palīdzība.
Lai palielinātu un dažādotu pārtikas piegādi vistrūcīgākajām personām, kā arī lai samazinātu un novērstu lietošanai derīgas pārtikas nonākšanu atkritumos, Fonds var atbalstīt darbības, kas saistītas ar pārtikas ziedojumu savākšanu, pārvadāšanu, uzglabāšanu un izdalīšanu.
Fonds var arī atbalstīt papildpasākumus, kas tiek īstenoti līdztekus pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības sniegšanai.
2. Fonds atbalsta pasākumus, ar kuriem tiek veicināta vistrūcīgāko personu sociālā iekļaušana.
3. Vistrūcīgākajām personām paredzētas nefinansiālas palīdzības jomā Fonds veicina savstarpēju mācīšanos, sabiedrisku sakaru veidošanu un labas prakses izplatīšanu Savienības līmenī.
5. pants
Principi
1. Fondam atvēlēto Savienības budžeta daļu īsteno ar dalītu pārvaldību dalībvalstu un Komisijas starpā saskaņā ar Finanšu regulas 58. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izņemot tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas, kuru īsteno ar tiešu pārvaldību saskaņā ar Finanšu regulas 58. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
2. Komisija un dalībvalstis, ņemot vērā konkrētos apstākļus katrā dalībvalstī, nodrošina, lai atbalsts no Fonda būtu saderīgs ar attiecīgajām Savienības politikas jomām un prioritātēm un papildinātu citus Savienības instrumentus.
3. Fonda atbalstu īsteno saskaņā ar subsidiaritātes principu, cieši sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm.
4. Par to darbības programmu īstenošanu un to uzdevumu veikšanu, uz kuriem attiecas šī regula, ievērojot dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu un atbilstīgi šai regulai, atbild dalībvalstis un to attiecīgi izraudzītās struktūras.
5. Fonda īstenošanas un izmantošanas kārtībā, jo īpaši attiecībā uz finanšu un administratīvajiem resursiem, kas nepieciešami saistībā ar ziņošanu, novērtēšanu, pārvaldību un kontroli, ņem vērā proporcionalitātes principu atbilstīgi piešķirtā atbalsta apmēram un to, ka organizācijām, kuras darbojas, galvenokārt pateicotiesbrīvprātīgajiem, bieži vien ir ierobežotas administratīvās spējas.
6. Atbilstīgi savai atbildībai un nolūkā nepieļaut dubultu finansēšanu Komisija un dalībvalstis nodrošina koordināciju ar ESF un citām atbilstīgām Savienības politikas jomām, stratēģijām un instrumentiem, jo īpaši Savienības iniciatīvām sabiedrības veselības jomā un cīņā pret lietošanai derīgas pārtikas nonākšanu atkritumos.
7. Komisija, dalībvalstis un atbalsta saņēmēji piemēro pareizas finanšu pārvaldības principu saskaņā ar Finanšu regulas 30. pantu.
8. Komisija un dalībvalstis nodrošina Fonda efektivitāti, jo īpaši veicot uzraudzību, ziņošanu un novērtēšanu.
9. Dalībvalstis un Komisija nodrošina to, ka darbības programmas tiek sagatavotas, plānotas, īstenotas, uzraudzītas un novērtētas, ievērojot partnerības principu un apspriežoties ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, kā noteikts šajā regulā.
10. Komisija un dalībvalstis rīkojas, lai nodrošinātu Fonda darbības efektivitāti, un veic savus attiecīgos ar Fondu saistītos uzdevumus, tiecoties mazināt administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem.
11. Komisija un dalībvalstis nodrošina, lai dažādos Fonda sagatavošanas, plānošanas, pārvaldības un īstenošanas, uzraudzības un novērtēšanas posmos, kā arī informatīvajās un izpratnes veidošanas kampaņās un apmaiņā ar paraugpraksi tiktu ņemta vērā un veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu perspektīvas integrēšana. Komisija un dalībvalstis, kad vien iespējams, izmanto pa dzimumiem dalītus datus.
Komisija un dalībvalstis attiecīgi rīkojas, lai nepieļautu, ka, iegūstot piekļuvi Fondam un Fonda atbalstītām programmām un darbībām, tiek pieļauta diskriminācija dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ.
12. Fonda atbalstītās darbības atbilst piemērojamiem Savienības tiesību aktiem un valstu tiesību aktiem, kas attiecas uz to piemērošanu ("piemērojamie tiesību akti"). Proti, Fondu var izmantot vienīgi tam, lai atbalstītu tādas pārtikas vai preču izdalīšanu, kuras atbilst Savienības tiesību aktiem par patēriņa produktu drošumu.
13. Dalībvalstis un atbalsta saņēmēji izvēlas pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību pēc objektīviem kritērijiem, kas saistīti ar vistrūcīgāko personu vajadzībām. Pārtikas produktu un attiecīgā gadījumā preču atlases kritērijos ņem vērā arī klimata un vides aspektus, tiecoties mazināt pārtikas atkritumu daudzumu. Attiecīgos gadījumos izdalāmo pārtikas produktu veidu izvēlas, ņemot vērā tā nozīmi vistrūcīgāko personu līdzsvarota uztura nodrošināšanā.
14. Komisija un dalībvalstis nodrošina, ka, piešķirot palīdzību no šā Fonda, tiek ievērota vistrūcīgāko personu cieņa.
II SADAĻA
RESURSI UN PLĀNOŠANA
6. pants
Kopējie resursi
1. Resursi, kas laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam pieejami Fonda budžeta saistībām, ir EUR 3 395 684 880 2011. gada cenās, kas sadalīti pa gadiem atbilstīgi II pielikumā norādītajam.
2. Fonda līdzekļu apmērs, kas katrai dalībvalstij piešķirts laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam, ir noteikts III pielikumā. Minimālais līdzekļu apmērs, kas katrai dalībvalstij tiek piešķirts uz visu laikposmu, ir EUR 3 500 000.
3. Plānošanas vajadzībām un vēlākai iekļaušanai Savienības vispārējā budžetā, resursu summu indeksē par 2 % gadā.
4. Pēc Komisijas iniciatīvas 0,35 % no kopējiem resursiem atvēl tehniskajai palīdzībai.
7. pants
Darbības programmas
1. Sešos mēnešos no šīs regulas stāšanās spēkā katra dalībvalsts iesniedz Komisijai DP I un/vai DP II, kas aptver laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
2. DP I tiek iekļauta šāda informācija:
a)
ņemot vērā saskaņā ar 16. pantu veiktās ex ante novērtēšanas rezultātus, tā izraudzītā risināmā materiālās nenodrošinātības veida vai veidu norāde un atlasīšanas pamatojums, uz ko attiecas darbības programma, un attiecībā uz katru risināmo materiālās nenodrošinātības veidu - pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības izdalīšanas galveno raksturlielumu apraksts, un attiecīgā gadījumā nodrošināmie papildpasākumi;
b)
attiecīgās valsts shēmas vai shēmu apraksts katram materiālās nenodrošinātības veidam;
c)
tā mehānisma apraksts, kas nosaka atbilstības kritērijus vistrūcīgākajām personām, vajadzības gadījumā diferencēts pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida;
d)
darbību atlases kritēriji un atlases mehānisma apraksts, vajadzības gadījumā diferencēti pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida;
e)
partnerorganizāciju atlases kritēriji, vajadzības gadījumā diferencēti pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida;
f)
tā mehānisma apraksts, kuru izmanto, lai nodrošinātu papildināmību ar ESF;
g)
finansēšanas plāns ar tajā ietvertu tabulu, kurā visam plānošanas periodam norāda kopējo finansējumu, kas paredzēts atbalsta sniegšanai no darbības programmas, un aptuvenu summu katram risināmās materiālās nenodrošinātības veidam, kā arī attiecīgos papildpasākumus.
3. DP II tiek iekļauta šāda informācija:
a)
stratēģija attiecībā uz programmas devumu sociālās kohēzijas un nabadzības samazināšanas veicināšanā saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020", tostarp palīdzības prioritāšu izvēles pamatojums;
b)
darbības programmas īpašie mērķi, pamatojoties uz noteiktajām valsts vajadzībām un ņemot vērā saskaņā ar 16. pantu veiktās ex ante novērtēšanas rezultātus. Ex ante novērtējumu iesniedz Komisijai vienlaikus ar darbības programmu;
c)
finansēšanas plāns ar tajā ietvertu tabulu, kurā visam plānošanas periodam norāda kopējo finansējumu, kas paredzēts atbalsta sniegšanai no darbības programmas, un aptuvenās summas pa darbības veidiem;
d)
to vistrūcīgāko personu noteikšana, kurām piešķirama palīdzība;
e)
finansiālie rādītāji, kas attiecas uz atbilstīgajiem izdevumu vajadzībām piešķirtajiem līdzekļiem;
f)
rezultāti, kas gaidāmi, īstenojot konkrētos mērķus, un atbilstīgās programmas īpašie rezultāti un rezultātu rādītāji ar pamata un mērķa vērtībām;
g)
atbalstāmo darbību veida apraksts un piemēri un to gaidāmais devums b) apakšpunktā minēto īpašo mērķu sasniegšanā, tostarp darbību atlases pamatprincipi un attiecīgā gadījumā atbalsta saņēmēju veidu noteikšana;
h)
tā mehānisma apraksts, ar kuru tiek nodrošināta papildināmība ar ESF, kā arī novērsta darbību pārklāšanās un dubulta finansēšana.
4. Turklāt katrā darbības programmā tiek iekļauta šāda informācija:
a)
norādīta vadošā iestāde, attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestāde, revīzijas iestāde un struktūra, kurai Komisija veic maksājumus, un uzraudzības procedūras apraksts;
b)
to pasākumu apraksts, kas veikti, lai iesaistītu visas attiecīgās ieinteresētās personas, kā arī attiecīgā gadījumā kompetentās reģionālās, vietējās un citas publiskās iestādes darbības programmas sagatavošanā;
c)
tehniskās palīdzības plānotā izmantojuma apraksts saskaņā ar 27. panta 4. punktu, ieskaitot darbības, kuru uzdevums ir stiprināt atbalsta saņēmēju administratīvās spējas attiecībā uz darbības programmu īstenošanu;
d)
finansēšanas plāns ar tajā iekļautu tabulu, kurā katram gadam norāda finansējuma summu, kas saskaņā ar 20. pantu paredzēta atbalstam no Fonda, un līdzfinansējumu saskaņā ar 20. pantu.
Partnerorganizācijas, kas minētas 7. panta 2. punkta e) apakšpunktā un kas tieši piegādā pārtiku un/vai sniedz pamata materiālo palīdzību, pašas vai sadarbībā ar citām organizācijām veic papildpasākumus, kuri attiecīgā gadījumā izpaužas kā novirzīšana uz kompetentajiem dienestiem, ar kuriem papildina materiālās palīdzības sniegšanu un kuru mērķis ir panākt vistrūcīgāko personu sociālo iekļaušanu, neatkarīgi no tā, vai pasākumus atbalsta Fonds. Tomēr šādu papildpasākumu īstenošana nav obligāta gadījumos, kad pārtika un/vai pamata materiālā palīdzība tiek piešķirta tikai vistrūcīgākajiem bērniem bērnu aprūpes iestādēs vai tām pielīdzināmās iestādēs.
5. Dalībvalstis vai jebkura to izraudzīta iestāde izstrādā darbības programmas. Tās sadarbojas ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, kā arī attiecīgā gadījumā kompetentajām reģionālajām, vietējām un citām publiskām iestādēm. Dalībvalstis nodrošina, ka darbības programmas ir cieši saistītas ar valsts politiku sociālās iekļaušanas jomā.
6. Dalībvalstis izstrādā darbības programmas saskaņā ar attiecīgajiem I pielikumā iekļautajiem paraugiem.
8. pants
Darbības programmu pieņemšana
1. Komisija izvērtē katras darbības programmas saskaņotību ar šo regulu un tās devumu Fonda mērķu sasniegšanā, ņemot vērā ex ante novērtējumu, kas gūts saskaņā ar 16. pantu. Komisija nodrošina to, ka nenotiek nekāda pārklāšanās ar ESF finansētām darbības programmām, kas tiek īstenotas šajā dalībvalstī.
2. Trīs mēnešos no darbības programmas iesniegšanas Komisija var sniegt piezīmes par to. Dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā pārskata ierosināto darbības programmu.
3. Ar noteikumu, ka visas piezīmes, ko saskaņā ar 2. punktu sniegusi Komisija, ir pienācīgi ņemtas vērā, Komisija ar īstenošanas aktiem apstiprina katru darbības programmu ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad dalībvalsts to iesniegusi.
9. pants
Darbības programmu grozījumi
1. Dalībvalsts var iesniegt pieprasījumu grozīt darbības programmu. Pieprasījumam pievieno pārstrādāto darbības programmu, kā arī grozījumu pamatojumu.
2. Komisija novērtē saskaņā ar 1. punktu iesniegto informāciju, ņemot vērā dalībvalsts iesniegto pamatojumu. Komisija var sniegt piezīmes, un dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju.
3. Komisija ar īstenošanas aktiem apstiprina darbības programmas grozījumu ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc tam, kad tos oficiāli iesniegusi dalībvalsts, ja vien pienācīgi ņemtas vērā visas piezīmes, ko sniegusi Komisija.
10. pants
Labas prakses apmaiņa
Komisija, tostarp izmantojot tīmekļa vietni, veicina pieredzes apmaiņu, spēju veidošanu un tīklu veidošanu, kā arī izplata attiecīgos rezultātus vistrūcīgākajām personām paredzētās nefinansiālās palīdzības jomā.
Šajās darbībās var iekļaut arī attiecīgas organizācijas, kas neizmanto Fondu.
Turklāt par to, kā tiek īstenots atbalsts no Fonda, vismaz reizi gadā Komisija apspriežas ar organizācijām, kuras pārstāv partnerorganizācijas Savienības līmenī, un pēc šādas apspriešanās pienācīgā laikā par to ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
Komisija arī veicina ar Fondu saistītu attiecīgu rezultātu, ziņojumu un informācijas izplatīšanu tiešsaistē.
III SADAĻA
UZRAUDZĪBA UN NOVĒRTĒŠANA, INFORMĀCIJA UN SAZIŅA
11. pants
DP II uzraudzības komiteja
1. Trīs mēnešos no dienas, kad dalībvalsti informē par DP II pieņemšanas lēmumu, tā, vienojoties ar vadošo iestādi, saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu izveido vai ieceļ komiteju programmas īstenošanas uzraudzībai.
2. Katra uzraudzības komiteja izstrādā un apstiprina savu reglamentu saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu.
3. Par uzraudzības komitejas sastāvu lemj dalībvalsts ar nosacījumu, ka uzraudzības komiteju veido attiecīgās dalībvalsts iestāžu un starpniekstruktūru pārstāvji un visas attiecīgās ieinteresētās personas, kā arī attiecīgā gadījumā - kompetento reģionālo, vietējo un citu publisko iestāžu pārstāvji. Attiecīgā organizācija, nodrošinot procesu pārredzamību, deleģē kompetento reģionālo, vietējo un citu publisko iestāžu pārstāvjus, kā arī attiecīgās ieinteresētās personas kļūt par uzraudzības komitejas locekļiem. Katram uzraudzības komitejas loceklim var būt balsstiesības. Uzraudzības komitejas locekļu sarakstu publicē.
4. Komisija piedalās uzraudzības komitejas darbā kā padomdevēja.
5. Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs ir dalībvalsts vai vadošās iestādes pārstāvis.
12. pants
DP II uzraudzības komitejas funkcijas
1. Uzraudzības komiteja tiekas vismaz reizi gadā un pārskata programmas īstenošanu un tās konkrēto mērķu sasniegšanā paveikto. To darot, komiteja ņem vērā finanšu datus, kopējos un programmas īpašos rādītājus, tostarp rezultātu rādītāju vērtības izmaiņas, pabeikto skaitliski izteikto mērķvērtību sasniegšanā un attiecīgā gadījumā kvalitātes analīžu rezultātus.
2. Uzraudzības komiteja izvērtē visus jautājumus, kas ietekmē programmas izpildi. Tā jo īpaši pārbauda:
a)
paveikto darbības programmas konkrēto mērķu sasniegšanā, pamatojoties uz vadošās iestādes iesniegtajiem dokumentiem, tostarp novērtējumā konstatēto;
b)
informēšanas un komunikācijas pasākumu īstenošanu;
c)
darbības, kurās ņemta vērā un veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība, vienlīdzīgas iespējas un nediskriminācija.
3. Uzraudzības komiteja pārbauda un apstiprina:
a)
darbību atlases metodes un kritērijus atbilstīgi 7. panta 3. punkta f) apakšpunktā noteiktajiem pamatprincipiem;
b)
gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus;
c)
jebkuru vadošās iestādes priekšlikumu par jebkuriem darbības programmas grozījumiem.
4. Uzraudzības komiteja var sniegt vadošajai iestādei apsvērumus par programmas īstenošanu un tās novērtējumu.
Tā uzrauga darbības, kas veiktas, pamatojoties uz tās apsvērumiem.
13. pants
Īstenošanas ziņojumi un rādītāji
1. No 2015. līdz 2023. gadam ik gadu līdz 30. jūnijam dalībvalstis iesniedz Komisijai gada īstenošanas ziņojumu par iepriekšējā finanšu gadā īstenoto darbības programmu.
2. Dalībvalstis izstrādā gada īstenošanas ziņojumu saskaņā ar 6. punktā minēto deleģēto aktu, tostarp kopējo rādītāju sarakstu, un attiecībā uz sociālās iekļaušanas darbības programmām - atbilstīgi konkrētas programmas rādītājiem.
Dalībvalstis ar attiecīgajām ieinteresētajām personām apspriež DP I īstenošanas ziņojumus, nepieļaujot interešu konfliktus. Minēto attiecīgo ieinteresēto personu piezīmju kopsavilkumu pievieno ziņojumam.
3. Gada īstenošanas ziņojumi ir pieņemami, ja tajos ir ietverta visa vajadzīgā informācija, kas norādīta 6. punktā minētajā deleģētajā aktā. Ja gada īstenošanas ziņojums nav pieņemams, 15 darba dienās no tā saņemšanas Komisija informē attiecīgo dalībvalsti. Ja Komisija nav informējusi dalībvalsti noteiktajā termiņā, ziņojumu uzskata par pieņemamu.
4. Komisija pārbauda gada īstenošanas ziņojumu un divos mēnešos no gada īstenošanas ziņojuma saņemšanas nosūta dalībvalstij piezīmes.
Ja Komisija dalībvalstij nenosūta piezīmes šajā termiņā, ziņojumus uzskata par akceptētiem.
5. Dalībvalsts līdz 2024. gada 30. septembrim iesniedz darbības programmas īstenošanas nobeiguma ziņojumu.
Dalībvalstis saskaņā ar 6. punktā minētajiem deleģētajiem aktiem sagatavo nobeiguma īstenošanas ziņojumu.
Komisija pārbauda nobeiguma īstenošanas ziņojumu un piecos mēnešos no nobeiguma ziņojuma saņemšanas nosūta dalībvalstij piezīmes.
Ja Komisija dalībvalstij nenosūta piezīmes minētajā termiņā, ziņojumus uzskata par akceptētiem.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 62. pantu, nosakot gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumu saturu, tostarp kopējo rādītāju sarakstu, līdz 2014. gada 17. jūlijam.
7. Komisija var izteikt piezīmes dalībvalstij par darbības programmas īstenošanu. Vadošā iestāde trīs mēnešos informē Komisiju par veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
8. Katram gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumam vadošā iestāde publisko kopsavilkumu.
9. Komisija pienācīgā laikā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada īstenošanas ziņojumu un nobeiguma īstenošanas ziņojumu kopsavilkumu.
10. Īstenošanas ziņojumu procedūra nav pārmērīgi sarežģīta salīdzinājumā ar piešķirtajiem resursiem un atbalsta raksturu un nerada nevajadzīgu administratīvo slogu.
14. pants
Pārskatīšanas sanāksmes
1. Ja vien nav citādas vienošanās, Komisija un dalībvalstis no 2014. līdz 2023. gadam ik gadu tiekas sanāksmē, lai, ņemot vērā gada īstenošanas ziņojumu un attiecīgā gadījumā 13. panta 7. punktā minētās Komisijas piezīmes, pārskatītu darbības programmas īstenošanas gaitu.
2. Pārskatīšanas sanāksmi vada Komisija. Attiecīgās ieinteresētās personas aicina piedalīties DP I pārskatīšanas sanāksmēs, izņemot minēto sanāksmju daļas, kad to līdzdalība varētu radīt interešu konfliktu vai pārkāpt konfidencialitāti saistībā ar revīzijas jautājumiem.
3. Dalībvalsts nodrošina, lai pēc pārskatīšanas sanāksmes tiktu ņemti vērā Komisijas norādījumi, un informāciju par minētajiem norādījumiem iekļauj nākamā finanšu gada vai attiecīgā gadījumā nākamo finanšu gadu īstenošanas ziņojumos.
15. pants
Vispārīgi noteikumi par novērtēšanu
1. Dalībvalstis nodrošina resursus, kas vajadzīgi novērtēšanai, un nodrošina, lai tiktu piemērotas procedūras novērtēšanai vajadzīgo datu izveidei un vākšanai, ieskaitot datus, kas saistīti ar 13. pantā minētajiem kopējiem rādītājiem.
2. Novērtēšanu veic eksperti, kas ir funkcionāli neatkarīgi no iestādēm, kuras atbild par darbības programmas īstenošanu. Visus novērtējumus dara pilnībā publiski pieejamus, bet tajos nekādā gadījumā neiekļauj informāciju par galasaņēmēju identitāti.
3. Novērtējumi nav pārmērīgi sarežģīti salīdzinājumā ar piešķirtajiem resursierm vai atbalsta raksturu un nerada nevajadzīgu administratīvo slogu.
16. pants
Ex ante novērtēšana
1. Dalībvalstis veic katras darbības programmas ex ante novērtēšanu.
2. Ex ante novērtēšanu veic tās iestādes atbildībā, kas atbild par darbības programmas sagatavošanu. Novērtējumu kopā ar kopsavilkumu iesniedz Komisijai vienlaikus ar darbības programmu.
3. DP I ex ante novērtēšanā pārbauda šādus elementus:
a)
devums tā Savienības mērķa īstenošanā, kurš paredz līdz 2020. gadam par vismaz 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kuri nonākuši nabadzībā vai kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks, ņemot vērā atlasītos risināmos materiālās nenodrošinātības veidus un konkrētos apstākļus valstī nabadzības, sociālās atstumtības un materiālās nenodrošinātības ziņā;
b)
ierosinātās darbības programmas iekšējā saskaņotība un saistība ar citiem attiecīgiem finanšu instrumentiem;
c)
budžeta līdzekļu piešķīruma saskaņotība ar darbības programmas mērķiem;
d)
gaidāmā iznākuma devums rezultātu un līdz ar to Fonda mērķu sasniegšanā;
e)
attiecīgo ieinteresēto personu līdzdalība;
f)
to procedūru piemērotība, kas paredzētas darbības programmas uzraudzībai un novērtēšanai vajadzīgo datu vākšanai.
4. DP II ex ante novērtēšanā pārbauda šādus elementus:
a)
ieguldījums sociālās kohēzijas un nabadzības mazināšanas veicināšanā saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020", ņemot vērā dalībvalstu vajadzības;
b)
ierosinātās programmas iekšējā saskaņotība un saistība ar citiem attiecīgiem finanšu instrumentiem, jo īpaši ESF;
c)
budžeta līdzekļu piešķīruma saskaņotība ar programmas mērķiem;
d)
ierosināto konkrētās programmas rādītāju atbilstība un skaidrība;
e)
tas, kā paredzamais iznākums veicinās rezultātu sasniegšanu;
f)
tas, vai rādītājiem noteiktās skaitliski izteiktās mērķvērtības ir reālas, ņemot vērā no Fonda paredzēto atbalstu;
g)
ierosinātā atbalsta veida loģiskais pamatojums;
h)
cilvēkresursu un administratīvās spējas atbilstība programmas pārvaldībai;
i)
to procedūru piemērotība, kas paredzētas programmas uzraudzībai un novērtējumiem vajadzīgo datu savākšanai;
j)
to plānoto pasākumu atbilstība, kuru mērķis ir veicināt vīriešu un sieviešu iespēju vienlīdzību un novērst jebkādu diskrimināciju.
17. pants
Novērtēšana plānošanas periodā
1. Komisija līdz 2018. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei Fonda termiņa vidusposma novērtējumu.
2. Komisija pēc savas iniciatīvas var novērtēt darbības programmas.
3. Plānošanas periodā DP I vadošā iestāde var novērtēt darbības programmas lietderību un efektivitāti.
4. 2017. gadā un 2022. gadā DP I vadošā iestāde atbilstīgi Komisijas apstiprinātajam paraugam veic galasaņēmēju strukturētu apsekojumu. Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām pieņem īstenošanas aktus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 63. panta 2. punktā.
5. DP II vadošā iestāde līdz 2022. gada 31. decembrim veic vismaz vienu novērtēšanu. Šajā novērtējumā izvērtē atbalstīto pasākumu lietderību, efektivitāti un ietekmi. Tiek nodrošināti atbilstīgi turpmākie pasākumi.
18. pants
Ex post novērtēšana
Pēc savas iniciatīvas un ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm Komisija ar ārējo ekspertu palīdzību veic ex post novērtēšanu, lai izvērtētu Fonda efektivitāti un lietderību un sasniegto rezultātu ilgtspēju, kā arī lai izvērtētu Fonda pievienoto vērtību. Ex post novērtēšanu pabeidz līdz 2024. gada 31. decembrim.
19. pants
Informācija un saziņa
1. Komisija un dalībvalstis sniedz informāciju par Fonda atbalstītajiem pasākumiem un popularizē tos. Informāciju jo īpaši adresē vistrūcīgākajām personām, kā arī plašai sabiedrībai un plašsaziņas līdzekļiem. Tajā norāda Savienības lomu un parāda Fonda, dalībvalstu un partnerorganizāciju ieguldījumu Savienības sociālās kohēzijas mērķu sasniegšanā, nestigmatizējot galasaņēmējus.
2. Lai nodrošinātu no Fonda sniegtā atbalsta pārredzamību, vadošā iestāde uztur Fonda atbalstīto darbību sarakstu izklājlapas formātā, kas dod iespēju šķirot, meklēt, iegūt, salīdzināt un bez grūtībām publicēt datus internetā. Darbību sarakstā iekļauj vismaz šādu informāciju:
a)
atbalsta saņēmēja nosaukumu un adresi;
b)
piešķirto Savienības finansējuma summu;
c)
DP I gadījumā - materiālās nenodrošinātības veidu.
Vadošā iestāde darbību sarakstu atjaunina vismaz ik pēc divpadsmit mēnešiem.
3. Īstenojot darbību, atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas informē sabiedrību par Fonda atbalstu, tai labi redzamā vietā izvietojot vai nu vismaz vienu plakātu ar informāciju par šo darbību (minimālais izmērs A3), tostarp par Savienības finansiālo atbalstu, vai atbilstīga izmēra Savienības emblēmu. Nestigmatizējot galasaņēmējus, šo prasību ievēro visās DP I un/vai DP II palīdzības sniegšanas vietās, ja vien konkrētajos apstākļos tas nav iespējams.
Atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas, kam ir tīmekļa vietnes, savā vietnē sniedz arī īsu darbības aprakstu, kas ietver tās mērķus un rezultātus, un norāda, ka saņem atbalstu no Savienības.
4. Visos informācijas un saziņas pasākumos, ko veic atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas, apliecina, ka darbība saņem atbalstu no Fonda, darot redzamu Savienības emblēmu un atsaucoties uz Savienību un Fondu.
5. Vadošā iestāde informē atbalsta saņēmējus par to, ka saskaņā ar 2. punktu ir publicēts darbību saraksts. Vadošā iestāde nodrošina informēšanas un komunikācijas līdzekļus, tostarp elektroniskus paraugus, lai atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas varētu izpildīt 3. punktā noteiktos pienākumus.
6. DP II gadījumā:
a)
dalībvalstis vai vadošā iestāde atbild par:
i)
galvenā informatīvā pasākuma rīkošanu, lai paziņotu par darbības programmas uzsākšanu; un
ii)
par vismaz viena galvenā informatīvā pasākuma rīkošanu reizi gadā, lai veicinātu finansēšanas iespējas un izmantotās stratēģijas un/vai iepazīstinātu ar darbības programmas sasniegumiem, attiecīgā gadījumā sniedzot darbību piemērus;
b)
darbības īstenošanas laikā atbalsta saņēmējs informē sabiedrību par Fonda sniegto atbalstu, nodrošinot, ka darbības īstenošanā iesaistītie ir informēti par Fonda sniegto atbalstu;
c)
ikvienā dokumentā, tostarp jebkurā dalības sertifikātā vai citā sertifikātā, kas attiecas uz darbību, iekļauj paziņojumu par to, ka darbības programmu ir atbalstījis Fonds;
d)
vadošā iestāde nodrošina, ka potenciālajiem atbalsta saņēmējiem ir pieejama attiecīga informācija par finansēšanas iespējām, pieteikumu iesniegšanas izsludināšanu un ar to saistītajiem nosacījumiem, kā arī par atbalstāmo darbību atlases kritērijiem.
7. Apstrādājot personas datus saskaņā ar šīs regulas 15. līdz 19. pantu, vadošā iestāde, kā arī atbalsta saņēmēji un partnerorganizācijas nodrošina atbilstību Direktīvai 95/46/EK.
IV SADAĻA
FINANSIĀLS ATBALSTS NO FONDA
20. pants
Līdzfinansējums
1. Līdzfinansējuma likme darbības programmas līmenī ir līdz pat 85 % no atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem. To var palielināt 21. panta 1. punktā aprakstītajos gadījumos. Dalībvalstis var brīvi izvēlēties, vai atbalstīt Fonda iniciatīvas, piešķirot papildu līdzekļus no valsts.
2. Komisijas lēmums, ar ko pieņem darbības programmu, nosaka līdzfinansējuma likmi, kas piemērojama darbības programmai, un no Fonda piešķirtā atbalsta maksimālo summu.
3. Tehniskās palīdzības pasākumus, ko īsteno pēc Komisijas iniciatīvas vai tās vārdā, var finansēt 100 % apmērā.
21. pants
Maksājumu palielinājums dalībvalstīm, kam ir īslaicīgas budžeta grūtības
1. Pēc dalībvalsts pieprasījuma starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumus var palielināt par 10 procentu punktiem virs līdzfinansējuma likmes, kas piemērojama darbības programmai. Palielināto likmi, kas nevar būt lielāka par 100 %, piemēro maksājuma pieprasījumiem, kas attiecas uz pārskata periodu, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījumu, un uz nākamajiem pārskata periodiem, kuru laikā, dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
ja attiecīgā dalībvalsts ir ieviesusi euro, tā saņem makrofinansiālo palīdzību no Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (11);
b)
ja attiecīgā dalībvalsts nav ieviesusi euro, tā saņem vidēja termiņa finansiālo palīdzību saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (12);
c)
finansiālo palīdzību dara pieejamu dalībvalstij saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
2. Neatkarīgi no 1. punkta Savienības atbalsts, ko sniedz ar starpposma maksājumiem un slēguma bilances maksājumiem, nepārsniedz publisko atbalstu un maksimālo Fonda atbalsta summu, kas noteikts Komisijas lēmumā, ar ko apstiprina darbības programmu.
22. pants
Atbilstības periods
1. Šis pants neskar tās tehniskās palīdzības atbilstības noteikumus, kuru sniedz pēc Komisijas iniciatīvas, kā izklāstīts 27. pantā.
2. Izdevumi ir tiesīgi saņemt atbalstu no darbības programmas, ja tie ir radušies atbalsta saņēmējam un ir apmaksāti no 2013. gada 1. decembra līdz 2023. gada 31. decembrim.
3. Darbības neatlasa atbalstam no darbības programmas, ja tās ir fiziski pabeigtas vai pilnībā īstenotas, pirms atbalsta saņēmējs vadošajai iestādei ir iesniedzis pieteikumu par darbības programmas finansējumu, neatkarīgi no tā, vai atbalsta saņēmējs veicis visus saistītos maksājumus.
4. Ja darbības programmā izdara grozījumus, izdevumi, kas kļūst atbilstīgi tādēļ, ka programmā izdarīti grozījumi, kļūst atbilstīgi tikai no dienas, kad dalībvalsts Komisijai iesniegusi grozījumu pieprasījumu.
23. pants
Darbību atbilstība
1. Darbības, ko atbalsta darbības programma, notiek dalībvalstī, uz kuru attiecas darbības programma.
2. Darbības var saņemt atbalstu no darbības programmas ar noteikumu, ka tās ir atlasītas saskaņā ar taisnīgu un pārredzamu procedūru un pamatojoties uz kādu no kritērijiem, kuri noteikti darbības programmā vai kurus uzraudzības komiteja apstiprinājusi kā atbilstošus.
3. Atlases kritērijus un to darbību sarakstus, kuras izraudzītas atbalsta saņemšanai no DP II, pēc pieņemšanas nosūta ESF līdzfinansēto darbības programmu uzraudzības komitejām.
4. Pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām var pirkt pašas partnerorganizācijas.
Pārtiku un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām var pirkt arī publiska sektora institūcija un bez maksas darīt pieejamas partnerorganizācijām. Šādā gadījumā pārtiku var iegūt izmantojot, apstrādājot un pārdodot saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 16. panta 2. punktu realizētos produktus, ja vien tas ir ekonomiski vislabākais variants un nesamērīgi nekavē pārtikas produktu piegādi partnerorganizācijām. Visas summas, kas iegūtas šādos darījumos, izmanto vistrūcīgāko personu labā, un tās neizmanto, lai mazinātu šīs regulas 20. pantā dalībvalstīm noteikto pienākumu līdzfinansēt programmu.
Lai nodrošinātu augstāko efektivitāti, Komisija piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 20. panta i) punktu pieņemtās procedūras, ar kurām var izmantot, apstrādāt vai pārdot tajā minētos produktus.
5. Minēto pārtikas un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām sniedz bez maksas.
6. Fonda atbalstīta darbība nesaņem atbalstu no vairāk kā vienas Fonda līdzfinansētas darbības programmas vai no citiem Savienības instrumentiem, lai novērstu dubultu finansēšanu.
24. pants
Atbalsta veidi
1. Dalībvalstis izmanto Fondu, lai sniegtu atbalstu dotāciju, iepirkuma vai to apvienojuma veidā. Tomēr minēto atbalstu nesniedz kā tādu palīdzību, uz kuru attiecas LESD 107. panta 1. punkts.
25. pants
Dotāciju veidi
1. Dotācijām var būt šādi veidi:
a)
faktiski radušos un apmaksāto atbilstīgo izmaksu atmaksājums;
b)
atlīdzinājums atbilstīgi vienības izmaksām;
c)
vienreizējie maksājumi, kas nepārsniedz EUR 100 000 publiskā sektora atbalsta;
d)
vienotas likmes finansējums, ko nosaka, piemērojot procentu likmes vienai vai vairākām noteiktām izmaksu kategorijām.
2. Variantus, kas minēti 1. punktā, var apvienot attiecībā uz vienu darbību tikai tad, ja katrs variants attiecas uz dažādām izmaksu kategorijām vai ja tos izmanto secīgiem minētās darbības posmiem.
3. Šā panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētās summas nosaka, pamatojoties uz:
a)
taisnīgu, objektīvu un pārbaudāmu aprēķina metodi, kuras pamatā ir viens no šiem:
i)
statistikas dati vai cita objektīva informācija;
ii)
pārbaudīti vēsturiski dati par atsevišķiem atbalsta saņēmējiem vai to parastās izmaksu uzskaites prakses piemērošana;
b)
metodēm un atbilstošām vienības izmaksām, vienreizējiem maksājumiem un vienotas likmes finansējumu, ko piemēro tādu dotāciju shēmās, kuras pilnībā finansē attiecīgā dalībvalsts līdzīgām darbībām un atbalsta saņēmējam;
c)
likmēm, kas noteiktas ar šo regulu;
d)
ja publiskā sektora atbalsts nepārsniedz EUR 100 000 - katru gadījumu atsevišķi, atsaucoties uz saskaņoto ex ante budžeta projektu, par ko panākta vienošanās ar vadošo iestādi.
4. Summas, kas aprēķinātas 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētajos dotāciju veidos, uzskata par atbilstīgiem izdevumiem, kas radušies atbalsta saņēmējiem un ko tie apmaksājuši, lai piemērotu VI sadaļu.
5. Dokumentā, kurā izklāsta nosacījumus atbalsta saņemšanai par katru darbību, izklāsta arī metodi, kas piemērojama darbības izmaksu noteikšanai, un dotācijas izmaksas nosacījumus.
26. pants
Izdevumu atbilstība
1. Izdevumu atbilstību nosaka, pamatojoties uz valsts noteikumiem, izņemot gadījumus, kad šajā regulā vai pamatojoties uz šo regulu ir paredzēti īpaši noteikumi.
2. Neskarot 1. punktu, izmaksas, kuras tiesīgas saņemt atbalstu no DP I, ir:
a)
pārtikas un/vai pamata materiālās palīdzības pirkšanas izmaksas;
b)
ja publiskā struktūra pērk pārtiku vai pamata materiālo palīdzību un nodrošina ar tām partnerorganizācijas - izmaksas, kas rodas, pārtiku vai pamata materiālo palīdzību transportējot uz partnerorganizāciju noliktavām, un uzglabāšanas izmaksas pēc vienotas likmes 1 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā, vai pienācīgi pamatotos gadījumos - izmaksas, kas faktiski radušās un apmaksātas;
c)
administratīvās, transporta un uzglabāšanas izmaksas, kas radušās partnerorganizācijām, pēc vienotas likmes 5 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā; vai 5 % no realizēto pārtikas produktu vērtības saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 16. pantu;
d)
pārtikas ziedojumu savākšanas, transportēšanas, uzglabāšanas un izplatīšanas izmaksas un ar to tieši saistītu informētības veicināšanas pasākumu izmaksas, kuras radušās partnerorganizācijām un kuras apmaksājušas partnerorganizācijas;
e)
to papildu pasākumu izmaksas, kurus veikušas un deklarējušas partnerorganizācijas, kas tieši vai saskaņā ar sadarbības nolīgumiem sniedz pārtikas un/vai pamata materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām, pēc vienotas likmes 5 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā.
3. Neskarot 1. punktu, izmaksas, kuras tiesīgas uz atbalstu no darbības programmas, ir izmaksas, kas radušās, izpildot 27. panta 4. punktu, vai to netiešo izmaksu gadījumā, kas radušās, izpildot 27. panta 4. punktu, - vienota likme līdz 15 % apmērā no atbilstīgajām tiešajām izmaksām par personālu.
4. Izmaksas, kuras nav tiesīgas uz atbalstu no darbības programmas, ir:
a)
parāda procenti;
b)
infrastruktūras nodrošināšana;
c)
lietotu preču izmaksas;
d)
pievienotās vērtības nodoklis, izņemot gadījumus, kad tas nav atgūstams saskaņā ar PVN reglamentējošiem valsts tiesību aktiem.
27. pants
Tehniskā palīdzība
1. Pēc Komisijas iniciatīvas vai Komisijas vārdā, un nepārsniedzot 0,35 % no gada piešķīruma, no Fonda var finansēt sagatavošanas, uzraudzības, administratīvo un tehnisko palīdzību, revīzijas, informācijas, kontroles un novērtēšanas pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai, kā arī pasākumus saskaņā ar 10. pantu.
2. Komisija apspriežas ar dalībvalstīm un organizācijām, kuras pārstāv partnerorganizācijas Savienības līmenī, par tehniskās palīdzības plānoto izmantojumu.
3. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, katru gadu izstrādā plānus par darbību veidu, kas saistīti ar 1. punktā minētajiem pasākumiem, ja ir paredzēts ieguldījums no Fonda.
4. Pēc dalībvalstu iniciatīvas, un nepārsniedzot 5 % no Fonda piešķīruma, darbības programma var finansēt sagatavošanas, pārvaldības, uzraudzības, administratīvo un tehnisko palīdzību, revīzijas, informācijas, kontroles un novērtēšanas pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai. No tā var arī finansēt tehnisko palīdzību partnerorganizācijām un to spēju veidošanu.
V SADAĻA
PĀRVALDĪBA UN KONTROLE
28. pants
Pārvaldības un kontroles sistēmu vispārīgi principi
Pārvaldības un kontroles sistēmas saskaņā ar 5. panta 7. punktu nodrošina:
a)
aprakstu par to, kādas funkcijas veic katra pārvaldībā un kontrolē iesaistītā struktūra, kā arī funkciju sadalījumu katrā struktūrā;
b)
funkciju nošķiršanas principa ievērošanu gan starp šādām struktūrām, gan to iekšienē;
c)
procedūras deklarēto izdevumu pareizības un precizitātes nodrošināšanai;
d)
datorizētas sistēmas grāmatvedības datu uzskaitei, finanšu datu un rādītāju datu glabāšanai un pārsūtīšanai, kā arī uzraudzībai un ziņošanai;
e)
sistēmas ziņošanai un uzraudzībai, ja atbildīgā struktūra uzdevumu izpildi uztic citai struktūrai;
f)
kārtību, kādā tiek veikta pārvaldības un kontroles sistēmu darbības revīzija;
g)
sistēmas un procedūras, kas nodrošina pienācīgas revīzijas liecības;
h)
pārkāpumu, tostarp krāpšanas, novēršanu, konstatēšanu un izlabošanu un nepamatoti izmaksātu summu atgūšanu kopā ar jebkuriem procentiem par kavētiem maksājumiem.
29. pants
Ar dalītu pārvaldību saistīti pienākumi
Atbilstīgi principam par dalītu pārvaldību dalībvalstis un Komisija ir atbildīgas par programmu pārvaldību un kontroli saskaņā ar to attiecīgajiem pienākumiem, kas noteikti šajā regulā.
30. pants
Dalībvalstu pienākumi
1. Dalībvalstis pilda pārvaldības, kontroles un revīzijas uzdevumus un uzņemas pienākumus, kas izriet no noteikumiem par dalītu pārvaldību, kuris izklāstīti Finanšu regulā un šajā regulā.
2. Dalībvalstis veic pārkāpumu prevenciju, atklāšanu un labošanu un atgūst nepamatoti izmaksātās summas kopā ar kavējuma procentiem. Tās ziņo Komisijai par pārkāpumiem, kas pārsniedz EUR 10 000 no Fonda sniegtā ieguldījuma, un pastāvīgi informē to par saistīto administratīvo procedūru un tiesvedības būtisku virzību.
Dalībvalstis neziņo Komisijai par pārkāpumiem šādos gadījumos:
a)
ja pārkāpuma vienīgais aspekts ir tas, ka atbalsta saņēmēja bankrota dēļ pilnībā vai daļēji nav izpildīta līdzfinansētajā darbības programmā iekļautā darbība;
b)
uz tiem atbalsta saņēmējs ir brīvprātīgi norādījis vadošajai iestādei vai sertifikācijas iestādei, pirms kāda no iestādēm pati to konstatējusi - vai nu pirms, vai arī pēc publiskā ieguldījuma veikšanas;
c)
kurus vadošā iestāde vai sertifikācijas iestāde ir konstatējusi un koriģējusi pirms attiecīgo izdevumu iekļaušanas Komisijai iesniegtajā izdevumu deklarācijā.
Visos citos gadījumos, jo īpaši tajos, kad pārkāpumi ir izdarīti pirms bankrota, vai gadījumos, kad pastāv aizdomas par krāpšanu, Komisijai ziņo par konstatētajiem pārkāpumiem un saistītajiem preventīvajiem un korektīvajiem pasākumiem.
Ja atbalsta saņēmējam nepamatoti izmaksātās summas nevar atgūt dalībvalsts vainas vai nolaidības dēļ, dalībvalsts ir atbildīga par attiecīgo summu atmaksāšanu Savienības budžetā. Dalībvalsts var pieņemt lēmumu neatgūt nepamatoti izmaksātu summu, ja summa, kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja, nepārsniedz EUR 250 no Fonda ieguldījuma, neskaitot procentus.
Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētus aktus, kuros paredz sīki izstrādātus papildu noteikumus par kritērijiem attiecībā uz pārkāpumiem, par kuriem jāziņo, iesniedzamajiem datiem, kā arī nosacījumiem un procedūrām, kas jāpiemēro, lai noteiktu, vai dalībvalstīm ir jāveic neatgūstamo summu atlīdzināšana.
Komisija, ievērojot 63. panta 2. punktā paredzēto konsultēšanās procedūru, pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka ziņošanas biežumu un izmantojamo ziņojumu formātu.
3. Dalībvalstis nodrošina efektīvu kārtību ar Fondu saistītu sūdzību izskatīšanai. Ar šādu kārtību saistīta piemērošanas joma, noteikumi un procedūras ir dalībvalstu pārziņā saskaņā ar to institucionālo un tiesisko sistēmu. Dalībvalstis pēc Komisijas pieprasījuma izskata Komisijai iesniegtās sūdzības, uz kurām attiecas to sūdzību izskatīšanas kārtības piemērošanas joma. Dalībvalstis pēc pieprasījuma informē Komisiju par minētās izskatīšanas rezultātiem.
4. Visu oficiālo informācijas apmaiņu starp dalībvalsti un Komisiju veic, izmantojot elektronisko datu apmaiņas sistēmu. Komisija pieņem īstenošanas aktus, lai paredzētu noteikumus, kuriem jāatbilst minētajai elektronisko datu apmaiņas sistēmai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
31. pants
Iestāžu izraudzīšanās
1. Katra dalībvalsts katrai darbības programmai izraugās valsts publisko iestādi vai struktūru par vadošo iestādi. Vienu un to pašu vadošo iestādi var izraudzīties divām darbības programmām.
2. Dalībvalsts katrai darbības programmai izraugās valsts publiska sektora iestādi vai struktūru par sertifikācijas iestādi, neskarot 3. punktu. Vienu un to pašu sertifikācijas iestādi var izraudzīties divām darbības programmām.
3. Dalībvalsts var izraudzīties darbības programmai vadošo iestādi, kas papildus veic sertifikācijas iestādes funkcijas.
4. Dalībvalsts katrai darbības programmai par revīzijas iestādi izraugās valsts publisko iestādi vai struktūru, kas ir funkcionāli neatkarīga no vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes. Vienu un to pašu revīzijas iestādi var izraudzīties divām darbības programmām.
5. Ar noteikumu, ka tiek ievērots funkciju nošķiršanas princips, vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde tādu DP I un DP II gadījumā, kurām Fonda sniegtā kopējā atbalsta apmērs nepārsniedz EUR 250 000 000 - revīzijas iestāde var ietilpt vienā un tajā pašā publiskā iestādē vai struktūrā.
6. Dalībvalsts var izraudzīties vienu vai vairākas starpniekstruktūras konkrētu vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai attiecīgās iestādes atbildībā. Attiecīgo vienošanos starp vadošo iestādi vai sertifikācijas iestādi un starpniekstruktūrām juridiski noformē rakstveidā.
7. Dalībvalsts vai vadošā iestāde var uzticēt darbības programmas daļas pārvaldību starpniekstruktūrai, noslēdzot rakstisku vienošanos starp starpniekstruktūru un dalībvalsti vai vadošo iestādi. Starpniekstruktūra sniedz garantijas par savu maksātspēju un kompetenci attiecīgajā jomā, kā arī par savu administratīvo un finanšu pārvaldības spēju.
8. Dalībvalsts rakstveidā sagatavo noteikumus, kas reglamentē tās attiecības ar vadošajām iestādēm, sertifikācijas iestādēm un revīzijas iestādēm, attiecības starp šīm iestādēm un šo iestāžu attiecības ar Komisiju.
32. pants
Vadošās iestādes funkcijas
1. Vadošā iestāde atbild par darbības programmas pārvaldību saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.
2. Attiecībā uz darbības programmas pārvaldību vadošā iestāde:
a)
attiecīgā gadījumā atbalsta 11. pantā minētās uzraudzības komitejas darbu un sniedz tai informāciju, kas vajadzīga tās uzdevumu izpildei, jo īpaši datus par progresu darbības programmas mērķu sasniegšanā, finanšu datus un ar rādītājiem saistītus datus;
b)
sagatavo un DP I gadījumā pēc apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un vienlaikus izvairoties no interešu konflikta vai DP II gadījumā pēc 11. pantā minētās uzraudzības komitejas apstiprinājuma saņemšanas iesniedz Komisijai 13. pantā minētos gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus;
c)
dara pieejamu starpniekstruktūrām un atbalsta saņēmējam informāciju, kas ir svarīga to uzdevumu izpildei un darbību īstenošanai;
d)
izveido sistēmu, lai datorizētā veidā reģistrētu un glabātu datus par katru darbību, kas vajadzīgi uzraudzībai, novērtēšanai, finanšu pārvaldībai, pārbaudei un revīzijai, tostarp datus par individuāliem DP II līdzfinansētu darbību dalībniekiem;
e)
nodrošina, lai d) apakšpunktā minētie dati tiktu savākti, ievadīti un glabāti d) apakšpunktā minētajā sistēmā atbilstīgi Direktīvas 95/46/EK noteikumiem un, ja iespējams, sniegti sadalījumā pa dzimumiem.
3. Attiecībā uz darbību atlasi vadošā iestāde:
a)
izstrādā un - attiecīgā gadījumā pēc apstiprināšanas - piemēro atbilstīgas atlases procedūras un/vai kritērijus, kas ir nediskriminējoši un pārredzami;
b)
nodrošina, lai atlasītā darbība:
i)
ietilptu fondu un darbības programmas jomā;
ii)
atbilstu kritērijiem, kas noteikti darbības programmā un 22., 23. un 26. pantā;
iii)
attiecīgā gadījumā ņemtu vērā 5. panta 11., 12., 13. un 14. punktā noteiktos principus;
c)
nodrošina, ka atbalsta saņēmējam tiek izsniegts dokuments, kurā izklāstīti atbalsta saņemšanas nosacījumi katrai darbībai, tostarp īpašas prasības attiecībā uz produktiem vai pakalpojumiem, kas nodrošināmi vai sniedzami saskaņā ar darbību, kā arī finansēšanas plāns un izpildes termiņš;
d)
pirms darbības apstiprināšanas pārliecinās, vai atbalsta saņēmējam ir administratīva, finansiāla un darbības spēja izpildīt c) apakšpunkta nosacījumus;
e)
pārliecinās, vai gadījumā, ja darbība ir sākusies pirms finansējuma pieteikuma iesniegšanas vadošajai iestādei, ir tikuši ievēroti piemērojamie tiesību akti, kas attiecas uz darbību;
f)
DP I gadījumā nosaka materiālās palīdzības veidu un DP II gadījumā - pasākuma veidu, kam piešķirami darbības izdevumi.
4. Attiecībā uz darbības programmas finanšu pārvaldību un kontroli vadošā iestāde:
a)
pārbauda, vai līdzfinansētie produkti un pakalpojumi ir piegādāti un sniegti, vai ir samaksāti atbalsta saņēmēju deklarētie izdevumi, un vai šie izdevumi atbilst piemērojamiem tiesību aktiem, darbības programmai un darbības atbalsta nosacījumiem;
b)
nodrošina, lai atbalsta saņēmēji, kas iesaistīti to darbību īstenošanā, par kurām saņem atmaksājumu, pamatojoties uz atbilstīgajām izmaksām, kas faktiski radušās, vai nu uzturētu atsevišķu uzskaites sistēmu, vai visiem ar darbību saistītajiem darījumiem piešķirtu atbilstošu uzskaites kodu;
c)
ievieš efektīvus un samērīgus krāpšanas apkarošanas pasākumus, ņemot vērā apzinātos riskus;
d)
izstrādā procedūras, kas nodrošina, lai visi dokumenti, kas attiecas uz izdevumiem un revīzijām un kas vajadzīgi pienācīgu revīzijas liecību nodrošināšanai, tiktu glabāti saskaņā ar 28. panta g) punkta prasībām;
e)
izstrādā Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minēto pārvaldības deklarāciju un gada kopsavilkumu.
5. Saskaņā ar 4. punkta a) apakšpunktu veiktajās pārbaudēs iekļauj šādas procedūras:
a)
administratīvas pārbaudes attiecībā uz katru atbalsta saņēmēju iesniegto atmaksājuma pieteikumu;
b)
darbību pārbaudes uz vietas.
Uz vietas veikto pārbaužu biežums un aptvērums ir samērīgi ar darbībai piešķirtā publiskā sektora atbalsta summu un riska līmeni, ko šādās pārbaudēs un revīzijās konstatējusi revīzijas iestāde attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu kopumā.
6. Individuālu darbību pārbaudes uz vietas saskaņā ar 5. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu var veikt izlases veidā.
7. Ja vadošā iestāde ir arī darbības programmas atbalsta saņēmējs, 4. punkta a) apakšpunktā minētajās pārbaudēs nodrošina funkciju pienācīgu nošķiršanu.
8. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka noteikumus par informāciju attiecībā uz datiem, ko datorizētā veidā reģistrē un glabā uzraudzības sistēmā, kas izveidota saskaņā ar šā panta 2. punkta d) apakšpunktu.
Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka tehniskās specifikācijas sistēmai, kas izveidota saskaņā ar šā panta 2. punkta d) apakšpunktu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
9. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka sīki izstrādātas obligātas prasības saistībā ar šā panta 4. punkta d) apakšpunktā minēto revīzijas liecību attiecībā uz sertifikācijas iestādes, vadošās iestādes, starpniekinstitūciju un atbalsta saņēmēju līmenī veicamo grāmatvedības uzskaiti un glabājamajiem apliecinošajiem dokumentiem.
10. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus par 4. punkta e) apakšpunktā minētās pārvaldības deklarācijas šablonu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 63. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
33. pants
Sertifikācijas iestādes funkcijas
Darbības programmas sertifikācijas iestādes atbildībā jo īpaši ir:
a)
sagatavot un iesniegt Komisijai maksājuma pieteikumus un apliecināt, ka tie sagatavoti, pamatojoties uz uzticamām uzskaites sistēmām, ir balstīti uz pārbaudāmiem attaisnojošajiem dokumentiem un tos ir pārbaudījusi vadošā iestāde;
b)
sagatavot Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētos pārskatus;
c)
apliecināt pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu un to, ka tajos ierakstītie izdevumi atbilst piemērojamiem tiesību aktiem un ir radušies saistībā ar darbībām, kas atlasītas finansējumam saskaņā ar kritērijiem, kuri piemērojami darbības programmai un atbilst piemērojamiem tiesību aktiem;
d)
nodrošināt sistēmu, kas datorizētā formā reģistrē un glabā uzskaiti par katru darbību un atbalsta visus datus, kas vajadzīgi maksājumu pieteikumu un pārskatu sagatavošanai, tostarp uzskaiti par atgūstamajām summām, atgūtajām summām un summām, kas atsauktas pēc tam, kad pilnībā vai daļēji atcelts ieguldījums kādā darbībā vai darbības programmā;
e)
maksājumu pieteikumu sagatavošanas un iesniegšanas nolūkos nodrošināt, lai tā būtu saņēmusi pietiekamu informāciju no vadošās iestādes par procedūrām un pārbaudēm, kas veiktas attiecībā uz izdevumiem;
f)
maksājumu pieteikumu sagatavošanā un iesniegšanā ņemt vērā visu revīzijas iestādes veikto vai uz tās atbildību veikto revīziju rezultātus;
g)
uzturēt datorizētu uzskaiti par Komisijai deklarētajiem izdevumiem un attiecīgo publisko ieguldījumu, kas izmaksāts atbalsta saņēmējiem;
h)
vest uzskaiti par atgūstamajām summām un summām, kas atsauktas pēc visa darbībai piešķirtā ieguldījuma vai tā daļas atcelšanas. Atgūtās summas pirms darbības programmas slēgšanas atmaksā Savienības budžetā, tās atskaitot no nākamās izdevumu deklarācijas.
34. pants
Revīzijas iestādes funkcijas
1. Revīzijas iestāde nodrošina, ka tiek veiktas revīzijas par darbības programmu pārvaldības un kontroles sistēmas pienācīgu darbību un atbilstošas darbību izlases revīzijas, pamatojoties uz deklarētajiem izdevumiem.
Deklarēto izdevumu revīzijas veic, izmantojot reprezentatīvu izlasi vai - attiecīgā gadījumā - padziļinātu pārbaudi, kā arī galvenokārt izmantojot statistiskas izlases metodes.
Revīzijas iestāde, balstoties uz profesionālu lēmumu, pienācīgi pamatotos gadījumos saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem un jebkurā gadījumā, ja darbību skaits vienā grāmatvedības gadā nav pietiekams, lai izmantotu statistisku metodi, var izmantot nestatistisku izlases metodi.
Šādos gadījumos izlases lielumam jābūt pietiekamam, lai revīzijas iestāde varētu sagatavot derīgu revīzijas atzinumu saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu.
Nestatistiska izlases metode attiecas uz vismaz 5 % no darbībām, par kurām grāmatvedības gadā Komisijai ir deklarēti izdevumi, un 10 % no izdevumiem, kuri grāmatvedības gadā ir deklarēti Komisijai.
Ja DP I sniegtais Fonda atbalsts nepārsniedz EUR 35 000 000, revīzijas iestādei ir atļauts ierobežo revīzijas darbības, katru gadu veicot tikai sistēmas revīziju, tostarp padziļinātu pārbaudi, kas ietver pēc nejaušības principa atlasītu darbību pārbaudi un uz risku pamatotu pārbaudi. Revīzijas darbu veic saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem un katru gadu skaitliskā izteiksmē nosakot kļūdas līmeni Komisijai iesniegtajās izdevumu deklarācijās.
2. Ja revīzijas veic cita institūcija, nevis revīzijas iestāde, revīzijas iestāde nodrošina, lai ikvienai šādai institūcijai būtu vajadzīgā funkcionālā neatkarība.
3. Revīzijas iestāde nodrošina, lai revīzijas darbā tiktu ievēroti starptautiski atzīti revīzijas standarti.
4. Astoņos mēnešos no darbības programmas pieņemšanas revīzijas iestāde sagatavo revīzijas stratēģiju revīziju veikšanai. Revīzijas stratēģijā izklāsta revīzijas metodiku, metodi revidējamo darbību atlasei vai attiecīgā gadījumā padziļinātai pārbaudei un revīziju plānošanu saistībā ar kārtējo grāmatvedības gadu un diviem nākamajiem grāmatvedības gadiem. Revīzijas stratēģiju atjaunina katru gadu no 2016. līdz 2024. gadam (ieskaitot). Ja uz divām darbības programmām attiecas vienota pārvaldības un kontroles sistēma, šīm darbības programmām var sagatavot vienu revīzijas stratēģiju. Revīzijas iestāde pēc pieprasījuma iesniedz revīzijas stratēģiju Komisijai.
5. Revīzijas iestāde sagatavo:
a)
revīzijas atzinumu saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu;
b)
kontroles ziņojumu, kurā izklāsta saskaņā ar 1. punktu veikto revīziju galvenos secinājumus, tostarp konstatētās pārvaldības un kontroles sistēmu nepilnības un ierosinātās un īstenotās korektīvās darbības.
Ja uz divām darbības programmām attiecas vienota pārvaldības un kontroles sistēma, pirmās daļas b) apakšpunktā prasīto informāciju var apvienot vienā ziņojumā.
6. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka revīzijas stratēģijas, revīzijas atzinuma un kontroles ziņojuma paraugus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta 63. panta 2. punktā.
7. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu darbības revīziju un pārskatu revīziju aptvērumu un saturu, kā arī šā panta 1. punktā minētās darbību atlases metodoloģiju.
8. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz sīki izstrādātus noteikumus par tādu datu izmantošanu, kuri savākti revīzijās, ko veikuši Komisijas ierēdņi vai Komisijas pilnvaroti pārstāvji.
35. pants
Vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes izraudzīšanas procedūra
1. Pirms pirmā starpposma maksājuma pieteikuma iesniegšanas Komisijai dalībvalsts paziņo Komisijai par vadošās un attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes pienācīgā līmenī veiktas izraudzīšanas datumu un veidu.
2. Šā panta 1. punktā minētās izraudzīšanas pamatā ir neatkarīgas revīzijas struktūras ziņojums un atzinums, kurā izvērtēts tas, kā iestādes ir izpildījušas IV pielikumā noteiktos kritērijus, kas saistīti ar iekšējās kontroles vidi, riska pārvaldību, pārvaldības un kontroles pasākumiem un uzraudzību.
Neatkarīgā revīzijas struktūra ir revīzijas iestāde vai cits publisko tiesību vai privāttiesību subjekts ar nepieciešamo revīzijas spēju, kura ir neatkarīga no vadošās iestādes un attiecīgā gadījumā no sertifikācijas iestādes, un kura savā darbā ievēro starptautiski atzītus revīzijas standartus.
3. Dalībvalstis var nolemt, ka vadošā iestāde vai sertifikācijas iestāde, kura izraudzīta saistībā ar ESF līdzfinansētu darbības programmu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1303/2013, tiek uzskatīta par izraudzītu saskaņā ar šo regulu.
4. Vienu mēnesi pēc tam, kad saņemts 1. punktā minētais paziņojums par izraudzīšanu, Komisija var pieprasīt 2. punktā minēto neatkarīgas revīzijas struktūras ziņojumu un vadošās iestādes vai attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes funkciju un pastāvošo procedūru aprakstu. Pamatojoties uz riska izvērtējumu, Komisija lemj par to, vai pieprasīt minētos dokumentus.
Divos mēnešos no pirmajā daļā minēto dokumentu saņemšanas Komisija var izteikt piezīmes.
Neskarot 46. pantu, minēto dokumentu izskatīšana nav iemesls pārtraukt starpposma maksājumu pieteikumu izskatīšanu.
5. Ja esošie revīzijas un kontroles rezultāti liecina, ka izraudzītā iestāde vairs neizpilda 2. punktā minētos kritērijus, dalībvalsts attiecīgā līmenī un ņemot vērā problēmas nopietnību, nosaka pārbaudes laikposmu, kura laikā tiek veiktas vajadzīgās korektīvās darbības.
Ja izraudzītā iestāde dalībvalsts noteiktajā pārbaudes laikposmā neīsteno vajadzīgās korektīvās darbības, dalībvalsts attiecīgā līmenī izbeidz iestādes pilnvaras.
Dalībvalsts nekavējoties paziņo Komisijai, ja izraudzītajai iestādei ir noteikta pārbaude, sniedzot informāciju par attiecīgo pārbaudes laikposmu, kā arī tad, ja pārbaude pēc attiecīgo korektīvo darbību izpildes ir pabeigta vai ja iestādes pilnvaras ir izbeigtas. Neskarot 46. panta piemērošanu, paziņojums par to, ka dalībvalsts izraudzītajai iestādei ir noteikusi pārbaudes periodu, nav iemesls pārtraukt starpposma maksājumu pieteikumu izskatīšanu.
6. Ja vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes pilnvaras ir izbeigtas, dalībvalsts saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru izraugās jaunu institūciju, kas pārņem vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes funkcijas, un par to paziņo Komisijai.
7. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktu par neatkarīgās revīzijas struktūras ziņojuma un atzinuma paraugu un par vadošās iestādes vai attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes funkciju un pastāvošo procedūru aprakstu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
36. pants
Komisijas pilnvaras un atbildība
1. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp uz informāciju par to struktūru izraudzīšanu, kas ir atbildīgas par pārvaldību un kontroli, uz dokumentiem, ko minētās izraudzītās struktūras katru gadu iesniedz saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punktu, uz kontroles ziņojumiem, gada īstenošanas ziņojumiem un valsts un Savienības struktūru veiktajām revīzijām, Komisija pārliecinās, vai dalībvalstis ir izveidojušas šai regulai atbilstošas pārvaldības un kontroles sistēmas un vai visā darbības programmu īstenošanas laikā šīs sistēmas darbojas efektīvi.
2. Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji var veikt revīzijas vai pārbaudes uz vietas, vismaz 12 darba dienas iepriekš, izņemot steidzamus gadījumus, par to paziņojot kompetentajai valsts iestādei. Komisija ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā nepieciešamību izvairīties no nepamatotas dublēšanās saistībā ar dalībvalstu veiktām revīzijām vai pārbaudēm, riska pakāpi, kāda pastāv attiecībā uz Savienības budžetu, un nepieciešamību mazināt atbalsta saņēmēju administratīvo slogu saskaņā ar šo regulu. Šādās revīzijās vai pārbaudēs var jo īpaši pārbaudīt pārvaldības un kontroles sistēmu darbības efektivitāti programmā vai tās daļā, un darbības, kā arī izvērtēt darbību vai programmu finanšu pareizu pārvaldību. Šādās revīzijās vai pārbaudēs var piedalīties dalībvalstu ierēdņi vai pilnvaroti pārstāvji.
Komisijas ierēdņiem vai pilnvarotajiem Komisijas pārstāvjiem, kas ir pienācīgi pilnvaroti veikt revīzijas vai pārbaudes uz vietas, ir piekļuve visiem nepieciešamajiem reģistriem, dokumentiem un metadatiem, kas attiecas uz Fonda atbalstītajām darbībām vai pārvaldības un kontroles sistēmām, neatkarīgi no tā, kādā informācijas nesējā tie tiek glabāti. Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai šādu reģistru, dokumentu un metadatu kopijas.
Šajā punktā noteiktās pilnvaras neskar to attiecīgo valstu noteikumu piemērošanu, kuri paredz, ka konkrētas darbības var veikt tikai ar attiecīgās valsts tiesību aktiem īpaši norīkoti pārstāvji. Cita starpā Komisijas ierēdņi un pilnvarotie pārstāvji nepiedalās mājas apmeklējumos vai personu oficiālā iztaujāšanā, ko veic saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Tomēr šādiem ierēdņiem un pārstāvjiem ir piekļuve šādi iegūtai informācijai, neskarot valstu tiesu kompetenci un pilnībā ievērojot attiecīgo tiesību subjektu pamattiesības.
3. Komisija var prasīt, lai dalībvalsts veiktu nepieciešamos pasākumus, ar kuriem nodrošina to pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvu darbību vai pārbauda izdevumu pareizību saskaņā ar šo regulu.
37. pants
Sadarbība ar revīzijas iestādēm
1. Komisija sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai koordinētu to revīzijas plānus un metodes, un nekavējoties ar minētajām iestādēm apmainās ar pārvaldības un kontroles sistēmu revīziju rezultātiem.
2. Lai veicinātu šādu sadarbību gadījumos, kad dalībvalsts izraugās vairāk nekā vienu revīzijas iestādi, dalībvalsts var izraudzīt koordinācijas struktūru.
3. Komisija, revīzijas iestādes un jebkura koordinācijas struktūra regulāri un parasti vismaz reizi gadā, ja vien tās nevienojas citādi, tiekas, lai pārbaudītu gada kontroles ziņojumu, revīzijas atzinumu un revīzijas stratēģiju un lai apmainītos viedokļiem par jautājumiem, kas saistīti ar pārvaldības un kontroles sistēmu uzlabošanu.
VI SADAĻA
FINANŠU PĀRVALDĪBA, PĀRSKATU PĀRBAUDE UN AKCEPTĒŠANA, FINANŠU KOREKCIJAS UN SAISTĪBU ATCELŠANA
1. NODAĻA
Finanšu pārvaldība
38. pants
Budžeta saistības
Savienības budžeta saistības attiecībā uz katru darbības programmu izpilda gada maksājumu veidā laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. Komisijas lēmums, ar ko pieņem darbības programmu, ir finansēšanas lēmums Finanšu regulas 84. panta nozīmē un, sākot no brīža, kad par to tiek informēta attiecīgā dalībvalsts,- juridiskas saistības minētās regulas nozīmē.
Katrai darbības programmai budžeta saistības attiecībā uz pirmo maksājumu nosaka pēc tam, kad Komisija pieņem programmu.
Budžeta saistības par turpmākajiem maksājumiem Komisija uzņemas līdz katra gada 1. maijam, pamatojoties uz otrajā daļā minēto lēmumu, izņemot, ja ir piemērojams Finanšu regulas 16. pants.
39. pants
Komisijas veiktie maksājumi
1. Maksājumus no Fonda katrai darbības programmai Komisija veic saskaņā ar budžeta apropriācijām un atbilstīgi pieejamajam finansējumam. Katru maksājumu attiecina uz Fonda budžeta saistībām, kas radušās visagrāk.
2. Maksājumus veic kā priekšfinansējumu, starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumu.
40. pants
Komisijas veiktie starpposma maksājumi un slēguma bilances maksājums
1. Komisija starpposma maksājumu veidā atlīdzina 90 % no summas, ko iegūst, maksājuma pieteikumā norādītajiem atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem piemērojot līdzfinansējuma likmi, kura noteikta lēmumā, ar ko pieņem darbības programmu. Komisija nosaka atlikušās summas, kas jāatlīdzina kā starpposma maksājumi vai jāatgūst saskaņā ar 50. pantu.
2. Neatkarīgi no 21. panta ieguldījums no Fonda, ko sniedz, veicot starpposma maksājumus un slēguma bilances maksājumu, nepārsniedz Fonda ieguldījuma maksimālo summu, kas noteikta Komisijas lēmumā, ar kuru apstiprina darbības programmu.
41. pants
Maksājumu pieteikumi
1. Maksājuma pieteikumā, ko iesniedz Komisijai, sniedz visu informāciju, kas Komisijai vajadzīga, lai tā varētu sagatavot pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 68. panta 3. punktu.
2. Maksājuma pieteikumos attiecībā uz visu darbības programmu un attiecībā uz 27. panta 4. punktā minēto tehnisko palīdzību iekļauj:
a)
to atbilstīgo publisko izdevumu kopējo summu, kuri radušies atbalsta saņēmējiem un kurus tie samaksājuši darbību īstenošanā, kā tā iekļauta sertifikācijas iestādes uzskaites sistēmā;
b)
to publisko izdevumu kopējo summu, kuri radušies darbību īstenošanā, kā tā iekļauta sertifikācijas iestādes uzskaites sistēmā.
3. Atbilstīgie izdevumi, kas iekļauti maksājuma pieteikumā, ir pamatoti ar kvitētiem rēķiniem vai uzskaites dokumentiem, kam ir līdzvērtīga pierādījuma vērtība, izņemot 25. panta 1. punkta b) un c) un d) apakšpunktā minētos atbalsta veidus. Attiecībā uz minētajiem dotāciju veidiem summas, kas ietvertas maksājuma pieteikumā, ir izmaksas, kuras aprēķinātas uz piemērojamās bāzes.
4. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka maksājuma pieteikuma paraugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
42. pants
Maksājumi atbalsta saņēmējiem
1. Vadošā iestāde nodrošina, lai, piešķirot dotācijas partnerorganizācijām, atbalsta saņēmēju naudas plūsma būtu pietiekama, lai nodrošinātu darbību pienācīgu īstenošanu.
2. Ja ir pieejams finansējums no priekšfinansējuma un starpposma maksājumiem, vadošā iestāde nodrošina, ka atbalsta saņēmējs saņem kopējo summu no vēl neizmaksātajiem atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem pilnā apjomā un ne vēlāk kā 90 dienas no datuma, kad atbalsta saņēmējs ir iesniedzis maksājuma pieprasījumu. Neatvelk vai neietur nekādas summas un neuzliek nekādu īpašu maksu vai citu līdzvērtīgu maksājumu, kas atbalsta saņēmējam samazinātu summas apmēru.
3. Vadošā iestāde var apturēt 2. punktā minēto maksājumu termiņu kādā no šādiem pienācīgi pamatotiem gadījumiem:
a)
maksājuma pieprasījumā norādītās summas samaksai nav pienācis termiņš vai arī nav iesniegti apliecinoši dokumenti, tostarp dokumenti, kas nepieciešami 32. panta 4. punkta a) apakšpunktā paredzētajām pārvaldības pārbaudēm;
b)
ir sākta izmeklēšana saistībā ar iespējamu pārkāpumu, kas skar konkrēto izdevumu.
Attiecīgo atbalsta saņēmēju rakstiski informē par maksājuma apturēšanu un tās iemesliem.
43. pants
Euro izmantošana
1. Summas, kas norādītas dalībvalstu iesniegtajās darbības programmās, izdevumu pārskatos, maksājuma pieprasījumos, pārskatos un gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumos minētajos izdevumos, izsaka euro.
2. Dalībvalstis, kas maksājuma pieteikuma dienā nav ieviesušas euro kā savu valūtu, valsts valūtā radušos izdevumu summas konvertē euro. Minētās summas konvertē euro, izmantojot Komisijas vienreiz mēnesī noteikto maiņas kursu, kāds tas ir mēnesī, kurā izdevumi iegrāmatoti attiecīgās darbības programmas sertifikācijas iestādes pārskatos. Maiņas kursu Komisija katru mēnesi publicē elektroniski.
3. Kad euro kļūst par dalībvalsts valūtu, 2. punktā izklāstīto konvertēšanas procedūru turpina piemērot visiem izdevumiem, ko sertifikācijas iestāde ir grāmatojusi pirms dienas, kad stājies spēkā attiecīgās valsts valūtas un euro fiksētais maiņas kurss.
44. pants
Priekšfinansējuma maksājums un tā dzēšana
1. Pēc Komisijas lēmuma par darbības programmas pieņemšanu Komisija veic priekšfinansējumu 11 % apmērā no Fonda kopējā ieguldījuma darbības programmā.
2. Priekšfinansējumu izmanto tikai maksājumiem atbalsta saņēmējiem, lai īstenotu darbības programmu. Šā mērķa labad to nekavējoties dara pieejamu atbildīgajai struktūrai.
3. Ja 24 mēnešos no dienas, kad Komisija samaksājusi pirmo priekšfinansējuma maksājumu, netiek nosūtīts neviens darbības programmas maksājuma pieteikums, priekšfinansējuma maksājumu atmaksā Komisijai. Šis atmaksājums neietekmē Savienības ieguldījumu attiecīgajā darbības programmā.
4. Summu, kas izmaksāta kā priekšfinansējuma, pilnībā dzēš no Komisijas uzskaites ne vēlāk kā programmas slēgšanas brīdī.
45. pants
Termiņš starpposma maksājuma pieteikumu iesniegšanai un maksājumu veikšanai
1. Sertifikācijas iestāde regulāri iesniedz starpposma maksājuma pieteikumu saskaņā ar 41. panta 2. punktu, kurā iekļauj visas summas, kas tās uzskaites sistēmā iegrāmatotas kā publiskais atbalsts grāmatvedības gadā. Tomēr sertifikācijas iestāde, ja tā uzskata to par nepieciešamu, var iekļaut šādas summas maksājumu pieteikumos, ko iesniedz turpmākajos grāmatvedības gados.
2. Sertifikācijas iestāde iesniedz pēdējo starpposma maksājuma pieteikumu līdz 31. jūlijam pēc iepriekšējā grāmatvedības gada beigām, katrā ziņā pirms pirmā starpposma maksājuma pieteikuma iesniegšanas par nākamo grāmatvedības gadu.
3. Pirmo starpposma maksājuma pieteikumu neiesniedz, pirms Komisijai paziņots par vadošo iestāžu un sertifikācijas iestāžu izraudzīšanu saskaņā ar 35. pantu.
4. Starpposma maksājumus par darbības programmu neveic, izņemot gadījumus, ja Komisijai nosūtīts gada īstenošanas ziņojums saskaņā ar 13. pantu.
5. Ņemot vērā pieejamo finansējumu, Komisija veic starpposma maksājumu ne vēlāk kā 60 dienas pēc dienas, kad tā reģistrējusi maksājuma pieteikumu.
46. pants
Maksājuma termiņa pārtraukšana
1. Maksājuma termiņu starpposma maksājuma pieprasījumam var pārtraukt deleģētais kredītrīkotājs Finanšu regulas nozīmē uz laikposmu, kas nav ilgāks par sešiem mēnešiem, ja:
a)
saskaņā ar valsts vai Savienības revīzijas struktūras sniegtu informāciju ir skaidri pierādījumi, kas liecina par būtiskām nepilnībām pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā;
b)
deleģētajam kredītrīkotājam ir jāveic papildu pārbaudes pēc tam, kad tā rīcībā nonākusi brīdinoša informācija par to, ka izdevumi maksājuma pieprasījumā ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir nopietnas finansiālas sekas;
c)
nav iesniegts kāds no Finanšu regulas 59. panta 5. punktā paredzētajiem dokumentiem.
Dalībvalsts var piekrist pagarināt pārtraukšanas laikposmu vēl uz trīs mēnešiem.
2. Deleģētais kredītrīkotājs attiecina pārtraukšanu tikai uz to izdevumu daļu, kas ietverta maksājuma pieprasījumā, uz kuru attiecas 1. punkta pirmajā daļā minētie apstākļi, izņemot gadījumus, kad nav iespējams noteikt skarto izdevumu daļu. Deleģētais kredītrīkotājs nekavējoties rakstveidā informē dalībvalsti un vadošo iestādi par pārtraukšanas iemeslu un pieprasa tām labot situāciju. Deleģētais kredītrīkotājs izbeidz pārtraukumu, tiklīdz ir veikti vajadzīgie pasākumi.
47. pants
Maksājumu apturēšana
1. Komisija var apturēt visus starpposma maksājumus vai daļu no tiem, ja ir izpildīti viens vai vairāki no šādiem nosacījumiem:
a)
darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā ir būtisks trūkums, kurš apdraud Savienības ieguldījumu darbības programmā un attiecībā uz kuru nav veikti korektīvi pasākumi;
b)
izdevumu deklarācijā iekļautie izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir nopietnas finansiālas sekas un kas nav novērsts;
c)
dalībvalsts nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai labotu situāciju, un tāpēc ir piemērota pārtraukšana saskaņā ar 46. pantu;
d)
pastāv nopietni trūkumi attiecībā uz uzraudzības sistēmas vai rādītāju datu kvalitāti un uzticamību.
2. Komisija ar īstenošanas aktiem var nolemt apturēt visus starpposma maksājumus vai daļu no tiem pēc tam, kad tā ir atvēlējusi dalībvalstij iespēju iesniegt piezīmes.
3. Komisija izbeidz starpposma maksājumu pilnīgu vai daļēju apturēšanu, ja dalībvalsts ir veikusi vajadzīgos pasākumus, kas ļauj atcelt apturēšanu.
2. NODAĻA
Pārskatu sagatavošana, pārbaude un akceptēšana, un darbības programmu slēgšana
48. pants
Informācijas iesniegšana
Par katru gadu, sākot no 2016. gada līdz 2025. gadam ieskaitot, dalībvalstis Finanšu regulas 59. panta 5. punktā norādītajā termiņā Komisijai iesniedz šādus dokumentus, kas minēti attiecīgajā pantā, proti:
a)
pārskatus, kas minēti šīs regulas 49. panta 1. punktā, par iepriekšējo grāmatvedības gadu;
b)
pārvaldības deklarāciju un gada kopsavilkumu, kas minēti šīs regulas 32. panta 4. punkta e) apakšpunktā, par iepriekšējo grāmatvedības gadu;
c)
revīzijas atzinumu un kontroles ziņojumu, kas minēti šīs regulas 34. panta 5. punkta a) un b) apakšpunktā, par iepriekšējo grāmatvedības gadu;
49. pants
Pārskatu sagatavošana
1. Pārskatus, kas minēti Finanšu regulas 59. panta 5. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā, iesniedz Komisijai par katru darbības programmu. Pārskati aptver grāmatvedības gadu un tajos norāda:
a)
atbilstīgo publisko izdevumu kopējo summu, kas iegrāmatota sertifikācijas iestādes uzskaites sistēmās un ir tikusi iekļauta maksājumu pieteikumos, kuri iesniegti Komisijai saskaņā ar 41. pantu un 45. panta 2. punktu līdz 31. jūlijam pēc grāmatvedības gada beigām, un to attiecīgo atbilstīgo publisko izdevumu kopsummu, kas radušies darbību īstenošanā, un attiecīgo maksājumu kopējo summu, kas atbalsta saņēmējiem izmaksāta saskaņā ar 42. panta 2. punktu;
b)
grāmatvedības gadā atsauktās un atgūtās summas, grāmatvedības gada beigās atgūstamās summas un neatgūstamās summas;
c)
atbilstīgi a) apakšpunktam norādīto izdevumu un par to pašu grāmatvedības gadu maksājuma pieteikumos deklarēto izdevumu saskaņojumu, papildinātu ar jebkuru atšķirību skaidrojumu.
2. Ja izdevumus, kas iepriekš iekļauti pieteikumā par starpposma maksājumu attiecīgajam grāmatvedības gadam, dalībvalsts izslēdz no pārskatiem, jo tobrīd tiek veikts izvērtējums par minēto izdevumu likumību un pareizību, kādu vai visus minētos izdevumus, kurus atzīst par likumīgiem un pareiziem, var iekļaut pieteikumā par starpposma maksājumu attiecībā uz nākamajiem grāmatvedības gadiem.
3. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta īstenošanai, Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka šajā pantā minēto pārskatu paraugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. panta 3. punktā.
50. pants
Pārskatu pārbaude un akceptēšana
1. Līdz 31. maijam nākamajā gadā pēc pārskata perioda beigām Komisija saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 6. punktu pārbauda dokumentus, kurus dalībvalsts iesniegusi saskaņā ar šīs regulas 48. pantu.
Pēc Komisijas pieprasījuma attiecīgā dalībvalsts sniedz visu nepieciešamo papildu informāciju, lai Komisija līdz šā punkta pirmajā daļā noteiktajam termiņam varētu noteikt, vai pārskati ir pilnīgi, pareizi un patiesi.
2. Komisija akceptē pārskatus, par kuriem tā spēj konstatēt, ka pārskati ir pilnīgi, pareizi un patiesi. Komisija veic šādu konstatāciju, ja revīzijas iestāde ir sniegusi revīzijas atzinumu bez piezīmēm par pārskatu pilnīgumu, pareizību un patiesumu, izņemot gadījumus, kad Komisijai ir konkrēti pierādījumi, ka revīzijas atzinums par pārskatiem nav uzticams.
3. Komisija līdz 1. punktā noteiktajam termiņam informē dalībvalsti par to, vai Komisija attiecīgos pārskatus var akceptēt.
4. Ja ar dalībvalsti saistītu iemeslu dēļ Komisija nevar akceptēt pārskatus līdz 1. punktā noteiktajam termiņam, Komisija saskaņā ar šā panta 2. punktu informē dalībvalstis, norādot iemeslus, kā arī veicamās darbības un to izpildes termiņu. Minētā termiņa beigās Komisija informē dalībvalsti par to, vai Komisija var akceptēt pārskatus.
5. Komisijas veiktajā pārskatu akceptēšanā neņem vērā jautājumus par pakārtoto darījumu likumību un pareizību attiecībā uz izdevumiem, kas iegrāmatoti pārskatos. Pārskatu pārbaudes un akceptēšanas procedūra nepārtrauc starpposma maksājumu pieteikumu izskatīšanu un nerada maksājumu apturēšanu, neskarot 46. un 47. pantu.
6. Pamatojoties uz akceptētajiem pārskatiem, Komisija aprēķina summu, kas pieprasāma no Fonda par grāmatvedības gadu, un no tā izrietošās korekcijas saistībā ar maksājumiem dalībvalstij. Komisija ņem vērā:
i)
summas 49. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajos pārskatos, kurām jāpiemēro līdzfinansējuma likme, kas noteikta 20. pantā;
ii)
grāmatvedības gadā Komisijas veikto maksājumu kopsummu, kurā ietilpst starpposma maksājumi, ko Komisija veikusi saskaņā ar 21. pantu un 40. panta 1. punktu.
7. Pēc tam, kad ir veikti šā panta 6. punktā minētie aprēķini, Komisija 30 dienās pēc pārskatu akceptēšanas izmaksā jebkādu papildu summu. Ja ir no kādas dalībvalsts atgūstama summa, tai piemēro Komisijas izdotu iekasēšanas rīkojumu, kuru izpilda, kad vien iespējams, kompensējot attiecībā pret summām, kas dalībvalstij pienākas saskaņā ar turpmākiem maksājumiem tai pašai darbības programmai. Šāda atgūšana nav finanšu korekcija un nesamazina no fonda piešķirto atbalstu darbības programmai. Atgūtā summa ir piešķirtie ieņēmumi saskaņā ar Finanšu regulas 177. panta 3. punktu.
8. Ja, pēc 4. punktā noteiktās procedūras piemērošanas Komisija nevar akceptēt pārskatus, tā, pamatojoties uz pieejamo informāciju, saskaņā ar 6. punktu nosaka summu, kas pieprasāma no fonda par grāmatvedības gadu, un par to informē attiecīgo dalībvalsti. Ja dalībvalsts paziņo Komisijai par savu piekrišanu divos mēnešos no brīža, kad Komisija ir nosūtījusi informāciju, piemēro 7. punktu. Ja šāda piekrišana nav sniegta, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, ar ko nosaka summu, kāda pieprasāma no fonda par attiecīgo grāmatvedības gadu. Šāds lēmums nav finanšu korekcija un nesamazina no fonda piešķirto atbalstu darbības programmai. Pamatojoties uz minēto lēmumu, Komisija piemēro korekcijas attiecīgajiem maksājumiem dalībvalstij saskaņā ar 7. punktu.
9. Tas, ka Komisija akceptē pārskatus vai pieņem lēmumu saskaņā ar 8. punktu, neskar korekciju piemērošanu saskaņā ar 55. un 56. pantu.
10. Kļūdainas summas, kas konstatētas pēc pārskatu iesniegšanas, dalībvalstis, neskarot 55. un 56. pantu, var aizstāt, veicot atbilstīgās korekcijas pārskatos par grāmatvedības gadu, kurā kļūda ir konstatēta.
51. pants
Dokumentu pieejamība
1. Vadošā iestāde nodrošina, lai visi apliecinošie dokumenti attiecībā uz Fonda atbalstītajiem izdevumiem darbībām, par kurām kopējie atbilstīgie publiskie izdevumi ir mazāki par EUR 1 000 000, pēc pieprasījuma būtu pieejami Komisijai un Eiropas Revīzijas palātai trīs gadus no 31. decembra pēc to pārskatu iesniegšanas, kuros ir iekļauti attiecīgās darbības izdevumi.
Attiecībā uz darbībām, kuras nav minētas pirmajā daļā, visus apliecinošos dokumentus dara pieejamus par divu gadu laikposmu, kas sākas 31. decembrī pēc to pārskatu iesniegšanas, kuros ir iekļauti pabeigtās darbības galīgie izdevumi.
Vadošā iestāde var pieņemt lēmumu attiecībā uz darbībām, kuru kopējās atbilstīgās izmaksas nepārsniedz EUR 1 000 000, piemērot otrajā daļā minēto noteikumu.
Pirmajā daļā minēto laikposmu pārtrauc tiesvedības gadījumā vai pēc pienācīgi pamatota Komisijas pieprasījuma.
2. Vadošā iestāde informē atbalsta saņēmējus par to, kurā dienā sākas 1. punktā minētais laikposms.
3. Dokumentus glabā vai nu to oriģināleksemplāros, vai apliecinātu kopiju veidā, vai vispāratzītos datu nesējos, tostarp dokumentu oriģinālu elektroniskajās versijās vai tādu dokumentu veidā, kuriem ir tikai elektroniskās versijas.
4. Dokumentus glabā formā, kas ļauj identificēt datu subjektus, ne ilgāk kā vajadzīgs nolūkiem, kuru dēļ dati ir vākti vai kuru dēļ veic to turpmāku apstrādi.
5. Valsts iestādes nosaka sertifikācijas procedūru attiecībā uz tādu dokumentu atbilstību oriģinālam, kurus glabā vispāratzītos datu nesējos, un nodrošina glabāto dokumentu versiju atbilstību valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijā.
6. Ja dokumenti ir tikai elektroniskā formā, izmantotās datorsistēmas atbilst atzītiem drošības standartiem, kas nodrošina glabāto dokumentu atbilstību valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijā.
52. pants
Noslēguma dokumentu iesniegšana un slēguma bilances maksājums
1. Līdztekus 48. pantā minētajiem dokumentiem par pēdējo grāmatvedības gadu - no 2023. gada 1. jūlija līdz 2024. gada 30. jūnijam - dalībvalstis iesniedz darbības programmas nobeiguma īstenošanas ziņojumu.
2. Slēguma bilanci izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc dienas, kad akceptēts pārskats par pēdējo grāmatvedības gadu, vai vienu mēnesi pēc nobeiguma īstenošanas ziņojuma akceptēšanas, izvēloties vēlāko dienu.
3. NODAĻA
Finanšu korekcijas un atgūšana
53. pants
Dalībvalstu veiktās finanšu korekcijas
1. Dalībvalstis vispirms ir atbildīgas par pārkāpumu izmeklēšanu, vajadzīgo finanšu korekciju veikšanu un summu atgūšanu. Ja pārkāpumi ir sistēmiski, dalībvalsts izmeklēšanu attiecina uz visām darbībām, kas varētu būt skartas.
2. Dalībvalstis veic vajadzīgās finanšu korekcijas saistībā ar atsevišķiem vai sistēmiskiem pārkāpumiem, kas atklāti darbībās vai darbības programmā. Finanšu korekcijas veic, atceļot visu darbībai vai darbības programmai piešķirto publisko ieguldījumu vai tā daļu. Dalībvalsts ņem vērā pārkāpumu veidu un smagumu un Fonda finansiālos zaudējumus un piemēro samērīgu korekciju. Vadošā iestāde iegrāmato finanšu korekcijas pārskatos par grāmatvedības gadu, kurā nolemts par atcelšanu.
3. Fonda ieguldījumu, kas atcelts saskaņā ar 2. punktu, dalībvalsts, ievērojot 4. punktu, attiecīgajā darbības programmā var izmantot atkārtoti.
4. Ieguldījumu, kas atcelts saskaņā ar 2. punktu, nevar atkārtoti izmantot darbībai, kurai piemērota korekcija, vai, ja finanšu korekcija piemērota par sistēmisku pārkāpumu, -darbībai, kuru skāris sistēmiskais pārkāpums.
5. Finanšu korekcija neskar dalībvalstu pienākumu veikt atgūšanu saskaņā ar šo pantu.
54. pants
Komisijas veiktās finanšu korekcijas
1. Komisija veic finanšu korekcijas, ar īstenošanas aktiem atceļot visu Savienības ieguldījumu darbības programmā vai tā daļu un atgūstot summas no dalībvalsts, lai no Savienības finansējuma izslēgtu izdevumus, kas pārkāpj piemērojamos tiesību aktus.
2. Piemērojamo tiesību aktu pārkāpuma dēļ finanšu korekciju veic tikai saistībā ar izdevumiem, par kuriem ir paziņots Komisijai, un tad, ja ir kāds no šādiem apstākļiem:
a)
pārkāpums ir ietekmējis atbildīgās struktūras darbības atlasi Fonda atbalstam vai gadījumos, kad pārkāpuma rakstura dēļ nav iespējams noteikt minēto ietekmi, bet pastāv pamatots risks, ka pārkāpumam ir bijusi šāda ietekme;
b)
pārkāpums ir ietekmējis tādu izdevumu apmēru, kas pieteikti atlīdzinājumam no Savienības budžeta vai gadījumos, kad pārkāpuma rakstura dēļ nav iespējams skaitliski noteikt tā finansiālo ietekmi, bet pastāv pamatots risks, ka pārkāpumam ir bijusi šāda ietekme.
3. Lemjot par finanšu korekciju saskaņā ar 1. punktu, Komisija ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā piemērojamo tiesību aktu pārkāpuma veidu un smagumu un tā finansiālo ietekmi uz Savienības budžetu. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par lēmumiem, kas pieņemti, lai piemērotu finanšu korekcijas.
55. pants
Komisijas veikto finanšu korekciju kritēriji
1. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, veic finanšu korekcijas, atceļot visu Savienības ieguldījumu darbības programmā vai daļu no tā saskaņā ar 54. pantu, ja pēc vajadzīgās pārbaudes veikšanas tā secina, ka:
a)
darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā ir būtisks trūkums, kas apdraud darbības programmai jau izmaksāto Savienības ieguldījumu;
b)
dalībvalsts nav izpildījusi 53. pantā noteiktos pienākumus, pirms saskaņā ar šo pantu sākta korekcijas procedūra;
c)
maksājuma pieteikumā iekļautie izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu un pirms korekcijas procedūras sākšanas saskaņā ar šo punktu dalībvalsts tos nav koriģējusi.
Veicot finanšu korekcijas, Komisija pamatojas uz individuāliem identificēto pārkāpumu gadījumiem un ņem vērā, vai pārkāpums ir sistēmisks. Ja nav iespējams precīzi skaitliski noteikt to no Fonda segto izdevumu summu, kuri saistīti ar pārkāpumu, Komisija piemēro vienotu likmi vai ekstrapolētu finanšu korekciju.
2. Lemjot par korekcijas apmēru saskaņā ar 1. punktu, Komisija ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā pārkāpuma veidu un smagumu, kā arī attiecīgajā darbības programmā konstatēto pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumu apjomu un finansiālās sekas.
3. Ja Komisija savu nostāju pamato ar ziņojumiem, ko iesnieguši revidenti, kas nav revidenti no Komisijas dienestiem, tad Komisija izdara pati savus secinājumus par finansiālajām sekām, iepriekš izvērtējusi pasākumus, ko attiecīgā dalībvalsts veikusi atbilstīgi 53. panta 2. punktam, saskaņā ar 30. panta 2. punktu nosūtītos paziņojumus un visas dalībvalsts atbildes.
4. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 62. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz sīki izstrādātus noteikumus par kritērijiem, lai noteiktu gadījumus, kas uzskatāmi par būtiskiem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, tostarp galvenos šādu trūkumu veidus, kritērijus, kas izmantojami, lai noskaidrotu piemērojamās finanšu korekcijas līmeni, kā arī kritērijus vienotās likmes piemērošanai vai ekstrapolētām finanšu korekcijām.
56. pants
Komisijas veikto finanšu korekciju procedūra
1. Pirms lēmuma pieņemšanas par finanšu korekciju Komisija sāk procedūru, informējot attiecīgo dalībvalsti par savas pārbaudes pagaidu secinājumiem un pieprasot, lai dalībvalsts divos mēnešos iesniedz piezīmes.
2. Ja Komisija ierosina finanšu korekciju, pamatojoties uz ekstrapolāciju vai vienotu likmi, dalībvalstij pēc attiecīgo dokumentu pārbaudes dod iespēju parādīt, ka pārkāpuma faktiskais apjoms ir mazāks, nekā to novērtējusi Komisija. Vienojoties ar Komisiju, dalībvalsts var ierobežot minēto pārbaudi, attiecinot to tikai uz attiecīgo dokumentu atbilstīgu daļu vai izlasi. Šādai pārbaudei paredzētais laiks nav ilgāks par diviem mēnešiem pēc 1. punktā minētā divu mēnešu laikposma, izņemot gadījumus, kad tam ir pienācīgs pamatojums.
3. Komisija ņem vērā jebkurus pierādījumus, ko dalībvalsts iesniegusi 1. un 2. punktā noteiktajā termiņā.
4. Ja dalībvalsts nepiekrīt Komisijas pagaidu secinājumiem, Komisija uzaicina dalībvalsti uz uzklausīšanu, lai nodrošinātu, ka Komisijas secinājumiem par finanšu korekcijas veikšanu ir pieejama visa vajadzīgā informācija un apsvērumi.
5. Ja pastāv vienošanās un neskarot šā panta 7. punktu, dalībvalsts var Fondu izmantot atkārtoti saskaņā ar 53. panta 3. punktu.
6. Lai piemērotu finanšu korekcijas, sešos mēnešos no uzklausīšanas dienas vai no dienas, kad tiek saņemta papildinformācija, gadījumā ja dalībvalsts pēc uzklausīšanas piekrīt iesniegt šādu papildinformāciju, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem lēmumu. Komisija ņem vērā visu procedūras gaitā iesniegto informāciju un apsvērumus. Ja uzklausīšana nenotiek, sešu mēnešu termiņš sākas divus mēnešus no dienas, kad saņemts Komisijas sūtītais uzaicinājums uz uzklausīšanu.
7. Ja Komisija, veicot tai 36. pantā paredzētos pienākumus, vai Eiropas Revīzijas palāta konstatē pārkāpumus, kas apliecina būtiskus trūkumus pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, izrietošajā finanšu korekcijā samazina darbības programmai no Fonda piešķirto atbalstu.
Pirmo daļu neattiecina uz būtisku trūkumu pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā, kas, pirms to nav konstatējusi Komisija vai Eiropas Revīzijas palāta:
a)
ir konstatēts pārvaldības deklarācijā, gada kontroles ziņojumā vai Komisijai saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punktu iesniegtā revīzijas atzinumā vai citos revīzijas ziņojumos, ko Komisijai iesniegusi revīzijas iestāde, un ir veikti atbilstīgi pasākumi; vai
b)
dalībvalsts ir veikusi pienācīgus korektīvus pasākumus.
Izvērtējumu par būtiskiem pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvas darbības trūkumiem pamato ar piemērojamiem tiesību aktiem, kad ir iesniegtas attiecīgās pārvaldības deklarācijas, gada kontroles ziņojumi un revīzijas atzinumi.
Lemjot par finanšu korekciju, Komisija:
a)
ievēro proporcionalitātes principu, ņemot vērā būtiskā trūkuma pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvā darbībā veidu un smagumu un tā finansiālās sekas attiecībā uz Savienības budžetu;
b)
lai piemērotu vienotu likmi vai ekstrapolētu korekciju, izslēdz kļūdainos izdevumus, ko iepriekš ir konstatējusi dalībvalsts un par kuriem ir veikta korekcija pārskatos saskaņā ar 50. panta 10. punktu, un izdevumus, par kuru likumību un pareizību notiek izvērtējums saskaņā ar 49. panta 2. punktu;
c)
ņem vērā vienotu likmi vai ekstrapolētas korekcijas, ko dalībvalsts piemēro izdevumiem par citiem būtiskiem pārkāpumiem, kurus dalībvalsts konstatējusi, kad tika noteikts atlikušais risks attiecībā uz Savienības budžetu.
57. pants
Atmaksāšana
1. Visas atmaksas, kas jāveic Savienības budžetā, izdara līdz termiņam, kas norādīts saskaņā ar Finanšu regulas 73. pantu sagatavotajā iekasēšanas rīkojumā. Termiņš ir pēdējā diena otrajā mēnesī pēc rīkojuma izdošanas.
2. Par kavētu atmaksu maksā kavējuma procentus no termiņa beigu dienas līdz faktiskā maksājuma dienai. Šādu procentu likme ir par pusotru procentpunktu augstāka nekā likme, ko piemēro Eiropas Centrālā banka galvenajās refinansēšanas operācijās tā mēneša pirmajā darbadienā, kura ir maksājuma termiņa datums.
58. pants
Samērīga darbības programmu kontrole
1. Darbībām, par kurām kopējie atbilstīgie izdevumi nepārsniedz EUR 150 000, veic ne vairāk kā vienu revīziju, ko veic vai nu revīzijas iestāde, vai Komisija pirms pārskatu iesniegšanas par to grāmatvedības gadu, kurā darbība tika pabeigta. Citām darbībām nepiemēro vairāk kā vienu revīziju vienā grāmatvedības gadā, ko veic vai nu revīzijas iestāde, vai Komisija pirms pārskatu iesniegšanas par to grāmatvedības gadu, kurā darbība tika pabeigta. Komisija vai revīzijas iestāde nevienā gadā neveic darbību revīziju, ja attiecīgajā gadā šādu revīziju ir veikusi Eiropas Revīzijas palāta, ar noteikumu, ka revīzijas iestāde vai Komisija Eiropas Revīzijas palātas šo darbību veiktās revīzijas rezultātus var izmantot savu uzdevumu izpildei.
2. Darbības revīzija ar DP I atbalstu var aptvert visus tās īstenošanas posmus un visus līmeņu izplatīšanas ķēdē, izņemot vienīgi kontroli pār galasaņēmējiem, ja vien riska novērtējumā nav noteikts konkrēts pārkāpumu vai krāpšanas risks.
3. Attiecībā uz darbības programmām, par kurām visnesenākais revīzijas atzinums liecina, ka nav būtisku trūkumu, Komisija nākamajā sanāksmē, kas minēta 37. panta 2. punktā, var vienoties ar revīzijas iestādi, ka revīzijas darba līmeni var samazināt tā, lai tas būtu samērīgs ar konstatēto risku. Šādos gadījumos Komisija neveic savas revīzijas uz vietas, ja vien nav pierādījumu, kas liecina par pārvaldības un kontroles sistēmas trūkumiem, kuri ietekmē izdevumus, kas deklarēti Komisijai tajā grāmatvedības gadā, par kuru iesniegto pārskatu Komisija ir akceptējusi.
4. Attiecībā uz darbības programmām, par kurām Komisija secina, ka revīzijas iestādes atzinums ir ticams, tā var vienoties ar revīzijas iestādi ierobežot Komisijas uz vietas veiktās revīzijas līdz revīzijas iestādes darba revīzijai, ja vien nav pierādījumu, kas liecina par trūkumiem revīzijas iestādes revīzijas darbā attiecībā uz to grāmatvedības gadu, par kuru iesniegto pārskatu Komisija ir akceptējusi.
5. Neatkarīgi no 1. punkta, Revīzijas iestāde un Komisija 51. panta 1. punktā minētajā laikposmā var veikt darbību revīzijas, ja riska novērtējumā vai Eiropas Revīzijas palātas revīzijā tiek konstatēts īpašs pārkāpumu vai krāpšanas risks vai ja ir pierādījumi par būtiskiem trūkumiem attiecīgās darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā. Lai novērtētu revīzijas iestādes darbu, Komisija var pārskatīt revīzijas iestādes veiktās revīzijas liecības vai piedalīties revīzijas iestādes veiktajās pārbaudēs uz vietas un, ja saskaņā ar starptautiski pieņemtiem standartiem ir jāgūst apstiprinājums par revīzijas iestādes darbības efektivitāti, Komisija var veikt darbību revīzijas.
4. NODAĻA
Saistību atcelšana
59. pants
Saistību atcelšana
1. Komisija atceļ saistības jebkurai darbības programmas summas daļai, kas nav izmantota priekšfinansējuma un starpposma maksājumiem līdz 31. decembrim trešajā finanšu gadā pēc darbības programmas budžeta saistību gada vai par kuru atbilstīgi 41. pantam nav sagatavots maksājuma pieteikums, kā arī tas nav iesniegts saskaņā ar 45. pantu, tostarp jebkāds maksājuma pieteikums, kas pilnībā vai daļēji ir pakļauts maksājuma termiņa apturēšanai vai maksājumu pārtraukšanai.
2. Tā saistību daļa, kas joprojām pastāv 2023. gada 31. decembrī, tiek atcelta, ja Komisija līdz 52. panta 1. punktā noteiktajam termiņam nav saņēmusi dokumentus, kas prasīti saskaņā ar 52. panta 1. punktu.
60. pants
Izņēmums attiecībā uz saistību atcelšanu
1. Summu, uz ko attiecas saistību atcelšana, samazina par summām, kas ir līdzvērtīgas tai budžeta saistību daļai, attiecībā uz kuru:
a)
darbības ir apturētas ar tiesvedību vai administratīvu pārsūdzību, kam ir atliekoša iedarbība; vai
b)
nav bijis iespējams sagatavot maksājuma pieteikumu, jo force majeure apstākļi būtiski ietekmē visas darbības programmas vai tās daļas īstenošanu.
Valsts iestādes, kas ziņo par force majeure apstākļiem saskaņā ar pirmās daļas b) apakšpunktu, parāda force majeure apstākļu tiešo ietekmi uz visas darbības programmas vai tās daļas īstenošanu;
Pirmā punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunkta vajadzībām minēto samazinājumu var pieprasīt vienreiz, ja apturēšana vai force majeure apstākļi ilgst ne ilgāk par vienu gadu, vai tik reizes, cik tas atbilst force majeure apstākļu ilgumam vai gadu skaitam no dienas, kad pieņemts tiesas vai administratīvais lēmums, ar ko aptur darbības īstenošanu līdz dienai, kad pieņemts galīgais tiesas vai administratīvais lēmums.
2. Līdz 31. janvārim dalībvalsts nosūta Komisijai informāciju par 1. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētajiem izņēmumiem attiecībā uz summu, kas deklarējama līdz iepriekšējā gada beigām.
61. pants
Procedūra
1. Komisija savlaicīgi informē dalībvalsti un vadošo iestādi, ja pastāv saistību atcelšanas noteikuma piemērošanas risks saskaņā ar 59. pantu.
2. Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņēmusi līdz 31. janvārim, informē dalībvalsti un vadošo iestādi par atcelto saistību summu, kas izriet no minētās informācijas.
3. Dalībvalstij ir divi mēneši laika, lai piekristu atceļamo saistību summai vai iesniegtu savus apsvērumus.
4. Dalībvalsts līdz 30. jūnijam iesniedz Komisijai pārskatītu finansēšanas plānu, kas par attiecīgo finanšu gadu atspoguļo darbības programmai samazināto atbalsta summu. Ja tas iesniegts netiek, Komisija pārskata finansēšanas plānu, attiecīgajam finanšu gadam samazinot Fonda ieguldījumu.
5. Komisija ar īstenošanas aktu groza lēmumu, ar ko pieņem darbības programmu, ne vēlāk kā 30. septembrī.
VII SADAĻA
PILNVARU DELEĢĒŠANA, ĪSTENOŠANA UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
62. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 13. panta 6. punktā, 30. panta 2. punkta piektajā daļā, 32. panta 8. punkta pirmajā daļā, 32. panta 9. punktā, 34. panta 7. punktā, 34. panta 8. punktā un 55. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
3. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
4. Saskaņā ar šo regulu pieņemtie deleģētie akti stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
Ja pēc šā laikposma beigām ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tas stājas spēkā dienā, kas tajā noteikta.
Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms minētā laikposma beigām, ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus.
Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, akts nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus, pamato, kāpēc tā iebilst pret deleģēto aktu.
63. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu attiecībā uz šīs regulas 32. panta 8. punkta otrajā daļā un 5. panta 4. punkta trešajā daļā minētajām īstenošanas pilnvarām, un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu
64. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. martā