РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 235/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на финансов инструмент за демокрация и права на човека по света
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Настоящият регламент е един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Съюза и той заменя Регламент (ЕО) № 1889/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент създава финансов инструмент за насърчаване и подкрепа на демокрацията и правата на човека по света, който позволява предоставяне на помощ независимо от съгласието на правителствата и публичните органи на съответната трета държава.
(2)
В член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) се посочва, че Съюзът се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека, включително правата на лицата, които принадлежат към малцинства. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недискриминацията, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете.
(3)
В съответствие с член 2 и член 3, параграф 3 от ДЕС и член 8 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) равенството между жените и мъжете е една от основните ценности и цели на Съюза и Съюзът следва да насърчава и включва равенството между половете във всички свои дейности.
(4)
Съгласно член 21 от ДЕС външната дейност на Съюза се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване - демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(5)
В рамките на принципите и целите на външната дейност на Съюза насърчаването на правата на човека, демокрацията, правовата държава и доброто управление и на приобщаващото и устойчиво развитие представляват два основни стълба на политиката на Съюза за развитие. Ангажиментът за спазване, насърчаване и защита на правата на човека и демократичните принципи е основен елемент на договорните отношения на Съюза с трети държави.
(6)
Съвместното съобщение на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия от 12 декември 2011 г., озаглавено „Правата на човека и демокрацията в основата на външните действия на ЕС - към по-ефективен подход“ предложи специфични мерки за увеличаване на ефективността и съгласуваността на подхода на Съюза към правата на човека и демокрацията.
(7)
Създаденият с настоящото инструмент е предназначен да допринесе за постигането на целите на външната дейност на Съюза, включително тези на политиката за развитие, и по-специално целите, посочени в Съвместната декларация на Света и представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие, озаглавена „Европейският консенсус“ и съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“, и тези на политиките на Съюза, които имат отражение върху правата на човека, включително целите, очертани в Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г.
(8)
В съответствие със Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, за да се включат принципите на правата на човека в процеса на прилагане на настоящия регламент, Съюзът следва да прилага подход, основан на правата на човека, обхващащ всички права, независимо дали става въпрос за граждански и политически, икономически, социални или културни права.
(9)
Приносът на Съюза за демокрацията и правовата държава, както и за насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи, се основава на Международната харта за правата на човека, Международният пакт за гражданските и политическите права, Международния пакт за икономическите, социалните и културните права и на други инструменти за правата на човека, приети в рамките на Организацията на обединените нации (ООН), както и на съответните регионални инструменти за правата на човека.
(10)
Равенството между половете, правата на жените, включително овластяването на жените, и недискриминацията са основни права на човека, като те са от основно значение за социалната справедливост, както и за борбата с неравенствата. Насърчаването им следва да бъде хоризонтален приоритет на настоящия регламент.
(11)
Демокрацията и правата на човека са неразривно свързани и взаимно се подсилват, както се припомня в заключенията на Съвета от 18 ноември 2009 г. относно подкрепата за демокрацията във външните отношения на ЕС. Основните свободи - на мисълта, съвестта и религията или убежденията, на изразяване на мнение, на събранията и на сдружаване, са предпоставки за политически плурализъм, демократичен процес и отворено общество, докато демократичният контрол, вътрешната отчетност и разделението на властите са от съществено значение за поддържане на независима съдебна система и на правова държава, които от своя страна се изискват за ефективната защита на правата на човека.
(12)
Задачата за изграждане и поддържане на култура на правата на човека и за подкрепа на появата на независимо гражданско общество, включително чрез повишаване на ролята на това общество в съответната държава и утвърждаване на демокрация, която да работи в полза на всички граждани, макар и особено неотложна и трудна при възникващите демокрации, е по същество постоянно предизвикателство, което стои преди всичко пред хората в съответната държава, без обаче да намалява ангажиментът на международната общност. Тази задача изисква редица институции, включително национални демократични парламенти и избрани местни съвети, които осигуряват участие, представителство, ответни действия и отчетност. В този смисъл следва да бъде обърнато специално внимание на държавите в преход и на ситуациите на нестабилност или след конфликт. Следва да бъдат взети предвид опитът от прехода и извлечените поуки от прехода към демокрация в рамките на политиката на разширяване и политиката на съседство на Съюза.
(13)
За да може след изтичането на срока на действие на Регламент (ЕО) № 1889/2006 на тези проблеми да се обърне внимание по ефективен, прозрачен, навременен и гъвкав начин, е налице постоянна необходимост от конкретни финансови средства и отделен финансов инструмент, който да може да продължи да функционира по независим начин.
(14)
Помощта от Съюза съгласно настоящия регламент следва да се определя така, че да допълва различните други инструменти за изпълнение на политиките на Съюза в областта на демокрацията и правата на човека. Тези инструменти се простират от политически диалог и дипломатически действия до различни инструменти за финансово и техническо сътрудничество, включително географски и тематични програми. Помощта от Съюза следва да допълва също и действията по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), свързани преди всичко с кризи, включително спешните действия през първите етапи на процеса на преход.
(15)
Съгласно настоящия регламент Съюзът трябва да предоставя помощ за преодоляване на глобални, регионални, национални и местни проблеми в областта на правата на човека и демократизацията в партньорство с гражданското общество. В тази връзка гражданското общество се разбира като обхващащо всички видове социални дейности на лица или групи, които са независими от държавата и чиято дейност способства за насърчаване на правата на човека и демокрацията, включително защитници на правата на човека съгласно определението в Декларацията на ООН за правото и отговорността на лицата, групите и органите на обществото за насърчаване и защита на всеобщо признатите права на човека и основните свободи (Декларация относно защитниците на правата на човека). При прилагането на настоящия регламент следва надлежно да бъдат взети предвид местните стратегии за правата на човека по държави от Съюза.
(16)
Освен това, докато целите на демокрацията и правата на човека трябва да бъдат все повече интегрирани във всички инструменти за финансиране на външната дейност, помощта от Съюза по силата на настоящия регламент следва да има специфична допълваща и допълнителна роля поради своето глобално естество и независимостта на действието си от съгласието на правителства и публични органи на съответните трети държави. Тази роля следва да направи възможно сътрудничеството и партньорството с гражданското общество по чувствителни въпроси на правата на човека и демокрацията, включително упражняване от страна на мигрантите на техните човешки права, правата на лицата, търсещи убежище, и на вътрешно разселените лица, като се осигурява гъвкавост и способност за реагиране по отношение на променящи се обстоятелства или потребности на бенефициерите или във времена на криза. Настоящият регламент следва също да даде възможност на Съюза да формулира и подкрепя конкретни цели и мерки на международно равнище, които не са свързани с географски критерии или кризи и които могат да изискват транснационален подход или да включват действия както в рамките на Съюза, така и в редица трети държави. Освен това настоящият регламент следва да осигури необходимата рамка за действия, като подкрепа за независими мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори, за които е необходимо съгласуване на политиките, единна система за управление и общи стандарти на работа.
(17)
Възможно е развиването и укрепването на демокрацията съгласно настоящия регламент да включва предоставянето на стратегическа подкрепа за националните демократични парламенти и учредителни събрания, по-специално с цел повишаване на техния капацитет да подкрепят и осигуряват напредък в процеса на демократични реформи.
(18)
Съюзът следва да се обърне специално внимание на държави и спешни ситуации, в които правата на човека и основните свободи са изложени на най-голям риск и в които незачитането на тези права и свободи е драстично и системно. В такива случаи политическите приоритети следва да включват да се насърчи спазването на съответното международно право, да се предоставят осезаема подкрепа и средства за действие на местното гражданско общество и да се допринесе за неговата дейност, извършвана при изключително трудни обстоятелства. В такива държави или ситуации и за да се обърне внимание на спешната нужда от защита на защитниците на правата на човека и активистите за демокрация, Съюзът следва да е в състояние да реагира по гъвкав и навременен начин посредством използването на по-бързи и по-гъвкави административни процедури и посредством спектър от механизми за финансиране. Това следва да се отнася по-специално за случаи, когато изборът на процедурни формалности би могъл пряко да повлияе на ефективността на мерките или би могъл да породи сериозни заплахи, репресивни мерки или други видове рискове за бенефициерите.
(19)
В ситуации на конфликт Съюзът следва да насърчава спазването от страна на всички страни в конфликта на техните правни задължения по силата на международното хуманитарно право съгласно съответните насоки на ЕС. Освен това в държави в преход помощта на Съюза по настоящия регламент следва да подкрепя създаването на среда, благоприятстваща появата на политически фактори, които да са ангажирани с демократична, плуралистична и многопартийна система. Настоящият регламент следва да има за цел насърчаване на демократични структури, разделение на властите и отчетност на публичните власти.
(20)
Мисиите на Европейския съюз за наблюдение на избори допринасят съществено и по успешен начин за демократичните процеси в трети държави. Насърчаването и подкрепата на демокрацията обаче надхвърлят в значителна степен самия изборен процес и затова следва да се вземат предвид всички етапи на изборния цикъл. Поради това разходите за мисии за наблюдение на избори не следва да представляват непропорционална сума от общото финансиране, предоставяно по силата на настоящия регламент.
(21)
Следва да се подчертае значението на създаването на поста специален представител на ЕС за правата на човека (СПЕС). СПЕС следва да допринася за единството, съгласуваността и ефективността на действията на Съюза и политиката по правата на човека и следва да съдейства за насочване по съгласуван начин на всички инструменти на Съюза и действия на държавите-членки за постигане на целите на политиката на Съюза.
(22)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработвани в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(23)
Съюзът и държавите-членки трябва да се стремят към редовен обмен на информация и се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране, за да се насърчи взаимното допълване между съответните им дейности. Съюзът следва да се консултира и с други донори и заинтересовани участници.
(24)
Комисията и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), в зависимост от случая, следва да осъществяват редовен и периодичен обмен на мнения и информация с Европейския парламент. Освен това на Европейския парламент и на Съвета следва да бъде даден достъп до документи за да могат те информирано да упражнят правото си на контрол по силата на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Мерките, предприети съгласно настоящия регламент, следва надлежно да отчитат мнението на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
Съюзът следва да се стреми, включително където е уместно чрез делегациите си, към редовен обмен на информация и да провежда консултации с гражданското общество на всички равнища, включително в трети държави, на достатъчно ранен етап от процеса на програмиране с цел да улесни съответния принос на гражданското общество и да гарантира значимата му роля в този процес.
(26)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с приоритетите, определени в приложението към настоящия регламент. Особено важно е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно ниво. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Изпълнителните правомощия, свързани с програмирането и финансирането на действията, получаващи подкрепа по силата на настоящия регламент, следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентацията към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, освен за техническите мерки за изпълнение от малък финансов мащаб.
(28)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(29)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8).
(30)
Организацията и функционирането на ЕСВД са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(31)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно насърчаването и подкрепата на демокрацията и правата на човека по света, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния мащаб и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(32)
Уместно е да се осигури плавен преход между Регламент (ЕО) № 1889/2006 и настоящия регламент и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
С настоящия регламент се създава Европейски инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) за периода 2014 - 2020 г., по силата на който Съюзът предоставя помощ за развитието и укрепването на демокрацията и правовата държава и на спазването на всички права на човека и основни свободи.
Целите на тази помощ са по-специално:
а)
подкрепа, развитие и укрепване на демокрацията в трети държави чрез засилване на демокрацията на участието и представителната демокрация, укрепване на цялостния демократичен цикъл, по-конкретно чрез повишаване на активната роля на гражданското общество в този цикъл, правовата държава и подобряване на надеждността на изборните процеси, по-специално чрез мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори.
б)
повишаване на зачитането и съблюдаването на правата на човека и основните свободи, провъзгласени във Всеобщата декларация на ООН за правата на човека и други международни и регионални инструменти за правата на човека, както и засилване на тяхната защита, насърчаване, прилагане и наблюдение, най-вече чрез подкрепа за съответните организации на гражданското общество, защитниците на правата на човека и жертвите на репресии и насилие;
Член 2
Обхват
1. Помощта от Съюза се фокусира върху следното:
a)
подкрепа и засилване, в съответствие с подхода по отношение на цялостния демократичен цикъл, на демокрацията на участието и представителната демокрация включително парламентарната демокрация, както и на процесите на демократизация, най-вече чрез организациите на гражданското общество на местно, национално и международно равнище, inter alia, чрез:
i)
насърчаване на свободата на сдружаване и събиране, безпрепятственото движение на хора, свободата на мнение и изразяване, включително политическото, творческото и културното изразяване, безпрепятствения достъп до информация, свободния печат и независимите плуралистични медии, както традиционните, така и електронните, свободата на интернет и мерките за борба с административните пречки за упражняване на тези свободи, включително борбата с цензурата, по-специално чрез приемането и прилагането на съответното законодателство;
ii)
укрепване на принципите на правовата държава, насърчаване на независимостта на съдебната власт и законодателната власт, подкрепа и оценяване на правните и институционалните реформи и тяхното прилагане и насърчаване на достъпа до правосъдие, както и подкрепа на националните институции по правата на човека;
iii)
насърчаване и укрепване на Международния наказателен съд, ad hoc международни наказателни трибунали и процеса на преходно правосъдие и механизмите за установяване на истина и помирение;
iv)
подкрепа на прехода към демокрация и реформите за постигане на ефективна и прозрачна демократична и вътрешна отчетност и контрол, включително в секторите на сигурността и правосъдието, и засилване на мерките срещу корупцията;
v)
насърчаване на политически плурализъм и демократично политическо представителство и насърчаване на политическото участие на жените и мъжете, по-специално на членове на маргинализирани и уязвими групи, както в качеството им на избиратели, така и като кандидати в процеса на демократични реформи на местно, регионално и национално равнище;
vi)
укрепване на демокрацията на местно равнище чрез осигуряване на по-добро сътрудничество между организациите на гражданското общество и местните власти, като по този начин се засилва политическото представителство на равнище в непосредствена близост до гражданите;
vii)
насърчаване на равноправното участие на жените и мъжете в социалния, икономическия и политическия живот, подкрепа за равенството между половете, участието на жените в процесите на вземане на решения и политическото представителство на жените, по-специално в процесите на политически преход, демократизация и изграждане на държавни структури;
viii)
насърчаване на равноправното участие на хора с увреждания в социалния, икономическия и политически живот, включително мерки за улесняване на упражняването на съответните свободи, както и подпомагане на равните възможности, недискриминацията и политическото представителство;
ix)
подкрепа на мерки за улесняване на помирението между части на обществото, включително подкрепа на мерки за изграждане на доверие във връзка с правата на човека и демократизацията;
б)
насърчаване и защита на правата на човека и основните свободи, провъзгласени във Всеобщата декларация за правата на човека на ООН и други международни и регионални инструменти в областта на гражданските, политическите, икономическите, социалните и културните права, преди всичко чрез организации на гражданското общество, във връзка, inter alia, със:
i)
премахване на смъртното наказание и установяване на мораториуми с оглед на премахването му, а там, където смъртното наказание все още съществува - застъпничество за премахването му и спазване на минимални международни стандарти;
ii)
предотвратяване на изтезанията, малтретирането и друго жестоко, нечовешко и унизително отношение или наказание, както и на насилствените изчезвания, и реабилитация на жертвите на изтезания;
iii)
подкрепа, защита и помощ на защитниците на правата на човека, включително по отношение на спешната им нужда от защита, в съответствие с член 1 от Декларацията на ООН относно защитниците на правата на човека; тези цели, включително по-дългосрочна помощ и достъп до подслон, могат да бъдат обхванати от механизъм за защитниците на правата на човека;
iv)
борба срещу расизма и ксенофобията и дискриминацията на всякаква основа, включително на основа пол, раса, цвят на кожата, каста, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други мнения, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждане, възраст, сексуална ориентация и полова идентичност;
v)
свобода на мисълта, съвестта и религията или убежденията, включително чрез мерки за премахване на всички форми на омраза, нетърпимост и дискриминация, основани на религия или убеждения, и чрез поощряване на толерантността и зачитането на религиозното и културното многообразие в рамките на дадено общество и между различните общества;
vi)
правата на коренното население, провъзгласени в Декларацията на ООН за правата на коренното население, inter alia, като се подчертава колко е важно участието на това население в разработването на проекти, които го засягат и чрез предоставяне на подкрепа за улесняване на взаимодействието и участието на коренното население в международни механизми;
vii)
правата на лица, които принадлежат към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства, провъзгласени в Декларацията на ООН за правата на лица, които принадлежат към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства;
viii)
правата на лесбийки, гейове, бисексуални, транссексуални и интерсексуални лица (ЛГБТИ), включително мерки за декриминализиране на хомосексуалността, за борба с насилието и гоненията срещу хомосексуални и транссексуални лица и за насърчаване на свободата на събиране, сдружаване и изразяване на лицата, определящи се като ЛГБТИ;
ix)
правата на жените, установени в Конвенцията на ООН за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените и незадължителните протоколи към нея, включително мерки за борба с всички форми на насилие срещу жени и момичета, по-специално срещу женското генитално осакатяване, принудителните и уредените бракове, престъпленията на честта, домашното и сексуалното насилие, и трафика на жени и момичета;
x)
правата на детето, заложени в Конвенцията на ООН за правата на детето и незадължителните протоколи към нея, включително борбата срещу използване на детски труд, трафика на деца и детската проституция и набирането и използването на деца войници; както и защита на децата от дискриминация, независимо от раса, цвят на кожата, пол, език, религия или вяра, политическо или друго мнение, национален, етнически или социален произход, имотно състояние, увреждане, рождение или друг признак;
xi)
правата на лицата с увреждания, установени в Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания;
xii)
икономическите, социалните и културните права, включително правото на подходящ жизнен стандарт и основните трудови стандарти;
xiii)
корпоративната социална отговорност, по-специално чрез прилагането на ръководните принципи на ООН за бизнес и права на човека, както и свободата за извършване на стопанска дейност, установени в член 16 от Хартата на Европейския съюз за правата на човека;
xiv)
образование, обучение и наблюдение в областта на правата на човека и демокрацията;
xv)
подкрепа за местни, регионални, национални или международни организации на гражданското общество, които участват в опазването, насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи;
xvi)
насърчаване на подобряването на условията и съблюдаване на стандартите в затворите в съответствие с човешкото достойнство и основните права;
в)
укрепване на международната рамка за защита на правата на човека, справедливостта, равенството между половете, принципите на правовата държава и демокрацията и за насърчаване на международното хуманитарно право, по-специално чрез:
i)
осигуряване на подкрепа за международни и регионални инструменти и органи в областта на правата на човека, справедливостта, принципите на правовата държава и демокрацията;
ii)
поощряване на сътрудничеството на гражданското общество с международни и регионални междуправителствени организации и подкрепа за дейностите на гражданското общество, включително изграждане на капацитет на неправителствените организации, насочени към насърчаване и наблюдение на изпълнението на международни и регионални инструменти, свързани с правата на човека, справедливостта, принципите на правовата държава и демокрацията;
iii)
обучение и разпространяване на информация относно международното хуманитарно право и подкрепа за неговото прилагане;
г)
изграждане на доверие и повишаване на надеждността и прозрачността на демократичния изборен процес и институции през всички етапи на изборния цикъл, по-специално:
i)
чрез изпращане на мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори и други мерки за наблюдение на изборните процеси;
ii)
чрез съдействие за развитие на капацитета за наблюдение на избори на организациите на гражданското общество на регионално и местно равнище в рамките на държавата и подкрепа за техните инициативи за подобряване на участието в изборния процес и последващите действия;
iii)
чрез подкрепа на мерки, насочени към последователното интегриране на изборния процес в демократичния цикъл и към разпространяването на информация и изпълнението на препоръките на мисиите на Европейския съюз за наблюдение на избори, по-специално чрез работа с организациите на гражданското общество, както и в сътрудничество със съответните публични власти, включително парламенти и правителства, в съответствие с настоящия регламент;
iv)
чрез насърчаване на мирното протичане на изборните процеси, намаляването на насилието по време на избори и приемането на достоверни резултати от всички части на обществото.
2. Принципите на недискриминация на каквато и да е основа, на равнопоставеност между жените и мъжете, участие, овластяване, както и на отчетност, откритост и прозрачност, се вземат предвид, когато е уместно, при всички мерки, посочени в настоящия регламент.
3. Мерките, посочени в настоящия регламент се изпълняват на територията на трети държави или са пряко свързани с обстановката, която възниква в трети държави, или с действия на световно или регионално равнище.
4. Мерките, посочени в настоящия регламент отчитат особеностите при криза или при спешни ситуации и държавите или ситуациите, в които е налице сериозна липса на основни свободи, в които човешката сигурност е застрашена в най-голяма степен или в които организациите и защитниците на правата на човека работят при особено трудни условия.
Член 3
Координация, съгласуваност и допълване на помощта от Съюза
1. Помощта от Съюза по силата на настоящия регламент е съгласувана с цялостната рамка за външната дейност на Съюза и допълва помощта, предоставена по други инструменти или споразумения за външна помощ.
2. С цел повишаване на ефективността, съгласуваността и последователността на външната дейност на Съюза, Съюзът и държавите-членки се стремят към редовен обмен на информация и се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране с оглед насърчаване на взаимното допълване и съгласуваността на съответните им дейности както на равнището на вземането на решения, така и при действия на място. Такива консултации могат да доведат до съвместно програмиране и съвместни дейности на Съюза и държавите-членки. Съюзът се консултира и с други донори и партньори.
3. Комисията и ЕСВД, в зависимост от случая, осъществяват редовен обмен на мнения и информация с Европейския парламент.
4. Съюзът се стреми към редовен обмен на информация и провежда консултации с гражданското общество на всички равнища, включително в трети държави. По специално Съюзът предоставя, когато е възможно и съгласно съответните процедури, технически насоки и подкрепа във връзка с процедурата за кандидатстване.
Член 4
Обща рамка за програмиране и изпълнение
1. Помощта от Съюза по смисъла на настоящия регламент се изпълнява в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014 и чрез следните мерки:
a)
стратегически документи, посочени в член 5 и техния преработен текст в зависимост от случая;
б)
годишни програми за действие, отделни мерки и мерки за подкрепа по членове 2 и 3 от Регламент(EС) № 236/2014;
в)
специални мерки по член 2 от Регламент(EС) № 236/2014.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (EС) № 236/2014 („Доклад за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията на този доклад.
Член 5
Стратегически документи
1. Стратегическите документи определят стратегията на Съюза за предоставяната от него помощ по смисъла на настоящия регламент въз основа на приоритетите на Съюза, международното положение и дейностите на основните партньори. Те са съгласувани с общата цел, задачи, обхват и принципи на настоящия регламент.
2. Стратегическите документи определят приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза през срока на действие на настоящия регламент, конкретните цели, очакваните резултати и показателите за изпълнение. Те посочват също и индикативния размер на разпределените финансови средства, както като обща сума, така и по приоритетни области, като това може да се представи под формата на диапазон от стойности, където е уместно.
3. Стратегическите документи се одобряват в съответствие с процедурата по разглеждане, определена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014. Стратегическите документи се актуализират в съответствие със същата процедура, когато това се налага поради значителни промени в обстоятелствата и политиката.
Член 6
Тематични приоритети и делегиране на правомощия
В приложението са изброени конкретните цели и приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за изменение на тематичните приоритети, установени в приложението. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в него, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението до 31 март 2018 г.
Член 7
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 8
Комитет
Комисията се подпомага от Комитет за демокрация и права на човека. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Достъп до документи
За да могат информирано да упражняват правото си на контрол, Европейският парламент и Съветът имат достъп до всички документи на ЕИДПЧ, които са необходими за този контрол, в съответствие с приложимите правила.
Член 10
Финансов пакет
Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. се определя в размер на 1 332 752 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
Член 11
Европейска служба за външна дейност
Настоящия регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 235/2014
(2014. gada 11. marts),
ar ko izveido finanšu instrumentu demokrātijai un cilvēktiesībām visā pasaulē
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. un 212. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Šī regula ir viens no instrumentiem, kas sniedz tiešu atbalstu Savienības ārpolitikai, un tā aizstāj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1889/2006 (4). Ar to izveido finanšu instrumentu demokrātijas un cilvēktiesību veicināšanai un atbalstam visā pasaulē, dodot iespēju sniegt palīdzību neatkarīgi no attiecīgo trešo valstu valdību un publisko iestāžu piekrišanas.
(2)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. pants nosaka, ka Savienība ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē cilvēka cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu un cilvēktiesības, tostarp minoritāšu tiesības. Minētās vērtības dalībvalstīm ir kopīgas sabiedrībā, kur valda plurālisms, tolerance, taisnīgums, solidaritāte un kur nav diskriminācijas, kā arī valda sieviešu un vīriešu līdztiesība.
(3)
Saskaņā ar LES 2. pantu un 3. panta 3. punktu un Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 8. pantu sieviešu un vīriešu līdztiesība ir Savienības pamatvērtība un mērķis, un Savienībai ir jāveicina un jāintegrē dzimumu līdztiesība visās savās darbībās.
(4)
Saskaņā ar LES 21. pantu Savienības starptautiskās darbības virzītājspēks ir principi, kuri ir iedvesmojuši tās izveidi, proti, demokrātija, tiesiskums, universāls un nedalāms cilvēktiesību un pamatbrīvību princips, cilvēka cieņas neaizskaramība, vienlīdzības un solidaritātes princips, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu un starptautisko tiesību ievērošana.
(5)
Saskaņā ar Savienības ārējās darbības principiem un mērķiem divi Savienības attīstības politikas galvenie pīlāri ir cilvēktiesību, demokrātijas, tiesiskuma un labas pārvaldības veicināšana un iekļaujošas un noturīgas izaugsmes veicināšana. Apņemšanās ievērot, veicināt un aizsargāt cilvēktiesības un demokrātijas principus ir būtisks elements Savienības līgumattiecībās ar trešām valstīm.
(6)
Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas 2011. gada 12. decembra Kopīgajā paziņojumā “Cilvēktiesības un demokrātija - ES ārējās darbības svarīgākais elements” tika piedāvāti īpaši pasākumi, lai palielinātu Savienības pieejas cilvēktiesībām un demokrātijai efektivitāti un saskaņotību.
(7)
Ar šeit izveidoto instrumentu būtu jāveicina Savienības ārējās darbības, tostarp attīstības politikas, mērķu sasniegšana, jo īpaši to mērķu sasniegšana, kuri noteikti Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju, kas tikās Padomē, Eiropas Parlamentā un Komisijā, kopīgajā ziņojumā “Eiropas Konsenss” un Komisijas 2011. gada 13. oktobra paziņojumā “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: Pārmaiņu programma”, un tādu Savienības politikas jomu mērķu sasniegšana, kurām ir ietekme uz cilvēktiesībām, tostarp mērķus, kas izklāstīti ES Stratēģiskajā satvarā par cilvēktiesībām un demokrātiju un Rīcības plānā par cilvēktiesībām un demokrātiju, ko Padome pieņēma 2012. gada 25. jūnijā.
(8)
Saskaņā ar ES Stratēģisko satvaru par cilvēktiesībām un demokrātiju un Rīcības plānu par cilvēktiesībām un demokrātiju, lai šīs regulas īstenošanā integrētu cilvēktiesību principus, Savienībai būtu jāpiemēro uz tiesībām balstīta pieeja, kas ietver visas cilvēktiesības - gan pilsoniskās un politiskās, gan ekonomiskās, sociālās vai kultūras tiesības.
(9)
Savienības ieguldījums demokrātijā un tiesiskumā un cilvēktiesību un pamatbrīvību veicināšanā un aizsardzībā sakņojas Vispārējā Cilvēktiesību deklarācijā, Starptautiskajā paktā par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un Starptautiskajā paktā par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām un citos cilvēktiesību instrumentos, kas pieņemti Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) sistēmā, kā arī attiecīgos reģionālos cilvēktiesību instrumentos.
(10)
Dzimumu līdztiesība, sieviešu tiesības, tostarp pilnvērtīgu iespēju nodrošināšana sievietēm un nediskriminācija ir cilvēka pamattiesības, kas ir būtiskas sociālam taisnīgumam, kā arī cīņai pret nevienlīdzību. To veicināšanai vajadzētu būt šīs regulas transversālai prioritātei.
(11)
Demokrātija un cilvēktiesības ir savstarpēji cieši saistīti un viens otru pastiprinoši jēdzieni, kā tas atgādināts Padomes 2009. gada 18. novembra secinājumos par demokrātijas atbalstu ES ārējās attiecībās. Pamatbrīvības - domu, pārliecības un ticības brīvība, vārda, pulcēšanās un biedrošanās brīvība - ir politiska plurālisma, demokrātiska procesa un atvērtas sabiedrības priekšnoteikumi, bet demokrātiska kontrole, vietēja atbildība un varas dalīšana ir būtiski, lai ilgtspējīgi īstenotu neatkarīgu tiesu un likuma varu, kas, savukārt, ir nepieciešama efektīvai cilvēktiesību aizsardzībai.
(12)
Uzdevums veidot un saglabāt kultūru, kurā tiek ievērotas cilvēktiesības, un atbalstīt neatkarīgas pilsoniskās sabiedrības rašanos, tostarp palielinot šādas sabiedrības lomu attiecīgajās valstīs un panākot, ka demokrātija funkcionē visu iedzīvotāju labā - gan īpaši steidzams un sarežģīts topošās demokrātijās - būtībā ir nebeidzams izaicinājums, kas pirmkārt un galvenokārt attiecas uz attiecīgās valsts iedzīvotājiem, bet kas nekādi nemazina starptautiskās sabiedrības apņemšanos. Šā uzdevuma īstenošanā ir arī nepieciešams iesaistīt dažādas iestādes, tostarp valstu demokrātiskos parlamentus un vietēji vēlētas asamblejas, kas nodrošina līdzdalību, pārstāvību, atbildes reakciju un atbildību. Šajā kontekstā īpašu uzmanību būtu jāpievērš pārejas procesā esošām valstīm, kā arī valstīm, kurās ir nestabila vai pēckonflikta situācija. Būtu jāņem vērā pieredze un atziņas, kas gūtas, pārejas procesā uz demokrātiju, īstenojot Savienības paplašināšanās un kaimiņattiecību politikas pasākumus.
(13)
Lai pēc tam, kad Regula (EK) Nr. 1889/2006 zaudēs spēku, minētos jautājumus risinātu efektīvi, pārredzami, savlaicīgi un elastīgi, ir nepārtraukti vajadzīgi īpaši finanšu resursi un atsevišķs finanšu instruments, kas var turpināt darboties neatkarīgi.
(14)
Savienības palīdzību, ko sniedz saskaņā ar šo regulu, būtu jāveido tā, lai tā papildinātu dažādos citus instrumentus, kurus izmanto ar demokrātiju un cilvēktiesībām saistītu Savienības politikas jomu īstenošanai. Minēto instrumentu klāsts ir plašs, sākot no politiska dialoga un diplomātiskiem demaršiem un beidzot ar dažādiem finanšu un tehniskās sadarbības instrumentiem, kas ietver gan ģeogrāfiskas, gan tematiskas programmas. Savienības palīdzībai arī būtu jāpapildina lielākā mērā ar krīzēm saistītās darbības, kuras tiek īstenotas saskaņā ar Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 230/2014 (5), tostarp steidzamās darbības, kas jāveic pārejas procesa pirmajos posmos.
(15)
Saskaņā ar šo regulu Savienībai jāsniedz palīdzība globālu, reģionālu, valsts mēroga un vietēju cilvēktiesību un demokrātijas jautājumu risināšanā partnerībā ar pilsonisko sabiedrību. Šajā sakarā, pilsoniskā sabiedrība ir jāsaprot kā tāda, kas aptver visa veida sociālās darbības, ko īsteno personas vai grupas, kuras ir neatkarīgas no valsts un kuru darbības palīdz sekmēt cilvēktiesības un demokrātiju, tostarp ko īsteno cilvēktiesību aizstāvji, kā tas ir definēts ANO Deklarācijā par personu, grupu un sabiedrības iestāžu tiesībām un atbildību veicināt un aizsargāt vispārēji atzītas cilvēktiesības un pamatbrīvības (“Deklarācijā par cilvēktiesību aizstāvjiem”). Īstenojot šo regulu, pienācīga uzmanība būtu jāpievērš vietējām Savienības valstu stratēģijām cilvēktiesību jomā.
(16)
Turklāt, lai gan demokrātijas un cilvēktiesību jomas mērķi arvien vairāk ir jāintegrē visos instrumentos ārējās darbības finansēšanai, Savienības palīdzībai, ko sniedz saskaņā ar šo regulu, vajadzētu būt īpašai papildinošai un papildu lomai, pateicoties tās globālajam raksturam un neatkarībai no attiecīgo trešo valstu valdību un publisko iestāžu piekrišanas. Minētajai lomai būtu jādod iespēja sadarboties un veidot partnerību ar pilsonisko sabiedrību, lai risinātu delikātus cilvēktiesību un demokrātijas jautājumus, tostarp tādus jautājumus kā migrantu iespējas izmantot cilvēktiesības un patvēruma meklētāju un iekšzemē pārvietotu cilvēku tiesības, nodrošinot elastīgumu un vajadzīgās reaģēšanas spējas, lai pielāgotos mainīgiem apstākļiem vai palīdzības saņēmēju vajadzībām, vai krīzes laikposmiem. Šai regulai būtu arī jānodrošina Savienībai iespēja skaidrot un atbalstīt konkrētus mērķus un pasākumus starptautiskā līmenī, kas nav ne ģeogrāfiski saistīti, ne saistīti ar krīzes situācijām un kam ir nepieciešama starpvalstu pieeja vai kas ietver darbības gan Savienībā, gan vairākās trešās valstīs. Turklāt šai regulai būtu jānodrošina nepieciešamais pamats tādām darbībām kā atbalsts neatkarīgām vēlēšanu novērošanas misijām, kuras īsteno Savienība (ES VNM ), kam nepieciešama politikas saskaņotība, vienota pārvaldības sistēma un kopēji darbības standarti.
(17)
Lai saskaņā ar šo regulu attīstītu un konsolidētu demokrātiju, iespējams, var paredzēt stratēģiska atbalsta sniegšanu valstu demokrātiskiem parlamentiem un konstitucionālajām asamblejām, jo īpaši, lai sekmētu to spēju atbalstīt un veicināt demokrātisku reformu procesus.
(18)
Savienībai būtu jāpievērš īpaša uzmanība valstīm un steidzami risināmām situācijām, kurās cilvēktiesības un pamatbrīvības ir visvairāk apdraudētas un kurās minēto tiesību un brīvību neievērošana ir īpaši izteikta un sistemātiska. Šādos gadījumos politikas prioritātēm vajadzētu būt veicināt attiecīgo starptautisko tiesību aktu ievērošanu, nodrošināt materiālu atbalstu un rīcības līdzekļus vietējai pilsoniskajai sabiedrībai un sniegt ieguldījumu tās darbā, kas tiek veikts ļoti sarežģītos apstākļos. Šādās valstīs vai situācijās un lai ņemtu vērā cilvēktiesību aizstāvju un demokrātiskās kustības aktīvistu steidzamās aizsardzības vajadzības, Savienībai būtu jāspēj elastīgi un savlaicīgi reaģēt, izmantojot ātrākas un elastīgākas administratīvās procedūras un dažādus finansēšanas mehānismus. Tam īpaši būtu jāattiecas uz gadījumiem, kad izvēlētā procedūru kārtība varētu tieši ietekmēt pasākumu efektivitāti vai pakļaut palīdzības saņēmējus būtiskai iebiedēšanai, represijām vai cita veida riskiem.
(19)
Konfliktsituācijās Savienībai būtu jāveicina tas, lai visas konfliktā iesaistītās puses ievērotu savas likumīgās saistības, ko nosaka starptautiskās humanitārās tiesības, saskaņā ar attiecīgajām ES pamatnostādnēm. Turklāt pārejas valstīs Savienības palīdzībai saskaņā ar šo instrumentu būtu jāatbalsta atbilstīgas vides veidošana, kas ļautu veidoties tādiem politikas dalībniekiem, kas ir apņēmušies veidot plurālistisku daudzpartiju sistēmu uz demokrātiskiem pamatiem. Ar šo Regulu arī būtu jātiecas veicināt demokrātiskas struktūras, varas dalīšana un atbildīgas publiskās iestādes.
(20)
ES VNM veiksmīgi sniedz ievērojamu ieguldījumu demokrātijas procesu attīstībā trešās valstīs. Tomēr demokrātijas veicināšana un tās atbalsts izpaužas ne tikai kā vēlēšanu procesu atbalsts un veicināšana, tāpēc būtu jāņem vērā visi vēlēšanu cikla posmi. Tāpēc ES VMN izdevumiem nevajadzētu veidot nesamērīgi lielu daļu no kopējā finansējuma, kas pieejams saskaņā ar šo regulu.
(21)
Būtu jāuzsver tas, cik svarīga ir ES Īpašā pārstāvja cilvēktiesību jautājumos (ESĪP) amata izveide. ESĪP būtu jāveicina Savienības darbības un cilvēktiesību politikas vienotība, konsekvence un efektivitāte un būtu jāpalīdz nodrošināt to, lai visi Savienības instrumenti un dalībvalstu darbības būtu saskaņoti Savienības politikas jomu mērķu sasniegšanai.
(22)
Savienībai būtu jācenšas maksimāli efektīvi izmantot pieejamos resursus, lai optimizētu savas ārējās darbības ietekmi. Tas būtu jāpanāk ar Savienības ārējās darbības instrumentu saskaņotību un papildināmību, kā arī veidojot sinerģiju starp šo regulu, citiem Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai un citām Savienības politikas jomām. Turklāt tas būtu jādara, savstarpēji pastiprinot programmas, kas izveidotas saskaņā ar instrumentiem ārējās darbības finansēšanai.
(23)
Lai veicinātu savu attiecīgo darbību papildināmību, Savienībai un dalībvalstīm jācenšas regulāri apmainīties ar informāciju un konsultēties cita ar citu jau agrīnā plānošanas procesa stadijā. Savienībai arī būtu jākonsultējas ar citiem līdzekļu devējiem un attiecīgiem dalībniekiem.
(24)
Komisijai un Eiropas Ārējās darbības dienestam (ĒĀDD) vajadzības gadījumā būtu jāveic regulāra un bieža viedokļu un informācijas apmaiņa ar Eiropas Parlamentu. Turklāt būtu jāsniedz Eiropas Parlamentam un Padomei piekļuve dokumentiem, lai tie varētu informētā veidā īstenot savas pārbaudes tiesības, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 182/2011 (6). Pasākumos, kurus veic saskaņā ar šo regulu, būtu pienācīgi jāņem vērā Eiropas Parlamenta un Padomes viedokļi.
(25)
Savienībai, tostarp vajadzības gadījumā ar delegāciju starpniecību, būtu jācenšas regulāri apmainīties ar informāciju un konsultēties ar pilsonisko sabiedrību visos līmeņos, tostarp trešās valstīs, pēc iespējas agrīnā plānošanas procesa posmā, lai veicinātu pilsoniskās sabiedrības attiecīgo ieguldījumu un lai panāktu, ka tai ir jēgpilna loma šajā procesā.
(26)
Lai šīs regulas darbības jomu pielāgotu strauji mainīgajai situācijai trešās valstīs, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz šīs regulas pielikumā noteiktajām prioritātēm. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(27)
Īstenošanas pilnvaras, kas saistītas ar to darbību plānošanu un finansēšanu, kuras tiek atbalstītas saskaņā ar šo regulu, būtu jāizmanto saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. Ņemot vērā minēto īstenošanas aktu būtību, jo īpaši to politiskās orientācijas būtību un finansiālo ietekmi, to pieņemšanai, izņemot tehniskiem īstenošanas pasākumiem ar mazu finansiālo mērogu, būtu principā jāizmanto pārbaudes procedūra.
(28)
Kopīgie noteikumi un procedūras, lai īstenotu Savienības instrumentus ārējās darbības finansēšanai, ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 236/2014 (7).
(29)
Ar šo regulu nosaka finansējumu visam tās piemērošanas laikposmam, kas ir Eiropas Parlamenta un Padomes galvenā atsauces summa ikgadējās budžeta procedūras laikā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (8) 17. punkta nozīmē.
(30)
EĀDD organizatoriskā struktūra un darbība ir noteikta Padomes Lēmumā 2010/427/ES (9).
(31)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, demokrātijas un cilvēktiesību veicināšanu visā pasaulē, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga un ietekmes dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(32)
Ir lietderīgi nodrošināt vienmērīgu pāreju bez pārtraukuma starp Regulu (EK) Nr. 1889/2006 un šo regulu un pielāgot šīs regulas piemērošanas laikposmu Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr.1311/2013 (10)piemērošanas laikposmam. Tāpēc šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un mērķi
Ar šo regulu izveido Eiropas instrumentu demokrātijai un cilvēktiesībām (EIDC) laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, saskaņā ar kuru Savienība sniedz palīdzību demokrātijas un tiesiskuma attīstībai un konsolidācijai un visu cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanai.
Šādas palīdzības mērķis jo īpaši ir:
a)
atbalstīt, attīstīt un konsolidēt demokrātiju trešās valstīs, veicinot līdzdalības un pārstāvības demokrātiju, nostiprinot vispārējo demokrātijas ciklu - jo īpaši pastiprinot aktīvu pilsoniskās sabiedrības lomu šajā ciklā -, un tiesiskumu un uzlabojot vēlēšanu procesu ticamību, jo īpaši ar ES VNM starpniecību;
b)
uzlabot cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu un īstenošanu, kā noteikts ANO Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā un citos starptautiskos un reģionālos instrumentos cilvēktiesību jomā, un nostiprināt to aizsardzību, veicināšanu, īstenošanu un uzraudzību, galvenokārt sniedzot atbalstu attiecīgām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, cilvēktiesību aizstāvjiem un personām, kas cietušas no represijām un ļaunprātīgas izmantošanas.
2. pants
Darbības joma
1. Savienības palīdzība tiek koncentrēta šādās jomās:
a)
līdzdalības un pārstāvības demokrātijas - tostarp parlamentāras demokrātijas un demokratizācijas procesu - atbalstīšana un veicināšana, ievērojot vispārējā demokrātijas cikla pieeju, vietējā, valsts un starptautiskā līmenī galvenokārt ar pilsoniskās sabiedrības organizāciju starpniecību, inter alia:
i)
veicinot pulcēšanās un biedrošanās brīvību, personu netraucētu pārvietošanos, uzskatu un vārda brīvību, tostarp politiskās, mākslinieciskās un kultūras izpausmes brīvību, netraucētu piekļuvi informācijai, preses un neatkarīgu plurālistisko plašsaziņas līdzekļu - gan tradicionālo, gan IKT balstīto - brīvību, interneta brīvību un pasākumus, kuru mērķis ir novērst administratīvus šķēršļus, kas apgrūtina šo brīvību izmantošanu, tostarp cīņu pret cenzūru, īpaši pieņemot un īstenojot attiecīgos tiesību aktus;
ii)
stiprinot tiesiskumu, veicinot tiesu varas un likumdevēju iestāžu neatkarību, atbalstot tiesiskas un institucionālas reformas un to īstenošanu un novērtējot tās, un palielinot tiesu iestāžu pieejamību; kā arī atbalstot valstu cilvēktiesību iestādes;
iii)
veicinot un stiprinot Starptautisko Krimināltiesu, ad hoc starptautisku kara noziegumu tribunālus, pārejas tiesiskuma procesu un patiesības noskaidrošanas un izlīguma mehānismus;
iv)
atbalstot pāreju uz demokrātiju un reformām, lai ieviestu efektīvu un pārredzamu demokrātisku un vietēju atbildību un uzraudzību, tostarp drošības un tiesiskuma jomās, un stiprinot korupcijas apkarošanas pasākumus;
v)
veicinot politisko plurālismu un demokrātisku politisko pārstāvību un pasākumus, lai stimulētu sieviešu un vīriešu, jo īpaši sociāli atstumtu un neaizsargātu iedzīvotāju grupu dalībnieku - gan vēlētāju, gan kandidātu lomā -, politisku līdzdalību demokrātisko reformu procesā vietējā, reģionālā un valsts līmenī;
vi)
stiprinot demokrātiju vietējā līmenī, nodrošinot labāku sadarbību starp pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējām varas iestādēm, tādējādi stiprinot politisko pārstāvību pilsoņiem vistuvākajā līmenī;
vii)
veicinot sieviešu un vīriešu līdzvērtīgu dalību sociālajā, ekonomiskajā un politiskajā dzīvē un atbalstot dzimumu līdztiesību, sieviešu dalību lēmumu pieņemšanas procesos un sieviešu politisko pārstāvību, īpaši politiskas pārejas, demokratizācijas un valsts veidošanas procesos;
viii)
veicinot personu ar invaliditāti līdzvērtīgu dalību sociālajā, ekonomiskajā un politiskajā dzīvē - tostarp tādi pasākumi, kas sekmē attiecīgo brīvību izmantošanu, - un atbalstot iespēju vienlīdzību, nediskrimināciju un politisku pārstāvību;
ix)
atbalstot pasākumus, kuru mērķis ir veicināt dažādu sabiedrības grupu mierīgu izlīgumu, tostarp atbalstot uzticības veicināšanas pasākumus, kas ir saistīti ar cilvēktiesībām un demokratizāciju;
b)
to cilvēktiesību un pamatbrīvību veicināšana un aizsardzība, kas atzītas ANO Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā un citos starptautiskos un reģionālos instrumentos pilsonisko, politisko, ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību jomā, galvenokārt izmantojot pilsoniskās sabiedrības organizācijas, inter alia, šādās jomās:
i)
nāvessoda atcelšana un moratoriju noteikšana ar mērķi panākt tā atcelšanu, un - valstīs, kur nāvessods joprojām pastāv, - tā atcelšanas un starptautisku minimālo standartu ievērošanas propagandēšana;
ii)
spīdzināšanas, ļaunprātīgas izturēšanās un cita veida nežēlīgas, necilvēcīgas un pazemojošas izturēšanās vai sodu, kā arī piespiedu pazušanas novēršana un spīdzināšanas upuru rehabilitācija;
iii)
atbalsts un palīdzība cilvēktiesību aizstāvjiem un to aizsardzība, tostarp risinot steidzamas to vajadzības pēc aizsardzības, saskaņā ar 1. pantu ANO Deklarācijā par cilvēktiesību aizstāvjiem; šos mērķus, tostarp ilgtermiņa palīdzību un patvēruma vietas pieejamību, varētu sasniegt ar cilvēktiesību aizstāvju mehānismu;
iv)
cīņa pret rasismu un ksenofobiju un jebkura veida diskrimināciju, tostarp dzimuma, rases, ādas krāsas, kastas, etniskās vai sociālās izcelsmes, ģenētisko īpatnību, valodas, ticības vai pārliecības, politisko vai jebkuru citu uzskatu, piederības nacionālai minoritātei, mantiskā stāvokļa, izcelsmes, invaliditātes, vecuma, seksuālās orientācijas un dzimumidentitātes dēļ;
v)
domu, pārliecības un ticības brīvība, tostarp izmantojot pasākumus, kuru mērķis ir izskaust visa veida naidu, neiecietību un diskrimināciju ticības vai pārliecības dēļ, un veicinot iecietību un cieņu pret reliģisko un kultūras daudzveidību sabiedrībās un to starpā;
vi)
pirmiedzīvotāju tautu tiesības, kā noteikts ANO Deklarācijā par pirmiedzīvotāju tautu tiesībām, inter alia, uzsverot to, cik svarīga ir šo tautu iesaistīšana ar viņiem saistītu projektu izstrādē, un sniedzot atbalstu, lai veicinātu to mijiedarbību ar starptautiskiem mehānismiem un dalību tajos;
vii)
pie nacionālām vai etniskām, reliģiskām un valodu minoritātēm piederošo personu tiesības, kā noteikts ANO Deklarācijā par to personu tiesībām, kuras pieder pie nacionālām vai etniskām, reliģiskām un lingvistiskām minoritātēm;
viii)
lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu un interseksuāļu (LGBTI) tiesības, tostarp pasākumi, lai dekriminalizētu homoseksualitāti, apkarotu vardarbību un vajāšanu, kam raksturīga homofobija un transfobija, un lai veicinātu LGBTI pulcēšanās, apvienošanās un vārda brīvību;
ix)
sieviešu tiesības, kā noteikts ANO Konvencijā par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu un tā fakultatīvajā protokolā, tostarp pasākumi, lai cīnītos pret visa veida vardarbību pret sievietēm un meitenēm, īpaši pret sieviešu dzimumorgānu kropļošanu, piespiedu un sarunātām laulībām, goda aizstāvēšanas nolūkā pastrādātiem noziegumiem, vardarbību ģimenē un seksuālo vardarbību, kā arī sieviešu un meiteņu tirdzniecību;
x)
bērna tiesības, kā noteikts ANO Konvencijā par bērna tiesībām un tās fakultatīvajos protokolos, tostarp cīņa pret bērnu darbu, bērnu tirdzniecību un bērnu prostitūciju, pret bērnu kareivju vervēšanu un izmantošanu, un bērnu aizsardzība pret diskrimināciju neatkarīgi no viņu rases, ādas krāsas, dzimuma, valodas, pārliecības vai ticības, politiskiem vai jebkuriem citiem uzskatiem, valstspiederības, etniskās vai sociālās izcelsmes, mantiskā stāvokļa, invaliditātes, izcelsmes vai cita stāvokļa;
xi)
personu ar invaliditāti tiesības, kā noteikts ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām;
xii)
ekonomiskās, sociālās un kultūras tiesības, tostarp tiesības uz pienācīgu dzīves līmeni un darba pamatstandartiem;
xiii)
korporatīvā sociālā atbildība, jo īpaši, īstenojot ANO Pamatprincipus par uzņēmējdarbību un cilvēktiesībām, un darījumdarbības brīvība, kā noteikts Eiropas Savienības pamattiesību hartas 16. pantā;
xiv)
izglītība, apmācība un uzraudzība cilvēktiesību un demokrātijas jomā;
xv)
atbalsts vietējām, reģionālām, valsts vai starptautiskām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas iesaistītas cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzībā, veicināšanā vai aizstāvībā;
xvi)
sekmēt apstākļu uzlabošanu un standartu ievērošanu cietumos, lai nodrošinātu atbilstību cilvēka cieņai un pamattiesībām;
c)
starptautiskās sistēmas stiprināšana cilvēktiesību, taisnīguma, dzimumu līdztiesības, tiesiskuma un demokrātijas aizsardzībai un starptautisko humanitāro tiesību veicināšanai, jo īpaši:
i)
nodrošinot atbalstu starptautiskiem un reģionāliem instrumentiem un struktūrām cilvēktiesību, taisnīguma, tiesiskuma un demokrātijas jomā;
ii)
veicinot pilsoniskās sabiedrības sadarbību ar starptautiskām un reģionālām starpvaldību organizācijām un atbalstot pilsoniskās sabiedrības darbības, tostarp nevalstisko organizāciju spēju uzlabošanu, kuru mērķis ir veicināt un uzraudzīt tādu starptautisku un reģionālu instrumentu ieviešanu, kas ir saistīti ar cilvēktiesībām, taisnīgumu, tiesiskumu un demokrātiju;
iii)
nodrošinot apmācību par starptautiskajām humanitārajām tiesībām un ar tām saistītas informācijas izplatīšanu un atbalstot to īstenošanu;
d)
uzticības vairošana demokrātiskiem vēlēšanu procesiem un iestādēm visos vēlēšanu cikla posmos, un to ticamības un pārredzamības palielināšana, jo īpaši:
i)
nosūtot ES VNM un izmantojot citus vēlēšanu procesu uzraudzības pasākumus;
ii)
palīdzot attīstīt vietējo pilsoniskās sabiedrības organizāciju spējas novērot vēlēšanas reģionālā un vietējā līmenī un atbalstot šo organizāciju iniciatīvas ar mērķi palielināt dalību vēlēšanu procesā un veikt turpmākus pasākumus pēc vēlēšanām;
iii)
atbalstot pasākumus, kuru mērķis ir vēlēšanu procesus konsekventi integrēt demokrātijas ciklā, izplatot informāciju par ES VNM ieteikumiem un īstenojot tos, jo īpaši strādājot ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kā arī sadarbojoties ar atbilstīgām publiskām iestādēm, tostarp parlamentiem un valdībām, saskaņā ar šo regulu;
iv)
sekmējot vēlēšanu procesu mierīgu iznākumu, ar vēlēšanām saistītas vardarbības mazināšanu un cenšoties panākt, ka visas sabiedrības grupas pieņem ticamus rezultātus.
2. Principus, kas paredz jebkāda veida diskriminācijas aizliegumu, integrētu pieeju dzimumu līdztiesības nodrošināšanai, līdzdalību, pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanu, atbildību, atklātību un pārredzamību, ņem vērā, kad vien tas ir svarīgi saistībā ar visiem šajā regulā minētajiem pasākumiem.
3. Šajā regulā minētos pasākumus īsteno trešo valstu teritorijā, vai arī tie ir tieši saistīti ar situācijām, kas radušās trešās valstīs, vai globāla vai reģionāla mēroga darbībām.
4. Šajā regulā minētajos pasākumos ņem vērā krīzes vai steidzami risināmu situāciju specifiku un to valstu vai situāciju specifiku, kurās ir būtisks pamatbrīvību trūkums, kurās cilvēku drošība ir visvairāk apdraudēta vai kurās cilvēktiesību organizācijas un cilvēktiesību aizstāvji darbojas vissarežģītākajos apstākļos.
3. pants
Savienības palīdzības koordinācija, saskaņotība un papildināmība
1. Savienības palīdzība, ko sniedz saskaņā ar šo regulu, atbilst Savienības ārējās darbības vispārējam satvaram un papildina palīdzību, ko sniedz ar citiem ārējas palīdzības instrumentiem vai nolīgumiem.
2. Lai uzlabotu Savienības ārējās darbības efektivitāti, saskaņotību un konsekvenci, Savienība un dalībvalstis cenšas regulāri apmainīties ar informāciju un konsultēties cita ar citu jau agrīnā plānošanas procesa stadijā, lai gan lēmumu pieņemšanas līmenī, gan praksē veicinātu savu attiecīgo darbību papildināmību un saskaņotību. Šādas konsultācijas var vainagoties ar Savienības un dalībvalstu kopīgu plānošanu un kopīgām darbībām. Savienība arī konsultējas ar citiem līdzekļu devējiem un dalībniekiem.
3. Komisija un EĀDD vajadzības gadījumā regulāri veic viedokļu un informācijas apmaiņu ar Eiropas Parlamentu.
4. Savienība tiecas nodrošināt regulāru informācijas apmaiņu ar pilsonisko sabiedrību un konsultēties ar to visos līmeņos, tostarp trešās valstīs. Kad vien tas iespējams un saskaņā ar attiecīgajām procedūrām, Savienība jo īpaši sniedz tehniskus norādījumus un atbalstu attiecībā uz piemērošanas procedūrām.
4. pants
Plānošanas un īstenošanas vispārējais satvars
1. Savienības palīdzību, ko sniedz saskaņā ar šo regulu, īsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 236/2014 un izmantojot šādus pasākumus:
a)
stratēģiskie dokumenti, kas minēti 5. pantā, un vajadzības gadījumā to pārskatītas redakcijas;
b)
gada rīcības programmas, atsevišķi pasākumi un atbalsta pasākumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 2. un 3. pantu;
c)
īpaši pasākumi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 236/2014 2. pantu.
2. Veicot jebkādu plānošanu vai programmu pārskatīšanu pēc Regulas (ES) Nr. 236/2014 17. pantā minētā starpposma pārskatīšanas ziņojuma (“starpposma pārskatīšanas ziņojums”) publicēšanas, ņem vērā minētajā ziņojumā izklāstītos rezultātus, atzinumus un secinājumus.
5. pants
Stratēģiskie dokumenti
1. Stratēģiskajos dokumentos, pamatojoties uz Savienības prioritātēm, starptautisko situāciju un galveno partneru darbībām, izklāsta Savienības stratēģiju palīdzībai, ko tā sniedz saskaņā ar šo regulu. Tie atbilst šīs regulas vispārējam nolūkam, mērķiem, darbības jomai un principiem.
2. Stratēģiskajos dokumentos izklāsta prioritārās jomas, kas izvēlētas Savienības finansējuma piešķiršanai šīs regulas spēkā esības laikā, konkrētos mērķus, paredzamos rezultātus un izpildes rādītājus. Tajos norāda arī indikatīvu finanšu piešķīrumu - gan kopējo, gan sadalījumā pa prioritārām jomām; vajadzības gadījumā norādot diapazonu.
3. Stratēģiskos dokumentus apstiprina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2014 16. panta 3. punktā noteikto procedūru. Ja tas ir vajadzīgs tādēļ, ka ir būtiski mainījušies apstākļi un politika, stratēģiskos dokumentus atjaunina saskaņā ar to pašu procedūru.
6. pants
Tematiskās prioritātes un pilnvaru deleģēšana
Konkrētie mērķi un prioritātes, kurus saskaņā ar šo regulu īsteno ar Savienības palīdzību, ir uzskaitīti pielikumā.
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai grozītu tematiskās prioritātes, kas izklāstītas pielikumā. Jo īpaši pēc starpposma pārskatīšanas ziņojuma publicēšanas un pamatojoties uz tajā iekļautajiem ieteikumiem, Komisija līdz 2018. gada 31. martam pieņem deleģēto aktu, ar ko groza pielikumu.
7. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt 6. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 6. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz šīs regulas darbības laikposmu.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 6. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 6. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
8. pants
Komiteja
Komisijai palīdz Demokrātijas un cilvēktiesību komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
9. pants
Piekļuve dokumentiem
Lai Eiropas Parlaments un Padome spētu īstenot tiem piešķirtās pārbaudes pilnvaras, pamatojoties uz pilnīgu informāciju, tiem ir piekļuve visiem ar EIDC saistītajiem dokumentiem, kas attiecas uz minēto pilnvaru īstenošanu, saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem.
10. pants
Finansējums
Šīs regulas īstenošanai paredzētais finansējums 2014. - 2020. gada laikposmam ir EUR 1 332 752 000.
Ikgadējās apropriācijas Eiropas Parlaments un Padome apstiprina, ievērojot daudzgadu finanšu shēmu.
11. pants
Eiropas Ārējās darbības dienests
Šo regulu piemēro saskaņā ar Lēmumu 2010/427/ES.
12. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 11. marts