РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/561 НА КОМИСИЯТА
от 7 април 2015 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на схемата за разрешаване на лозови насаждения
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално членове 70, 72 и член 145, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 62, параграф 2, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се съдържат правила относно схема за разрешаване на лозови насаждения, която отменя и заменя преходния режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (3), считано от 1 януари 2016 г. В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата относно продължителността, управлението и контрола на схемата за разрешаване на лозови насаждения и Комисията се упълномощава да приема актове за изпълнение относно управлението и контрола на схемата. Преходният режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007, продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. в съответствие с член 230, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определя общото изискване държавите членки да издават разрешение за засаждане на лозя след подаването на заявление от страна на производителите, които имат намерение да засаждат или презасаждат лози. В член 63 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда предпазен механизъм за новите насаждения, като държавите членки трябва да предоставят ежегодно разрешения за нови насаждения в размер, съответстващ на 1 % от общата площ на територията им, която е била засадена с лози, но ако бъде надлежно обосновано, е възможно да бъде взето решение и за по-малък размер. В член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения и се определят критерии за допустимост и приоритет, които държавите членки могат да прилагат.
(3)
Следва да бъдат установени правила на равнището на Съюза относно процедурите, които държавите членки трябва да прилагат при решенията за предпазния механизъм и за избора на критерии за допустимост и приоритетност. Тези правила следва да предвиждат срокове за решенията, които трябва да се вземат, и съответните последици, когато някои решения не бъдат взети.
(4)
За да се осигурят яснота и последователно прилагане във всички държави членки и винарски региони, правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения следва също така да включват обработката на заявленията, процедурата за подбор и ежегодното предоставяне на тези разрешения. Така производителите ще спазват сходни правила на равнището на Съюза, когато подават заявления за разрешения за нови насаждения. Тези правила имат за цел да осигурят прозрачна, справедлива и навременно функционираща система, адаптирана към нуждите на лозаро-винарския сектор. Те следва също така да предпазят заявителите от неоправдана неравнопоставеност, прекалено забавяне или прекомерна административна тежест. По-специално, тъй като лозарската година започва на 1 август, издаването на разрешения за нови лозови насаждения до тази дата изглежда съобразено с нуждите на лозаро-винарския сектор и гарантира възможността за нови лозови насаждения в рамките на същата календарна година. Следва да се определи подходяща дата, която да гарантира, че всички съответни решения на държавата членка са оповестени навреме преди началото на поканата за подаване на заявления и производителите имат възможност да се запознаят добре с приложимите правила, преди да подадат заявление.
(5)
Когато общият брой на хектарите, поискани в допустимите заявления, превишава значително броя на хектарите, предоставени от държавите членки, е възможно голям дял отделни заявители да получат само малка част от заявените от тях хектари и съответно да не използват съответните разрешения, поради което ще им бъдат наложени санкции. За да се намери решение на такива ситуации, е целесъобразно да не се налагат подобни санкции, когато предоставяните разрешения са за по-малко от определен процент от заявеното. Освен това, за да се избегне загуба на съответните разрешения, следва да се позволи на държавите членки или да ги прехвърлят към следващата година, или те да бъдат преразпределени в рамките на една и съща година измежду заявителите, чиито искания не са били напълно удовлетворени и не са отхвърлили издадените им разрешения.
(6)
В член 66 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и в членове 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 (4) се определят правила относно издаването на разрешения за презасаждане в същото стопанство. Следва също така да се установят правила на равнището на Съюза относно процедурата, която трябва да прилагат, и сроковете, които трябва да спазват държавите членки при издаването на тези разрешения за презасаждане. За да се позволи на производителите да се съобразят с ограниченията за презасаждане в същото стопанство по фитосанитарни, екологични или оперативни причини, за държавите членки следва да е възможно да разрешават на производителите да подадат заявление в разумен, но ограничен срок след изкореняването. Освен това, предвид административната тежест за държавите членки и за производителите, свързана с подаването и обработването на заявленията за разрешения за презасаждане, следва също така да е възможно прилагането на опростена процедура в специалните случаи, в които площта на презасаждане съответства на площта на изкореняване или когато не е взето решение за ограничаване за презасаждането.
(7)
В член 68 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установяват правила за предоставяне на разрешения чрез превръщане на права на засаждане, предоставени преди 31 декември 2015 г. Следва също така да бъдат установени правила на равнището на Съюза за процедурата, която трябва да прилагат държавите членки при предоставянето на тези разрешения. Следва да се установи срок за подаване и обработка на заявленията, който да позволява на държавите членки да получат и обработят надлежно и навременно заявленията за превръщане.
(8)
Според член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 разрешенията се издават за конкретна площ от стопанството на производителя, посочена в заявлението. В надлежно обосновани случаи на заявителите следва да се осигури възможност да изменят тази конкретна площ през периода на валидност на разрешението. Тази възможност обаче трябва да бъде изключена в някои случаи, за да се предотврати заобикалянето на схемата за разрешения за лозови насаждения.
(9)
В член 63, параграф 4, член 64, параграф 3, член 71, параграф 3 и член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установява задължението държавите членки да уведомяват Комисията за някои аспекти от прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Следва да се установят изисквания с цел улесняване на предоставянето на информация от държавите членки относно всички значими аспекти на управлението и контрола на тази схема и да се осигури подходящ мониторинг на нейното изпълнение.
(10)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 е предвидена необходимостта да бъдат установени разпоредби за контрол във връзка с прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Необходими са общи правила относно контрола, за да се поясни, че основният инструмент за проверка на спазването на схемата е лозарският регистър и че контролът следва да се извършва в съответствие с общите принципи, установени в член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Подобни правила следва да служат като обща рамка за държавите членки, които да разработят по-подробни разпоредби на национално равнище, за да се избегнат неразрешените насаждения и да се гарантира спазването на правилата на схемата за разрешения, включително на крайния срок за използване на разрешенията и за изкореняване, в случай на планирано презасаждане, както и спазването на ангажиментите, които производителите са поели с цел да получат разрешения.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разрешения за лозови насаждения
В съответствие с настоящия регламент разрешения за лозови насаждения, съгласно предвиденото в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ще се предоставят от 2016 г.
Разрешенията се отнасят до нови насаждения, презасаждане и превръщане на права на засаждане.
Разрешенията за нови насаждения, посочени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се предоставят ежегодно.
Член 2
Предходни решения относно площите, които да бъдат предоставени за нови насаждения
1. Когато държавите членки решат да ограничат общата площ на разположение за нови насаждения, която се предоставя под формата на разрешения в съответствие с член 63, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, те оповестяват тези решения и съответната обосновка до 1 март.
2. Когато държавите членки взимат предвид препоръките на професионални организации или заинтересовани групи производители, съгласно посоченото в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези препоръки се представят достатъчно рано, за да се позволи на съответната държава членка да ги разгледа, преди да вземе решението по параграф 1. Препоръките също се оповестяват.
Член 3
Критерии за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения
Когато държавите членки решат да използват критериите за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения, посочени в член 64, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения се оповестяват публично до 1 март.
Посочените в първа алинея решения се отнасят до:
а)
прилагането на един или повече от критериите, посочени в член 64, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, заедно с надлежната обосновка, в случай че държавите членки решат да приложат член 64, параграф 1, буква г), както и член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
б)
броя на наличните хектари за издаване на разрешения на национално равнище:
i)
пропорционално;
ii)
според критериите за приоритет, изброени в член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
В случаите, когато държавите членки смятат да приложат критериите за приоритет, посочени в настоящия член, втора алинея, буква б), подточка ii), те определят кой от тези критерии ще се прилага. Държавите членки могат също така да решат да определят различна важност на всеки от избраните критерии за приоритет. Подобни решения ще позволят на държавите членки да класират отделните заявления на национално равнище при предоставянето на броя на хектарите, посочени в буква б), подточка ii), въз основа на съответствието на тези заявления с избраните критерии за приоритет.
Член 4
Общоприложими правила за новите насаждения
Когато държавите членки не публикуват съответните решения в рамките на крайните срокове, посочени в членове 2 и 3, за съответната година се прилагат следните правила за издаване на разрешения за нови насаждения:
а)
налични разрешения за нови насаждения в размер на 1 % от общата площ, засадена с лозя на тяхна територия, както е посочено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, без други ограничения;
б)
пропорционално разпределение на хектарите между всички отговарящи на условията заявители въз основа на площта, за която са поискали разрешение, когато заявената площ превишава наличната.
Държавите членки гарантират оповестяването на информацията, отнасяща се до правилата, приложими в съответствие с първа алинея.
Член 5
Подаване на заявления за нови насаждения
1. Когато решенията, посочени в членове 2 и 3, или информацията, посочена в член 4, втора алинея, бъдат оповестени, но не по-късно от 1 май, държавите членки дават началото на срока за подаване на индивидуални заявления, който продължава най-малко един месец.
2. В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Когато не са установени ограничения съгласно с член 2, а също така липсват и критерии съгласно с член 3, държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
3. В случаите, в които държавите членки решат да използват определени критерии за издаване на разрешения за нови лозови насаждения, се прилагат следните правила:
а)
критерии за допустимост, посочени в член 64, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560: в заявленията се посочват съответният(те) лозаро-винарски продукт(и), който(които) заявителят смята да произвежда в новозасадената(ите) площ(и), като се уточнява дали същият смята да произвежда един или повече от следните продукти:
i)
вина със защитено наименование за произход;
ii)
вина със защитено географско указание;
iii)
вина без географско указание, при които се посочва винарският сорт лоза;
б)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономическо естество, която доказва икономическата устойчивост на съответния проект въз основа на една или повече от стандартните методики за финансов анализ на земеделските инвестиционни проекти, посочени в част Д от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
в)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономически характер, която доказва потенциала за повишена конкурентоспособност въз основа на съображенията, изложени в част Е от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
г)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация, която доказва потенциала за подобряване на продуктите с географски указания, въз основа на едно от условията, изложени в част Ж от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
д)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията включват информация, според която размерът на стопанството на заявителя към датата на заявлението съответства на праговете, които трябва да определят държавите членки въз основа на разпоредбите на част З от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
е)
когато държавите членки изискват от кандидатите да поемат ангажиментите, посочени в приложение I, части А и Б и в приложение II, части А, Б, Г, Д, Е, Ж и Й към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 във връзка със съответните критерии, заявлението трябва да включва тези ангажименти.
Когато някои от данните по първа алинея, букви а) - е) могат да бъдат събирани директно от държавите членки, те могат да освободят кандидатите от включването на тези данни в заявленията им.
4. След изтичането на срока за подаване на документи, посочен в параграф 1, държавите членки уведомяват неодобрените заявители, че техните заявления не отговарят на условията в съответствие с решението относно критериите за допустимост, прието от държавите членки в съответствие с член 3. Тези заявления се изключват от последващите етапи на процедурата.
Член 6
Издаване на разрешения за нови лозови насаждения
1. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, не надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки предоставят разрешения за пълния размер площи, заявени от производителите.
2. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки прилагат процедурата по подбор, посочена в приложение I.
Най-късно до 1 август държавите членки издават разрешения на подбраните заявители в съответствие с резултата от процедурата за подбор. Когато исканията по отговарящите на условията заявления не са били изцяло удовлетворени, заявителите биват информирани за основанията за подобно решение.
3. Когато се предоставя разрешение за по-малко от 50 % от поисканата площ в съответното заявление, заявителят може да откаже това разрешение в срок от един месец след датата, на която то е предоставено.
В такъв случай този заявител не подлежи на административните санкции по член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Държавите членки могат да решат да осигурят съответните хектари през същата година и до 1 октомври под формата на разрешения на кандидати, на които е била предоставена само част от поисканата от тях площ в съответствие с резултатите от процедурата за подбор, посочена в параграф 2, и които не са отказали съответните разрешения. Държавите членки могат също така да решат да осигурят тези хектари през следващата година в допълнение към 1 % от общата площ, засадена с лозя, както е предвидено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 7
Ограничения за предоставянето на разрешения за презасаждане
1. Когато държавите членки решат да ограничат предоставянето на разрешения за презасаждане на площи, които отговарят на изискванията за производство на вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание в съответствие с член 66, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и член 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, те публикуват тези решения до 1 март.
Професионалните организации или заинтересованите групи производители, посочени в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, представят препоръките, които държавата членка трябва да вземе предвид съгласно посочения член, в срок, който позволява тяхното разглеждане, преди въпросното решение по първа алинея да бъде взето. Съответната държава членка оповестява тези препоръки.
2. Решенията, посочени в параграф 1, се прилагат в продължение на една година от датата, на която са били оповестени.
Когато препоръка от професионална организация или заинтересована група производители се отнася за период, по-дълъг от една година, но не по-дълъг от три години, съгласно предвиденото в член 65, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения могат да се прилагат и за период до три години.
В случаите, в които такива професионални организации или заинтересовани групи производители не представят съответните препоръки достатъчно рано, за да бъдат те разгледани, както е предвидено в параграф 1, или държавите членки не публикуват съответните решения до 1 март, държавите членки разрешават автоматично презасаждането съгласно предвиденото в член 8.
Член 8
Процедура за предоставяне на разрешения за презасаждане
1. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през съответната лозарска година, през която се извършва изкореняването. Същевременно държавите членки могат да решат, че подаването на заявления за разрешения за презасаждане може да се извършва до края на втората лозарска година след годината, в която е извършено изкореняването. При неспазването на тези срокове държавите членки не издават разрешително за презасаждане.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7 и заявителят не е поел никой от ангажиментите по приложение I, част А, точка 2), буква б) и част Б, точка 2), буква б) и по приложение II, част Б, параграф 4) и част Г към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, държавите членки могат да освободят кандидатите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта(ите), където ще се извърши презасаждане и за която(които) ще се издава разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
2. Когато площта, в която ще се извърши презасаждане, отговаря на площта, в която е било извършено изкореняване, или когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7, параграф 1, може да се прилага опростена процедура на национално ниво или в определени райони на територията на държавата членка. В такъв случай разрешението за презасаждане може да се счита за предоставено на датата, на която е било извършено изкореняване върху въпросната площ. За тази цел не по-късно от края на лозарската година, в която е било извършено изкореняването, съответният производител изпраща последващо съобщение, което има силата на заявление за разрешение.
3. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през годината.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Заявленията включват също така задължението да се извърши изкореняване върху площите с лозови насаждения най-късно до края на четвъртата година, считано от датата, на която са били засадени нови лозови насаждения. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
Член 9
Процедура за предоставяне на разрешения съгласно преходните разпоредби
1. Производителите подават заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения, както е посочено в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, от 15 септември 2015 г.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
2. Когато, в съответствие с член 68, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки вземат решение да удължат срока за подаване на заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения след 31 декември 2015 г., те оповестяват това решение до 14 септември 2015 г.
В такъв случай производителите могат да подадат заявленията за превръщане по всяко време, считано от 15 септември 2015 г. до края на срока, определен от държавите членки в съответствие с първа алинея.
3. Като се уверят, че правата на засаждане, за които е било заявено превръщане в съответствие с параграфи 1 и 2, са все още валидни, държавите членки предоставят разрешенията автоматично. Периодът между подаването на заявлението за превръщане и предоставянето на разрешението не надвишава три месеца. Същевременно, ако заявлението е подадено преди 31 декември 2015 г., тримесечният срок започва да тече на 1 януари 2016 г.
Член 10
Промяна на конкретната площ, за която е издадено разрешение
В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да решат, по искане на заявителя, че лозя могат да бъда засадени на площ в стопанството, различна от конкретната площ, за която е било издадено разрешение, при условие че новата площ има същия размер в хектари, както и че разрешението е още валидно, в съответствие с член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Първата алинея не се прилага в случаите, когато е издадено разрешение въз основа на спазването на специфични критерии за допустимост или за приоритет, свързани с местонахождението, посочено в заявлението, а в заявлението за промяна се посочва друга конкретна площ, която не попада в рамките на това местонахождение.
Член 11
Уведомления
1. Считано от 2016 г., държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 март:
а)
съобщение относно лозарските райони, упоменато в член 145, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, за положението към 31 юли през предходната лозарска година. Информацията се съобщава с формуляра от приложение II към настоящия регламент;
б)
уведомленията, упоменати в член 63, параграф 4 и член 64, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение III към настоящия регламент;
в)
уведомление относно ограниченията по решение на държавата членка относно презасаждането в същото стопанство, съгласно посоченото в член 7 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица А) към настоящия регламент;
г)
актуализиран списък на националните професионални организации или заинтересовани групи производители, упоменати в членове 2 и 7 от настоящия регламент;
д)
съобщение за общия размер на площите, за които е установено, че са засадени с лозя без разрешение, както и размера на площите, в които е било извършено изкореняване, съгласно посоченото в член 71, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това съобщение се отнася за предходната лозарска година. Първото съобщение се представя за първи път до 1 март 2017 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Информацията се съобщава с формуляра от приложение IV към настоящия регламент;
е)
когато държавите членки решат да прилагат критерия за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, определените прагове по отношение на минималния и максималния размер на стопанствата, както е посочено в приложение II, част З към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
2. Считано от 2016 г. държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 ноември:
а)
уведомление относно заявленията за разрешения за нови насаждения, относно действително предоставените разрешения през предходната лозарска година съгласно член 6, параграф 1 или 2 от настоящия регламент, както и относно отказаните от заявители разрешения и предоставените на други заявители разрешения преди 1 октомври съгласно член 6, параграф 3 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение V към настоящия регламент;
б)
уведомление относно разрешенията за презасаждане, предоставени през предходната лозарска година, както е посочено в член 8 от настоящия регламент. Първото уведомление се подава до 1 ноември 2016 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица Б) към настоящия регламент;
в)
уведомление относно разрешенията, предоставени през предходната лозарска година въз основа на превръщане на валидни права на засаждане, според посоченото в член 9 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра в приложение VII (таблица Б) само до 1 ноември на годината след края на срока за превръщане, посочен в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, или на срока, определен от държавата членка в съответствие с член 9, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавите членки, които изпълняват условията по член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, уведомяват Комисията до 31 юли 2015 г. за решението да не прилагат схемата за разрешаване на лозовите насаждения съгласно член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
4. Държавите членки уведомяват Комисията до 15 септември 2015 г. за срока за превръщане на правата на засаждане в разрешения съгласно член 9, параграф 2 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VII (таблица А) към настоящия регламент.
5. Уведомленията, съобщенията и списъците, упоменати в настоящия член, се изпращат в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (5).
6. Ако някоя държава членка не се съобрази с разпоредбите по параграфи 1 - 4 или ако съответната информация се окаже неточна, Комисията може да прекрати частично или изцяло месечните плащания, посочени в член 17 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде подадена правилно.
7. Държавите членки съхраняват информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, най-малко десет лозарски години след лозарската година, през която информацията е била предоставена.
8. Задълженията по настоящия член не засягат задълженията на държавите членки съгласно Регламент (ЕС) № 1337/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 12
Контрол
1. Държавите членки прилагат контрол съгласно необходимото за гарантиране на правилното прилагане на правилата на схемата за разрешаване на лозови насаждения, установена в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 и в настоящия регламент.
2. При проверката на спазването на правилата по параграф 1 държавите членки използват лозарския регистър, посочен в член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
3. Член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis към схемата за разрешаване на лозови насаждения.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 април 2015 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/561
(2015. gada 7. aprīlis),
ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 piemērojama attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 70. pantu, 72. pantu un 145. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 62. panta 2. punkta a) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā ir iekļauti noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, ar kuriem no 2016. gada 1. janvāra atceļ un aizstāj stādīšanas tiesību pārejas režīmu, kas noteikts Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (3) II daļas I sadaļas III nodaļas IVa iedaļas II apakšiedaļā. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā ir paredzēti noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas ilgumu, pārvaldību un kontroli un Komisija tiek pilnvarota pieņemt īstenošanas aktus par minētās sistēmas pārvaldību un arī par kontroli. Stādīšanas tiesību pārejas režīms, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 II daļas I sadaļas III nodaļas IVa iedaļas II apakšiedaļā, paliek spēkā līdz 2015. gada 31. decembrim saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 230. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu.
(2)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. pants nosaka dalībvalstu pienākumu vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķirt, pamatojoties uz pieteikumu no ražotājiem, kuri nodomājuši stādīt vai atkārtoti stādīt vīnogulājus. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. pantā ir paredzēti aizsardzības pasākumi attiecībā uz jaunu vīnogulāju stādīšanu, un saskaņā ar tiem dalībvalstīm katru gadu jādara pieejamas atļaujas jauniem vīnogulāju stādījumiem, kuri veido 1 % no faktiski apstādītajām vīnogulāju platībām dalībvalsts teritorijā, bet, ja ir pienācīgs pamatojums, var piemērot zemāku procentuālo vērtību. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu un noteikti atbilstības un prioritārie kritēriji, ko dalībvalstis var piemērot.
(3)
Savienības līmenī būtu jāparedz noteikumi par kārtību, kas dalībvalstīm jāievēro attiecībā uz lēmumiem, ko tās pieņem par aizsardzības pasākumiem, un attiecībā uz atbilstības un prioritāro kritēriju izvēli. Šādiem noteikumiem būtu jāaptver lēmumu pieņemšanas termiņi un lēmumu nepieņemšanas sekas.
(4)
Lai nodrošinātu skaidrību un konsekventu piemērošanu visās dalībvalstīs un vīnkopības reģionos, noteikumiem par jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu būtu jāaptver arī pieteikumu apstrāde, atlases procedūra un tas, ka atļaujas jāpiešķir katru gadu. Tādējādi ražotājiem, kas piesakās uz jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujām, Savienības līmenī piemērotu līdzīgus noteikumus. Šo noteikumu mērķis ir nodrošināt to, ka sistēma darbojas pārredzamā, taisnīgā un savlaicīgā veidā un ir piemērota vīna nozares vajadzībām. Tiem būtu arī jānovērš nepamatota nevienlīdzība, pārmērīga kavēšanās vai nesamērīgs administratīvais slogs attiecībā uz pieteikumu iesniedzējiem. Tā kā vīna gads sākas 1. augustā, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršana līdz šai dienai šķiet piemērota vīna nozares vajadzībām un nodrošina, ka vīnogulāju stādīšanu var izdarīt vēl tajā pašā kalendāra gadā. Piemērotas dienas izraudzīšanās ir svarīga tālab, lai nodrošinātu, ka visi attiecīgie dalībvalstu lēmumi tiek publiskoti savlaicīgi pirms uzaicinājuma iesniegt pieteikumus, un lai ražotāji pirms pieteikuma iesniegšanas būtu labi informēti par piemērojamajiem noteikumiem.
(5)
Ja kopējais skaits hektāru, par kuriem saņemti derīgi pieteikumi, nozīmīgi pārsniedz to hektāru skaitu, kurus dalībvalstis darījušas pieejamus, daudzi individuālo pieteikumu iesniedzēji varētu saņemt tikai daļu no tās platības, uz kuru viņi pieteicās, un tādā veidā nepilnīgi izmantot atbilstošās atļaujas un attiecīgi tikt [administratīvi] sodīti. Lai risinātu šādas situācijas, ir lietderīgi nepiemērot sodus gadījumos, kad piešķirtās atļaujas atbilst platībai, kas ir mazāka par noteiktu procentuālo daļu no platības, uz kuru pieteicās. Turklāt, lai atbilstošās atļaujas neietu zudumā, būtu jāparedz iespēja dalībvalstīm vai nu pārnest tās uz nākamo gadu, vai tajā pašā gadā pārdalīt tās pieteikumu iesniedzējiem, kuru pieteikumi nav pilnībā apmierināti un kuri nav atteikušies no piešķirtajām atļaujām.
(6)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. pantā un Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 (4) 3. un 4. pantā ir paredzēti noteikumi par atļauju piešķiršanu atkārtotas apstādīšanas darbiem tajā pašā lauku saimniecībā. Būtu jānosaka arī Savienības līmeņa noteikumi par procedūru un termiņiem, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās piešķir atkārtotas apstādīšanas atļaujas. Lai ražotāji varētu novērst fitosanitārus, vidiskus vai operacionālus ierobežojumus, kas saistīti ar atkārtotas apstādīšanas darbiem tajā pašā lauku saimniecībā, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējams atļaut ražotājiem pieteikumu iesniegt pieņemamā, bet ierobežotā termiņā pēc izaršanas. Turklāt, ņemot vērā administratīvo slogu, ko dalībvalstīm un ražotājiem rada atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumu iesniegšana un izskatīšana, vajadzētu paredzēt iespēju piemērot vienkāršotu procedūru tādos gadījumos, kad atkārtotās apstādīšanas platība ir tā pati, kas izartā platība, vai kad nav nekādu atkārtotas apstādīšanas ierobežojumu.
(7)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. pantā ir paredzēti noteikumi par atļauju piešķiršanu, kuru veic, pārveidojot stādīšanas tiesības, kas piešķirtas pirms 2015. gada 31. decembra. Būtu jānosaka arī Savienības līmeņa noteikumi par procedūru, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās piešķir šādas atļaujas. Lai dalībvalstis varētu pienācīgā un savlaicīgā veidā saņemt un apstrādāt pārveidošanas pieteikumus, būtu jānosaka šādu pieteikumu iesniegšanas un izskatīšanas termiņi.
(8)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 2. punktā noteikts, ka atļaujas jāpiešķir par konkrētu, pieteikumā norādītu platību ražotāja lauku saimniecībā. Pienācīgi pamatotos gadījumos jādod iespēja pieteikuma iesniedzējiem mainīt šo konkrēto platību atļaujas derīguma laikā. Tomēr, lai novērstu vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas noteikumu apiešanu, dažos gadījumos šī iespēja būtu jāizslēdz.
(9)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 4. punktā, 64. panta 3. punktā, 71. panta 3. punktā un 145. pantā ir noteikts dalībvalstu pienākums paziņot Komisijai par noteiktiem vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas īstenošanas aspektiem. Būtu jānosaka prasības, kas vajadzīgas, lai veicinātu tās informācijas paziņošanu, ko dalībvalstis sniedz par visiem attiecīgajiem sistēmas pārvaldības un kontroles aspektiem un kas ļauj pienācīgi uzraudzīt sistēmas īstenošanu.
(10)
Regulas (ES) Nr. 1306/2013 62. pantā ir paredzēts, ka jāizveido noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas īstenošanas kontroli. Ir vajadzīgi vispārēji kontroles noteikumi, kuros precizē, ka galvenais instruments, ar ko pārbauda atbilstību sistēmai, ir vīna dārzu reģistrs, un ka pārbaudes būtu jāveic saskaņā ar vispārējiem principiem, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 59. pantā. Ar šādiem noteikumiem būtu jāparedz vispārēja sistēma, un tad dalībvalstu līmenī tiktu izstrādāti sīkāki noteikumi, kas vajadzīgi, lai nepieļautu stādīšanu bez atļaujas un lai nodrošinātu, ka atļauju sistēmas noteikumi tiek ievēroti, tostarp attiecībā uz atļauju izmantošanas termiņu un izaršanu priekšlaicīgas atkārtotās apstādīšanas gadījumā, kā arī attiecībā uz to saistību ievērošanu, kuras ražotāji uzņēmušies, lai stādīšanas atļauju iegūtu.
(11)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Vīnogulāju stādīšanas atļaujas
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā paredzētās vīnogulāju stādīšanas atļaujas, sākot no 2016. gada, piešķir saskaņā ar šo regulu.
Atļaujas attiecas uz jaunu vīnogulāju stādīšanu, atkārtotu apstādīšanu un stādīšanas tiesību pārveidošanu.
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantā minētās jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķir katru gadu.
2. pants
Iepriekšēji lēmumi par platībām, kas jādara pieejamas jaunu vīnogulāju stādīšanai
1. Ja dalībvalstis nolemj ierobežot jaunu vīnogulāju stādīšanai pieejamo kopējo platību, kas iedalāma ar atļaujām saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 2. un 3. punktu, dalībvalstis līdz 1. martam publisko šādus lēmumus un attiecīgos pamatojumus.
2. Ja dalībvalstis ņem vērā ieteikumus, ko sniegušas profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. pantu, šie ieteikumi jāiesniedz pietiekami drīz, lai tos varētu izskatīt, pirms attiecīgā dalībvalsts pieņem 1. punktā minēto lēmumu. Arī minētos ieteikumus publisko.
3. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanas kritēriji
Ja dalībvalstis nolemj izmantot jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanas kritērijus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. un 2. punktu, šādus lēmumus tās publisko līdz 1. martam.
Pirmajā daļā minētie lēmumi ir par:
a)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta otrajā daļā minēta kritērija vai kritēriju piemērošanu, tostarp sniedzot pienācīgu pamatojumu, ja dalībvalstis nolemj piemērot minētās regulas 64. panta 1. punkta d) apakšpunktu, kā arī par viena vai vairāku Deleģētās regulas (ES) 2015/560 2. panta 1. punkta kritēriju piemērošanu;
b)
valsts līmeņa atļauju piešķiršanai pieejamo hektāru skaitu:
i)
ja tos sadala proporcionāli;
ii)
ja tos sadala saskaņā ar prioritārajiem kritērijiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā, kā arī Deleģētās regulas (ES) 2015/560 2. panta 3. punktā.
Ja dalībvalstis ir paredzējušas piemērot šā panta otrās daļas b) punkta ii) apakšpunktā minētos prioritāros kritērijus, tās precizē, kuri prioritārie kritēriji tiks piemēroti. Dalībvalstis var arī nolemt piešķirt katram izraudzītajam prioritārajam kritērijam atšķirīgu svarīgumu. Šādi lēmumi dalībvalstīm ļaus sarindot valsts līmenī saņemtos pieteikumus prioritārā secībā, lai pēc tam - atkarībā no pieteikumu atbilstības izraudzītajiem prioritārajiem kritērijiem - piešķirtu b) punkta ii) apakšpunktā minētos hektārus.
4. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas standartnoteikumi
Ja dalībvalstis 2. un 3. pantā noteiktajos termiņos nepublisko attiecīgos lēmumus, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā attiecīgajā gadā piemēro šādus noteikumus:
a)
jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujas dara pieejamas par platību, kas veido 1 % no faktiski apstādītajām vīnogulāju platībām dalībvalsts teritorijā, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktā, un citus ierobežojumus nenosaka;
b)
ja iesniegtie pieteikumi ir par lielāku platību nekā pieejams, hektārus proporcionāli sadala visiem derīgo pieteikumu iesniedzējiem, pamatojoties uz platību, par kādu iesniegts atļaujas pieteikums.
Dalībvalstis nodrošina tās informācijas publiskošanu, kas attiecas uz noteikumiem, kurus piemēro saskaņā ar pirmo daļu.
5. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas pieteikumu iesniegšana
1. Pēc tam, kad ir publiskoti 2. un 3. pantā minētie lēmumi vai 4. panta otrajā daļā minētā informācija, un ne vēlāk kā 1. maijā dalībvalstis atklāj individuālo pieteikumu iesniegšanas laikposmu, kas ir vismaz vienu mēnesi ilgs.
2. Pieteikumos konkrēti norāda to attiecīgo platību lielumu un atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Ja nav paredzēti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 2. pantu un nav izraudzīti kritēriji saskaņā ar 3. pantu, dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to attiecīgo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
3. Ja dalībvalstis nolemj jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā izmantot noteiktus kritērijus, piemēro šādus noteikumus:
a)
ja izmanto atbilstības kritērijus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā un Deleģētās regulas (ES) 2015/560 2. panta 1. punktā: pieteikumos norāda vīnkopības produktus, ko pieteikuma iesniedzējs paredzējis ražot no jauna apstādītajās platībās, un precizē, vai pieteikuma iesniedzējs plāno ražot vienu vai vairākus no šādiem produktiem:
i)
vīni ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu;
ii)
vīni ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi;
iii)
vīni bez ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (tiem pieskaita arī vīnus, kuriem norāda izmantoto vīnogu šķirni);
b)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta e) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj ekonomiska rakstura informāciju, kas liecina par attiecīgā projekta ekonomisko ilgtspēju un ir iegūta ar vienu vai vairākām finanšu analīzes standartmetodēm, kuras attiecībā uz lauksaimniecības ieguldījumu projektiem minētas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma E daļā;
c)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta f) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj ekonomiska rakstura informāciju, kas apliecina konkurētspējas palielināšanas potenciālu un ir iegūta, pamatojoties uz apsvērumiem, kuri noteikti Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma F daļā;
d)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta g) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj informāciju, kas parāda, kā potenciāli uzlabosies ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēto produktu kvalitāte, un ir iegūta, pamatojoties uz kādu no nosacījumiem, kuri paredzēti Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma G daļā;
e)
ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā: pieteikumos iekļauj informāciju, kas parāda, ka iesniedzēja lauku saimniecības lielums pieteikuma iesniegšanas laikā atbilst robežvērtībām, kuras dalībvalstīm jānosaka, pamatojoties uz noteikumiem, kas paredzēti Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma H daļā;
f)
ja dalībvalstis pieprasa pieteikuma iesniedzējiem uzņemties saistības, kas attiecīgo kritēriju sakarībā minētas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 I pielikuma A un B daļā un II pielikuma A, B, D, E, F un G daļā un I daļas II iedaļā, pieteikumos jāiekļauj minētās saistības.
Ja kādus no informācijas elementiem, kas minēti pirmās daļas a) līdz f) apakšpunktā, dalībvalstis var noskaidrot nepastarpinātā veidā, tās var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no pienākuma iekļaut šādus elementus savos pieteikumos.
4. Pēc 1. punktā minētā pieteikumu iesniegšanas laikposma beigām dalībvalstis informē attiecīgos iesniedzējus par atbilstības kritērijus neizturējušo pieteikumu noraidīšanu, ievērojot lēmumu par atbilstības kritērijiem, kuru dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar 3. pantu. Šos pieteikumus procedūras turpmākajos posmos vairs neiekļauj.
6. pants
Jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršana
1. Ja kopējā platība, par kuru iesniegti derīgi pieteikumi, nepārsniedz platību, kas darīta pieejama saskaņā ar 2. panta 1. punktu, dalībvalstis atļaujas piešķir pilnā apjomā saskaņā ar ražotāju pieteikumiem.
2. Ja kopējā platība, par kuru iesniegti derīgi pieteikumi, pārsniedz platību, kas darīta pieejama saskaņā ar 2. panta 1. punktu, dalībvalstis piemēro I pielikumā noteikto atlases procedūru.
Šādas procedūras rezultātā atlasītajiem pieteikumu iesniedzējiem dalībvalstis atļauju piešķir ne vēlāk kā 1. augustā. Ja derīgie pieteikumi nav tikuši pilnībā apmierināti, pieteikuma iesniedzējus informē par šāda lēmuma iemesliem.
3. Ja piešķirtā atļauja atbilst mazāk nekā 50 % no platības, par kuru iesniegts attiecīgais pieteikums, iesniedzējs viena mēneša laikā pēc atļaujas piešķiršanas dienas var no šādas atļaujas atteikties.
Tādā gadījumā pieteikuma iesniedzējam nepiemēro administratīvos sodus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 3. punktā. Dalībvalstis var nolemt tajā pašā gadā, bet ne vēlāk kā 1. oktobrī darīt pieejamu atbilstošu skaitu hektāru atļaujām, kas piešķiramas pieteikumu iesniedzējiem, kuri 2. punktā minētās atlases procedūras iznākumā saņēmuši tikai daļu no prasītās platības un nav atteikušies no attiecīgās atļaujas. Dalībvalstis var arī nolemt šos hektārus darīt pieejamus nākamajā gadā papildus 1 % no vīnogulājiem apstādītās kopējās platības, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktā.
7. pants
Atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanas ierobežojumi
1. Ja dalībvalstis nolemj ierobežot atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanu par platībām, kurās ir tiesības ražot vīnu ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu vai aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 3. punktu un Deleģētās regulas (ES) 2015/560 4. pantu, dalībvalstis šādus lēmumus publisko līdz 1. martam.
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. pantā minētās profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas dod ieteikumus, kurus dalībvalsts ņem vērā saskaņā ar minēto pantu, paredzot pietiekamu laiku to izskatīšanai, pirms tiek pieņemts pirmajā daļā minētais lēmums. Attiecīgā dalībvalsts šos ieteikumus publisko.
2. Lēmumus, kas minēti 1. punktā, piemēro viena gada garumā no dienas, kurā tie ir publiskoti.
Ja profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas ieteikums ir dots uz laiku, kas ilgāks par vienu gadu, bet nepārsniedz trīs gadus, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. panta otrajā daļā, minētie lēmumi var attiekties arī uz laiku līdz trim gadiem.
Ja šāda profesionālā organizācija vai ieinteresētā ražotāju grupa attiecīgos ieteikumus iesniedz tik vēlu, ka nepietiek laika to izskatīšanai, kā minēts 1. punktā, vai ja dalībvalstis līdz 1. martam nav publiskojušas attiecīgos lēmumus, dalībvalstis automātiski atļauj atkārtotu apstādīšanu, kā paredzēts 8. pantā.
8. pants
Atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanas procedūra
1. Atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 1. punktā, var iesniegt jebkurā laikā tajā pašā vīna gadā, kad notiek izaršana. Tomēr dalībvalstis var nolemt, ka atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus var iesniegt līdz otrā vīna gada beigām pēc gada, kad notikusi izaršana. Ja šie termiņi netiek ievēroti, dalībvalstis atkārtotas apstādīšanas atļauju nepiešķir.
Pieteikumos konkrēti norāda izarto platību lielumu un atrašanās vietu un to atkārtoti apstādāmo platību lielumu un atrašanās vietu tā paša iesniedzēja lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Ja nav paredzēti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 7. pantu un pieteikuma iesniedzējs nav uzņēmies nevienas no saistībām, kas minētas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 I pielikuma A un B daļas 2. punkta b) apakšpunktā un II pielikuma B daļas 4. punktā un D daļā, dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to atkārtoti apstādāmo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
Dalībvalstis automātiski piešķir atļaujas trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tomēr dalībvalstis var nolemt piemērot laikposmus, kas attiecībā uz pieteikumu iesniegšanu un jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu minēti attiecīgi 5. un 6. pantā.
2. Ja atkārtoti apstādāmā platība ir tā pati izartā platība vai ja nav noteikti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 7. panta 1. punktu, valsts līmenī vai konkrētu dalībvalsts reģionu līmenī var piemērot vienkāršotu procedūru. Šādā gadījumā atkārtotas apstādīšanas atļauju var uzskatīt par piešķirtu attiecīgās platības izaršanas dienā. Tālab attiecīgais ražotājs, vēlākais, līdz tā vīna gada beigām, kurā tika veikta izaršana, iesniedz ex post paziņojumu, kas tiek uzskatīts par atļaujas pieteikumu.
3. Atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 2. punktā, var iesniegt jebkurā laikā visa gada garumā.
Pieteikumos konkrēti norāda izaramo platību lielumu un atrašanās vietu un to atkārtoti apstādāmo platību lielumu un atrašanās vietu tā paša iesniedzēja lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Pieteikumi turklāt uzliek saistības ar vīnogulājiem apstādīto platību izart ne vēlāk kā ceturtā gada beigās no dienas, kad ir iestādīti jaunie vīnogulāji. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
Dalībvalstis automātiski piešķir atļaujas trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tomēr dalībvalstis var nolemt piemērot laikposmus, kas attiecībā uz pieteikumu iesniegšanu un jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu minēti attiecīgi 5. un 6. pantā.
9. pants
Atļauju piešķiršanas procedūra saskaņā ar pārejas noteikumiem
1. Ražotāji no 2015. gada 15. septembra iesniedz pieteikumus par stādīšanas tiesību pārveidošanu atļaujās, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punktā.
Pieteikumos konkrēti norāda to attiecīgo platību lielumu un atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to attiecīgo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.
2. Ja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punkta otro daļu dalībvalstis nolemj, ka termiņš, kurā var iesniegt pieteikumus par stādīšanas tiesību pārveidošanu atļaujās, var būt garāks par 2015. gada 31. decembri, šo lēmumu publisko līdz 2015. gada 14. septembrim.
Šādā gadījumā ražotāji pārveidošanas pieteikumus drīkst iesniegt jebkurā laikā no 2015. gada 15. septembra līdz tā termiņa beigām, ko dalībvalstis noteikušas saskaņā ar pirmo daļu.
3. Pārbaudījušas, vai stādīšanas tiesības, par kurām iesniegts pārveidošanas pieteikums saskaņā ar 1. un 2. punktu, joprojām ir spēkā, dalībvalstis attiecīgās atļaujas piešķir automātiski. Laikposms no pārveidošanas pieteikuma iesniegšanas līdz atļaujas piešķiršanai nepārsniedz trīs mēnešus. Tomēr, ja pieteikums iesniegts pirms 2015. gada 31. decembra, minētais trīs mēnešu laikposms sākas 2016. gada 1. janvārī.
10. pants
Konkrētas platības aizstāšana, ja atļauja jau ir piešķirta
Pienācīgi pamatotos gadījumos dalībvalstis pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma var atļaut vīnogulāju stādīšanu nevis platībā, par kuru ir piešķirta atļauja, bet citā attiecīgās lauku saimniecības platībā ar nosacījumu, ka apstādāmo hektāru skaits paliek nemainīgs un ka stādīšanas atļauja vēl ir derīga saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 3. punktu.
Pirmo daļu nepiemēro, ja atļauja ir piešķirta, pamatojoties uz noteiktu atbilstības vai prioritāro kritēriju izpildi saistībā ar pieteikumā norādītās konkrētās platības atrašanās vietu, bet lūgumā par aizstāšanu norādītā konkrētā platība atrodas ārpus minētās vietas.
11. pants
Paziņojumi
1. No 2016. gada dalībvalstis Komisijai katru gadu līdz 1. martam iesniedz šādu informāciju:
a)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 3. punktā minētais paziņojums par vīnkopības platībām, kurā norāda stāvokli iepriekšējā vīna gada 31. jūlijā. Paziņojumu veic šīs regulas II pielikumā norādītajā formā;
b)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 4. punktā un 64. panta 3. punktā minētie paziņojumi. Paziņojumus veic šīs regulas III pielikumā norādītajā formā;
c)
šīs regulas 7. pantā minētais paziņojums par ierobežojumiem, ko dalībvalstis nolēmušas piemērot attiecībā uz atkārtotu apstādīšanu tajā pašā lauku saimniecībā. Paziņojumu veic šīs regulas VI pielikuma A tabulā norādītajā formā;
d)
atjaunināts valsts līmeņa saraksts, kurā norāda šīs regulas 2. un 7. pantā minētās profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas;
e)
Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 3. punktā minētais paziņojums par kopējām platībām, kurās vīnogulāji ir iestādīti bez atļaujas, un platībām, kurās izarti bez atļaujas iestādīti vīnogulāji. Paziņojums attiecas uz iepriekšējo vīna gadu. Pirmo reizi to iesniedz, vēlākais, 2017. gada 1. martā par laikposmu no 2016. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. jūlijam. Paziņojumu veic šīs regulas IV pielikumā norādītajā formā;
f)
ja dalībvalstis nolemj piemērot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā minēto prioritāro kritēriju - Deleģētās regulas (ES) 2015/560 II pielikuma H daļā minētās robežvērtības attiecībā uz lauku saimniecības lieluma augšējo un apakšējo robežu.
2. No 2016. gada dalībvalstis Komisijai katru gadu līdz 1. novembrim iesniedz šādu informāciju:
a)
paziņojums par iesniegtajiem jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju pieteikumiem, par atļaujām, kas iepriekšējā vīna gadā faktiski piešķirtas saskaņā ar šīs regulas 6. panta 1. vai 2. punktu, un par atļaujām, ko pieteikuma iesniedzēji nav pieņēmuši, kā arī par atļaujām, kas līdz 1. oktobrim piešķirtas citiem pieteikuma iesniedzējiem, saskaņā ar šīs regulas 6. panta 3. punktu. Paziņojumus veic šīs regulas V pielikumā norādītajā formā;
b)
paziņojums par atkārtotas apstādīšanas atļaujām, kas piešķirtas iepriekšējā vīna gadā saskaņā ar šīs regulas 8. pantu. Pirmo reizi to iesniedz, vēlākais, 2016. gada 1. novembrī par laikposmu no 2016. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. jūlijam. Paziņojumu veic šīs regulas VI pielikuma B tabulā norādītajā formā;
c)
paziņojums par atļaujām, kas iepriekšējā vīna gadā piešķirtas, pārveidojot derīgas stādīšanas tiesības saskaņā ar šīs regulas 9. pantu. Paziņojumu veic šīs regulas VII pielikuma B tabulā norādītajā formā un līdz 1. novembrim nākamajā gadā pēc tā termiņa beigām, kas attiecībā uz pārveidošanu minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punktā vai par ko dalībvalstis pieņēmušas lēmumu saskaņā ar šīs regulas 9. panta 2. punktu.
3. Dalībvalstis, kas atbilst Regulas (ES) Nr. 1308/2013 67. panta 2. punkta nosacījumiem, līdz 2015. gada 31. jūlijam paziņo Komisijai par savu lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 67. panta 2. punktu neīstenot vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu.
4. Dalībvalstis līdz 2015. gada 15. septembrim paziņo Komisijai par termiņu, kas saskaņā ar šīs regulas 9. panta 2. punktu noteikts stādīšanas tiesību pārveidošanai atļaujās. Paziņojumu veic šīs regulas VII pielikuma A tabulā norādītajā formā.
5. Šajā pantā minētos paziņojumus veic un sarakstus iesniedz saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 792/2009 (5).
6. Ja dalībvalsts nepilda 1.-4. punkta noteikumus vai ja attiecīgā informācija šķiet nepareiza, Komisija var daļēji vai pilnībā apturēt Regulas (ES) Nr. 1306/2013 17. pantā minētos mēneša maksājumus vīna nozarē uz tik ilgu laiku, līdz paziņojumus izdara pareizi.
7. Informāciju, kas iesniegta saskaņā ar šo pantu, dalībvalstis glabā vismaz desmit turpmākos vīna gadus pēc tā vīna gada, kurā šī informācija ir iesniegta.
8. Šajā pantā minētie pienākumi neskar dalībvalstu pienākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1337/2011 (6).
12. pants
Kontrole
1. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā, Deleģētajā regulā (ES) 2015/560 un šajā regulā paredzētās vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas piemērošanu dalībvalstis kontrolē tik lielā mērā, cik vajadzīgs, lai nodrošinātu sistēmas noteikumu pareizu piemērošanu.
2. Lai pārbaudītu atbilstību 1. punktā minētajiem noteikumiem, dalībvalstis izmanto vīna dārzu reģistru, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. pantā.
3. Vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmai mutatis mutandis piemēro Regulas (ES) Nr. 1306/2013 59. pantu.
13. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 7. aprīlī