ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/1794 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 6 октомври 2015 година
за изменение на директиви 2008/94/ЕО, 2009/38/ЕО и 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на директиви 98/59/ЕО и 2001/23/ЕО на Съвета относно морските лица
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 153, параграф 2, буква б) във връзка с член 153, параграф 1, букви б) и д) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно член 153 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският парламент и Съветът, в съответствие с обикновената законодателна процедура, могат да приемат посредством директиви минимални изисквания, които следва да бъдат приложени постепенно с цел подобряване на условията на труд и по-добро информиране и консултиране на работниците. Тези директиви трябва да избягват налагането на непропорционални разходи или административни, финансови и правни ограничения по начин, който би попречил на създаването и развитието на малки и средни предприятия, които са движещата сила за устойчив растеж и работни места.
(2)
Директиви 2008/94/ЕО (4), 2009/38/ЕО (5) и 2002/14/ЕО (6) на Европейския парламент и на Съвета и директиви 98/59/ЕО (7) и 2001/23/ЕО на Съвета (8) или изключват определени морски лица от обхвата си, или позволяват на държавите членки да ги изключват.
(3)
В съобщението си от 21 януари 2009 г., озаглавено „Стратегически цели и препоръки за политиката на ЕС в областта на морския транспорт до 2018 г.“, Комисията подчерта, че е важно да се създаде интегрирана правна рамка, за да може морският сектор да стане по-конкурентоспособен.
(4)
Съществуването и/или вероятността за въвеждане на изключвания може да възпрепятства или ограничи възможността морските лица напълно да се възползват от своите права на справедливи и равни условия на труд и на информиране и консултиране. Доколкото съществуването и/или възможността за въвеждане на изключвания не са обосновани от обективни причини и морските лица не са равностойно третирани, разпоредбите, с които се разрешават такива изключвания, следва да бъдат заличени.
(5)
Настоящата правна ситуация съществуваща отчасти в резултат на специфичното естество на морските професии, води до неравностойно третиране на една и съща категория работници в различните държави членки в зависимост от това дали последните прилагат или не изключванията и изключванията по преценка, които действащото законодателство допуска. Значителен брой държави членки не са използвали или са използвали само в ограничена степен изключванията по преценка.
(6)
В съобщението си от 10 октомври 2007 г., озаглавено „Интегрирана морска политика за Европейския съюз“, Комисията изтъкна, че тази политика се основава на ясното признание, че всички въпроси, засягащи европейските океани и морета, са взаимно свързани и че политиките, свързани с морето, трябва да се развиват по съвместен начин, ако от тях се очаква да постигнат желаните резултати. В съобщението също се подчертава, че е необходимо да се увеличи броят и повиши качеството на свързаните с мореплаването работни места за гражданите на Съюза и че е важно да се подобрят условията на труд на корабите, наред с другото чрез инвестиции в научни изследвания, образование, обучение, здравеопазване и безопасност.
(7)
Настоящата директива е в съответствие със стратегията „Европа 2020“ и нейните цели, свързани със заетостта, и със стратегията, установена от Комисията в нейното съобщение от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Програма за нови умения и работни места: европейският принос за постигане на пълна заетост“.
(8)
Така наречената синя икономика представлява значителен дял от икономиката на Съюза по отношение на работни места и брутна добавена стойност.
(9)
В съответствие с член 154, параграф 2 от ДФЕС Комисията проведе консултации със социалните партньори на равнището на Съюза относно възможната насоченост на действията на Съюза в тази област.
(10)
В рамките на социалния диалог социалните партньори в морския сектор постигнаха общо разбиране, което е от голямо значение за настоящата директива. Това общо разбиране се основава на добър баланс между необходимостта да се подобрят условията на труд на морските лица и необходимостта да се вземат предвид особеностите на сектора.
(11)
Предвид особеното естество на морския сектор и особените условия на труд на работниците, засегнати от изключванията, заличени с настоящата директива, съществува необходимост от адаптиране на някои от разпоредбите на директивите, които се изменят с настоящата директива, за да се отразят спецификите на засегнатия сектор.
(12)
Предвид технологичното развитие от последните години, по-специално що се отнася до комуникационните технологии, изискванията за информиране и консултиране следва да бъдат актуализирани и да се прилагат по най-подходящия начин, включително чрез използване на новите технологии за връзка от далечно разстояние и увеличаване на достъпа до интернет, както и осигуряване на разумното му използване на борда, с цел да се подобри прилагането на настоящата директива.
(13)
Следва да не се засягат правата на морските лица, попадащи в обхвата на настоящата директива, които са предоставени от държавите членки в националното им законодателство за транспониране на директиви 2008/94/ЕО, 2009/38/ЕО, 2002/14/ЕО, 98/59/ЕО и 2001/23/ЕО. Прилагането на настоящата директива не следва да служи като основание за влошаване спрямо вече преобладаващото положение във всяка една държава членка.
(14)
Морската трудова конвенция от 2006 г. на Международната организация на труда има за цел да осигури достойни условия на труд и живот за морските лица чрез гарантиране на здравни стандарти и стандарти за безопасност, справедливи условия на заетост и професионално обучение, лоялна конкуренция между корабособствениците посредством глобалното прилагане на конвенцията, както и равнопоставеност на международно равнище относно някои, макар и не всички, права на работниците и служителите, независимо от тяхната националност и знамето на кораба. Посочената конвенция, Директива 2009/13/ЕО на Съвета (9) и директиви 2009/16/ЕО (10) и 2013/54/ЕС (11) на Европейския парламент и на Съвета определят правото на морските лица на достойни условия на труд в широк кръг области, осигуряват съгласуваност на правата и закрилата на морските лица на работното място и допринасят за гарантиране на равнопоставеност, включително в рамките на Съюза.
(15)
Съюзът следва да се стреми към подобряване на условията на труд и живот на борда на корабите, както и да оползотворява потенциала за иновации, за да се повиши привлекателността на морския сектор за морските лица от Съюза, включително за младите работници.
(16)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно подобряване на условията на труд на морските лица и тяхното информиране и консултиране, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(17)
С настоящата директива се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално правото на справедливи и равни условия на труд и на информиране и консултиране в рамките на предприятието. Настоящата директива следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(18)
Ето защо директиви 2008/94/ЕО, 2009/38/ЕО, 2002/14/ЕО, 98/59/ЕО и 2001/23/ЕО, следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменение на Директива 2008/94/ЕО
Член 1, параграф 3 от Директива 2008/94/ЕО се заменя със следното:
„3. Когато такива разпоредби вече се прилагат в националното законодателство, държавите членки могат да продължат да изключват от обхвата на настоящата директива домашните прислужници, наети от физическо лице.“
Член 2
Изменения на Директива 2009/38/ЕО
Директива 2009/38/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 1 параграф 7 се заличава.
2)
В член 10, параграф 3 се добавят следните алинеи:
„Член на специалната група за преговори или на европейския работнически съвет или заместник на такъв член, който е член на екипажа на морски кораб, има право да участва в заседание на специалната група за преговори или на европейския работнически съвет, или във всяко друго заседание в съответствие с всяка от процедурите по член 6, параграф 3, когато по време на заседанието, този член или заместник не е по море или в пристанище в държава, различна от държавата, в която е установено корабоплавателното предприятие.
Когато това е практически възможно заседанията се насрочват така, че да се улесни участието на членовете или заместниците, които са членове на екипажите на морски кораби.
В случаите, когато член на специалната група за преговори или на европейския работнически съвет или заместник на такъв член, който е член на екипажа на морски кораб, не е в състояние да присъства на заседание, се разглеждат възможностите за евентуалното използване на новите информационни и комуникационни технологии.“
Член 3
Изменение на Директива 2002/14/ЕО
Член 3, параграф 3 от Директива 2002/14/ЕО се заличава.
Член 4
Изменения на Директива 98/59/ЕО
Директива 98/59/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 1, параграф 2 буква в) се заличава.
2)
В член 3, параграф 1 след втората алинея се вмъква следната алинея:
„Когато планираното колективно уволнение засяга членове на екипажа на морски кораб, работодателят уведомява компетентния орган на държавата на знамето, под което плава корабът.“
Член 5
Изменение на Директива 2001/23/ЕО
Член 1, параграф 3 от Директива 2001/23/ЕО се заменя със следния текст:
„3. Настоящата директива се прилага за прехвърлянето на морски кораб, който е част от прехвърлянето на предприятие, стопанска дейност или обособена част от предприятие или стопанска дейност по смисъла на параграфи 1 и 2, при условие че приобретателят се намира в рамките на териториалния обхват на Договора или прехвърляното предприятие, стопанска дейност или обособена част от предприятие или стопанска дейност остават в рамките на териториалния обхват на Договора.
Настоящата директива не се прилага, когато предмет на прехвърлянето са изключително един или повече морски кораби.“
Член 6
Степен на закрила
Прилагането на настоящата директива в никакъв случай не представлява основание за намаляване на общото равнище на закрила на обхванатите от нея лица, което вече е осигурено от държавите членки в областите, уредени с директиви 2008/94/ЕО, 2009/38/ЕО, 2002/14/ЕО, 98/59/ЕО и 2001/23/ЕО.
Член 7
Доклад от Комисията
Комисията, след консултация с държавите членки и със социалните партньори на равнището на Съюза, представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно въвеждането и прилагането на членове 4 и 5 до 10 октомври 2019 г.
Член 8
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, до 10 октомври 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 6 октомври 2015 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/1794
(2015. gada 6. oktobris),
ar kuru attiecībā uz jūrniekiem groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/94/EK, 2009/38/EK un 2002/14/EK un Padomes Direktīvas 98/59/EK un 2001/23/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 153. panta 2. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 153. panta 1. punkta b) un e) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 153. pants paredz, ka Eiropas Parlaments un Padome, rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, ar direktīvām var noteikt minimālās prasības, kuras pakāpeniski jāievieš un kuru mērķis ir uzlabot darba apstākļus un darba ņēmēju informēšanu un apspriešanos ar tiem. Ar šādām direktīvām ir jāizvairās uzlikt tādas nesamērīgas izmaksas vai administratīvus, finansiālus un juridiskus ierobežojumus, kas traucētu veidoties un attīstīties mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas ir ilgtspējīgas attīstības un darbvietu radīšanas virzītājspēks.
(2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/94/EK (4), 2009/38/EK (5) un 2002/14/EK (6) un Padomes Direktīvas 98/59/EK (7) un 2001/23/EK (8) vai nu neattiecina, vai dod tiesības dalībvalstīm neattiecināt to piemērošanas jomas uz konkrētiem jūrniekiem.
(3)
Komisija 2009. gada 21. janvāra paziņojumā “Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā” uzsvēra, ka ir svarīgi izveidot integrētu tiesisko regulējumu, lai uzlabotu jūrniecības nozares konkurētspēju.
(4)
Minētā neattiecināšana un/vai iespēja tādu noteikt var liegt jūrniekiem iespējas pilnībā izmantot tiesības uz godīgiem un taisnīgiem darba apstākļiem un uz informāciju un konsultācijām vai arī ierobežot minēto tiesību pilnīgu izmantošanu. Ciktāl minētajai neattiecināšanai un/vai iespējai to noteikt nav objektīva pamata un attieksme pret jūrniekiem nav vienlīdzīga, noteikumi, kas pieļauj šādu neattiecināšanu, būtu jāsvītro.
(5)
Šā brīža juridiskā situācija, ko daļēji ir radījis jūrnieka profesijas specifiskais raksturs, rada pamatu nevienlīdzīgai attieksmei pret vienas kategorijas darba ņēmējiem dažādās dalībvalstīs atkarībā no tā, vai valsts piemēro vai nepiemēro spēkā esošos tiesību aktos atļauto neattiecināšanu un fakultatīvo neattiecināšanu. Būtisks skaits dalībvalstu minēto fakultatīvo neattiecināšanu nav izmantojušas vai to ir izmantojušas tikai ierobežoti.
(6)
Komisija 2007. gada 10. oktobra paziņojumā “Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika” norādīja, ka šāda politika ir balstīta uz skaidru atziņu, ka visi ar Eiropas okeāniem un jūrām saistītie jautājumi ir savstarpēji saistīti un ka dažādu jūrniecības jomu politika, lai tā sasniegtu vēlamos rezultātus, ir jāizstrādā saskaņoti. Minētajā dokumentā ir arī uzsvērta nepieciešamība radīt Savienības valstspiederīgajiem vairāk kvalitatīvāku darbvietu jūrniecības nozarē un tas, cik svarīgi ir uzlabot darba apstākļus uz kuģiem, cita starpā veicot ieguldījumus pētniecībā, izglītībā, apmācībā, veselībā un drošībā.
(7)
Šī direktīva ir saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” un tās mērķiem nodarbinātības jomā, kā arī ar stratēģiju, ko Komisija izklāstījusi 2010. gada 23. novembra paziņojumā “Jaunu prasmju un darba vietu programma. Eiropas ieguldījums ceļā uz pilnīgu nodarbinātību”.
(8)
Tā saucamā “jūras nozaru ekonomika” veido būtisku Savienības ekonomikas daļu darbvietu un bruto pievienotās vērtības ziņā.
(9)
Saskaņā ar LESD 154. panta 2. punktu Komisija Savienības līmenī ir apspriedusies ar sociālajiem partneriem par Savienības rīcības iespējamo ievirzi šajā jomā.
(10)
Sociālā dialoga ietvaros jūrniecības nozares sociālie partneri ir vienojušies par kopīgu izpratni, kas ir ļoti svarīgi šai direktīvai. Ar minēto kopīgo izpratni ir panākts labs līdzsvars starp nepieciešamību uzlabot jūrnieku darba apstākļus un nepieciešamību ņemt vērā nozares īpatnības.
(11)
Ņemot vērā jo īpaši jūrniecības nozares specifiku un to darba ņēmēju īpašos darba apstākļus, kurus skar ar šo direktīvu atceltā neattiecināšana, ir jāpielāgo daži ar šo direktīvu grozīto direktīvu noteikumi, lai atspoguļotu attiecīgās nozares specifiskās iezīmes.
(12)
Ņemot vērā tehnoloģisko attīstību pēdējo gadu laikā, jo īpaši komunikāciju tehnoloģiju jomā, prasības par informēšanu un apspriešanos būtu jāatjaunina un jāpiemēro visatbilstīgākajā veidā, tostarp izmantojot jaunās tehnoloģijas attālinātai komunikācijai, veicinot interneta pieejamību un nodrošinot tā saprātīgu izmantošanu uz kuģa, lai uzlabotu šīs direktīvas īstenošanu.
(13)
Nebūtu jāskar jūrnieku tiesības, kas ietvertas šajā direktīvā un ko dalībvalstis piešķīrušas ar valstu tiesību aktiem, ar kuriem īsteno Direktīvas 2008/94/EK, 2009/38/EK, 2002/14/EK, 98/59/EK un 2001/23/EK. Šīs direktīvas īstenošanai nebūtu jākalpo par pamatojumu jebkādai tāda stāvokļa pasliktināšanai, kāds jau pastāv katrā dalībvalstī.
(14)
Starptautiskās Darba organizācijas 2006. gada Konvencijas par darbu jūrniecībā mērķis ir gan panākt pienācīgus jūrnieku darba un dzīves apstākļus, paredzot veselības un drošības standartus, taisnīgus nodarbinātības noteikumus un profesionālo apmācību, gan nodrošināt godīgu konkurenci kuģu īpašniekiem, piemērojot to visās pasaules valstīs, kā arī starptautiskā līmenī nodrošināt līdzvērtīgus konkurences apstākļus attiecībā uz dažām, bet ne visām darbinieku tiesībām neatkarīgi no viņu valstspiederības vai kuģa karoga. Minētajā konvencijā, Padomes Direktīvā 2009/13/EK (9) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 2009/16/EK (10) un 2013/54/ES (11) ir noteiktas jūrnieku tiesības uz pienācīgiem darba apstākļiem daudzās dažādās jomās, saskaņotas tiesības un darba aizsardzība jūrniekiem un veicināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi, tostarp Savienībā.
(15)
Savienībai būtu jācenšas uzlabot darba un dzīves apstākļus uz kuģiem un izmantot inovācijas potenciālu, lai padarītu jūrniecības nozari pievilcīgāku Savienības jūrniekiem, tostarp gados jauniem darba ņēmējiem.
(16)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi - proti, uzlabot jūrnieku darba apstākļus un viņu informēšanu un apspriešanos ar viņiem - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet ka šīs rīcības mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(17)
Šajā direktīvā ir ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā noteiktās pamattiesības un tajā atzītie principi, jo īpaši tiesības uz godīgiem un taisnīgiem darba apstākļiem un tiesības uz informāciju un konsultācijām uzņēmumā. Šī direktīva būtu jāīsteno saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.
(18)
Tādēļ Direktīvas 2008/94/EK, 2009/38/EK, 2002/14/EK, 98/59/EK un 2001/23/EK būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Grozījums Direktīvā 2008/94/EK
Direktīvas 2008/94/EK 1. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Ja šāds noteikums jau ir spēkā dalībvalstu tiesību aktos, tās var turpināt neattiecināt šīs direktīvas piemērošanas jomu uz mājkalpotājiem, ko nodarbina fiziska persona.”
2. pants
Grozījumi Direktīvā 2009/38/EK
Direktīvu 2009/38/EK groza šādi:
1)
direktīvas 1. panta 7. punktu svītro;
2)
direktīvas 10. panta 3. punktam pievieno šādas daļas:
“Īpašās pārrunu grupas vai Eiropas Uzņēmumu padomes loceklim vai šāda locekļa aizstājējam, kas ir jūras kuģa apkalpes loceklis, ir tiesības piedalīties īpašās pārrunu grupas vai Eiropas Uzņēmumu padomes sanāksmē vai jebkurā citā sanāksmē jebkurā no procedūrām, kas izveidotas saskaņā ar 6. panta 3. punktu, ja minētais loceklis vai viņa aizstājējs sanāksmes laikā nav jūrā vai ostā valstī, kas nav tā valsts, kurā ir kuģniecības sabiedrības domicils.
Ja iespējams, sanāksmes plāno tā, lai atvieglinātu to locekļu vai viņu aizstājēju dalību, kuri ir jūras kuģu apkalpes locekļi.
Ja īpašās pārrunu grupas vai Eiropas Uzņēmumu padomes loceklis vai šāda locekļa aizstājējs, kas ir jūras kuģa apkalpes loceklis, nevar piedalīties sanāksmē, apsver jauno informācijas un komunikācijas tehnoloģiju izmantošanas iespēju, ja tas ir iespējams.”
3. pants
Grozījums Direktīvā 2002/14/EK
Direktīvas 2002/14/EK 3. panta 3. punktu svītro.
4. pants
Grozījumi Direktīvā 98/59/EK
Direktīvu 98/59/EK groza šādi:
1)
direktīvas 1. panta 2. punkta c) apakšpunktu svītro;
2)
direktīvas 3. panta 1. punktā pēc otrās daļas iekļauj šādu daļu:
“Ja plānotā kolektīvā atlaišana attiecas uz jūras kuģa apkalpes locekļiem, darba devējs par to paziņo tās valsts kompetentajai iestādei, ar kuras karogu kuģis kuģo.”
5. pants
Grozījums Direktīvā 2001/23/EK
Direktīvas 2001/23/EK 1. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Šo direktīvu piemēro tādai jūras kuģa īpašumtiesību pārejai, kas ir daļa no uzņēmuma, uzņēmējsabiedrības vai uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības daļas īpašumtiesību pārejas 1. un 2. punkta nozīmē, ar noteikumu, ka īpašumtiesību saņēmējs atrodas vai uzņēmums, uzņēmējsabiedrības vai uzņēmuma vai uzņēmējsabiedrības daļa, kuras īpašumtiesības nodod, paliek Līguma piemērošanas teritorijā.
Šo direktīvu nepiemēro, ja tiesību pārejas objekts ir tikai viens vai vairāki jūras kuģi.”
6. pants
Aizsardzības līmenis
Šīs direktīvas īstenošana nekādos apstākļos nav iemesls, lai mazinātu ar šo direktīvo aptverto personu vispārējo aizsardzības līmeni, ko dalībvalstis tām jau noteikušas jomās, ko aptver Direktīvas 2008/94/EK, 2009/38/EK, 2002/14/EK, 98/59/EK un 2001/23/EK.
7. pants
Komisijas ziņojums
Komisija, apspriedusies ar dalībvalstīm un sociālajiem partneriem Savienības līmenī, līdz 2019. gada 10. oktobrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas 4. un 5. panta īstenošanu un piemērošanu.
8. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2017. gada 10. oktobrim. Tās nekavējoties par tiem informē Komisiju.
Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
10. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2015. gada 6. oktobrī