РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 март 2014 година
относно съответствията между категориите на свидетелствата за управление
(нотифицирано под номер С(2014) 1625)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/209/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно свидетелствата за управление на МПС (1), и по-специално член 13, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2006/126/ЕО предвижда взаимно признаване за всички свидетелства за управление, издадени от държавите членки, включително издадените преди датата на прилагане на принципа на взаимно признаване.
(2)
Принципът на взаимно признаване на свидетелствата за управление изисква пълно признаване на всички права, които са били предоставени на притежателя на свидетелството в съответствие с националните разпоредби в сила към съответния момент.
(3)
Директива 2006/126/ЕО предвижда държавите членки да въведат съответствия между категориите на свидетелствата за управление, издадени преди нейното прилагане, и определените в член 4 от нея. За тези съответствия следва да бъде получено съгласието на Комисията в правно обвързваща форма.
(4)
След присъединяването на Хърватия към Съюза е необходимо в таблиците на съответствията, установени с Решение 2013/21/ЕС на Комисията (2), да бъдат включени свидетелствата за управление, издавани от тази страна.
(5)
След приемането на Решение 2013/21/ЕС за корекции в разрешените с него съответствия съобщиха Чешката република, Германия, Гърция, Италия, Словения и Швеция.
(6)
По тази причина Решение 2013/21/ЕС следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Настоящото решение се прилага за всички валидни свидетелства за управление, които са издадени от държавите членки и все още са в употреба.
Член 2
Таблиците на съответствията между категориите на свидетелствата за управление, издадени в държавите членки преди прилагането на Директива 2006/126/ЕО, и хармонизираните категории на свидетелствата за управление, определени в член 4 от Директива 2006/126/ЕО, са включени в приложението към настоящото решение.
Член 3
1. Категориите на свидетелствата за управление, които са издадени преди прилагането на Директива 2006/126/ЕО, дават право на притежателите да управляват моторни превозни средства от съответстващите категории, описани в приложението, без смяна на свидетелството за управление. За определени права може да важат съответните ограничения, които са изложени в приложението към настоящото решение.
2. При смяна на свидетелство за управление с образец на свидетелство за управление на ЕС, както е описано в приложение I към Директива 2006/126/ЕО, се предоставят равностойни права, както е описано в приложението към настоящото решение.
3. Кодовете, които указват ограничението на съответните права, представляват хармонизирани кодове на ЕС, определени в приложение I към Директива 2006/126/ЕО.
4. Принципът за взаимно признаване, определен в член 2, параграф 1 от Директива 2006/126/ЕО, не се прилага за националните категории на свидетелствата за управление.
Член 4
Решение 2013/21/ЕС се отменя, считано от деня на влизането в сила на настоящото решение.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 20 март 2014 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2014. gada 20. marts)
par vadītāja apliecību kategoriju savstarpējo atbilstību
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 1625)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2014/209/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (1) un jo īpaši tās 13. panta pirmo daļu,
tā kā:
(1)
Ar Direktīvu 2006/126/EK nosaka, ka visām vadītāja apliecībām, ko dalībvalstis ir izdevušas, tostarp tām apliecībām, kuras ir izdotas pirms savstarpējās atzīšanas principa piemērošanas datuma, jābūt savstarpēji atzītām.
(2)
Savstarpējas vadītāja apliecību atzīšanas princips ir saistīts ar visu to tiesību pilnīgu atzīšanu, kuras apliecības turētājam ir piešķirtas saskaņā ar tajā laikā spēkā esošajiem valsts noteikumiem.
(3)
Direktīva 2006/126/EK paredz, ka dalībvalstīm būtu jānosaka atbilstība starp to kategoriju vadītāja apliecībām, kas izdotas pirms minētās direktīvas īstenošanas, un tām, kuras noteiktas tās 4. pantā. Šī atbilstība jānosaka ar Komisijas piekrišanu juridiski saistošā formā.
(4)
Pēc Horvātijas pievienošanās Savienībai šīs valsts izdotās vadītāja apliecības ir jāiekļauj ar Komisijas Lēmumu 2013/21/ES (2) izveidotajās atbilstības tabulās.
(5)
Kopš Lēmuma 2013/21/ES pieņemšanas Čehijas Republika, Vācija, Grieķija, Itālija, Slovēnija un Zviedrija ir ziņojušas par labojumiem atbilstības tabulās, kas attiecīgi tiek apstiprināti.
(6)
Tāpēc Lēmums 2013/21/ES būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Šis lēmums attiecas uz visām derīgajām vadītāja apliecībām, kuras ir izdotas dalībvalstīs un kuras joprojām ir apritē.
2. pants
Atbilstības tabulas starp to vadītāja apliecību kategorijām, kas izdotas dalībvalstīs pirms Direktīvas 2006/126/EK īstenošanas, un saskaņotajām vadītāja apliecību kategorijām, kā noteikts Direktīvas 2006/126/EK 4. pantā, ir dotas šā lēmuma pielikumā.
3. pants
1. Attiecīgo kategoriju vadītāja apliecības, kas izdotas pirms Direktīvas 2006/126/EK īstenošanas, to turētājam dod tiesības, nemainot vadītāja apliecību, vadīt atbilstīgo kategoriju transportlīdzekļus, kā aprakstīts pielikumā. Var būt piemērojami daži ierobežojumi, un attiecībā uz atbilstīgajām tiesībām tie ir norādīti šā lēmuma pielikumā.
2. Mainot vadītāja apliecību pret ES parauga vadītāja apliecību, kas aprakstīta Direktīvas 2006/126/EK I pielikumā, līdzvērtīgās tiesības piešķir, kā aprakstīts šā lēmuma pielikumā.
3. Kodi, kas norāda uz atbilstīgo tiesību ierobežojumu, ir saskaņoti ES kodi, kā norādīts Direktīvas 2006/126/EK I pielikumā.
4. Savstarpējas atzīšanas princips, kā noteikts Direktīvas 2006/126/EK 2. panta 1. punktā, netiek piemērots vadītāja apliecību valsts kategorijām.
4. pants
Lēmumu 2013/21/ES atceļ no dienas, kad stājas spēkā šis lēmums.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2014. gada 20. martā