ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 152/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно капиталовите изисквания за централните контрагенти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 16, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 648/2012 г. определя, наред с други въпроси, пруденциалните изисквания по отношение на централните контрагенти (ЦК), за да се гарантира, че те са сигурни и стабилни и че винаги спазват капиталовите изисквания. Като се има предвид, че до голяма степен рисковете, произтичащи от клирингови дейности, се покриват със специални финансови ресурси, такива капиталови изисквания следва да подсигурят, че ЦК винаги разполага с достатъчно капитал срещу кредитен риск, риск от контрагента, пазарен риск, операционен риск, правен риск и бизнес риск, които не са покрити от споменатите специални финансови ресурси, и че той е в състояние при необходимост организирано да преустанови или преструктурира своите операции.
(2)
Разпоредбите относно капитала на кредитните институции и инвестиционните посредници следва по-специално да бъдат взети предвид във връзка с техническите стандарти, тъй като при изпълнение на дейности без покритие ЦК са изложени на рискове, сходни с рисковете, на които са изложени кредитните институции и инвестиционните посредници. Съответните части на Принципите за инфраструктурата на финансовите пазари, издадени от Комитета по платежни и сетълмент системи и Международната организация на комисиите по ценни книжа („принципи CPSS - IOSCO“), също следва да бъдат взети предвид. За да се гарантира, че те са в състояние да извършат организирано преустановяване на дейността или преструктуриране на своите дейности, ЦК следва да разполагат с достатъчно финансови ресурси, за да посрещнат оперативните си разходи за определен период от време. ЦК следва да могат през този период да въвеждат всякакви мерки, за да реорганизират най-важните си операции, включително посредством рекапитализация, смяна на ръководството, преразглеждане на бизнес стратегиите, структурата на разходите или таксите, преструктуриране на предоставяните услуги, ликвидация на клиринговия портфейл или сливане или прехвърляне на техните клирингови дейности на друг ЦК. В периода на преустановяване или преструктуриране е необходимо ЦК да продължава дейността си. Въпреки че в този случай някои разходи, като маркетинговите например, може да намалеят, други разходи, като например правните, може да се повишат. Поради това използването на брутните годишни оперативни разходи се счита за уместно приближение до действителните разходи при преустановяване или преструктуриране на операциите на ЦК. С цел да се вземе предвид разнообразието на счетоводните практики на различните ЦК, оперативните разходи следва да се разглеждат в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. за прилагането на международните счетоводни стандарти (3), или в съответствие с редица ограничени други правила, приложими в тази област, както е посочено в правото на Съюза.
(3)
Тъй като капиталът във всеки един момент следва да бъде достатъчен, за да осигури организирано преустановяване на дейността и подходяща защита срещу евентуални рискове, както се изисква от член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се създаде инструмент за ранно предупреждение, за да се даде възможност на компетентните органи да получат информация достатъчно време преди да възникне ситуация, при която капиталът на ЦК е близо до капиталовото изискване, чрез въвеждане на праг за уведомяване на равнище 110 % от размера на капиталовото изискване.
(4)
Въпреки трудностите при количественото определяне на експозицията към операционен риск, Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (4) е подходяща база са сравнение с цел определяне на капиталовото изискване за ЦК. В съответствие с Директива 2006/48/ЕО определението на операционния риск следва да включва правния риск по отношение на техническите стандарти за капиталовите изисквания за централните контрагенти.
(5)
Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (5) са подходяща база за сравнение за целите на определянето на капиталовите изисквания за покриване на кредитни рискове, рискове от контрагента и пазарни рискове, които не са покрити със специални финансови ресурси, тъй като те са сходни на рисковете, поемани от кредитните институции или инвестиционните посредници.
(6)
ЦК не следва да държат капитал за експозицията към търговски риск и за вноските в гаранционния фонд, които възникват по силата на споразумение за оперативна съвместимост, когато са изпълнени изискванията по членове 52 и 53 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Когато обаче тези изисквания не са изпълнени, връзките между различни ЦК биха могли да ги изложат на допълнителни рискове, ако предоставеното от тях обезпечение не е напълно защитено, а несъстоятелността достатъчно отдалечена, или ако вноските в гаранционния фонд са изложени на риск в случай на изпадане в несъстоятелност на клирингов член на получаващ ЦК. Следователно в такива случаи капиталовите изисквания следва да се прилагат по отношение на вноските в гаранционния фонд, както и по отношение на експозицията към търговски риск спрямо други ЦК. С цел да се избегне ефектът на доминото правилата за вноските в гаранционния фонд към други ЦК следва по принцип да бъдат по-консервативни от правилата за експозицията на кредитните институции спрямо ЦК. Собствените ресурси на ЦК, използвани за вноски в гаранционен фонд на друг ЦК, не трябва да се вземат предвид за целите на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, тъй като те не са инвестирани в съответствие с неговата инвестиционна политика. Също така те не следва да бъдат отчитани два пъти за целите на изчисляването на размера на рисково претеглената експозиция, произтичаща от тези вноски.
(7)
Времето, необходимо за организирано преустановяване на дейността, е строго зависимо от клиринговите услуги, предоставяни от ЦК, и от пазарната среда, в която той действа, особено в случаите, когато друг ЦК може да поеме неговите услуги. Поради това броят на месеците, необходими за преустановяване на дейността, следва да се основава на собствената оценка на ЦК, която следва да бъде одобрена от компетентния орган. Следва да бъде изискан като минимум шестмесечен период с цел да се осигури разумно равнище на капиталовите изисквания.
(8)
Бизнес риск е рискът, който даден ЦК поема поради своята ефективност и потенциалните промени в общите стопански условия, което е вероятно да накърни неговото финансово състояние в резултат на спад в приходите или увеличение на разходите, водещи до загуба, която трябва да се приспадне от неговия капитал. Тъй като равнището на бизнес риска е силно зависимо от конкретното състояние на всеки ЦК и е обусловено от различни фактори, като например неефективни процедури, неблагоприятни пазарни условия, неподходящ отговор на технологичния напредък или лошо изпълнение на бизнес стратегиите, капиталовото изискване следва да се основава на собствената оценка на ЦК, която се одобрява от компетентния орган. Необходимо е да бъде въведен долен праг с цел да се осигури разумно равнище на капиталовите изисквания.
(9)
Европейският банков орган (ЕБО) работи в тясно сътрудничество с Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и се консултира с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), преди да представи проектите на технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Той също така проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, анализира свързаните с тях възможни разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от банковия сектор, създадена в съответствие с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(10)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган) на Европейската комисия,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Капиталови изисквания
1. ЦК държи капитал, включително неразпределена печалба и резерви, който във всеки един момент е по-голям или равен на сбора от:
а)
капиталовите изисквания за ЦК за преустановяване или преструктуриране на дейността, изчислени в съответствие с член 2;
б)
капиталовите изисквания за ЦК за операционни и правни рискове, изчислени в съответствие с член 3;
в)
капиталовите изисквания за ЦК за кредитен риск, риск от контрагента и пазарен риск, изчислени в съответствие с член 4;
г)
капиталовите изисквания за ЦК за бизнес риск, изчислен в съответствие с член 5.
2. ЦК разполага с процедури за определяне на всички източници на рискове, които може да окажат въздействие върху текущото му функциониране, и взема под внимание вероятността от потенциални неблагоприятни последици за приходите или разходите си и равнището на своя капитал.
3. Ако размерът на капитала, държан от ЦК в съответствие с параграф 1, е по-нисък от 110 % от капиталовите изисквания или по-нисък от 110 % от 7,5 млн. евро („праг за уведомяване“), ЦК уведомява незабавно компетентния орган и актуализира представената информация поне веднъж седмично, докато размерът на капитала, държан от ЦК, отново надхвърли прага за уведомяване.
4. Уведомлението се прави в писмена форма и съдържа следните елементи:
а)
причините за спадане на капитала на ЦК под прага за уведомяване и описание на краткосрочната перспектива пред финансовото състояние на ЦК;
б)
подробно описание на мерките, които ЦК възнамерява да предприеме, за да подсигури текущото спазване на капиталовите изисквания.
Член 2
Капиталови изисквания за преустановяване или преструктуриране на дейността
1. ЦК разделя своите годишни брутни оперативни разходи на дванадесет, за да се изчислят неговите месечни брутни оперативни разходи, и умножава полученото число с продължителността на периода на преустановяване или преструктуриране на дейността, определен в съответствие с параграф 2. Резултатът от това изчисление представлява капиталът, необходим за подсигуряване на организирано преустановяване или преструктуриране на дейността на ЦК.
2. С цел да се определи продължителността на периода за преустановяване или преструктуриране на дейността, посочен в параграф 1, ЦК предоставя за одобрение на компетентния орган и в съответствие с правомощията на този компетентен орган съгласно дял III от Регламент (ЕС) № 648/2012 своята собствена оценка за подходящия период от време за преустановяване или преструктуриране на дейността. Периодът, определен с оценката, трябва да бъде достатъчен, за да подсигури, в това число и при неблагоприятни пазарни условия, организирано спиране или преструктуриране на дейността на ЦК чрез реорганизация на дейността, ликвидация на неговия клирингов портфейл или прехвърляне на клиринговата дейност към друг ЦК. Оценката следва да отчита ликвидността, падежната структура и потенциалните трансгранични пречки за позициите на ЦК и видовете продукти, подлежащи на клиринг. Продължителността на периода за преустановяване или преструктуриране на дейността, използван за изчисляването на капиталовото изискване, е най-малко шест месеца.
3. ЦК актуализира своята оценка за подходящия период от време за преустановяване или преструктуриране на дейността, когато е налице значителна промяна в допусканията, стоящи в основата на оценката, и представя тази актуализирана оценка за одобрение от компетентния орган.
4. За целите на настоящия член оперативните разходи следва да се разглеждат в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, или в съответствие с директиви 78/660/ЕИО (7), 83/349/ЕИО (8) и 86/635/ЕИО на Съвета (9), или в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на трета държава, които са приети за еквивалентни на МСФО в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10), или със счетоводните стандарти на трета държава, чието използване е разрешено в съответствие с член 4 от същия регламент, в зависимост от случая. ЦК използват най-новата проверена от одитор информация от своя годиш финансов отчет.
Член 3
Капиталови изисквания за операционни и правни рискове
1. ЦК изчислява капиталовите си изисквания за операционни рискове, включително правни рискове, споменати в член 1, като използва подхода на базисния индикатор или усъвършенстваните подходи за измерване, както е предвидено в Директива 2006/48/ЕО, при спазване на ограниченията, предвидени в параграфи 2-7.
2. ЦК може да използва подхода на базисния индикатор за изчисляване на капиталовите си изисквания за операционен риск в съответствие с член 103 от Директива 2006/48/ЕО.
3. ЦК разполага с добре документирана система за оценка и управление на операционния риск, с ясно определени отговорности за тази система. Той оценява експозициите си към операционен риск и проследява важните за операционния риск данни, включително за претърпени съществени загуби. Тази система е обект на редовен преглед, който се извършва от независимо лице, притежаващо необходимите знания за извършване на този преглед.
4. Системата на ЦК за оценка на операционния риск трябва да бъде тясно интегрирана в процеса за управление на рисковете на ЦК. Нейните резултати са неразделна част от процеса за наблюдение и контрол на профила на операционния риск на ЦК.
5. ЦК въвежда система за докладване на висшето ръководство, чрез която се представя информация за операционния риск на съответните звена в ЦК. ЦК разполага с процедури за предприемане на подходящи действия според информацията в докладите за ръководството.
6. ЦК може също така да поиска от съответния компетентен орган разрешение да използва усъвършенствани подходи за измерване. Компетентният орган може да даде на ЦК разрешение за използване на усъвършенствани подходи за измерване, основани на неговите собствени системи за измерване на операционния риск, в съответствие с член 105 от Директива 2006/48/ЕО.
7. ЦК, които използват усъвършенстваните подходи за измерване, посочени в параграф 6, за изчисляването на капиталовите си изисквания за операционен риск, притежават капитал, който е във всички случаи по-голям или равен на 80 % от капитала, изискван при подхода на базисния индикатор в съответствие с параграф 2.
Член 4
Капиталови изисквания за кредитен риск, кредитен риск от контрагента и пазарен риск, които не са обхванати от специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. ЦК изчислява капиталовите си изисквания, посочени в член 1, като сума от 8 % от размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск и кредитен риск от контрагента и неговите капиталови изисквания за пазарен риск, изчислени в съответствие с директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, при спазване на ограниченията, предвидени в параграфи от 2 до 5.
2. За изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск, който не е покрит със специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК използват методите, предвидени в приложения от I до IV към Директива 2006/49/ЕО.
3. За изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск, който не е обхванат от специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК прилага стандартизирания подход за кредитен риск, предвиден в членове от 78 до 83 от Директива 2006/48/ЕО.
4. За изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск от контрагента, който не е покрит със специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК използват подхода на оценяване по пазарна стойност, предвиден в приложение III, част 3 към Директива 2006/48/ЕО, както и разширения метод за финансово обезпечение, като прилагат надзорните корекции за променливост, предвидени в приложение VIII, част 3 към Директива 2006/48/ЕО.
5. Ако не са изпълнени всички условия, посочени в членове 52 и 53 от Регламент (ЕС) № 648/2012, и ако ЦК не използват собствените си ресурси, ЦК прилагат рисково тегло в размер на 1 250 % към експозицията си, произтичаща от вноските в гаранционния фонд на друг ЦК, и рисково тегло от 2 % към търговските си експозиции спрямо друг ЦК.
Член 5
Капиталови изисквания за бизнес риск
1. ЦК предоставят на компетентния орган за одобрение в съответствие с неговите правомощия съгласно дял III от Регламент (ЕС) № 648/2012 своята собствена оценка на капитала, необходим за покриване на загуби в резултат на бизнес риск, въз основа на разумно предвидими неблагоприятни сценарии, съобразени с техните бизнес модели.
2. Капиталовото изискване за бизнес риск е равно на одобрената оценка, но не по-малко от 25 % от годишните брутни оперативни разходи. За целите на настоящия член брутните оперативни разходи се разглеждат в съответствие с член 2, параграф 4.
Член 6
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 152/2013
(2012. gada 19. decembris),
ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par kapitāla prasībām centrālajiem darījumu partneriem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (2) un jo īpaši tās 16. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Regulā (ES) Nr. 648/2012 cita starpā ir noteiktas prudenciālas uzraudzības prasības attiecībā uz centrālajiem darījumu partneriem (turpmāk - CCP), lai nodrošinātu, ka tie ir droši un stabili, kā arī vienmēr atbilst kapitāla prasībām. Ņemot vērā, ka no tīrvērtes darbībām izrietošos riskus lielā mērā sedz speciāli finanšu resursi, šādām kapitāla prasībām vajadzētu nodrošināt, ka CCP ir vienmēr pienācīgi nodrošināts ar kapitālu pret kredītriskiem, darījumu partnera riskiem, tirgus riskiem, operacionālajiem riskiem, juridiskajiem un uzņēmējdarbības riskiem, ja tie jau nav nodrošināti ar speciāliem finanšu resursiem, un ka vajadzības gadījumā tas spēj savas darbības organizēti izbeigt vai pārstrukturēt.
(2)
Saistībā ar tehniskajiem standartiem jo īpaši būtu jāņem vērā kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību kapitāla prasības, jo CCP, īstenojot nesegtas darbības, ir pakļauti riskiem, kas ir līdzīgi riskiem, ar kuriem saskaras kredītiestādes un ieguldījumu sabiedrības. Tāpat būtu jāņem vērā attiecīgās daļas Maksājumu un norēķinu sistēmu komitejas un Starptautiskās Vērtspapīru komisiju organizācijas izdotajos finanšu tirgus infrastruktūru principos (turpmāk - CPSS-IOSCO principi). Lai nodrošinātu, ka CCP spēj savas darbības organizēti izbeigt vai pārstrukturēt, to rīcībā vajadzētu būt pietiekamiem finanšu resursiem, lai atbilstīgā laikposmā spētu segt darbības izdevumus. CCP būtu šādā laikposmā jāspēj īstenot jebkāda veida pasākumi, lai pārstrukturētu savas kritiski svarīgās darbības, tostarp veiktu rekapitalizāciju, aizvietotu vadību, pārskatītu savas uzņēmējdarbības stratēģijas jomas, izmaksu vai maksu struktūras, pārstrukturētu pakalpojumus, ko tas sniedz, likvidētu savu tīrvērtes portfeli vai apvienotos ar citu CCP, vai nodotu savas tīrvērtes darbības citam CCP. Darbību izbeigšanas vai pārstrukturēšanas laikā CCP joprojām ir jāturpina darboties. Lai gan šajā gadījumā dažas no izmaksām, piemēram, mārketinga izmaksas, var samazināties, citas izmaksas, piemēram, juridiskās izmaksas, var palielināties. Tādēļ gada bruto darbības izdevumus uzskata par atbilstīgu aptuvenu rādītāju, kas atspoguļo faktiskos izdevumus CCP darbību izbeigšanas vai pārstrukturēšanas laikā. Lai ņemtu vērā CCP izmantoto grāmatvedības prakšu dažādību, darbības izdevumi būtu jāaplūko saskaņā ar starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (turpmāk - IFRS), kas pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1606/2002 par starptautisko grāmatvedības standartu piemērošanu (3), vai saskaņā ar vairākiem citiem ierobežotiem noteikumiem, kuri piemērojami šajā jomā, kā noteikts Savienības tiesību aktos.
(3)
Tā kā kapitālam vienmēr jābūt pietiekamam, lai nodrošinātu darbību organizētu izbeigšanu un atbilstīgu aizsardzību pret attiecīgajiem riskiem, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 648/2012 16. panta 2. punktā, ir jāizstrādā agrīnas brīdināšanas instruments, lai kompetentās iestādes varētu saņemt informāciju pietiekami savlaicīgi pirms situācijas, kurā CCP kapitāls tuvojas kapitāla prasībai, ieviešot paziņošanas slieksni, kas noteikts 110 % apmērā no kapitāla prasības.
(4)
Neraugoties uz grūtībām saistībā ar operacionālā riska kvantificēšanu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvā 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu (4) ir paredzēts attiecīgais slieksnis, ko piemēro, lai noteiktu kapitāla prasību CCP. Atbilstīgi Direktīvai 2006/48/EK operacionālā riska definīcijā būtu jāietver juridiskais risks saistībā ar tehniskajiem standartiem par centrālo darījuma partneru kapitāla prasībām.
(5)
Direktīvā 2006/48/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvā 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (5) ir paredzēts attiecīgais slieksnis, lai noteiktu kapitāla prasības nolūkā segt kredītrisku, darījuma partnera kredītrisku un tirgus risku, ko nesedz speciālie finanšu resursi, jo tie ir līdzīgi riskiem, ar kuriem saskaras kredītiestādes vai ieguldījumu sabiedrības.
(6)
CCP rīcībā nav jābūt kapitālam tirdzniecības riska darījumu segšanai un iemaksām fondā saistību neizpildes gadījumiem, kas izriet no sadarbspējas mehānisma, ja ir atbilstība Regulas (ES) Nr. 648/2012 52. un 53. panta prasībām. Tomēr, ja šīs prasības nav izpildītas, CCP savstarpējās saiknes var tos pakļaut papildu riskam, ja to izvietotais nodrošinājums nav pilnīgi aizsargāts un ja nav nodrošināts tā bankrota attālinājums vai ja iemaksas fondā saistību neizpildes gadījumiem ir apdraudētas gadījumā, kad centrālā darījuma partnera, kas saņem nodrošinājumu, tīrvērtes dalībnieks nepilda saistības. Tādēļ tādos gadījumos iemaksām fondā saistību neizpildes gadījumiem un tirdzniecības riska darījumiem ar citiem CCP būtu jāpiemēro kapitāla prasības. Lai izvairītos no ietekmes izplatīšanās, prasībām attiecībā uz iemaksām fondā saistību neizpildes gadījumiem ar citiem CCP kopumā vajadzētu būt konservatīvākām nekā kapitāla prasībām saistībā ar kredītiestāžu riska darījumiem ar CCP. CCP paša resursus, ko izmanto iemaksām cita CCP fondā saistību neizpildes gadījumiem, nevajadzētu ņemt vērā Regulas (ES) Nr. 648/2012 16. panta 2. punktā minētajiem mērķiem, jo šie resursi netiek ieguldīti saskaņā ar tās ieguldījumu politiku. Tos arī nevajadzētu uzskaitīt divreiz, aprēķinot riska darījumu riska svērtās vērtības, kas izriet no šīm iemaksām.
(7)
Laiks, kas vajadzīgs, lai organizēti izbeigtu darbības, ir stingri atkarīgs no konkrētā CCP sniegtajiem tīrvērtes pakalpojumiem un no tirgus vides, kurā tas darbojas, jo īpaši gadījumā, kad cits CCP var pārņemt tā pakalpojumus. Tādēļ darbību izbeigšanai vajadzīgo mēnešu skaita pamatā vajadzētu būt CCP paša aplēsēm, kuras ir jāapstiprina kompetentajai iestādei. Šis laikposms ir jānosaka ne mazāk kā sešus mēnešus ilgs, lai nodrošinātu kapitāla prasību konsultatīvu līmeni.
(8)
Uzņēmējdarbības risks attiecas uz risku, ko CCP uzņemas savas efektivitātes un vispārējo uzņēmējdarbības nosacījumu iespējamo izmaiņu dēļ, kuras, iespējams, kaitēs tā finanšu stāvoklim, jo samazināsies tā ieņēmumi vai palielināsies tā izdevumi, kas novedīs pie zaudējumiem, kas ir jānodrošina ar kapitālu. Tā kā uzņēmējdarbības riska līmenis ir lielā mērā atkarīgs no katra CCP konkrētās situācijas un to var izraisīt dažādi faktori, piemēram, neefektīvas procedūras, negatīva tirgus vide, neefektīva reaģēšana uz tehnoloģiju progresu vai uzņēmējdarbības stratēģijas jomu vāja īstenošana, kapitāla prasības pamatā vajadzētu būt CCP paša aplēsēm, kuras ir jāapstiprina kompetentajai iestādei. Ir jānosaka minimums, lai nodrošinātu kapitāla prasību konsultatīvu līmeni.
(9)
Eiropas Banku iestāde (turpmāk - EBI), pirms tā iesniedza tehnisko standartu projektu, kas ir pamatā šai regulai, cieši sadarbojās ar Eiropas Centrālo banku sistēmu (turpmāk - ECBS) un apspriedās ar Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (turpmāk - EVTI). EBI arī organizēja atklātu sabiedrisko apspriešanu par regulatīvu tehnisko standartu projektu, analizēja iespējamās saistītās izmaksas un ieguvumus un pieprasīja Banku nozares ieinteresēto personu grupas, kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 (6) 37. pantu, atzinumu.
(10)
Šīs regulas pamatā ir regulatīvu tehnisko standartu projekts, ko Eiropas Komisijai iesniegusi Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Banku iestāde),
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Kapitāla prasības
1. CCP rīcībā ir kapitāls, ieskaitot nesadalīto peļņu un rezerves, kas vienmēr ir lielāks par vai vienāds ar šādu vērtību summu:
a)
CCP kapitāla prasības savu darbību izbeigšanai vai pārstrukturēšanai, ko aprēķina saskaņā ar 2. pantu;
b)
CCP kapitāla prasības operacionālā un juridiskā riska segšanai, ko aprēķina saskaņā ar 3. pantu;
c)
CCP kapitāla prasības kredītriska, darījuma partnera kredītriska un tirgus riska segšanai, ko aprēķina saskaņā ar 4. pantu;
d)
CCP kapitāla prasības uzņēmējdarbības riska segšanai, ko aprēķina saskaņā ar 5. pantu.
2. CCP ir ieviesis procedūras, lai noteiktu visus risku avotus, kas var ietekmēt tā notiekošās funkcijas, un ņem vērā iespējamas negatīvas ietekmes varbūtējo iedarbību uz saviem ieņēmumiem vai izdevumiem, kā arī savu kapitāla līmeni.
3. Ja CCP rīcībā esošā kapitāla apmērs saskaņā ar 1. punktu ir mazāks par 110 % no kapitāla prasībām vai mazāks par 110 % no 7,5 miljoniem euro (paziņošanas slieksnis), CCP nekavējoties informē kompetento iestādi un turpina tai sniegt atjauninātu informāciju vismaz reizi nedēļā, līdz CCP rīcībā esošā kapitāla apmērs sasniedz līmeni virs paziņošanas sliekšņa.
4. Šo informāciju sniedz rakstiski, ietverot šādus elementus:
a)
iemeslus, kādēļ CCP kapitāla līmenis ir zemāks par paziņošanas slieksni, un CCP finansiālās situācijas īstermiņa perspektīvas aprakstu;
b)
vispusīgu aprakstu par pasākumiem, ko CCP paredzējis īstenot, lai nodrošinātu pastāvīgu atbilstību kapitāla prasībām.
2. pants
Kapitāla prasības darbību izbeigšanai vai pārstrukturēšanai
1. CCP savus gada bruto darbības izdevumus dala ar divpadsmit, lai noteiktu savus mēneša bruto darbības izdevumus, un iegūto skaitli reizina ar laikposmu, kas vajadzīgs tā darbību izbeigšanai vai pārstrukturēšanai, kā noteikts saskaņā ar 2. punktu. Šā aprēķina rezultāts ir kapitāls, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu CCP darbību organizētu izbeigšanu vai pārstrukturēšanu.
2. Lai noteiktu 1. punktā minēto laikposmu CCP darbību izbeigšanai vai pārstrukturēšanai, CCP iesniedz kompetentajai iestādei apstiprināšanai saskaņā ar šīs kompetentās iestādes pilnvarām atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 III sadaļai savas aplēses par atbilstīgo laikposmu, lai izbeigtu vai pārstrukturētu savas darbības. Noteiktais laikposms ir pietiekams, lai nodrošinātu (arī saspringtos tirgus apstākļos) CCP darbību organizētu izbeigšanu vai pārstrukturēšanu, operāciju reorganizāciju, tīrvērtes portfeļa likvidāciju vai tīrvērtes darbību nodošanu citam CCP. Aplēsēs ņem vērā CCP pozīciju likviditāti, lielumu, termiņstruktūru un iespējamos pārrobežu ierobežojumus, kā arī produktu veidus, kam veic tīrvērti. CCP darbību izbeigšanas vai pārstrukturēšanas laikposmam, ko izmanto kapitāla prasības aprēķināšanai, jābūt vismaz sešiem mēnešiem.
3. CCP atjaunina savas darbību izbeigšanai vai pārstrukturēšanai atbilstīgā laikposma aplēses vienmēr, kad ir radušās būtiskas izmaiņas pieņēmumos, kas ir pamatā šīm aplēsēm, un iesniedz šīs atjauninātās aplēses kompetentajai iestādei apstiprināšanai.
4. Šajā pantā darbības izdevumus aplūko saskaņā ar starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (turpmāk - IFRS), kas pieņemti atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1606/2002, vai saskaņā ar Padomes Direktīvām 78/660/EEK (7), 83/349/EEK (8) un 86/635/EEK (9), vai pēc vajadzības saskaņā ar trešās valsts vispārēji pieņemtiem grāmatvedības principiem, kurus atzīst par līdzvērtīgiem IFRS atbilstīgi Komisijas Regulai (EK) Nr. 1569/2007 (10), vai trešās valsts grāmatvedības standartiem, ko drīkst izmantot saskaņā ar minētās regulas 4. pantu. CCP izmanto savu jaunāko revidēto informāciju no saviem gada finanšu pārskatiem.
3. pants
Kapitāla prasības attiecībā uz operacionālo un juridisko risku
1. CCP aprēķina savas kapitāla prasības attiecībā uz 1. pantā minēto operacionālo - tostarp juridisko - risku, izmantojot vai nu pamatrādītāju pieeju, vai uzlaboto rādītāju pieejas, kā noteikts Direktīvā 2006/48/EK, piemērojot 2.-7. punktā paredzētos ierobežojumus.
2. CCP drīkst izmantot pamatrādītāju pieeju, lai aprēķinātu savas kapitāla prasības attiecībā uz operacionālo risku, saskaņā ar Direktīvas 2006/48/EK 103. pantu.
3. CCP ievieš labi dokumentētu operacionālā riska novērtēšanas un pārvaldības sistēmu, kurā skaidri norādītas atbildības jomas šajā sistēmā. CCP nosaka savus operacionālos riskus un izseko attiecīgos operacionālā riska datus, tostarp datus par būtiskiem zaudējumiem. Šai sistēmai veic regulāras pārbaudes, ko īsteno neatkarīga persona, kurai ir vajadzīgās zināšanas, lai veiktu šādu pārbaudi.
4. CCP operacionālā riska novērtēšanas sistēma ir cieši integrēta CCP riska pārvaldības procesos. Tās rezultāti ir CCP operacionālā riska profila uzraudzības un kontroles procesa neatņemama sastāvdaļa.
5. CCP ievieš augstākās vadības ziņošanas sistēmu, kas nodrošina operacionālā riska ziņojumus CCP attiecīgajām struktūrām. CCP ievieš procedūras piemērotu darbību veikšanai atbilstīgi vadības ziņojumos sniegtajai informācijai.
6. CCP var arī iesniegt pieteikumu savai kompetentajai iestādei, lai saņemtu atļauju izmantot uzlaboto rādītāju pieejas. Kompetentā iestāde var CCP piešķirt atļauju izmantot uzlaboto rādītāju pieejas, pamatojoties uz tā operacionālā riska aprēķina sistēmām saskaņā ar Direktīvas 2006/48/EK 105. pantu.
7. CCP, kas izmanto uzlaboto rādītāju pieejas, kā noteikts 6. punktā, lai aprēķinātu savas kapitāla prasības attiecībā uz operacionālo risku, rīcībā ir kapitāls, kurš vienmēr ir lielāks par vai vienāds ar 80 % no kapitāla, kas vajadzīgs, izmantojot pamatrādītāju pieeju saskaņā ar 2. punktu.
4. pants
Kapitāla prasības attiecībā uz kredītrisku, darījuma partnera kredītrisku un tirgus risku, ko nesedz jau Regulas (ES) Nr. 648/2012 41.-44. pantā minētie speciālie finanšu resursi
1. CCP aprēķina savas 1. pantā minētās kapitāla prasības kā summu, ko veido 8 % no šā CCP riska darījumu riska svērtajām vērtībām attiecībā uz kredītrisku un darījuma partnera kredītrisku un šā CCP kapitāla prasībām attiecībā uz tirgus risku, kuru aprēķina saskaņā ar Direktīvu 2006/48/EK un Direktīvu 2006/49/EK, piemērojot 2.-5. punktā noteiktos ierobežojumus.
2. Lai aprēķinātu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku, ko nesedz jau Regulas (ES) Nr. 648/2012 41.-44. pantā minētie speciālie finanšu resursi, CCP izmanto Direktīvas 2006/49/EK I-IV pielikumā noteiktās metodes.
3. Lai aprēķinātu riska darījumu riska svērtās vērtības attiecībā uz kredītrisku, ko nesedz jau Regulas (ES) Nr. 648/2012 41.-44. pantā minētie speciālie finanšu resursi, CCP izmanto standartizēto pieeju attiecībā uz kredītrisku, kura noteikta Direktīvas 2006/48/EK 78.-83. pantā.
4. Lai aprēķinātu riska darījumu riska svērtās vērtības attiecībā uz darījuma partnera kredītrisku, ko nesedz jau Regulas (ES) Nr. 648/2012 41.-44. pantā minētie speciālie finanšu resursi, CCP izmanto metodi, kura paredz novērtēšanu pēc tirgus vērtības un kura noteikta Direktīvas 2006/48/EK III pielikuma 3. daļā, un finanšu nodrošinājuma paplašināto metodi, veicot uzraudzības iestāžu noteikto svārstīguma korekciju, kas paredzēta Direktīvas 2006/48/EK VIII pielikuma 3. daļā.
5. Ja nav atbilstības visiem Regulas (ES) Nr. 648/2012 52. un 53. pantā minētajiem nosacījumiem un ja CCP neizmanto pašu resursus, CCP piemēro riska svērumu 1 250 % apmērā savam riskam, kas izriet no cita CCP iemaksām fondā saistību neizpildes gadījumiem, un riska svērumu 2 % apmērā savam riskam, kurš izriet no tirdzniecības riska darījumiem ar citu CCP.
5. pants
Kapitāla prasības attiecībā uz uzņēmējdarbības risku
1. CCP iesniedz kompetentajai iestādei apstiprināšanai saskaņā ar šīs kompetentās iestādes pilnvarām atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 III sadaļai savas aplēses par kapitālu, kas vajadzīgs, lai segtu zaudējumus, kurus rada uzņēmējdarbības risks, pamatojoties uz saprātīgi prognozējamiem negatīviem scenārijiem, kas attiecas uz tā uzņēmējdarbības modeli.
2. Kapitāla prasības attiecībā uz uzņēmējdarbības risku ir vienādas ar apstiprinātajām aplēsēm, un tām jābūt vismaz 25 % apmērā no tā gada bruto darbības izdevumiem. Šajā pantā bruto darbības izdevumus aplūko saskaņā ar 2. panta 4. punktu.
6. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 19. decembrī