ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/1535 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 9 септември 2015 година
установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество (кодифициран текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 114, 337 и 43 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становищата на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 98/34/EO на Европейския парламент и на Съвета (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, където се гарантира свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. Следователно забраната за количествени ограничения на движението на стоки и на мерките, които имат същия ефект, е един от основните принципи на Съюза.
(3)
За да се насърчи гладкото функциониране на вътрешния пазар, следва да бъде осигурена възможно най-голяма прозрачност по отношение на националните инициативи за създаване на технически регламенти.
(4)
Бариерите пред търговията, които са в резултат на техническите регламенти за продуктите, могат да бъдат разрешени, само когато са необходими, за да се спазват важни изисквания и когато те имат за цел обществения интерес, чиято основна гаранция са те.
(5)
От съществено значение за Комисията е тя да разполага с необходимата информация преди приемането на техническите разпоредби. Следователно държавите членки, от които се изисква да улеснят постигането на задачите ѝ съгласно член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), трябва да я нотифицират за проектите си в областта на техническите регламенти.
(6)
Всички държави членки също трябва да бъдат информирани за техническите регламенти, предвидени от всяка една държава членка.
(7)
Целта на вътрешния пазар е да създава среда, която допринася за конкурентноспособността на предприятията. Предоставянето на повече информация е един от начините за подпомагане на предприятията да се възползват от предимствата, присъщи на този пазар. Следователно е необходимо да се даде възможност на стопанските субекти да дадат своята оценка за влиянието на националнитетехнически регламенти, предлагани от други държави членки, като се осигури редовното публикуване на заглавия на нотифицирани проекти и посредством разпоредбите относно поверителността на тези проекти.
(8)
Подходящо е, в интерес на правната сигурност, държавите членки публично да обявят приемането на национален технически регламент в съответствие с изискванията, посочени в настоящата директива.
(9)
Мерките, предназначени да обезпечат безпрепятственото функциониране или трайното развитие на пазара,относно техническите регламенти за продуктите, включват по-голяма прозрачност на националните намерения и разширяване на критериите и условията за оценка на потенциалния ефект от предлаганите правила върху пазара.
(10)
Следователно всички изисквания, установени по отношение на продукта, е необходимо да бъдат оценени и да се вземе предвид напредъка в националната практика за нормативната уредба за продуктите.
(11)
Изискванията, които са различни от техническите спецификации, отнасящи се до жизнения цикъл на даден продукт след като е бил пуснат на пазара, могат да повлияят върху свободното движение на този продукт или да създават пречки за гладкото функциониране на вътрешния пазар.
(12)
Необходимо е да се изясни концепцията за фактически технически регламенти. По-специално разпоредбите, посредством които общественият орган се позовава на техническите спецификации или на други изисквания, или насърчава съблюдаването им, и разпоредбите, които се отнасят до продуктите, с които общественият орган е свързан, с оглед на обществения интерес, предават на такива изисквания или спецификации по-обвързваща стойност, отколкото те биха имали иначе по силата на частния им произход.
(13)
На Комисията и на държавите членки трябва да се предостави достатъчно време, за да могат да предложат поправки към дадена предвидена мярка, с цел да бъдат отстранени или намалени пречките, които тя може да създаде за свободното движение на стоки.
(14)
Съответната държава членка трябва да вземе предвид тези поправки при формулиране на окончателния текст на предвижданата мярка.
(15)
Присъщо e за вътрешния пазар, и по-специално, когато принципът за взаимно признаване не може да бъде прилаган от държавата членка, Комисията да приема или предлага да бъдат приемани задължителни актове. Установен e специфичен временен отлагателен период, с цел да не може въвеждането на националните мерки да спре приемането на задължителните актове от Европейския парламент и Съвета или от Комисията в същата област.
(16)
Съответната държава членка трябва, съгласно общите задължения, установени в член 4, параграф 3 от ДЕС, да отлага прилагането на предвидената мярка за срок, който е достатъчен, за да се проведе съвместно проучване на предлаганите поправки или подготовка на предложение за законодателен акт или за приемане на задължителен акт на Комисията.
(17)
С оглед улесняване приемането на мерките от Европейския парламент и Съвета, държавите членки следва да се въздържат от приемане на технически регламенти, когато Съветът е приел позиция на първо четене по предложение на Комисията относно този сектор.
(18)
Необходимо e да бъде предвиден Постоянен комитет, чиито членове се посочват от държавите членки със задачата да сътрудничат в усилията на Комисията да намалява неблагоприятните въздействия върху свободното движение на стоки.
(19)
Настоящата директива не засяга задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, посочени в приложение III, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„продукт“ означава всеки промишлен продукт и всеки селскостопански продукт, включително и рибни продукти;
б)
„услуга“ означава каквато и да е услуга на информационното общество, тоест, каквато и да е услуга, нормално предоставяна срещу възнаграждение, от разстояние, чрез електронно средство и по индивидуална молба на получателя на услугите.
За целите на настоящото определение:
i)
„от разстояние“ означава, че тази услуга се предоставя без страните да присъстват едновременно на едно и също място,
ii)
„чрез електронни средства“ означава, че услугата се изпраща първо и се получава по местоназначение чрез електронно оборудване за обработка (включително цифрово компресиране) и съхранение на данни и изцяло се пренася, предава и получава чрез кабел, радио, оптични средства или други електромагнитни средства,
iii)
„по индивидуална молба на получателя на услугите“ означава, че услугата се предоставя чрез пренос на данни по индивидуална молба.
Индикативен списък на услугите, които не са предмет на настоящото определение, е установен в приложение I;
в)
„техническа спецификация“ означава спецификацията, която се съдържа в документа, в който са изложени характеристиките, изисквани за продукта, като например ниво на качество, функционални характеристики, безопасност или размери, включително изискванията, които се прилагат към продукта по отношение на името, с което продуктът се продава, терминология, символи, изпитване и методи за изпитване, опаковка, маркиране или етикетиране и процедури за оценяване на съответствието.
Терминът „техническа спецификация“ също така включва производствените методи и процеси, използвани по отношение на селскостопански продукти, както са посочени в член 38, параграф 1, втора алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), продуктите, предназначени за консумация от човека и от животните, и лекарствените продукти, както са определени в член 1 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и производствените методи и процеси, които се отнасят за други продукти, върху чиито характеристики те оказват влияние;
г)
„други изисквания“ означава изискване, различно от техническа спецификация, наложено на продукт най-вече с цел защита на потребителя или околната среда, и което засяга неговия цикъл на съществуването след пускането му на пазара, като например, условията на употреба, рециклиране, повторна употреба или изхвърляне, когато такива условия могат значително да повлияят върху състава или естеството на продукта или върху неговата продажба;
д)
„правило за услуги“ означава изискване от общ характер, свързано с предприемането и упражняването на дейности за услуги според значението на буква б), и по-специално разпоредби относно доставчиците на услуги, услугите и получателите на услугите, като се изключат всякакви правила, които не са специално насочени към услугите, определени в тази точка.
За целите на настоящото определение:
i)
едно правило се счита за специално насочено към услугите на информационното общество, когато, взимайки предвид причините за него и оперативната му част, конкретната цел и предмет на всички или някои от отделните му разпоредби е да регулира такива услуги по ясен и целенасочен начин,
ii)
едно правило не се счита за специално насочено към услугите на информационното общество, ако дава отражение върху тези услуги само по имплицитен начин или инцидентно;
е)
„технически регламент“ означава техническа специфицикация и други изисквания или правила за услуги, включващи съответни административни разпоредби, спазването на които е задължително, юридически или фактически, в случаите на маркетинг, предоставяне на услуги, установяване на оператор за услуги или използване в държава членка или в голяма част от нея, както и законовите, подзаконовите или административните разпоредби на държавите членки, с изключение на тези, предвидени в член 7, забраняващи производството, вноса, маркетинга или използването на един продукт или забраняващи предоставянето или използването на услуга или установяването на доставчик на услуги.
Фактически техническите регламенти включват:
i)
законови, подзаконови или административни разпоредби на държава членка, които препращат или към технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, или към професионални кодекси или кодекси на практиките, които на свой ред препращат към технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, при спазването, на които се налага презумпцията за съответствие със задълженията, наложени от посочените по-горе законови, подзаконови или административни разпоредби,
ii)
доброволни споразумения, по които публичният орган е страна, и които в името на общия интерес регулират спазването на техническите спецификации или други изисквания или правила за услуги, с изключение на спецификации в тръжни документи за обществени поръчки,
iii)
технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, които са свързани с фискални или финансови мерки, даващи отражение върху потреблението на продукти или услуги чрез стимулиране на спазването на такива технически спецификации или други изисквания или правила за услуги; техническите спецификации или други изисквания или правилата за услуги, свързани с националните социално-осигурителни системи не се включват.
Настоящото обхваща техническите регламенти, наложени от органите, определени от държавите членки и включени в списък, който се изготвя и актуализира, при необходимост, от Комисията, в рамките на Комитета, посочен в член 2.
Същата процедура се прилага за изменение на този списък;
ж)
„проект на технически регламент“ означава текстът на техническа спецификация или друго изискване или правило за услуги, включително административни разпоредби, формулиран с цел да бъде приет и да влезе в сила или в крайна сметка да бъде приет като технически регламент, като текстът е в етап на подготовка, на който все още по него могат да се правят съществени изменения.
2. Настоящата директива не се прилага за:
a)
услуги за радиоизлъчване;
б)
услуги за телевизионно излъчване, предмет на член 1, параграф 1, буква д) от Директива 2010/13/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6).
3. Настоящата директива не се прилага за правилата, свързани с въпроси, които са предмет на законодателството на Съюза в областта на далекосъобщителните услуги, както е посочено в Директива 2002/21/EO на Европейския парламент и на Съвета (7).
4. Настоящата директива не се прилага за правилата, свързани с въпросите, които са предмет на законодателството на Съюза в областта на финансовите услуги, както са изброени неизчерпателно в приложение II към настоящата директива.
5. С изключение на член 5, параграф 3, настоящата директива не се прилага за правилата, приети от или за регулираните пазари по смисъла на Директива 2004/39/EO на Европейския парламент и на Съвета (8) или от или за други пазари или органи, извършващи функции по клиринг и сетълмент на тези пазари.
6. Настоящата директива не се прилага за онези мерки, които държавите членки считат за необходими според договорите за защита на лица, по-специално на работниците, когато продуктите се използват, при условие че тези мерки не оказват влияние върху продуктите.
Член 2
Създава се Постоянен комитет, който се състои от представители, определени от държавите членки, които могат да се обръщат за помощ към експерти или консултанти; неговият председател е представител на Комисията.
Комитетът изготвя своя процедурен правилник.
Член 3
1. Комитетът се среща най-малко два пъти в годината.
Комитетът заседава в специален състав, за да разглежда въпроси относно услугите на информационното общество.
2. Комисията предоставя на Комитета доклад за въвеждането и прилагането на процедурите, определени в настоящата директива и представя предложения с цел отстраняване на съществуващите или очаквани пречки за търговията.
3. Комитетът изразява своето становище относно информацията и предложенията, посочени в параграф 2 и в тази връзка може да предлага, по-специално, Комисията да:
а)
гарантира, когато е необходимо, че първоначално заинтересованите държави членки да се разберат помежду си за подходящи мерки, за да избегне риска от създаване на пречки на търговията;
б)
предприема всички необходими мерки;
в)
определя областите, където изглежда, че има нужда от хармонизация и, в случай на необходимост, следва да предприема съответната хармонизация в даден сектор.
4. Комитетът трябва да бъде консултиран от Комисията:
а)
когато решава относно конкретната система, чрез която обмяната на информация, предвидена в настоящата директива, ще се осъществява, и за всички промени в нея;
б)
когато преразглежда функционирането на системата, предвидена с настоящата директива.
5. Комитетът може да бъде консултиран от Комисията относно всеки предварителен проект на технически регламент, получен от последната.
6. Всички въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, могат да бъдат предоставени на Комитета по искане на председателя му или на държава членка.
7. Процедурите на Комитета, както и информацията, която му се предоставя, са поверителни.
Въпреки това, Комитетът и националните органи, могат, при условие че са взети необходимите предпазни мерки, да се консултират, за експертно мнение, с физически или юридически лица, включително лица от частния сектор.
8. Относно правилата за услуги, Комисията и Комитетът могат да се консултират с физически или юридически лица от определени индустрии или академични институции и когато е възможно, с представителни органи, способни да предоставят експертно мнение относно социалните и обществени цели и последствията от въвеждането на който и да било проект на правило за услуги и да взимат предвид съветите им, винаги когато това се изисква от тях.
Член 4
Държавите членки съобщават на Комисията в съответствие с член 5, параграф 1 всички искания, отправени към институции за стандартизация, за изготвяне на технически спецификации или стандарт за специфични продукти с цел въвеждане в действие на технически регламент за такива продукти във форма на проекти на технически регламенти, и посочват основанията за въвеждането им в действие.
Член 5
1. При условията, предмет на член 7, държавите членки незабавно предоставят на Комисията всички проекти на технически регламенти, с изключение, когато те само транспонират пълния текст на международен или европейски стандарт, в който случай информацията относно съответния стандарт е достатъчна; те също така предоставят на Комисията изявление за причините, които налагат приемането на такъв технически регламент, когато това не е разяснено в проекта.
Когато е необходимо, и освен ако вече не е бил изпратен с предишно съобщение, държавите членки едновременно предоставят текста на съществените и с пряко значение основни законови или подзаконови разпоредби на Комисията, ако запознаването с такива текстове е необходимо за оценяване значението на проекта на техническия регламент.
Държавите членки предоставят отново проекта на техническия регламент на Комисията при условията, посочени в първа и втора алинея на настоящия параграф ако направят промени в проекта, с които значително се изменя обхвата му, съкращава се първоначално предвидения срок за прилагането му, допълват се спецификации или изисквания, или последните се правят по-ограничителни.
Когато, по-специално, проектът на техническия регламент конкретно цели да ограничи търговията или употребата на химично вещество, препарат или продукт, на основания отнасящи се до общественото здраве или защитата на потребителите или околната среда, държавите членки също така изпращат резюме или позоваване на всички съответни данни, имащи отношение към въпросното вещество, препарат или продукт и към известните и налични заместители, когато такава информация е налице, и представят очакваните резултати от мярката върху общественото здраве и защитата на потребителя и околната среда, заедно с анализ на риска, извършен, както е необходимо, в съответствие с принципите, предвидени в съответната част на раздел II.3 от приложение ХV на Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (9).
Комисията незабавно нотифицира останалите държави членки за проекта на техническия регламент и всички документи, които са ѝ били препратени. Тя също може да отнесе този проект, за мнение, до Комитета, посочен в член 2 от настоящата директива и, когато е необходимо, до комитета, отговорен за въпросната сфера.
Относно техническите спецификации или други изисквания или правила за услуги, посочени в член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка iii) от настоящата директива, коментарите или подробните становища на Комисията или на държавите членки могат да засягат единствено аспекти, които могат да възпрепятстват търговията или, по отношение на правилата за услуги, свободното движение на услуги или свободата на установяване на оператори на услуги, но не и фискални или финансови аспекти на мерките.
2. Комисията и държавите членки могат да отправят коментари към държавата членка, която е изпратила проект на технически регламент; тази държава членка взима под внимание такива коментари, доколкото е възможно, при последващата подготовка на техническия регламент.
3. Държавите членки незабавно предоставят окончателния текст на техническия регламент на Комисията.
4. Информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, не е поверителна, освен при изричното искане на нотифициращата държава членка. Всички такива искания се обосновават.
При такива случаи, ако са предприети необходимите предпазни мерки, Комитетът, посочен в член 2 и националните органи, могат да потърсят експертен съвет от физически или юридически лица от частния сектор.
5. Когато проектите на технически регламенти съставляват част от мерките, които се изисква да бъдат предоставени на Комисията на етапа на изготвяне на проекта според друг акт на Съюза, държавите членки могат да предадат съобщение, по смисъла на параграф 1, според този друг акт, при условие че изрично отбележат, че споменатата информация представлява също така информация за целите на настоящата директива.
Липсата на реакция от страна на Комисията, по смисъла на настоящата директива, към проект на технически регламент, не засяга което и да било решение, което може да бъде прието според други актове на Съюза.
Член 6
1. Държавите членки отлагат приемането на проект на технически регламент с три месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1.
2. Държавите членки отлагат:
-
с четири месеца приемането на проект на технически регламент под формата на доброволно споразумение по смисъла на член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка ii),
-
без да се засягат параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, с шест месеца приемането на какъвтои да било друг проект на технически регламент, с изключение на проекти на правила за услуги,
от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1, ако Комисията или друга държава членка внесе подробно становище в рамките на три месеца от тази дата, според което предлаганата мярка може да създаде пречки за свободното движение на стоки в рамките на вътрешния пазар;
-
без да се засягат параграфи 4 и 5, с четири месеца приемането на всякакви проекти на правила за услуги, от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1, ако Комисията или друга държава членка внесе подробно становище в рамките на три месеца от тази дата, според което предлаганата мярка може да създаде пречки за свободното движение на услуги или за свободата на установяване на операторите на услуги на вътрешния пазар.
По отношение на проектите на правила за услуги, подробните становища на Комисията или държавите членки не могат да засягат каквито и да било мерки за културна политика, по-конкретно в аудиовизуалната сфера, които държавите членки могат да приемат в съответствие със законодателството на Съюза, взимайки предвид своето езиково разнообразие, специфичните си национални и регионални характеристики и културното си наследство.
Заинтересованите държави членки докладват на Комисията за действията, които възнамеряват да предприемат относно такива подробни становища. Комисията коментира тези действия.
По отношение на правилата за услуги, въпросните държави членки посочват, когато е необходимо, причините за това защо подробните становища не могат да бъдат взети предвид.
3. С изключение на проектите на правила, свързани с услуги, държавите членки отлагат приемането на проект на технически регламент с 12 месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1 от настоящата директива, ако в рамките на три месеца от тази дата Комисията обяви намерението си да предложи или приеме директива, регламент или решение по въпроса в съответствие с член 288 от ДФЕС.
4. Държавите членки отлагат приемането на проект на технически регламент с 12 месеца от датата на получаване от Комисията на съобщението, посочено в член 5, параграф 1 от настоящата директива, ако до три месеца след тази дата Комисията обяви, че проектът на технически регламент се отнася за въпрос, който е предмет на предложение за директива, регламент или решение, представено на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 288 от ДФЕС.
5. Ако Съветът приеме позиция на първо четене по време на отлагателния период, посочен в параграфи 3 и 4, този период, при условията на параграф 6, се удължава до 18 месеца.
6. Задълженията, посочени в параграфи 3, 4 и 5, отпадат:
a)
когато Комисията уведоми държавите членки, че не възнамерява повече да предлага или приема задължителни актове;
б)
когато Комисията уведоми държавите членки за оттеглянето на проекта или предложението си;
в)
когато Европейският парламент и Съветът или Комисията приемат задължителен акт.
7. Параграфи 1-5 не се прилагат в случаите, когато:
a)
по спешни причини, възникнали поради сериозни и непредвидими обстоятелства, свързани с опазването на общественото здраве или безопасност, защитата на животни или опазването на растения, и, в случая на правила за услуги, и по причини на обществената политика, особено за защита на малолетни, една държава членка е задължена да изготви технически регламенти в много кратък период от време, за да може да влязат в сила и да бъдат въведени незабавно без да са възможни каквито и да било консултации, или
б)
по спешни причини, предизвикани от сериозни обстоятелства, свързани с опазването на сигурността и целостта на финансовата система, по-специално със защитата на вложителите, инвеститорите и осигурените лица, една държава членка е задължена незабавно да узакони и прилага правила за финансови услуги.
В съобщението, посочено в член 5, държавата членка обосновава неотложността на предприетите мерки. Комисията предоставя свое виждане за информацията във възможно най-кратък срок. Тя предприема подходящи действия в случаите, когато тази процедура е приложена неправомерно. Европейският парламент се информира от Комисията.
Член 7
1. Членове 5 и 6 не се прилагат за законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки или доброволните споразумения, посредством които държавите членки:
a)
се съобразяват със задължителните актове на Съюза, които водят до приемане на технически спецификации или правила за услуги;
б)
изпълняват задълженията, произтичащи от международни споразумения, които водят до приемане на общи технически спецификации или правила за услуги в Съюза;
в)
се позовават на защитните клаузи, предвидени в задължителните актове на Съюза;
г)
прилагат член 12, параграф 1 на Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
д)
се ограничават до прилагане на решението на Съда на Европейския съюз;
e)
се ограничават до изменяне на технически регламент по смисъла на член 1, параграф 1, буква е), в съответствие с искане на Комисията, с оглед премахване на препятствие за търговията или, в случаите на правила за услуги, за свободното движение на услуги или свободата на установяване на оператори на услуги.
2. Член 6 не се прилага за законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки, които забраняват производството, доколкото те не пречат на свободното движение на продукти.
3. Параграфи 3-6 от член 6 не се прилагат за доброволните споразумения, посочени в член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка ii).
4. Член 6 не се прилага за технически спецификации или други изисквания или правила за услуги, посочени в член 1, параграф 1, буква е), втора алинея, подточка iii).
Член 8
Комисията докладва на всеки две години на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет за резултатите от прилагането на настоящата директива.
Комисията ежегодно публикува в Официален вестник на Европейския съюз статистически данни за получените уведомления.
Член 9
Когато държавите членки приемат техническия регламент, в него се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното му публикуване. Условията и редът за позоваване се определят от държавите членки.
Член 10
Директива 98/34/ЕО, изменена с актовете, посочени в приложение III, част A към настоящата директива, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, които са посочени в приложение III, част Б към отменената директива и в приложение III, част Б към настоящата директива.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 9 септември 2015 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/1535
(2015. gada 9. septembris),
ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu jomā (kodificēta redakcija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114., 337. un 43. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumus (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.
(2)
Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite. Tādēļ preču aprites kvantitatīvu ierobežojumu un līdzīgas sekas radošu pasākumu aizliegums ir viens no Savienības pamatprincipiem.
(3)
Lai sekmētu iekšējā tirgus veiksmīgu darbību, būtu jānodrošina pēc iespējas lielāka pārredzamība attiecībā uz valstu iniciatīvām tehnisko noteikumu izstrādē.
(4)
Šķēršļi tirdzniecībai, ko rada tehniskie noteikumi attiecībā uz ražojumiem, var tikt atļauti tikai tad, ja tie nepieciešami, lai atbilstu būtiskām prasībām, un to mērķis ir sabiedrības interesēs, kam tie piešķir galvenās garantijas.
(5)
Ir svarīgi, lai Komisijai būtu nepieciešamā informācija pirms tehnisku noteikumu pieņemšanas. Tādēļ dalībvalstīm, kam, ievērojot Līguma par Eiropas Savienību (LES) 4. panta 3. punktu, jāsekmē tās uzdevumu izpilde, ir jāinformē Komisija par saviem projektiem tehnisko noteikumu jomā.
(6)
Visām dalībvalstīm ir arī jābūt informētām par jebkuras citas dalībvalsts plānotajiem tehniskajiem noteikumiem.
(7)
Iekšējā tirgus mērķis ir radīt vidi, kas regulē uzņēmumu konkurētspēju. Paplašināta informācijas sniegšana ir viens no veidiem, kā palīdzēt uzņēmumiem izmantot šā tirgus priekšrocības. Tāpēc ir nepieciešams dot iespēju ekonomikas dalībniekiem sniegt savu izvērtējumu par citu dalībvalstu ierosināto tehnisko noteikumu ietekmi, paredzot regulāru izsludināto projektu virsrakstu publicēšanu un ar noteikumiem par šādu projektu konfidencialitāti.
(8)
Juridiskās noteiktības interesēs ir piemēroti, ka dalībvalstis publiski paziņo, ka valsts pieņēmusi tehniskus noteikumus saskaņā ar šajā direktīvā izklāstītajām formalitātēm.
(9)
Ciktāl tas attiecas uz ražojumu tehniskajiem noteikumiem, pasākumi, kas paredzēti tirgus pareizai darbībai vai ilgstošai attīstībai, ietver lielāku valsts nodomu pārredzamību un kritēriju un nosacījumu paplašināšanu, lai izvērtētu ierosināto noteikumu iespējamo ietekmi uz tirgu.
(10)
Tādēļ nepieciešams izvērtēt visas prasības, kas izvirzītas ražojumam, un jāņem vērā valstu prakses attīstība ražojumu regulēšanā.
(11)
Prasības, kas nav tehniskas specifikācijas, attiecībā uz ražojuma dzīves ciklu pēc tā laišanas tirgū var ietekmēt minētā ražojuma brīvu apriti vai radīt šķēršļus iekšējā tirgus veiksmīgai darbībai.
(12)
Nepieciešams noskaidrot de facto tehnisku noteikumu koncepciju. Jo īpaši noteikumi, ar ko valsts iestāde norāda uz tehniskām specifikācijām vai citām prasībām vai veicina to ievērošanu, un noteikumi attiecībā uz ražojumiem, ar ko valsts iestāde saistīta, sabiedrības interesēs piešķir šādām prasībām vai specifikācijām saistošāku raksturu, nekā tiem būtu privātas izcelsmes gadījumā.
(13)
Komisijai un dalībvalstīm ir jāpiešķir pietiekams laiks grozījumu ierosināšanai plānotajiem pasākumiem, lai likvidētu vai samazinātu šķēršļus, ko tie varētu radīt preču brīvai apritei.
(14)
Attiecīgajām dalībvalstīm jāņem vērā minētie grozījumi, formulējot plānoto pasākumu galīgo tekstu.
(15)
Iekšējam tirgum ir raksturīgi, ka, ja dalībvalstis nevar īstenot savstarpējas atzīšanas principu, Komisija pieņem vai ierosina saistošu aktu pieņemšanu. Noteikts īpašs pagaidu bezdarbības laikposms, lai izvairītos no tā, ka ar valsts pasākumu ieviešanu tiek traucēta saistošu aktu pieņemšana Eiropas Parlamentā un Padomē vai Komisijā tajā pašā jomā.
(16)
Attiecīgajai dalībvalstij, ievērojot LES 4. panta 3. punktā noteiktos vispārīgos pienākumus, ir jāatliek plānotā pasākuma īstenošana uz laiku, kas ir pietiekams ierosināto grozījumu kopīgai pārbaudei vai tiesību akta priekšlikuma sagatavošanai, vai saistoša Komisijas akta pieņemšanai.
(17)
Lai veicinātu pasākumu pieņemšanu Eiropas Parlamentā un Padomē, dalībvalstīm būtu jāatturas no tehnisku noteikumu pieņemšanas, ja Padome pirmajā lasījumā pieņēmusi nostāju par Komisijas priekšlikumu attiecībā uz minēto nozari.
(18)
Nepieciešams paredzēt Pastāvīgo komiteju, kuras locekļus ieceļ dalībvalstis, lai atbalstītu Komisiju tās centienos samazināt jebkādu negatīvu ietekmi uz preču brīvu apriti.
(19)
Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem III pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“ražojums” ir jebkurš rūpnieciski ražots ražojums un jebkurš lauksaimniecības produkts, tostarp zivju produkcija;
b)
“pakalpojums” ir jebkāds Informācijas sabiedrības pakalpojums, tas ir, jebkāds pakalpojums, ko parasti sniedz par atlīdzību no attāluma, ar elektroniskiem līdzekļiem un pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma.
Šajā definīcijā:
i)
“no attāluma” nozīmē, ka pakalpojumu sniedz bez vienlaicīgas pušu klātbūtnes;
ii)
“ar elektroniskiem līdzekļiem” nozīmē, ka pakalpojumu nosūta un galamērķī saņem ar elektroniskas apstrādes (ietverot digitālu kompresiju) un datu uzglabāšanas aparatūras palīdzību un ka to pilnībā pārraida, nosūta un saņem pa vadiem, pa radio ar optiskiem vai citiem elektromagnētiskiem līdzekļiem;
iii)
“pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma” nozīmē, ka pakalpojumu sniedz, pārraidot datus pēc individuāla pieprasījuma.
Norādošs to pakalpojumu saraksts, uz kuriem neattiecas šī definīcija, ietverts I pielikumā;
c)
“tehniska specifikācija” ir specifikācija, kas ietverta dokumentā, kurš nosaka ražojuma nepieciešamās īpašības, piemēram, kvalitātes līmeni, darbību, drošību vai izmērus, tostarp prasības, kas piemērojamas ražojumam atbilstīgi nosaukumam, ar kuru ražojumu pārdod, terminoloģiju, simboliem, pārbaudēm un pārbaužu metodēm, iesaiņojumu, marķēšanu vai etiķetēšanu un atbilstības izvērtēšanas procedūrām.
Termins “tehniska specifikācija” aptver arī ražošanas metodes un procesus, kas izmantoti lauksaimniecības produktiem, kā minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 38. panta 1. punkta otrajā daļā, ražojumus, kas paredzēti patēriņam cilvēkiem un dzīvniekiem, un zāles, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/83/EK (5) 1. pantā, kā arī ražošanas metodes un procesus attiecībā uz citiem ražojumiem, ja tie ietekmē to īpašības;
d)
“citas prasības” ir prasība, kas nav tehniska specifikācija, kas izvirzīta ražojumam, lai īpaši aizsargātu patērētājus vai vidi, un kas ietekmē tās dzīves ciklu pēc laišanas tirgū, piemēram, izmantošanas, atkārtotas pārstrādāšanas, atkārtotas izmantošanas vai iznīcināšanas nosacījumi, ja šādi nosacījumi var būtiski ietekmēt ražojuma sastāvu vai īpašības, vai tā realizāciju;
e)
“noteikumi par pakalpojumiem” ir vispārīga rakstura prasība attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas uzsākšanu un veikšanu b) apakšpunkta nozīmē, jo īpaši - noteikumi par pakalpojumu sniedzēju, pakalpojumiem un pakalpojumu saņēmēju, izņemot noteikumus, kas nav paredzēti minētajā apakšpunktā noteiktajiem pakalpojumiem.
Šajā definīcijā:
i)
noteikumi uzskatāmi par īpaši paredzētiem informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ja, ņemot vērā tās iemeslu pamatojumu un operatīvo daļu, īpašais mērķis un visu vai daļas individuālo noteikumu priekšmets ir šādu pakalpojumu regulēšana skaidrā un mērķtiecīgā veidā;
ii)
noteikumus neuzskata par īpaši paredzētiem Informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ja tie ietekmē šādus pakalpojumus vienīgi netiešā vai gadījuma rakstura veidā;
f)
“tehniskie noteikumi” ir tehniskas specifikācijas un citas prasības vai noteikumi par pakalpojumiem, ietverot attiecīgus administratīvus noteikumus, kuru ievērošana ir obligāta, de jure vai de facto, tirdzniecības, pakalpojumu sniegšanas, pakalpojumu sniedzēja izveidošanas vai izmantošanas gadījumā kādā dalībvalstī vai lielā tās daļā, kā arī dalībvalstu normatīvie un administratīvie akti, izņemot 7. pantā minētos, kas aizliedz ražojuma ražošanu, importu, tirdzniecību vai izmantošanu vai kas aizliedz pakalpojumu sniegšanu vai izmantošanu vai arī aizliedz veikt uzņēmējdarbību kā pakalpojumu sniedzējam;
De facto tehniski noteikumi ietver:
i)
dalībvalsts normatīvos un administratīvos aktus, kas attiecas vai nu uz tehniskām specifikācijām, vai citām prasībām, vai uz noteikumiem par pakalpojumiem, vai uz profesionāliem kodeksiem vai praksi, kas savukārt attiecas uz tehniskām specifikācijām vai citām prasībām, vai uz noteikumiem par pakalpojumiem, atbilstība kuriem tiek pielīdzināta atbilstības prezumpcijai iepriekšminēto normatīvo un administratīvo aktu noteikumiem;
ii)
brīvprātīgus nolīgumus, kuros valsts iestāde ir līgumslēdzēja puse un kas vispārīgās interesēs paredz atbilstību tehniskām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem, izņemot publisko iepirkumu konkursu noteikumus;
iii)
tehniskas specifikācijas vai citas prasības, vai noteikumus par pakalpojumiem, kas saistīti ar fiskāliem vai finansiāliem pasākumiem, kas ietekmē ražojumu vai pakalpojumu patēriņu, veicinot atbilstību šādām tehniskām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem; tehniskas specifikācijas vai citas prasības, vai noteikumi par pakalpojumiem, kas saistīti ar valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām, nav ietverti.
Tas ietver tehniskos noteikumus, ko nosaka dalībvalstu izraudzītas iestādes, kuras ietvertas sarakstā, kuru izveido un vajadzības gadījumā atjaunina Komisija, 2. pantā minētās Komitejas satvarā.
Šo pašu kārtību izmanto šā saraksta grozīšanai;
g)
“tehnisko noteikumu projekts” ir teksts par tehnisku specifikāciju vai citu prasību, vai noteikumiem par pakalpojumiem, ietverot administratīvus noteikumus, kas formulēti teksta ieviešanai vai lai ieviestu to kā tehnisku noteikumu, tekstam esot sagatavošanas stadijā, kad vēl iespējams izdarīt būtiskus grozījumus.
2. Šī direktīva neattiecas uz:
a)
radiotranslāciju pakalpojumiem;
b)
televīzijas translāciju pakalpojumiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/13/ES (6) 1. panta 1. punkta e) apakšpunktā;
3. Šī direktīva neattiecas uz noteikumiem, kuri skar jautājumus, kas ietverti Savienības tiesību aktos telekomunikāciju pakalpojumu jomā, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (7).
4. Šī direktīva neattiecas uz noteikumiem, kuri skar jautājumus, kas ietverti Savienības tiesību aktos finansiālo pakalpojumu jomā, kā nepilnīgi uzskaitīts šīs direktīvas II pielikumā.
5. Izņemot 5. panta 3. punktu, šī direktīva neattiecas uz noteikumiem, ko pieņēmuši vai kas pieņemti regulētiem tirgiem Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (8) nozīmē vai ko pieņēmuši vai kas pieņemti citiem tirgiem vai struktūrām, kuras veic klīringa vai norēķinu funkcijas minētajos tirgos.
6. Šī direktīva neattiecas uz tiem pasākumiem, ko dalībvalstis saskaņā ar Līgumiem uzskata par nepieciešamiem personu, jo īpaši darba ņēmēju, aizsardzībai, kad ražojumi tiek izmantoti, ar noteikumu, ka šādi pasākumi neietekmē ražojumus.
2. pants
Pastāvīgo komiteju izveido no dalībvalstu ieceltiem pārstāvjiem, kuri var lūgt ekspertu vai padomdevēju palīdzību; tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.
Komiteja pieņem savu reglamentu.
3. pants
1. Komiteja tiekas vismaz divas reizes gadā.
Komiteja tiekas īpašā sastāvā, lai izskatītu jautājumus, kas attiecas uz Informācijas sabiedrības pakalpojumiem.
2. Komisija Komitejai iesniedz ziņojumu par šajā direktīvā minēto kārtību īstenošanu un piemērošanu un iesniedz priekšlikumus pastāvošo vai paredzamo tirdzniecības šķēršļu likvidēšanai.
3. Komiteja izsaka savu atzinumu par 2. punktā minētajiem paziņojumiem un priekšlikumiem un var sakarā ar to ierosināt, jo īpaši, lai Komisija:
a)
vajadzības gadījumā, lai izvairītos no iespējamiem šķēršļiem tirdzniecībai, nodrošina, ka attiecīgās dalībvalstis savstarpēji vienojas par atbilstīgiem pasākumiem;
b)
veic visus nepieciešamos pasākumus;
c)
nosaka jomas, kurās vajadzīga saskaņošana, un, ja rodas tāda vajadzība, veic attiecīgu saskaņošanu konkrētajā nozarē.
4. Komitejai jākonsultējas ar Komisiju:
a)
lemjot par faktisko sistēmu, saskaņā ar kuru realizē šajā direktīvā paredzēto informācijas apmaiņu, un izmaiņām tajā;
b)
pārbaudot šajā direktīvā paredzētās sistēmas darbību.
5. Komisija var konsultēt Komiteju par jebkuru tehnisko noteikumu provizorisko projektu, ko tā saņēmusi.
6. Jebkādus jautājumus par šīs direktīvas īstenošanu var iesniegt Komitejai pēc tās priekšsēdētāja vai dalībvalsts pieprasījuma.
7. Komitejas sēdes un tai iesniedzamā informācija ir konfidenciāla.
Tomēr Komiteja un valsts iestādes var - ar noteikumu, ka ir ievērota nepieciešamā piesardzība, - eksperta viedokļa iegūšanai konsultēties ar fiziskām vai juridiskām personām, tostarp ar personām privātajā sektorā.
8. Attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem Komisija un Komiteja var konsultēties ar fiziskām vai juridiskām personām rūpniecībā vai akadēmiskajā jomā un, ja iespējams, ar pārstāvju organizācijām, kas var sniegt ekspertu atzinumu attiecībā uz jebkuru noteikumu par pakalpojumiem projektu sociāliem un sabiedriskiem mērķiem un sekām, un ņemt vērā to padomu, ja tai izvirzīta šāda prasība.
4. pants
Dalībvalstis saskaņā ar 5. panta 1. punktu dara Komisijai zināmus visus pieprasījumus standartu iestādēm sagatavot tehniskās specifikācijas vai standartu konkrētiem ražojumiem, lai par šādiem ražojumiem pieņemtu tehniskos noteikumus tehnisku noteikumu projektu veidā, un paziņo to pieņemšanas pamatojumu.
5. pants
1. Saskaņā ar 7. pantu dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu jebkuru tehnisko noteikumu projektu, izņemot gadījumus, ja tas pārņem visu starptautiskā vai Eiropas standarta tekstu - tādā gadījumā pietiek ar informāciju par attiecīgo standartu; tās paziņo Komisijai pamatojumu šādu tehnisku noteikumu pieņemšanas vajadzībai, ja minētais pamatojums jau nav paskaidrots projektā.
Vajadzības gadījumā un ja tas jau nav iesniegts ar iepriekšēju paziņojumu, dalībvalstis vienlaicīgi dara Komisijai zināmu principiāli un tieši saistīto normatīvo un regulatīvo noteikumu tekstu, ja šāda teksta zināšana nepieciešama tehnisko noteikumu projekta izvērtēšanai.
Dalībvalstis atkārtoti dara Komisijai zināmu tehnisko noteikumu projektu saskaņā ar šā punkta pirmajā un otrajā daļā izklāstītajiem nosacījumiem, ja tās izdara izmaiņas projektā, kas būtiski izmaina tā darbības jomu, saīsinot īstenošanai sākotnēji paredzētos termiņus, pievienojot specifikācijas vai prasības vai padarot tās ierobežojošākas.
Jo īpaši, ja tehnisko noteikumu projekts paredz ķīmiskas vielas, preparāta vai ražojuma tirdzniecības vai izmantošanas ierobežošanu, pamatojoties uz sabiedrības veselības aizsardzību vai patērētāju vai vides aizsardzību, dalībvalstis nosūta arī vai nu kopsavilkumu, vai norādes par visiem datiem, kas attiecas uz konkrēto vielu, preparātu vai ražojumu un tās zināmajiem vai pieejamajiem aizvietotājiem, ja šāda informācija ir pieejama, un ziņo par pasākuma paredzamo ietekmi uz veselības aizsardzību un patērētāju un vides aizsardzību kopā ar iespējamā kaitējuma analīzi, kas veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (9) XV pielikuma II.3. iedaļas attiecīgo daļu.
Komisija nekavējoties informē citas dalībvalstis par tehnisko noteikumu projektu un visiem dokumentiem, kas tai iesniegti, un tā var nosūtīt projektu šīs direktīvas 2. pantā minētajai Komitejai tās atzinuma saņemšanai un vajadzības gadījumā komitejai, kas atbildīga par attiecīgo jomu.
Attiecībā uz šīs direktīvas 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas iii) punktā minētajām tehniskajām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem Komisijas vai dalībvalstu komentāri vai sīki izstrādāti atzinumi var attiekties vienīgi uz aspektiem, kas var kavēt tirdzniecību vai, attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem, pakalpojumu brīvu apriti vai pakalpojumu sniedzēju tiesībām veikt uzņēmējdarbību, un nevis uz pasākumu fiskālajiem vai finansiālajiem aspektiem.
2. Komisija un dalībvalstis var izteikt komentārus dalībvalstij, kas iesniegusi tehnisko noteikumu projektu, un minētā dalībvalsts iespēju robežās ņem šādus komentārus vērā tālākā tehnisko noteikumu sagatavošanā.
3. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu tehnisko noteikumu galīgo tekstu.
4. Informācija, kas sniegta saskaņā ar šo pantu, nav konfidenciāla, izņemot gadījumus, ja attiecīgā dalībvalsts izteikusi tādu prasību. Jebkura šāda prasība jāpamato.
Šādos gadījumos, ja ievērota vajadzīgā piesardzība, 2. pantā minētā komiteja un valsts iestādes var lūgt ekspertu padomu no fiziskām vai juridiskām personām privātajā sektorā.
5. Ja tehnisko noteikumu projekts veido pasākumu daļu, par kuriem projekta posmā jāziņo Komisijai saskaņā ar citu Savienības tiesību aktu, dalībvalstis var sniegt paziņojumu 1. punkta nozīmē saskaņā ar minēto citu tiesību aktu ar noteikumu, ka tās formāli norāda, ka minētais paziņojums ir paziņojums arī šīs direktīvas nozīmē.
Tas, ka Komisija neveic nekādus pasākumus attiecībā uz tehnisko noteikumu projektu saskaņā ar šo direktīvu, nekavē lēmumu pieņemšanu saskaņā ar citiem Savienības tiesību aktiem.
6. pants
1. Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu uz trīs mēnešiem no dienas, kad Komisija saņēmusi 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu.
2. Dalībvalstis atliek:
-
uz četriem mēnešiem tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu brīvprātīga nolīguma formā 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas ii) punkta nozīmē,
-
neskarot šā panta 3., 4. un 5. punktu, uz sešiem mēnešiem jebkuru citu tehnisko noteikumu projektu pieņemšanu, izņemot projektus noteikumiem par pakalpojumiem,
no dienas, kad Komisija saņēmusi 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja Komisija vai cita dalībvalsts sniedz sīki izstrādātu atzinumu trīs mēnešu laikā no minētās dienas par to, ka plānotie pasākumi var radīt šķēršļus preču brīvai apritei iekšējā tirgū,
-
neskarot 4. un 5. punktu, uz četriem mēnešiem jebkuru noteikumu par pakalpojumiem projekta pieņemšanu no dienas, kad Komisija saņēmusi 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja Komisija vai cita dalībvalsts sniedz sīki izstrādātu atzinumu trīs mēnešu laikā no minētās dienas par to, ka plānotie pasākumi var radīt šķēršļus pakalpojumu brīvai apritei vai pakalpojumu sniedzēju tiesībām veikt uzņēmējdarbību iekšējā tirgū.
Attiecībā uz noteikumu par pakalpojumiem projektu Komisijas vai dalībvalstu sīki izstrādāti atzinumi neietekmē kultūras politikas pasākumus, jo īpaši audiovizuālajā sfērā, ko dalībvalstis varētu pieņemt saskaņā ar Savienības tiesībām, ņemot vērā to lingvistisko dažādību, īpašās nacionālās un reģionālās pazīmes un to kultūras mantojumu.
Attiecīgā dalībvalsts ziņo Komisijai par pasākumiem, ko tā paredz veikt saskaņā ar šādiem sīki izstrādātajiem atzinumiem. Komisija izsaka savus komentārus par šo reakciju.
Attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem attiecīgā dalībvalsts nepieciešamības gadījumā norāda iemeslus, kādēļ nav iespējams ņemt vērā sīki izstrādātos atzinumus.
3. Izņemot projektu noteikumiem par pakalpojumiem, dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu uz 12 mēnešiem no dienas, kad Komisija saņēmusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja trīs mēnešu laikā no minētās dienas Komisija paziņo par savu nodomu ierosināt vai pieņemt direktīvu, regulu vai lēmumu par šo jautājumu saskaņā ar LESD 288. pantu.
4. Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu uz 12 mēnešiem no dienas, kad Komisija saņēmusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja trīs mēnešu laikā no minētās dienas Komisija paziņo secinājumu, ka tehnisko noteikumu projekts attiecas uz jautājumu, ko aptver direktīvas, regulas vai lēmuma priekšlikums, kas iesniegts Eiropas Parlamentam vai Padomei saskaņā ar LESD 288. pantu.
5. Ja Padome pieņem nostāju pirmajā lasījumā 3. un 4. punktā minētajā bezdarbības laikposmā, minēto laikposmu saskaņā ar 6. punktu pagarina līdz 18 mēnešiem.
6. Saistības, kas minētas 3., 4. un 5. punktā, izbeidzas:
a)
ja Komisija informē dalībvalstis, ka tā vairs negrasās ierosināt vai pieņemt saistošu aktu;
b)
ja Komisija informē dalībvalstis par tās projekta vai priekšlikuma atsaukšanu;
c)
ja Eiropas Parlaments un Padome vai Komisija pieņem saistošu tiesību aktu.
7. Panta 1. līdz 5. punktu nepiemēro, ja:
a)
neatliekamu iemeslu dēļ, ko radījuši nozīmīgi un neparedzami apstākļi attiecībā uz sabiedrības veselības vai drošības aizsardzību, dzīvnieku un augu aizsardzību un noteikumiem par pakalpojumiem arī attiecībā uz sabiedrisko kārtību, jo īpaši - nepilngadīgo aizsardzību, dalībvalstij jāsagatavo tehniskie noteikumi ļoti īsā laikā, lai pieņemtu un ieviestu tos nekavējoties bez konsultēšanās iespējām; vai
b)
neatliekamu iemeslu dēļ, ko radījuši nozīmīgi un neparedzami apstākļi attiecībā uz veselības vai drošības aizsardzību un finansiālās sistēmas stabilitāti, jo īpaši - noguldītāju, investoru un apdrošināto personu aizsardzību, dalībvalstij ir nekavējoties jāpieņem un jāīsteno noteikumi par finansiālajiem pakalpojumiem.
Dalībvalsts 5. pantā minētajā paziņojumā informē par iemesliem, kas rada pasākumu steidzamību. Komisija cik ātri iespējams sniedz viedokli par paziņojumu. Tā veic nepieciešamos pasākumus gadījumos, kad šī kārtība izmantota nepareizi. Komisija informē Eiropas Parlamentu.
7. pants
1. Direktīvas 5. un 6. pants neattiecas uz tiem dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem vai brīvprātīgiem nolīgumiem, ar kuru palīdzību dalībvalstis:
a)
panāk atbilstību saistošiem Savienības tiesību aktiem, kā rezultātā pieņem tehniskās specifikācijas vai noteikumus par pakalpojumiem;
b)
izpilda saistības, kas rodas no starptautiskiem nolīgumiem, kā rezultātā Savienībā pieņem kopējas tehniskās specifikācijas vai noteikumus par pakalpojumiem;
c)
izmanto saistošos Savienības tiesību aktos paredzētās drošības klauzulas;
d)
piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/95/EK (10) 12. panta 1. punktu;
e)
nosaka sev ierobežojumus Eiropas Savienības Tiesas sprieduma īstenošanai;
f)
nosaka sev ierobežojumus tehnisko noteikumu grozīšanai 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta nozīmē saskaņā ar Komisijas pieprasījumu, lai likvidētu šķērsli tirdzniecībai, vai, attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem, šķēršļus pakalpojumu brīvai apritei vai pakalpojumu sniedzēju tiesībām veikt uzņēmējdarbību.
2. Direktīvas 6. pants neattiecas uz dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas aizliedz ražošanu, ciktāl tie nerada šķēršļus ražojumu brīvai apritei.
3. Direktīvas 6. panta 3. līdz 6. punkts neattiecas uz 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas ii) punktā minētajiem brīvprātīgajiem nolīgumiem.
4. Direktīvas 6. pants neattiecas uz 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas iii) punktā minētajām tehniskajām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem.
8. pants
Komisija ik pēc diviem gadiem Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņo par šīs direktīvas piemērošanas rezultātiem.
Saņemto paziņojumu gada statistiku Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
9. pants
Ja dalībvalstis pieņem tehniskus noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
10. pants
Direktīvu 98/34/EK, kā tā grozīta ar šīs direktīvas III pielikuma A daļā uzskaitītajiem aktiem, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem atceltās direktīvas III pielikuma B daļā un šīs direktīvas III pielikuma B daļā uzskaitīto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.
11. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
12. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2015. gada 9. septembrī