РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 септември 2012 година
относно спешни мерки за предотвратяване на разпространението в рамките на Съюза на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина)
(нотифицирано под номер C(2012) 6543)
(2012/535/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 16, параграф 3, четвърто изречение от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2006/133/ЕО (2) от държавите членки се изисква временно да вземат допълнителни мерки срещу разпространението на нематод по боровата дървесина по отношение на области в Португалия, различни от тези, в които е известно, че заболяването не се среща. Възникнали огнища на нематод по боровата дървесина в Испания и повтарящи се случаи на засичане от други държави членки на заразена с нематод борова дървесина, дървен опаковъчен материал и кора от Португалия показват увеличена опасност вредителят да се разпространи извън области в Португалия, в които е известно, че се среща нематод по боровата дървесина. Разпространението на нематод по боровата дървесина на цялата територия на Съюза би имало неприемливо по мащаб икономическо, социално и екологично въздействие. Поради това е целесъобразно приложното поле на мерките по отношение на нематода по боровата дървесина да се разшири, така че да обхване всички държави членки.
(2)
С цел да предотвратят внасянето и разпространението на нематод по боровата дървесина държавите членки следва да извършват ежегодни проучвания за наличието му в области, в които няма данни да се среща, и да приемат планове за действие в извънредни ситуации, така че да бъдат подготвени, в случай че бъде констатирано наличие на нематод по боровата дървесина.
(3)
В случай че нематод по боровата дървесина бъде открит в област, в която няма данни да се среща, държавите членки следва да определят зоните, в които трябва да се приложат мерки за унищожаването му. Мерките следва да включват предпазна сеч на податливи на зараза растения в заразената зона и в зона с радиус 500 m около заразените с нематод по боровата дървесина растения, както и засилено наблюдение за наличие на нематод по боровата дървесина в цялата демаркационна зона.
(4)
Когато държава членка прецени, че отсичането на податливи на зараза растения на разстояние до 500 m от растения, заразени с нематод по боровата дървесина, би било несъразмерно тежка мярка, например когато в засегнатата зона попадат области, защитени в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (3) и Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (4), следва да бъдат достъпни алтернативни възможности за управление на риска, включващи сеч на податливи на зараза растения в по-малък мащаб. В такъв случай следва да се осигурят алтернативни мерки за безопасност с цел да се гарантира, че опасността от разпространението на нематод по боровата дървесина намалява в равностойна степен.
(5)
Мерките по отношение на нематода по боровата дървесина следва да имат за основна цел неговото унищожаване, като ограничаване на разпространението му следва да се допуска само в области, където целта за унищожаването му не е практически осъществима. С оглед да се гарантира, че унищожаване е постигнато навсякъде, където това е възможно, държавите членки следва да приложат мерки за унищожаване най-малко в продължение на четири години. Въпреки това, ако унищожаването на вредителя е невъзможно, в определени случаи на държавите членки следва да се даде възможност да прилагат мерки за ограничаване на разпространението му още преди изтичането на четиригодишния период.
(6)
Държавите членки следва да уведомят Комисията и останалите държави членки относно мерките за унищожаване и за ограничаване на разпространението на вредителя, които са предприели или са решили да предприемат.
(7)
Съответните стопански субекти и обществеността следва да бъдат информирани относно предприетите мерки за унищожаване и ограничаване на разпространението на вредителя.
(8)
По отношение на движението на податливи на зараза растения, дървесина и кора в рамките на демаркационните зони и извън тях следва да се прилагат определени ограничения. Държавите членки следва да провеждат проверки за това дали тези забрани и ограничения се спазват и, когато е целесъобразно, да налагат коригиращи мерки.
(9)
Когато ограниченията, свързани с движението на податливи на зараза дървесина и кора, включват изисквания за тяхното третиране, държавите членки следва да одобрят и да упражняват надзор над съоръжения, които са подходящо оборудвани да извършват такова третиране и да издават фитосанитарни паспорти или да маркират третираната податлива на зараза дървесина или кора. Следва да бъдат установени правила за одобрението и надзора върху такива съоръжения. Следва да бъдат установени и правила за одобрение и надзор на производителите на дървен опаковъчен материал, които поставят такава маркировка.
(10)
Държавите членки и стопанските субекти следва да имат достъп до информация относно одобрените съоръжения. Поради това Комисията следва да състави и да поддържа списък на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал.
(11)
Поради това Решение 2006/133/ЕО следва да бъде отменено.
(12)
Настоящото решение следва да бъде преразгледано след три години с цел да се отчетат научно-техническите достижения.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„податливи на зараза растения“ са растения (с изключение на плодове и семена) от Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. и Tsuga Carr.;
б)
„податлива на зараза дървесина“ е дървесина от иглолистни (Coniferales), с изключение на нарязана дървесина и трупи от вида Taxus L. и Thuja L.;
в)
„податлива на зараза кора“ е кора от иглолистни (Coniferalеs);
г)
„място на производство“ са всички помещения, които се експлоатират като отделна производствена единица. Това могат да бъдат и производствени участъци, които се стопанисват отделно за фитосанитарни цели;
д)
„вектор“ са бръмбари от род Monochamus Megerle по Dejean, 1821;
е)
„летателен сезон на вектора“ e периодът от 1 април до 31 октомври освен при наличие на научно-техническа обосновка за различна продължителност на летателния сезон на вектора, като се вземат предвид граници на безопасност от четири седмици в началото и четири седмици в края на очаквания летателен сезон;
ж)
„дървен опаковъчен материал“ е дървен материал или продукти от дърво, които се използват за подпора, защита или пренасяне на стока, във вид на каси, касетки, щайги, барабани и подобни амбалажи, палети, бокс-палети и други товароносители, крепежни елементи на палети и помощен и постелъчен материал, използвани или не при транспорт на предмети. Тук не спадат преработеният дървен материал, произведен чрез слепване, нагряване или налягане или комбинация от тези процеси, нито опаковъчният материал, изцяло направен от дървесина с дебелина 6 mm или по-малко.
Член 2
Проучвания в области, в които няма данни за наличие на нематод по боровата дървесина
1. Държавите членки провеждат ежегодни проучвания за наличието на Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (нематод по боровата дървесина), наричан по-долу „НБД“, по податливи на зараза растения, дървесина и кора, както и по вектора, и установяват дали има данни за наличието му на тяхна територия в области, в които преди е било известно, че не се среща нематод по боровата дървесина.
Проучванията включват събиране и лабораторни изследвания на проби от податливи на зараза растения, дървесина и кора и вектори. Броят на пробите се определя в съответствие с надеждни научно-технически принципи.
2. Държавите членки изпращат на Комисията описание на проучванията по параграф 1, в което посочват броя на обхванатите обекти, зоните, които подлежат на проучване, и броя на пробите, които ще бъдат подложени на лабораторни изследвания всяка година. В описанието се посочват научно-техническите принципи, залегнали в основата на проучванията.
Описанието се представя на Комисията до 1 март в годината, в която следва да бъдат проведени проучванията.
3. Всяка държава членка уведомява Комисията и останалите държави членки за резултатите от проучванията по параграф 1 до 1 март в годината, следваща тази, в която са проведени проучванията.
Член 3
Лабораторни изследвания
Лабораторни изследвания за наличие на нематод по боровата дървесина по податливи на зараза растения, дървесина и кора и вектори се провеждат в съответствие с диагностичния протокол за Bursaphelenchus xylophilus, предвиден в стандарт PM7/4(2) на Европейската и средиземноморска организация за растителна защита (EPPO) (5). Методите в този стандарт могат да се допълват или заменят с научно потвърдени молекулярно-диагностични методи, за които е доказано, че притежават чувствителност и надеждност, най-малко равностойна на предвидените в стандарта на EPPO.
Член 4
Планове за действие в извънредни ситуации
1. До 31 декември 2013 г. всяка държава членка изготвя план, наричан по-долу „план за действие в извънредни ситуации“, с описание на действията, които ще бъдат предприети на нейна територия в съответствие с членове 5-16, ако бъде потвърдено наличието или възникне съмнение за наличие на нематод по боровата дървесина.
2. В плана за действие в извънредни ситуации се посочват:
а)
функциите и отговорностите на участващите структури и единният орган по отношение на тези действия;
б)
правила за оповестяването на действията между участващите структури, единния орган, засегнатите предприятия от частния сектор и гражданите;
в)
правила за провеждане на лабораторните изследвания; и
г)
правила за обучение на персонала на структурите, които участват в тези действия.
3. Държавите членки предвиждат оценка и преразглеждане на плановете им за действие в извънредни ситуации.
4. При поискване от Комисията държавите членки ѝ представят своите планове за действие в извънредни ситуации.
Член 5
Демаркационни зони
1. Ако резултатите от ежегодното проучване, предвидено в член 2, параграф 1, покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливо на зараза растение на част от територията на държава членка, в която преди това не е имало данни за наличие на вредителя, или ако такова наличие бъде доказано с други средства, държавата членка незабавно определя демаркационна зона в съответствие с параграф 2, наричана по-долу „демаркационната зона“.
Когато се установи наличие на нематод по боровата дървесина по вектора или в пратка от податлива на зараза дървесина, податлива на зараза кора или дървен опаковъчен материал, съответната държава членка провежда разследване в близост до мястото, където е уловен векторът или където са се намирали податливата на зараза дървесина, податливата на зараза кора или дървеният опаковъчен материал по времето, когато е установено наличието на вредителя. Алинея 1 се прилага и когато резултатите от разследването покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливо на зараза растение.
2. Демаркационната зона обхваща зоната, в която е установено наличие на нематод по боровата дървесина, наричана по-долу „заразената зона“, и зона, заобикаляща заразената зона, наричана по-долу „буферната зона“. Буферната зона е с ширина най-малко 20 km.
Когато се прилагат мерките за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6, съответната държава членка може да реши да намали буферната зона до ширина минимум 6 km, при условие че намаленият периметър няма да попречи на унищожаването на вредителя.
3. Ако бъде установено наличие на нематод по боровата дървесина в буферна зона, незабавно се определя нова демаркационна зона в съответствие с параграф 1 с цел да се вземе предвид тази констатация.
Вместо това обхватът на съществуващата демаркационна зона може да бъде изменен, за да се вземе предвид тази констатация, когато в същата зона се прилагат мерки за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6.
Всякакви данни за наличие на нематод по боровата дървесина в буферна зона се съобщават незабавно на Комисията и на останалите държави членки.
4. Ако бъде установено наличие на нематод по боровата дървесина на територията на държава членка и демаркационната зона преминава на територията на една или повече други държави членки, в съответствие с параграф 1 другата държава членка или държави членки определят демаркационна зона или зони, които допълват буферната зона с буферна зона или зони с широчина, съответстваща на широчината на буферната зона в държавата членка, в която е установено наличието на вредителя.
5. Държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за демаркационните зони на тяхна територия в срок от един месец от датата, на която в съответната зона е било установено наличие на нематод по боровата дървесина.
Уведомлението съдържа описание на демаркационните зони, тяхното местоположение и наименованията на административните структури, обхванати от демаркационните зони, и се придружава с карта, на която е отбелязано местоположението на всяка демаркационна зона, заразена зона и буферна зона.
Държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за изменения на демаркационните зони на тяхна територия в срок от един месец от датата на изменението.
6. Ако ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат, че през предходните четири години в съответната демаркационна зона не е било установено наличие на нематод по боровата дървесина, съответната държава членка може да вземе решение, че тази зона вече няма да има статут на демаркационна зона. Държава членка, в която са налице обстоятелствата, посочени в приложение I, точка 5, може да вземе решение, че зоната вече няма да има статут на демаркационна зона, ако отсъствието на нематод по боровата дървесина бъде потвърдено чрез пробите и изследванията, посочени в точка 7 от същото приложение.
Тя информира Комисията и останалите държави членки за това решение в срок от един месец.
7. Комисията съставя списък на демаркационните зони и го предоставя на държавите членки.
Списъкът се актуализира в съответствие с получените от Комисията уведомления съгласно параграфи 5 и 6.
Член 6
Унищожаване
1. Държавите членки предприемат мерки съгласно приложение I за унищожаване на нематода по боровата дървесина в демаркационните зони на тяхна територия.
Приема се, че нематодът по боровата дървесина е унищожен, когато ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат, че през предходните четири години в съответната демаркационна зона не е било установено наличие на вредителя или ако отсъствието му бъде потвърдено чрез пробите и изследванията, посочени в приложение I, точка 7, трета алинея.
2. Държавите членки гарантират, че мерките, посочени в параграф 1, се осъществяват от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 7
Ограничаване на разпространението
1. Когато ежегодните проучвания на податливите на зараза растения и на вектора, посочени в приложение I, точка 6, покажат наличие на нематод по боровата дървесина в дадена демаркационна зона в продължение най-малко на четири поредни години и натрупаният опит сочи, че при конкретните обстоятелства вредителят не може да бъде унищожен, съответната държава членка може вместо това да вземе решение да ограничи разпространението на нематод по боровата дървесина в тази зона.
Преди изтичането на този период обаче, вместо да унищожи нематода по боровата дървесина, държавата членка може да реши да ограничи разпространението му, когато диаметърът на заразената зона надвишава 20 km, когато има доказателства за наличието на вредителя на цялата територия на заразената зона и натрупаният опит сочи, че при конкретните обстоятелства нематодът по боровата дървесина в тази зона не може да бъде унищожен.
Мерките за ограничаване на разпространението на вредителя се предприемат в съответствие с приложение II.
2. Когато държава членка реши в съответствие с параграф 1 да приложи мерки за ограничаване на разпространението, а не мерки за унищожаване на вредителя, тя уведомява Комисията, като излага мотивите за това.
Когато се прилага разпоредбата на параграф 1, втора алинея, Комисията провежда разследвания в съответната държава членка, за да провери дали са изпълнени условията, предвидени в посочената алинея.
3. Демаркационните зони, по отношение на които се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя в съответствие с параграф 1, се обозначават като такива в списъка по член 5, параграф 7. Държавите членки могат да прилагат мерки за ограничаване на разпространението само в демаркационни зони, отбелязани в този списък като зони, подлежащи на ограничаване на разпространението на нематод по боровата дървесина.
4. Държавите членки гарантират, че мерките, посочени в параграф 1, се осъществяват от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 8
Информиране на стопанските субекти и обществеността
Когато се прилагат мерки за унищожаване на вредителя в съответствие с член 6 или мерки за ограничаване на разпространението му в съответствие с член 7, съответните държави членки предвиждат мерки за информиране на засегнатите стопански субекти и обществеността.
Член 9
Уведомяване относно националните мерки
1. В срок от един месец от представянето на уведомлението, предвидено в член 16, параграф 1, първа алинея от Директива 2000/29/ЕО, относно появата на нематод по боровата дървесина на част от територията им, в която по-рано не е имало данни за наличието на вредителя, държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки за мерките, които са предприели и които са взели решение да предприемат за унищожаването на нематода по боровата дървесина в съответствие с член 6.
2. Когато държава членка предприема мерки за унищожаване на нематод по боровата дървесина в съответствие с член 6, в уведомлението относно мерките по параграф 1 се посочват мерките за сеч, вземане на проби, провеждане на изследвания, отстраняване и обезвреждане на податливи на зараза растения, посочени в приложение I, точки 2, 3, 4, 5, 7, 8 и 9, както и методологията и организацията на проучванията, включително броят на проверките, пробите, които ще бъдат взети, и лабораторните изследвания, които ще бъдат проведени, съгласно предвиденото в приложение I, точка 6.
Когато държава членка предприема мерки за ограничаване на разпространението на нематод по боровата дървесина в съответствие с член 7, в уведомлението по параграф 1 се посочват мерките за сеч, вземане на проби, провеждане на изследвания, отстраняване и обезвреждане на податливи на зараза растения, както и методологията и организацията на проучванията, включително броят на проверките, пробите, които ще бъдат взети, и лабораторните изследвания, които ще бъдат проведени, съгласно предвиденото в приложение II, точки 2 и 3.
Уведомлението относно мерките съдържа също така описание на мерките за информиране на засегнатите стопански субекти и обществеността в съответствие с член 8, както и на проверките, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 11, параграф 1.
3. Държавите членки представят на Комисията и на останалите държави членки до 1 март всяка година доклад за резултатите от предприетите мерки по членове 6 и 7 през предходната година.
В доклада се посочват броят и местоположението на зоните, в които е установено наличие на нематод по боровата дървесина, включително с приложени карти, броят на растенията в лошо здравословно състояние и на мъртвите растения, които са открити, отсечени и от които са взети и изследвани проби, както и резултатите от изследванията.
4. До 1 март всяка година след годината, в която е представено уведомлението по параграф 1, държавите членки уведомяват Комисията и останалите държави членки относно мерките, които са взели решение да предприемат през текущата година за унищожаване на нематода по боровата дървесина в съответствие с член 6.
5. Когато държава членка вземе решение да ограничи разпространението на нематод по боровата дървесина в демаркационна зона в съответствие с член 7, параграф 1, тя незабавно изпраща на Комисията и на останалите държави членки в съответно преработен вид уведомлението относно мерките, посочено в параграф 1.
Уведомлението относно мерките може да обхваща период до 5 години, ако по отношение на демаркационната зона се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя в съответствие с член 7. Когато уведомлението относно мерките е за период, по-дълъг от една година, държавите членки го изпращат в преработен вид на Комисията и на останалите държави членки до 31 октомври в годината, в която изтича обхванатият период.
Ако бъде взето решение за съществени промени в мерките за ограничаване на разпространението на вредителя, уведомлението относно мерките незабавно се преработва и изпраща на Комисията и на останалите държави членки.
Член 10
Движение на податливи на зараза растения, дървесина и кора в Съюза
1. Податливи на зараза растения, дървесина и кора се придвижват от демаркационни в недемаркационни зони и от заразени зони в буферни зони само ако са изпълнени условията, посочени в раздел 1 на приложение III.
2. Податливи на зараза растения, дървесина и кора се придвижват в границите на заразените зони, в които се прилагат мерки за унищожаване на вредителя, само ако са изпълнени условията, посочени в раздел 2 на приложение III.
3. Държавите членки могат да наложат ограничения върху движението на податливи на зараза растения, дървесина и кора в границите на заразените зони, в които се прилагат мерки за ограничаване на разпространението на вредителя.
Член 11
Проверки на движението от демаркационни в недемаркационни зони и от заразени зони в буферни зони
1. Държавите членки извършват чести проверки на случаен принцип на податливи на зараза растения, дървесина и кора, които се придвижват от демаркационни зони на тяхна територия в недемаркационни зони и от заразени зони на тяхна територия в буферни зони.
Когато вземат решение къде да бъдат извършени проверките при конкретен случай, държавите членки съобразяват решението си с опасността по подлежащите на проверка растения, дървесина и кора да има живи нематоди по боровата дървесина, като се отчитат мястото, откъдето идва пратката, степента на податливост на растенията, дървесината и кората и показаното до момента съответствие с разпоредбите на настоящото решение и Решение 2006/133/ЕО от страна на отговорния за придвижването им стопански субект.
Проверки на податливите на зараза растения, дървесина и кора се извършват на следните места:
а)
в местата на преминаването им от заразени зони в буферни зони;
б)
в местата на преминаването им от буферни зони в недемаркационни зони;
в)
по местоназначението им в буферната зона; и
г)
в мястото им на произход в заразената зона, например в дъскорезниците, от които се изпращат извън заразената зона.
Държавите членки могат да вземат решение да извършват допълнителни проверки на други места освен посочените в букви а)-г).
Проверките включват проверка на документацията по отношение на изискванията, посочени в раздел 1 на приложение III, проверка на идентичността и, в случай на неспазване или подозрение за неспазване на тези изисквания, проверка на фитосанитарния статус, включително изследване за наличие на нематод по боровата дървесина.
2. Държавите членки извършват проверки на случаен принцип на податливи на зараза растения, дървесина и кора, които се придвижват от демаркационни зони, разположени извън тяхната територия, в недемаркационни зони на тяхна територия.
Проверките включват проверка на документацията по отношение на изискванията, посочени в раздел 1 на приложение III, проверка на идентичността и проверка на фитосанитарния статус, включително изследване за наличие на нематод по боровата дървесина.
3. Резултатите от проверките по параграф 1 се съобщават на Комисията и на останалите държави членки всеки месец, а резултатите от проверките по параграф 2 - ежегодно до 1 март.
Ако проверките покажат наличие на нематод по боровата дървесина по податливи на зараза растения, дървесина или кора, държавата членка незабавно уведомява Комисията и останалите държави членки за тази констатация.
Член 12
Мерки при неспазване на разпоредбите на член 10
Когато проверките по член 11 покажат, че не са спазени условията, посочени в раздел 1 и 2 на приложение III, държавата членка, извършила проверките, незабавно прилага по отношение на материала, за който е установено несъответствие, една от следните мерки:
а)
унищожаване;
б)
придвижване под официален контрол до специално одобрено за целта съоръжение за третиране, където материалът се подлага на термична обработка за постигане на минимална температура от 56 °C в продължение най-малко на 30 минути през целия профил на податливата на зараза дървесина и кора, включително в сърцевината, така че да се гарантира, че в тях няма живи нематоди по боровата дървесина и живи вектори;
в)
когато установеното несъответствие е за дървен опаковъчен материал, използван за транспортирането на обекти, и без да се засягат разпоредбите на приложение III, връщане под официален контрол до мястото на изпращане или място в близост до мястото на прихващане, където обектите се преопаковат и дървеният опаковъчен материал се унищожава без никакъв риск от разпространение на нематод по боровата дървесина.
Член 13
Одобрение на съоръжения за третиране
1. Държавите членки, на чиято територия е разположена демаркационна зона, одобряват съоръжения за третиране, подходящо оборудвани за изпълнението на една или повече от следните задачи съгласно предвиденото в приложение III:
а)
третиране на податлива на зараза дървесина и кора съгласно предвиденото в точка 2, буква а) от раздел 1 на посоченото приложение и точка 2, първа алинея, буква в) от раздел 2 на същото приложение;
б)
издаване на посочените в Директива 92/105/ЕИО на Комисията (6) фитосанитарни паспорти за податлива на зараза дървесина и кора, обработена в съоръжението за третиране в съответствие с буква а) от настоящия параграф съгласно предвиденото в точка 2, буква б) от раздел 1 на приложение III и точка 2, втора алинея, буква б) от раздел 2 на същото приложение;
в)
третиране на дървен опаковъчен материал съгласно предвиденото в точка 3, буква а) от раздел 1 на посоченото приложение и точка 3 от раздел 2 на същото приложение; и
г)
полагане на маркировка на дървен опаковъчен материал, обработен от съоръжението за третиране в съответствие с буква в) съгласно предвиденото в точка 3, буква б) от раздел 1 на приложение III и точка 3 от раздел 2 на същото приложение в съответствие с приложение II към Международен стандарт за фитосанитарни мерки № 15 на ФАО.
Тези съоръжения се наричат по-долу „одобрени съоръжения за третиране“.
2. Одобрените съоръжения за третиране гарантират проследимостта на обработената податлива на зараза дървесина, кора и дървен опаковъчен материал.
Член 14
Одобрение за полагане на маркировка
1. Държавите членки, на чиято територия е разположена демаркационна зона, одобряват производителите на дървен опаковъчен материал, които разполагат с подходящо оборудване, за да полагат маркировка в съответствие с приложение II към Международен стандарт за фитосанитарни мерки № 15 на ФАО върху сглобения от тях дървен опаковъчен материал, обработен от одобрено съоръжение за третиране и придружен с фитосанитарен паспорт съгласно Директива 92/105/ЕИО.
Тези производители се наричат по-долу „одобрени производители на дървен опаковъчен материал“.
2. Одобрените производители на дървен опаковъчен материал използват единствено дървен материал от специално одобрени за целта съоръжения за третиране, придружен с фитосанитарен паспорт съгласно Директива 92/105/ЕИО за производство на дървен опаковъчен материал, и гарантират, че използваният за целта дървен материал може да бъде проследен до съответните съоръжения за третиране.
Член 15
Надзор на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал
Държавите членки упражняват надзор върху одобрените съоръжения за третиране и одобрените производители на дървен опаковъчен материал с цел да гарантират, че производителите правилно изпълняват посочените в документа за одобрението задачи.
Държавите членки гарантират, че надзорът се упражнява от квалифициран технически персонал на компетентните официални органи или от други лица с техническа квалификация, които действат под надзора на компетентните официални органи.
Член 16
Отнемане на одобрението на одобрени съоръжения за третиране и одобрени производители на дървен опаковъчен материал
1. Когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае за наличие на нематод по боровата дървесина по податлива на зараза дървесина, кора или дървен опаковъчен материал, обработен от одобрено съоръжение за третиране, тя незабавно отнема одобрението.
Когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае за наличие на нематод по боровата дървесина по податлив на зараза дървен опаковъчен материал с маркировка, положена от одобрен производител на дървен опаковъчен материал, тя незабавно отнема одобрението.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, когато държавата членка, която е издала одобрението, узнае, че одобрено съоръжение за третиране или одобрен производител на дървен опаковъчен материал не изпълнява правилно посочените в документа за одобрението задачи, тя взема необходимите мерки с цел да гарантира, че се спазват разпоредбите на членове 13 и 14.
Член 17
Списък на одобрените съоръжения за третиране и одобрените производители на дървен опаковъчен материал
1. Държавите членки информират Комисията, когато одобряват съоръжение за третиране в съответствие с член 13 или производител на дървен опаковъчен материал в съответствие с член 14 и когато отнемат даденото одобрение.
2. Комисията съставя списък на одобрените съоръжения за третиране и на одобрените производители на дървен опаковъчен материал и изпраща списъка на държавите членки. В част А от списъка се посочват одобрените съоръжения за третиране. В част Б от списъка се посочват одобрените производители на дървен опаковъчен материал. Списъкът се актуализира въз основа на информацията, получена от държавите членки.
Член 18
Отмяна
Решение 2006/133/ЕО се отменя.
Член 19
Преразглеждане
Настоящото решение се преразглежда не по-късно от 31 юли 2015 г.
Член 20
Дата на прилагане
Разпоредбите на второто изречение в раздел 1, точка 2, буква а) от приложение III и второто изречение в раздел 2, точка 2, буква в) от същото приложение се прилагат от 1 януари 2013 г.
Член 21
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 септември 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 26. septembris)
par ārkārtas pasākumiem, lai novērstu Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (priedes koksnes nematodes) izplatīšanos Savienībā
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 6543)
(2012/535/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā (1) un jo īpaši tās 16. panta 3. punkta ceturto teikumu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2006/133/EK (2) dalībvalstīm jāveic īslaicīgi papildu pasākumi pret priedes koksnes nematodes (PKN) izplatību tajos Portugāles apgabalos, kuros iespējama tās izplatība. PKN uzliesmojumi Spānijā un ar PKN invadētas Portugāles izcelsmes priedes koksnes, koksnes iepakojamā materiāla un mizas atkārtota aizturēšana citās dalībvalstīs liecina, ka ir palielinājies risks, ka PKN varētu izplatīties ārpus tiem Portugāles apgabaliem, kuros iespējama tās izplatība. Ekonomiskā, sociālā un vides ietekme, ko radītu PKN izplatīšanās visā Savienībā, būtu nepieņemami plaša. Tāpēc ir lietderīgi paplašināt ar PKN apkarošanu saistīto pasākumu darbības jomu, attiecinot tos uz visām dalībvalstīm.
(2)
Lai novērstu PKN ievešanu un izplatīšanos, dalībvalstīm būtu jāveic ikgadēji apsekojumi, lai noteiktu PKN klātbūtni apgabalos, kur tā agrāk nav konstatēta, un jāpieņem ārkārtas rīcības plāni, lai tās būtu gatavas rīkoties gadījumā, ja tiek konstatēta PKN klātbūtne.
(3)
Konstatējot PKN klātbūtni apgabalos, kur tā agrāk nav konstatēta, dalībvalstīm būtu jānorobežo apgabali, kuros jāveic iznīcināšanas pasākumi. Šiem pasākumiem būtu jāietver uzņēmīgu augu preventīva izciršana invadētajā zonā un zonā ar 500 metru rādiusu ap augiem, kas invadēti ar PKN, vienlaikus veicot pastiprinātu uzraudzību attiecībā uz PKN klātbūtni norobežotajā apgabalā.
(4)
Ja dalībvalsts secina, ka uzņēmīgu augu izciršana līdz 500 metru attālumam no augiem, kas invadēti ar PKN, būtu nesamērīga, piemēram, gadījumos, kad skartajā zonā ietilpst aizsargājamas teritorijas saskaņā ar Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvu 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvu 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību (4), būtu jābūt pieejamiem alternatīviem riska pārvaldības risinājumiem, kas ietver uzņēmīgu augu izciršanu ierobežotā skaitā. Tādā gadījumā būtu jāsniedz alternatīvas garantijas, lai nodrošinātu līdzvērtīgu PKN izplatīšanās riska mazināšanas līmeni.
(5)
Ar PKN apkarošanu saistīto pasākumu galvenajam mērķim būtu jābūt iznīcināšanai, pieļaujot ierobežošanu tikai tādos apgabalos, kur iznīcināšana nav iespējama. Lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad tas iespējams, tiktu panākta iznīcināšana, dalībvalstīm vismaz četrus gadus būtu jāīsteno iznīcināšanas pasākumi. Ja iznīcināšana nav iespējama, dažos gadījumos dalībvalstīm būtu jābūt iespējai piemērot ierobežošanas pasākumus arī pirms četru gadu perioda beigām.
(6)
Par veiktajiem vai paredzētajiem iznīcināšanas un ierobežošanas pasākumiem dalībvalstīm būtu jāpaziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
(7)
Par veiktajiem iznīcināšanas un ierobežošanas pasākumiem būtu jāinformē attiecīgie tirgus dalībnieki un sabiedrība.
(8)
Uz uzņēmīgu augu un uzņēmīgas koksnes un mizas pārvietošanu norobežotos apgabalos un ārpus šiem apgabaliem būtu jāattiecina zināmi ierobežojumi. Dalībvalstīm būtu jāpārbauda, vai aizliegumi un ierobežojumi tiek ievēroti, un attiecīgos gadījumos jāpiemēro korektīvi pasākumi.
(9)
Ja ierobežojumi attiecībā uz uzņēmīgas koksnes un mizas pārvietošanu ietver šīs koksnes un mizas apstrādes prasības, dalībvalstīm būtu jāapstiprina un jāuzrauga uzņēmumi, kas ir atbilstoši aprīkoti, lai veiktu apstrādi un izsniegtu augu pases vai marķētu apstrādātu uzņēmīgu koksni un mizu. Būtu jāpieņem noteikumi par šo uzņēmumu apstiprināšanu un uzraudzību. Būtu jāpieņem arī noteikumi par tādu koksnes iepakojamā materiāla ražotāju apstiprināšanu un uzraudzību, kas veic marķēšanu.
(10)
Dalībvalstīm un tirgus dalībniekiem būtu jābūt pieejamai informācijai par apstiprinātajiem uzņēmumiem. Tāpēc Komisijai būtu jāsagatavo un jāuztur apstiprinātu apstrādes uzņēmumu un apstiprinātu koksnes iepakojamā materiāla ražotāju saraksts.
(11)
Tāpēc Lēmums 2006/133/EK būtu jāatceļ.
(12)
Šis lēmums pēc trim gadiem būtu jāpārskata, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas sasniegumus.
(13)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā izmanto šādas definīcijas:
a)
“uzņēmīgi augi” ir Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. un Tsuga Carr. (izņemot augļus un sēklas);
b)
“uzņēmīga koksne” ir skujkoku (Coniferales) koksne, izņemot Taxus L. un Thuja L. zāģmateriālus un apaļkokus;
c)
“uzņēmīga miza” ir skujkoku (Coniferales) miza;
d)
“ražošanas vieta” ir jebkuras telpas, kas ir viena ražošanas vienība. Tajā var būt ražošanas teritorijas, ko fitosanitāros nolūkos pārvalda atsevišķi;
e)
“pārnesēji” ir Monochamus Megerle in Dejean, 1821 ģints vaboles;
f)
“pārnesēju lidošanas sezona” ir periods no 1. aprīļa līdz 31. oktobrim, ja nav zinātniska un tehniska pamatojuma citam pārnesēju lidošanas sezonas ilgumam, ņemot vērā četru papildu nedēļu drošības rezervi paredzamās lidošanas sezonas sākumā un beigās;
g)
“koksnes iepakojamais materiāls” ir koksne vai koksnes produkti, ko izmanto, lai atbalstītu, aizsargātu vai pārvietotu preces, un kas ietver iepakojuma kastes, kārbas, redeļkastes, mucas un līdzīgu iepakojumu, paliktņus, kārbu paliktņus un citus kravu paliktņus, paliktņu apmales un kravas stiprinājumus neatkarīgi no to faktiskās izmantošanas priekšmetu pārvadāšanā. Izņēmums ir pārstrādāta koksne, kuras ražošanā izmantota līme, termiska apstrāde vai spiediens vai to kombinācija, un iepakojamais materiāls, kas sastāv tikai no koksnes, kuras biezums nepārsniedz sešus milimetrus.
2. pants
Apsekojumi apgabalos, kur PKN agrāk nav konstatēta
1. Dalībvalstis katru gadu veic uzņēmīgu augu, uzņēmīgas koksnes un mizas un pārnesēju apsekojumus attiecībā uz Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (priedes koksnes nematode, turpmāk “PKN”) klātbūtni un nosaka, vai to teritorijā apgabalos, kur PKN agrāk nav konstatēta, nepastāv pierādījumi par PKN klātbūtni.
Apsekojumos ievāc un laboratoriski testē uzņēmīgu augu, uzņēmīgas koksnes un mizas un pārnesēju paraugus. Paraugu skaitu nosaka saskaņā ar atzītiem zinātnes un tehnikas principiem.
2. Dalībvalstis nosūta Komisijai 1. punktā minēto apsekojumu aprakstu, norādot apsekojumu vietu skaitu, apsekojamos apgabalus un katru gadu laboratoriski testējamo paraugu skaitu. Aprakstā norāda zinātnes un tehnikas principus, uz kuriem apsekojumi pamatojas.
Aprakstu Komisijai nosūta līdz tā gada 1. martam, kurā apsekojumi jāveic.
3. Katra dalībvalsts līdz tā gada 1. martam, kas seko gadam, kurā veikti apsekojumi, paziņo 1. punktā minēto apsekojumu rezultātus Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
3. pants
Laboratoriskā testēšana
Laboratorijas testus, lai noteiktu PKN klātbūtni uzņēmīgos augos, uzņēmīgā koksnē un mizā un pārnesējos, veic saskaņā ar EAAO standartā PM 7/4(2) (5) iekļauto Bursaphelenchus xylophilus diagnostikas protokolu. Šajā standartā minētās metodes var papildināt vai aizstāt ar zinātniski validētām molekulārās diagnostikas metodēm, kuru pierādītā jutība un ticamība ir vismaz līdzvērtīga EAAO standartā minētajām metodēm.
4. pants
Ārkārtas rīcības plāni
1. Līdz 2013. gada 31. decembrim katra dalībvalsts izstrādā plānu, norādot pasākumus, kas saskaņā ar 5.-16. pantu jāveic tās teritorijā, ja tajā ir apstiprināta PKN klātbūtne vai ir aizdomas par PKN klātbūtni (turpmāk “ārkārtas rīcības plāns”).
2. Ārkārtas rīcības plānā norāda:
a)
iesaistīto organizāciju uzdevumus un pienākumus un par pasākumiem atbildīgo iestādi;
b)
noteikumus attiecībā uz informācijas apmaiņu par pasākumiem starp iesaistītajām organizācijām, atbildīgo iestādi, attiecīgajiem privātā sektora dalībniekiem un sabiedrību;
c)
noteikumus par laboratorijas testu veikšanu;
d)
noteikumus par pasākumos iesaistīto iestāžu personāla apmācību.
3. Dalībvalstis nodrošina ārkārtas rīcības plānu novērtēšanu un pārskatīšanu.
4. Dalībvalstis pēc pieprasījuma nosūta ārkārtas rīcības plānus Komisijai.
5. pants
Norobežotie apgabali
1. Ja saskaņā ar 2. panta 1. punktu veikta ikgadēja apsekojuma rezultāti apliecina PKN klātbūtni uzņēmīgā augā tādā dalībvalsts teritorijas daļā, kur PKN agrāk nav konstatēta, vai PKN klātbūtnes pierādījumi ir konstatēti ar citām metodēm, attiecīgā dalībvalsts nekavējoties izveido norobežotu apgabalu saskaņā ar 2. punktu (turpmāk “norobežotais apgabals”).
Ja PKN klātbūtne konstatēta pārnesējā vai uzņēmīgas koksnes / uzņēmīgas mizas kravā, vai koksnes iepakojamā materiālā, attiecīgā dalībvalsts izpēta tuvāko apkārtni ap vietu, kur notverts pārnesējs vai kur PKN klātbūtnes konstatēšanas laikā atradusies uzņēmīgā koksne, uzņēmīgā miza vai koksnes iepakojamais materiāls. Ja izpētes rezultāti apliecina PKN klātbūtni uzņēmīgā augā, piemēro arī šā punkta pirmo daļu.
2. Norobežotajā apgabalā ietilpst zona, kurā konstatēta PKN klātbūtne (turpmāk “invadētā zona”), un zona ap invadēto zonu (turpmāk “buferzona”). Buferzonas platums ir vismaz 20 kilometru.
Ja piemēro iznīcināšanas pasākumus saskaņā ar 6. pantu, attiecīgā dalībvalsts var nolemt samazināt buferzonas platumu, nosakot to ne mazāku par sešiem kilometriem, ar noteikumu, ka samazinājums neapdraud iznīcināšanu.
3. Konstatējot PKN klātbūtni buferzonā, saskaņā ar 1. punktu nekavējoties izveido jaunu norobežotu apgabalu, lai ņemtu vērā šo konstatējumu.
Lai ņemtu vērā šo konstatējumu, var arī grozīt pastāvošā norobežotā apgabala robežas, ja uz šo apgabalu attiecas iznīcināšanas pasākumi saskaņā ar 6. pantu.
Par PKN klātbūtnes pierādījumiem buferzonā attiecīgā dalībvalsts uzreiz ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
4. Ja kādas dalībvalsts teritorijā konstatēta PKN klātbūtne un būtu jānorobežo apgabals, kas iestieptos vienas vai vairāku citu dalībvalstu teritorijā, šī dalībvalsts vai dalībvalstis saskaņā ar 1. punktu izveido norobežotu apgabalu vai norobežotus apgabalus, kas pabeidz buferzonu, izveidojot buferzonu vai buferzonas, kuru platums atbilst buferzonas platumam dalībvalstī, kurā PKN konstatēta.
5. Dalībvalstis viena mēneša laikā no dienas, kad attiecīgajā apgabalā konstatēta PKN klātbūtne, par savā teritorijā izveidotajiem norobežotajiem apgabaliem ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
Paziņojumā iekļauj norobežoto apgabalu aprakstu, informāciju par to atrašanās vietu un ar norobežošanu saistīto administratīvo struktūru nosaukumus, pievienojot karti, kurā atzīmēta katra norobežotā apgabala, invadētās zonas un buferzonas atrašanās vieta.
Dalībvalstis viena mēneša laikā no dienas, kad ir grozītas to teritorijā izveidoto norobežoto apgabalu robežas, par šiem grozījumiem paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
6. Ja uzņēmīgo augu un pārnesēju ikgadējie apsekojumi, kas veikti saskaņā ar I pielikuma 6. punktu, iepriekšējos četrus gadus nav uzrādījuši PKN klātbūtni attiecīgajā norobežotajā apgabalā, attiecīgā dalībvalsts var nolemt šā apgabala norobežojumu atcelt. Dalībvalsts, kas atrodas I pielikuma 5. punktā minētajā situācijā, var nolemt attiecīgā apgabala norobežojumu atcelt, ja minētā pielikuma 7. punktā minētā paraugu ņemšana un testēšana apstiprina, ka PKN šajā apgabalā vairs nav sastopama.
Par šo lēmumu attiecīgā dalībvalsts viena mēneša laikā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
7. Komisija izveido norobežoto apgabalu sarakstu un nosūta to dalībvalstīm.
Sarakstu atjaunina saskaņā ar paziņojumiem, ko Komisija saņēmusi saskaņā ar 5. un 6. punktu.
6. pants
Iznīcināšana
1. Dalībvalstis veic I pielikumā minētos pasākumus, lai iznīcinātu to teritorijas norobežotajos apgabalos sastopamo PKN.
PKN uzskata par iznīcinātu, ja uzņēmīgo augu un pārnesēju ikgadējie apsekojumi, kas veikti saskaņā ar I pielikuma 6. punktu, iepriekšējos četrus gadus nav uzrādījuši PKN klātbūtni attiecīgajā norobežotajā apgabalā vai ja I pielikuma 7. punkta trešajā daļā minētā paraugu ņemšana un testēšana apstiprina, ka PKN šajā apgabalā nav sastopama.
2. Dalībvalstis nodrošina, lai 1. punktā minētos pasākumus veiktu atbildīgo oficiālo iestāžu tehniski kvalificēts personāls vai citas tehniski kvalificētas personas, kas darbojas atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā.
7. pants
Ierobežošana
1. Ja uzņēmīgo augu un pārnesēju ikgadējie apsekojumi, kas veikti saskaņā ar I pielikuma 6. punktu, norobežotā apgabalā vismaz četru secīgu gadu periodā uzrāda PKN klātbūtni un uzkrātā pieredze liecina, ka konkrētajā situācijā PKN nav iespējams iznīcināt, attiecīgā dalībvalsts var nolemt attiecīgajā apgabalā ierobežot PKN izplatību.
Attiecīgā dalībvalsts var nolemt nevis iznīcināt PKN, bet ierobežot tās izplatību pirms iepriekš minētā perioda beigām, ja invadētās zonas diametrs pārsniedz 20 kilometrus, PKN klātbūtnes pierādījumi ir konstatēti visā invadētajā zonā un uzkrātā pieredze liecina, ka konkrētajā situācijā PKN attiecīgajā apgabalā nav iespējams iznīcināt.
Dalībvalstis veic II pielikumā minētos ierobežošanas pasākumus.
2. Ja kāda dalībvalsts saskaņā ar 1. punktu nolemj iznīcināšanas pasākumu vietā piemērot ierobežošanas pasākumus, tā par šo lēmumu, norādot pamatojumu, informē Komisiju.
Gadījumos, kad piemēro 1. punkta otro daļu, Komisija attiecīgajā dalībvalstī veic izpēti, lai pārbaudītu, vai ir ievēroti 1. punkta otrajā daļā paredzētie nosacījumi.
3. Norobežotos apgabalus, kuros saskaņā ar 1. punktu piemēro ierobežošanas pasākumus, attiecīgi apzīmē 5. panta 7. punktā minētajā sarakstā. Dalībvalstis drīkst piemērot ierobežošanas pasākumus tikai tajos norobežotajos apgabalos, kas minētajā sarakstā apzīmēti kā apgabali, kuros notiek PKN izplatības ierobežošana.
4. Dalībvalstis nodrošina, lai 1. punktā minētos pasākumus veiktu atbildīgo oficiālo iestāžu tehniski kvalificēts personāls vai citas tehniski kvalificētas personas, kas darbojas atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā.
8. pants
Tirgus dalībnieku un sabiedrības informēšana
Ja tiek piemēroti iznīcināšanas pasākumi saskaņā ar 6. pantu vai ierobežošanas pasākumi saskaņā ar 7. pantu, attiecīgās dalībvalstis paredz pasākumus attiecīgo tirgus dalībnieku un sabiedrības informēšanai.
9. pants
Dalībvalstu pasākumu paziņošana
1. Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm pasākumus, ko tās ir veikušas, un pasākumus, ko tās nolēmušas veikt, lai saskaņā ar 6. pantu iznīcinātu PKN, vienā mēnesī no dienas, kad tās saskaņā ar Direktīvas 2000/29/EK 16. panta 1. punkta pirmo daļu ir ziņojušas par PKN parādīšanos to teritorijas daļā, kur tās klātbūtne iepriekš nav konstatēta.
2. Ja dalībvalsts saskaņā ar 6. pantu veic PKN iznīcināšanas pasākumus, 1. punktā minētajā paziņojumā par pasākumiem norāda I pielikuma 2., 3., 4., 5., 7., 8. un 9. punktā minētos pasākumus, kas attiecas uz uzņēmīgu augu izciršanu, paraugu ņemšanu, testēšanu, augu aizvākšanu un likvidēšanu, un informāciju par I pielikuma 6. punktā minēto apsekojumu plāniem un organizāciju, tostarp pārbaužu, noņemamo paraugu un veicamo laboratorijas testu skaitu.
Ja dalībvalsts saskaņā ar 7. pantu veic PKN ierobežošanas pasākumus, 1. punktā minētajā paziņojumā par pasākumiem norāda II pielikuma 2. un 3. punktā minētos pasākumus, kas attiecas uz uzņēmīgu augu izciršanu, paraugu ņemšanu, testēšanu, augu aizvākšanu un likvidēšanu, un informāciju par apsekojumu plāniem un organizāciju, tostarp pārbaužu, noņemamo paraugu un veicamo laboratorijas testu skaitu.
Paziņojumā par pasākumiem apraksta arī pasākumus attiecīgo tirgus dalībnieku un sabiedrības informēšanai saskaņā ar 8. pantu un saskaņā ar 11. panta 1. punktu veicamās pārbaudes.
3. Dalībvalstis katru gadu līdz 1. martam nosūta Komisijai un pārējām dalībvalstīm ziņojumu par to pasākumu rezultātiem, ko tās saskaņā ar 6. un 7. pantu veikušas iepriekšējā gadā.
Ziņojumā norāda, cik reižu un kurās vietās konstatēta PKN klātbūtne, iekļaujot kartes, identificēto un nocirsto slimo un nokaltušo augu skaitu, paņemto un testēto paraugu skaitu un testu rezultātus.
4. Pēc 1. punktā minētā ziņojuma sniegšanas dalībvalstis katru gadu līdz 1. martam paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm pasākumus, ko tās šajā gadā nolēmušas veikt, lai saskaņā ar 6. pantu iznīcinātu PKN.
5. Ja dalībvalsts saskaņā ar 7. panta 1. punktu norobežotā apgabalā nolemj ierobežot PKN izplatību, tā uzreiz nosūta Komisijai un pārējām dalībvalstīm attiecīgi pārskatītu 1. punktā minētā paziņojuma par pasākumiem versiju.
Ja paziņojums par pasākumiem attiecas uz norobežotu apgabalu, kurā piemēro ierobežošanas pasākumus saskaņā ar 7. pantu, tas var aptvert periodu līdz pieciem gadiem. Ja paziņojums aptver vairāk nekā vienu gadu, attiecīgās dalībvalstis līdz tā gada 31. oktobrim, kurā beidzas paziņojuma par pasākumiem darbības termiņš, nosūta Komisijai un pārējām dalībvalstīm pārskatītu paziņojuma versiju.
Ja dalībvalsts nolemj ievērojami grozīt ierobežošanas pasākumus, paziņojumu par pasākumiem pārskata un nekavējoties nosūta Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
10. pants
Uzņēmīgu augu un uzņēmīgas koksnes un mizas pārvietošana Savienībā
1. Uzņēmīgus augus un uzņēmīgu koksni un mizu pārvieto no norobežotiem apgabaliem uz apgabaliem, kas nav norobežoti apgabali, un no invadētām zonām uz buferzonām tikai tad, ja ir ievēroti III pielikuma 1. iedaļā minētie nosacījumi.
2. Invadētās zonās, kurās piemēro iznīcināšanas pasākumus, uzņēmīgus augus un uzņēmīgu koksni un mizu pārvieto tikai tad, ja ir ievēroti III pielikuma 2. iedaļā minētie nosacījumi.
3. Dalībvalstis var ierobežot uzņēmīgu augu un uzņēmīgas koksnes un mizas pārvietošanu invadētās zonās, kurās piemēro ierobežošanas pasākumus.
11. pants
Pārbaudes, kas attiecas uz pārvietošanu no norobežotiem apgabaliem uz apgabaliem, kas nav norobežoti apgabali, un no invadētām zonām uz buferzonām
1. Dalībvalstis izlases veidā bieži pārbauda uzņēmīgus augus un uzņēmīgu koksni un mizu, kas tiek pārvietota no norobežotiem apgabaliem, kuri atrodas to teritorijā, uz apgabaliem, kas nav norobežoti apgabali, un no invadētām zonām, kuras atrodas to teritorijā, uz buferzonām.
Konkrētos gadījumos izvēloties pārbaužu veikšanas vietas, dalībvalstis pieņem lēmumus, pamatojoties uz risku, ka pārbaudāmie augi vai koksne un miza satur dzīvu PKN, un ņemot vērā kravu izcelsmi, attiecīgo augu vai koksnes un mizas uzņēmības pakāpi un to, vai par pārvietošanu atbildīgais tirgus dalībnieks iepriekš ir nodrošinājis atbilstību šā lēmuma un Lēmuma 2006/133/EK prasībām.
Uzņēmīgo augu un uzņēmīgās koksnes un mizas pārbaudes veic šādās vietās:
a)
pārvietošanas punktos no invadētām zonām buferzonās;
b)
pārvietošanas punktos no buferzonām nenorobežotos apgabalos;
c)
saņemšanas vietā buferzonā;
d)
izcelsmes vietā invadētajā zonā, piemēram, kokzāģētavās, no kurām tos izved no invadētās zonas.
Dalībvalstis var nolemt papildus a)-d) apakšpunktā minētajām vietām veikt pārbaudes arī citās vietās.
Pārbaudes ietver dokumentu pārbaudi attiecībā uz III pielikuma 1. iedaļas prasībām, identitātes pārbaudi un, ja ir konstatēta neatbilstība vai ir aizdomas par neatbilstību minētajām prasībām, augu veselības pārbaudi, tostarp testus PKN klātbūtnes noteikšanai.
2. Dalībvalstis izlases veidā pārbauda uzņēmīgus augus un uzņēmīgu koksni un mizu, kas tiek pārvietota no norobežotiem apgabaliem, kuri atrodas ārpus to teritorijas, uz apgabaliem, kas atrodas to teritorijā un nav norobežoti apgabali.
Pārbaudes ietver dokumentu pārbaudi attiecībā uz III pielikuma 1. iedaļas prasībām, identitātes pārbaudi un augu veselības pārbaudi, tostarp testus PKN klātbūtnes noteikšanai.
3. Par 1. punktā minēto pārbaužu rezultātiem dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis katru mēnesi, bet 2. punktā minēto pārbaužu rezultātus paziņo katru gadu līdz 1. martam.
Ja, pārbaudot uzņēmīgus augus vai uzņēmīgu koksni un mizu, tiek konstatēta PKN klātbūtne, attiecīgā dalībvalsts par šo konstatējumu uzreiz ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
12. pants
Pasākumi 10. panta neievērošanas gadījumā
Ja 11. pantā minētajās pārbaudēs atklājas, ka nav ievērotas III pielikuma 1. vai 2. iedaļas prasības, dalībvalsts, kas ir veikusi pārbaudes, nekavējoties veic kādu no šādiem pasākumiem:
a)
neatbilstošo materiālu iznīcina;
b)
neatbilstošo materiālu oficiālā uzraudzībā pārvieto uz īpaši šim nolūkam apstiprinātu apstrādes uzņēmumu, kur to termiski apstrādā tā, lai minimālā temperatūra visā uzņēmīgās koksnes un mizas biezumā vismaz 30 minūtes sasniegtu 56 °C, nodrošinot atbrīvošanos no dzīvām PKN un dzīviem pārnesējiem;
c)
ja neatbilstošais materiāls sastāv no koksnes iepakojamā materiāla, ko faktiski izmanto priekšmetu pārvadāšanā, šo materiālu, neskarot III pielikumu, oficiālā uzraudzībā nogādā atpakaļ nosūtīšanas vietā vai vietā, kas atrodas aizturēšanas vietas tuvumā, lai priekšmetus atkārtoti iepakotu un koksnes iepakojamo materiālu iznīcinātu, izvairoties no PKN izplatīšanās riska.
13. pants
Apstrādes uzņēmumu apstiprināšana
1. Dalībvalstis, kuru teritorijā ir norobežoti apgabali, apstiprina apstrādes uzņēmumus, kas ir atbilstoši aprīkoti, lai saskaņā ar III pielikumu pildītu vienu vai vairākus šādus pienākumus:
a)
apstrādātu uzņēmīgu koksni un mizu saskaņā ar III pielikuma 1. iedaļas 2. punkta a) apakšpunktu un 2. iedaļas 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunktu;
b)
izsniegtu Komisijas Direktīvā 92/105/EEK (6) minētās augu pases uzņēmīgai koksnei un mizai, kas attiecīgajā apstrādes uzņēmumā apstrādāta saskaņā ar šā punkta a) apakšpunktu, kā noteikts III pielikuma 1. iedaļas 2. punkta b) apakšpunktā un 2. iedaļas 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktā;
c)
apstrādātu koksnes iepakojamo materiālu saskaņā ar III pielikuma 1. iedaļas 3. punkta a) apakšpunktu un 2. iedaļas 3. punktu;
d)
marķētu koksnes iepakojamo materiālu, kas attiecīgajā apstrādes uzņēmumā apstrādāts saskaņā ar c) apakšpunktu, atbilstoši FAO Starptautiskā fitosanitāro pasākumu standarta Nr. 15 II pielikumam, kā noteikts III pielikuma 1. iedaļas 3. punkta b) apakšpunktā un 2. iedaļas 3. punktā.
Minētie uzņēmumi turpmāk ir “apstiprināti apstrādes uzņēmumi”.
2. Apstiprināti apstrādes uzņēmumi nodrošina apstrādātās uzņēmīgās koksnes, mizas un koksnes iepakojamā materiāla izsekojamību.
14. pants
Marķētāju apstiprināšana
1. Dalībvalstis, kuru teritorijā ir norobežoti apgabali, apstiprina koksnes iepakojamā materiāla ražošanas uzņēmumus, kas ir atbilstoši aprīkoti, lai saskaņā ar FAO Starptautiskā fitosanitāro pasākumu standarta Nr. 15 II pielikumu marķētu koksnes iepakojamo materiālu, ko tie izgatavo no koksnes, kura apstrādāta apstiprinātā apstrādes uzņēmumā un kurai pievienota Direktīvā 92/105/EEK minētā augu pase.
Minētie ražošanas uzņēmumi turpmāk ir “apstiprināti koksnes iepakojamā materiāla ražotāji”.
2. Apstiprināti koksnes iepakojamā materiāla ražotāji koksnes iepakojamā materiāla ražošanai izmanto vienīgi koksni, kas piegādāta no īpaši šim nolūkam apstiprinātiem apstrādes uzņēmumiem un kam pievienota Direktīvā 92/105/EEK minētā augu pase, un nodrošina šajā nolūkā izmantotās koksnes izsekojamību līdz šiem apstrādes uzņēmumiem.
15. pants
Apstiprinātu apstrādes uzņēmumu un apstiprinātu koksnes iepakojamā materiāla ražotāju uzraudzība
Dalībvalstis uzrauga apstiprinātos apstrādes uzņēmumus un apstiprinātos koksnes iepakojamā materiāla ražotājus, lai nodrošinātu, ka tie pareizi pilda tiem piešķirtajās atļaujās noteiktos pienākumus.
Dalībvalstis nodrošina, lai uzraudzību veiktu atbildīgo oficiālo iestāžu tehniski kvalificēts personāls vai citas tehniski kvalificētas personas, kas darbojas atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā.
16. pants
Apstiprinātiem apstrādes uzņēmumiem un apstiprinātiem koksnes iepakojamā materiāla ražotājiem piešķirto atļauju anulēšana
1. Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi atļauju, konstatē PKN klātbūtni uzņēmīgā koksnē, mizā vai koksnes iepakojamā materiālā, kuru apstrādājis apstiprināts apstrādes uzņēmums, atļauju nekavējoties anulē.
Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi atļauju, konstatē PKN klātbūtni uzņēmīgā koksnes iepakojamā materiālā, kuru marķējis apstiprināts koksnes iepakojamā materiāla ražotājs, atļauju nekavējoties anulē.
2. Neskarot 1. punktu, ja dalībvalsts, kas piešķīrusi atļauju, konstatē, ka apstiprināts apstrādes uzņēmums vai apstiprināts koksnes iepakojamā materiāla ražotājs tam piešķirtajā atļaujā noteiktos pienākumus nepilda pareizi, tā veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu 13. un 14. panta ievērošanu.
17. pants
Apstiprinātu apstrādes uzņēmumu un apstiprinātu koksnes iepakojamā materiāla ražotāju saraksts
1. Dalībvalstis informē Komisiju par apstrādes uzņēmumu apstiprināšanu saskaņā ar 13. pantu un par koksnes iepakojamā materiāla ražotāju apstiprināšanu saskaņā ar 14. pantu, kā arī par tiem piešķirto atļauju atsaukšanu.
2. Komisija izveido un nosūta dalībvalstīm apstiprināto apstrādes uzņēmumu un apstiprināto koksnes iepakojamā materiāla ražotāju sarakstu. Saraksta A daļā iekļauj apstiprinātos apstrādes uzņēmumus. Saraksta B daļā iekļauj apstiprinātos koksnes iepakojamā materiāla ražotājus. Sarakstu atjaunina, ņemot vērā no dalībvalstīm saņemto informāciju.
18. pants
Atcelšana
Lēmumu 2006/133/EK atceļ.
19. pants
Pārskatīšana
Šo lēmumu pārskata vēlākais līdz 2015. gada 31. jūlijam.
20. pants
Piemērošanas diena
Šā lēmuma III pielikuma 1. iedaļas 2. punkta a) apakšpunkta otro teikumu un 2. iedaļas 2. punkta c) apakšpunkta otro teikumu piemēro no 2013. gada 1. janvāra.
21. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2012. gada 26. septembrī