РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 692/2014 НА СЪВЕТА
от 23 юни 2014 година
относно ограниченията върху вноса в Съюза на стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215 от него,
като взе предвид Решение 2014/386/ОВППС на Съвета (1) относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол,
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На заседанието си от 20 и 21 март 2014 г. Европейският съвет категорично осъди анексирането на Автономната република Крим („Крим“) и на град Севастопол („Севастопол“) от Руската федерация и подчерта, че няма да признае анексирането. Европейският съвет поиска от Комисията да направи оценка на правните последици от анексирането и да предложи икономически, търговски и финансови ограничения по отношение на Крим, които да бъдат приложени в кратки срокове.
(2)
В своята резолюция от 27 март 2014 г. Общото събрание на Организацията на обединените нации потвърди своя ангажимент по отношение на суверенитета на Украйна, нейната политическа независимост, единство и териториална цялост в рамките на нейните международно признати граници, като изтъкна недействителността на референдума, проведен на 16 март в Крим, и призова държавите да не признават каквито и да било промени в статута на Крим и на Севастопол.
(3)
На 23 юни 2014 г. Съветът прие Решение 2014/386/ОВППС относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол и относно предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застрахаване и презастраховане, във връзка с вноса на такива стоки, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол. С цел да се сведе до минимум ефектът на ограничителните мерки върху икономическите оператори, следва да бъдат предвидени изключения и преходни периоди по отношение на търговията със стоки и свързани с тях услуги, за трансакции, извършвани по силата на търговски договор или допълнителен договор, при спазване на процедура за уведомяване.
(4)
Тези мерки попадат в обхвата на Договора за функционирането на Европейския съюз и следователно, с оглед осигуряване на еднаквото им прилагане във всички държави членки, е необходим нормативен акт на равнището на Съюза.
(5)
За да се гарантира ефективността на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„иск“ означава всеки иск, независимо дали неговото удовлетворяване е потърсено по съдебен ред, предявен преди или след 25 юни 2014 г. и свързан с изпълнението на договор или на трансакция, по-специално:
i)
иск за изпълнение на всяко задължение, произтичащо или свързано с даден договор или дадена трансакция;
ii)
иск за удължаване на сроковете или плащане на обезпечение, финансова гаранция или обезщетение под всякаква форма;
iii)
иск за компенсация, който се отнася до договор или трансакция;
iv)
насрещен иск;
v)
иск за признаване или за изпълнение, включително чрез екзекватура, на съдебно решение, на арбитражно решение или на еквивалентно решение, независимо от мястото, където са били произнесени;
б)
„договор или трансакция“ означава всяка трансакция, независимо от формата ѝ и от приложимото към нея право, включваща един или повече договори или подобни задължения между едни и същи или различни страни; за тази цел понятието „договор“ включва обезпечение, гаранция или обратна гаранция, по-специално финансова гаранция или финансова обратна гаранция и кредит, юридически самостоятелни или не, както и всяка разпоредба, която се отнася до тях, произтичаща от подобна трансакция или свързана с нея;
в)
„стоки с произход от Автономната република Крим или Севастопол“ означава стоки, изцяло получени в Автономната република Крим или в град Севастопол или претърпели последната си съществена обработка или преработка там в съответствие, mutatis mutandis, с разпоредбите на членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (2);
г)
„територия на Съюза“ означава териториите на държавите-членки, спрямо които се прилага Договорът, съгласно условията на Договора, включително тяхното въздушно пространство;
д)
„компетентни органи“ означава компетентните органи на държавите-членки, както са посочени в уебсайтовете, изброени в приложението.
Член 2
Забранява се:
а)
вносът в Европейския съюз на стоки с произход от Крим или Севастопол;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застраховане и презастраховане, свързано с вноса на стоките, посочени в буква а).
Член 3
Забраните в член 2 не се прилагат по отношение на:
а)
изпълнението до 26 септември 2014 г. на търговски договори, сключени преди 25 юни 2014 г., или на допълнителни договори, необходими за изпълнението на такива договори, при условие че съответният(ото) физическо или юридическо лице, образувание или орган, целящ(о) да изпълни договора, е уведомил(о) най-малко 10 работни дни предварително компетентния орган на държавата-членка, в която е установен(о), за дейността или трансакцията.
б)
стоки с произход от Крим или Севастопол, които са предоставени на украинските власти за преглед, които са били предмет на проверка по отношение на правилата за придобиване на преференциален произход в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета и с Регламент (ЕС) № 374/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3) или в съответствие със Споразумението за асоцииране между ЕС и Украйна.
Член 4
Забранява се съзнателното и преднамереното участие в дейности, чийто предмет или ефект се състои в заобикалянето на забраните, посочени в член 2.
Член 5
Действията на физическите или юридическите лица, образуванията или органите не пораждат каквато и да било отговорност за тях, ако те не са знаели и не са имали основателна причина да подозират, че действията им ще бъдат в нарушение на мерките, предвидени в настоящия регламент.
Член 6
1. Не се удовлетворяват никакви искове във връзка с договори или трансакции, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично от мерките, наложени с настоящия регламент, включително искове за обезщетение или други искове от този вид, като искове за компенсация или искове във връзка с гаранция, по-специално искове за удължаване на сроковете или за изплащане на обезпечение, гаранция или обезщетение, по-специално на финансова гаранция или финансово обезщетение, независимо от формата, предявени от:
а)
посочени физически или юридически лица, образувания или органи, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 269/2014 на Съвета;
б)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, действащ чрез или от името на едно от лицата, образуванията или органите, посочени в буква а);
в)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, за който(което) е установено с арбитражно, съдебно или административно решение, че е нарушил(о) забраните, установени в настоящия регламент;
г)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, ако искът се отнася до стоки, вносът на които е забранен съгласно член 2.
2. Във всяко производство за изпълнение по подаден иск тежестта на доказване, че неговото удовлетворяване не е забранено съгласно параграф 1, е за физическото или юридическото лице, образуванието или органа, който търси изпълнение по съответния иск.
3. Настоящият член не засяга правото на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, посочени в параграф 1, на съдебен контрол за законосъобразността на неизпълнението на договорните задължения в съответствие с настоящия регламент.
Член 7
1. Комисията и държавите-членки се информират взаимно за мерките, предприети съгласно настоящия регламент, и споделят всяка друга необходима информация, с която разполагат във връзка с настоящия регламент, и по-специално информация относно нарушения на настоящия регламент, проблеми при прилагането му и решения, постановени от националните съдилища.
2. Държавите-членки незабавно се информират взаимно и информират Комисията за всяка друга подходяща информация, с която разполагат, която би могла да повлияе на ефективното прилагане на настоящия регламент.
Член 8
1. Държавите-членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за правилата, посочени в параграф 1, незабавно след влизането в сила на настоящия регламент, както и за всяко последващо изменение.
Член 9
1. Държавите-членки определят компетентните органи за целите на настоящия регламент и ги посочват на уебсайтовете, изброени в приложението. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени в адресите на уебсайтовете си, изброени в приложението.
2. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент държавите-членки уведомяват Комисията относно своите компетентни органи, включително относно данните за връзка с тези компетентни органи, както и относно всички последващи изменения.
3. Когато в настоящия регламент се съдържа изискване за уведомяване, информиране или съобщаване по друг начин на Комисията, адресът и останалите данни за връзка, които следва да се използват за тази цел, са посочени в приложението.
Член 10
Настоящият регламент се прилага:
а)
на територията на Съюза, включително неговото въздушно пространство;
б)
на борда на всяко въздухоплавателно средство или всеки плавателен съд под юрисдикцията на държава-членка;
в)
спрямо всяко лице на територията на Съюза или извън нея, което е гражданин на държава-членка;
г)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган, във или извън територията на Съюза, регистрирани или учредени съгласно правото на държава-членка;
д)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган във връзка с всякакъв вид стопанска дейност, извършвана изцяло или частично в рамките на Съюза.
Член 11
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 23 юни 2014 година.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 692/2014
(2014. gada 23. jūnijs)
par ierobežojumiem attiecībā uz Krimas vai Sevastopoles izcelsmes preču importu Savienībā, reaģējot uz Krimas un Sevastopoles nelikumīgo aneksiju
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 215. pantu,
ņemot vērā Padomes Lēmumu 2014/386/KĀDP (1) par ierobežojumiem attiecībā uz Krimas vai Sevastopoles izcelsmes precēm, reaģējot uz Krimas un Sevastopoles nelikumīgo aneksiju,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopējo priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Eiropadome savā sanāksmē 2014. gada 20. un 21. martā stingri nosodīja Krimas Autonomās Republikas (“Krima”) un Sevastopoles pilsētas (“Sevastopole”) aneksiju Krievijas Federācijai un uzsvēra, ka aneksiju neatzīs. Eiropadome lūdza Komisiju izvērtēt minētās aneksijas juridiskās sekas un attiecībā uz Krimu ierosināt ātri īstenojamus ekonomiskus, tirdzniecības un finansiālus ierobežojumus.
(2)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā Asambleja 2014. gada 27. marta rezolūcijā apstiprināja savu apņemšanos atbalstīt Ukrainas suverenitāti, politisko neatkarību, vienotību un teritoriālo integritāti tās starptautiski atzītajās robežās, uzsverot, ka Krimas 16. marta referendums nav spēkā, un aicināja visas valstis neatzīt nekādas izmaiņas Krimas un Sevastopoles statusā.
(3)
Padome 2014. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumu 2014/386/KĀDP par ierobežojumiem attiecībā uz Krimas vai Sevastopoles izcelsmes precēm un attiecībā uz finansējuma vai finansiālas palīdzības tiešu vai netiešu sniegšanu, kā arī apdrošināšanu un pārapdrošināšanu saistībā ar šādu preču importu, reaģējot uz Krimas un Sevastopoles nelikumīgo aneksiju. Lai mazinātu šādu ierobežojošo pasākumu ietekmi uz ekonomikas dalībniekiem, būtu jāparedz izņēmumi un pārejas laiki attiecībā uz preču tirdzniecību un saistītajiem pakalpojumiem, kuru nolūkos darījumi ir jāveic saskaņā ar tirdzniecības līgumu vai papildu līgumu, uz kuru attiecas paziņošanas procedūra.
(4)
Šie pasākumi ir Līguma par Eiropas Savienības darbību darbības jomā, tādēļ to īstenošanai ir nepieciešamas Savienības līmeņa reglamentējošas darbības, jo īpaši, lai nodrošinātu to, ka visās dalībvalstīs tos piemēro vienādi.
(5)
Lai nodrošinātu šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitāti, tai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“prasība” ir jebkura prasība, kas vai nu ir, vai nav izskatīta tiesā un kas celta pirms vai pēc 2014. gada 25. jūnija saskaņā vai saistībā ar līgumu vai darījumu, un jo īpaši:
i)
prasība izpildīt jebkuras saistības, kas rodas saskaņā vai saistībā ar līgumu vai darījumu;
ii)
prasība pagarināt vai samaksāt jebkura veida obligāciju, finanšu garantiju vai atlīdzību;
iii)
prasība par kompensācijas saņemšanu attiecībā uz līgumu vai darījumu;
iv)
pretprasība;
v)
prasība atzīt vai izpildīt, tostarp ar tiesas nolēmumu, kas paredz ārvalstu tiesas lēmuma atzīšanu un izpildi valsts teritorijā, kādu spriedumu, šķīrējtiesas nolēmumu vai līdzvērtīgu lēmumu, neatkarīgi no tā, kur tas ir pieņemts;
b)
“līgums vai darījums” ir jebkurš darījums neatkarīgi no tā veida un piemērojamiem tiesību aktiem, kas ietver vienu vai vairākus līgumus, kas noslēgti starp tām pašām vai dažādām pusēm, vai līdzīgas saistības, ko uzņēmušās tās pašas vai dažādas puses; šajā nolūkā “līgums” ietver juridiski neatkarīgas vai atkarīgas obligācijas, garantijas vai atlīdzību, jo īpaši finanšu garantijas vai finanšu atlīdzību, un kredītus, un jebkuru attiecīgu noteikumu, kas rodas saskaņā vai saistībā ar šo darījumu;
c)
“Krimas vai Sevastopoles izcelsmes preces” ir preces, kuras pilnībā iegūtas Krimā vai Sevastopolē vai kurām tur ir notikusi pēdējā būtiskā pārveide saskaņā, mutatis mutandis, ar 23. un 24. pantu Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2);
d)
“Savienības teritorija” ir dalībvalstu teritorija, kurā piemēro Līgumu saskaņā ar Līgumā paredzētajiem nosacījumiem, tostarp dalībvalstu gaisa telpa;
e)
“kompetentās iestādes” ir dalībvalstu kompetentās iestādes, kā norādīts pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs.
2. pants
Aizliegts:
a)
importēt Eiropas Savienībā Krimas vai Sevastopoles izcelsmes preces;
b)
tieši vai netieši sniegt finansējumu vai finansiālu palīdzību, kā arī apdrošināšanu un pārapdrošināšanu saistībā ar a) punktā minēto preču importu.
3. pants
Regulas 2. panta aizliegumus nepiemēro attiecībā uz:
a)
pirms 2014. gada 25. jūnija noslēgtu tirdzniecības līgumu vai papildlīgumu, kas nepieciešami šādu līgumu izpildei, izpildi līdz 2014. gada 26. septembrim, ar noteikumu, ka fiziskās vai juridiskās personas, vienība vai struktūra, kas vēlas pildīt līgumu, ir vismaz 10 darbdienas iepriekš paziņojušas par pasākumu vai darījumu tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā tās veic uzņēmējdarbību;
b)
Krimas vai Sevastopoles izcelsmes precēm, kuras ir darītas pieejamas Ukrainas iestādēm pārbaudes veikšanai, attiecībā uz kurām ir pārbaudīta atbilstība preferenciālas izcelsmes piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) Nr. 978/2012 un (ES) Nr. 374/2014 (3) vai saskaņā ar ES un Ukrainas Asociācijas nolīgumu.
4. pants
Aizliegts apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas ir apiet 2. pantā minētos pasākumus vai aizliegumus.
5. pants
Darbības, ko veic fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, nerada tām nekādu atbildību, ja tās nezināja un tām nebija pamatotu iemeslu uzskatīt, ka to rīcība būtu šajā regulā noteikto pasākumu pārkāpums.
6. pants
1. Prasības saistībā ar jebkādu līgumu vai darījumu, kura izpildi tieši vai netieši, pilnīgi vai daļēji ietekmē pasākumi, kas piemēroti saskaņā ar šo regulu, tostarp prasības par atlīdzinājuma saņemšanu vai citas šāda veida prasības, piemēram, prasības par kompensāciju vai garantijas nodrošinātas prasības, jo īpaši prasības pagarināt vai samaksāt jebkura veida obligāciju, garantiju vai atlīdzību, jo sevišķi finanšu garantiju vai finanšu atlīdzību, neapmierina, ja tās iesniedz:
a)
norādītās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras, kuras uzskaitītas Padomes Regulas (ES) Nr. 269/2014 I pielikumā;
b)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, kas darbojas ar vienas no a) apakšpunktā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru starpniecību vai tās vārdā;
c)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, par kuru šķīrējtiesas, tiesas vai administratīvā lēmumā atzīts, ka tā ir pārkāpusi šajā regulā noteiktos aizliegumus;
d)
jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, ja prasība attiecas uz precēm, kuru imports ir aizliegts saskaņā ar 2. pantu.
2. Jebkurā tiesvedībā par prasības izpildi pienākums pierādīt, ka prasības apmierināšanu neaizliedz 1. punkts, piekrīt tai fiziskajai vai juridiskajai personai, kura pieprasa minētās prasības izpildi.
3. Šis pants neskar 1. punktā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru tiesības vērsties tiesā, lai izskatītu līgumsaistību neizpildes likumību saistībā ar šo regulu.
7. pants
1. Komisija un dalībvalstis viena otru informē par saskaņā ar šo regulu veiktajiem pasākumiem un apmainās ar citu nozīmīgu informāciju, kas ir to rīcībā saistībā ar šo regulu, jo īpaši ar informāciju par pārkāpumiem un izpildes problēmām, un valstu tiesu pasludinātajiem spriedumiem.
2. Dalībvalstis nekavējoties informē viena otru un Komisiju par jebkādu citu to rīcībā esošu nozīmīgu informāciju, kas varētu ietekmēt šīs regulas efektīvu īstenošanu.
8. pants
1. Dalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpšanu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
2. Dalībvalstis par 1. punktā minētajiem noteikumiem ziņo Komisijai tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī par jebkādiem turpmākiem grozījumiem.
9. pants
1. Dalībvalstis izraugās šajā regulā minētās kompetentās iestādes un norāda tās pielikumā minētajās tīmekļa vietnēs. Dalībvalstis paziņo Komisijai par pielikumā minēto tīmekļa vietņu adrešu izmaiņām.
2. Dalībvalstis paziņo par savām kompetentajām iestādēm Komisijai, tostarp minēto kompetento iestāžu kontaktinformāciju, tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī ziņo tai par jebkurām turpmākām izmaiņām.
3. Ja šajā regulā noteikts pienākums paziņot, informēt vai jebkādā citā veidā sazināties ar Komisiju, šādai saziņai izmantojamā adrese un cita kontaktinformācija ir tā, kas norādīta pielikumā.
10. pants
Šo regulu piemēro:
a)
Savienības teritorijā, tostarp tās gaisa telpā;
b)
visos gaisa kuģos vai kuģos, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā;
c)
visām personām Savienības teritorijā vai ārpus tās, kurām ir kādas dalībvalsts valstspiederība;
d)
visām juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kas reģistrētas vai izveidotas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem;
e)
visām juridiskām personām, vienībām vai struktūrām saistībā ar jebkādiem darījumiem, ko tās pilnīgi vai daļēji veic Savienībā.
11. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Luksemburgā, 2014. gada 23. jūnijā