РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 376/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) № 1321/2007 и (ЕО) № 1330/2007 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В областта на гражданското въздухоплаване в Съюза следва да се осигури високo общo ниво на безопасност и следва да се полагат всички усилия за намаляване на броя на произшествията и инцидентите с цел да се гарантира общественото доверие във въздушния транспорт.
(2)
През последното десетилетие остава сравнително постоянен процентът на произшествията в гражданското въздухоплаване, при които има смъртни случаи. Независимо от това броят на произшествията би могъл да се увеличи през следващите десетилетия в резултат на прогнозираното увеличение на въздушното движение, както и на нарастващата техническа усложненост на въздухоплавателните средства.
(3)
Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) цели предотвратяването на произшествия чрез улесняване на бързото провеждане на ефективни и качествени разследвания във връзка с безопасността. Настоящият регламент не следва да води до намеса в процедурите по разследване на произшествия и инциденти, ръководени от националните органи за разследване във връзка с безопасността по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010. При произшествие или сериозен инцидент за уведомяването за събитието също се прилага Регламент (ЕС) № 996/2010.
(4)
В действащите законодателни актове на Съюза, по-специално в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) и регламентите за неговото прилагане, по отношение на определени организации са наложени задължения за създаване на системи за докладване на събития в контекста на техните системи за управление на безопасността. Спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане не освобождава организациите от спазването на настоящия регламент. По същия начин спазването на настоящия регламент не освобождава организациите от спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане. Това обаче не следва да води до създаването на две успоредни системи за докладване, а Регламент (ЕО) № 216/2008, регламентите за неговото прилагане и настоящият регламент следва да се разглеждат като допълващи се.
(5)
Опитът показва, че настъпването на произшествие често се предшества от свързани с безопасността инциденти и пропуски, показващи наличието на рискове за безопасността. Ето защо информацията относно безопасността е важен ресурс за откриване на действителни или потенциални рискове за безопасността. Същевременно, въпреки че способността да се извличат поуки от произшествия е от решаващо значение, бе установено, че системите с чисто последващо действие имат ограничени ползи по отношение на внасянето на подобрения. Ето защо системите с чисто последващо действие следва да бъдат допълнени със системи с активни мерки, използващи други видове информация относно безопасността, за да се внесат реални подобрения в авиационната безопасност. Съюзът, неговите държави членки, Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) и организациите следва да продължат да допринасят за повишаването на авиационната безопасност чрез въвеждането на по-активни и основани на доказателства системи за безопасност, които са насочени към предотвратяване на произшествия въз основа на анализ на цялата налична информация относно безопасността, включително на информацията за събития в гражданското въздухоплаване.
(6)
За целите на повишаването на авиационната безопасност приложимата информация относно безопасността на гражданското въздухоплаване следва да се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира и въз основа на събраната информация да се предприемат подходящи действия по отношение на безопасността. Този подход, основан на доказателства и активни мерки, следва да бъде прилаган от съответните органи за авиационна безопасност на държавите членки, от организациите в рамките на тяхната система за управление на безопасността и от Агенцията.
(7)
Наложените на организациите задължения по отношение на докладването на събития следва да са пропорционални на големината на съответната организация и обхвата на дейността ѝ. Следва да е възможно, по-специално при по-малките организации, да се вземе решение за обединяване или сливане на длъжности, свързани с обработването на събитията, в рамките на организацията, за съвместно изпълнение на задачите, свързани с докладването на събития, с други организации от същия вид или за възлагане на събирането, оценяването, обработването, анализирането и съхраняването на сведения за събития на специализирани образувания, одобрени от компетентните органи на държавите членки. Тези образувания следва да спазват принципите за защита и поверителност, установени с настоящия регламент. Възлагащата организация следва да запази подходящ контрол на задачите, възложени на външни изпълнители, и следва да носи крайната отговорност за прилагането на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
(8)
Следва да се гарантира, че действащият на предна линия авиационен персонал систематично докладва събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност. Системите за доброволно докладване следва да допълват системите за задължително докладване, като и двете следва да позволяват на физически лица да докладват сведения за събития, свързани с авиационната безопасност. Следва да бъдат създадени системи за задължително и доброволно докладване в рамките на организациите, Агенцията и компетентните органи на държавите членки. Събраната информация следва да се предава на органа, компетентен за извършването на подходящо наблюдение, с цел да се повиши авиационната безопасност. Организациите следва да анализират събитията, които биха могли да окажат въздействие върху безопасността, с цел набелязване на опасностите за безопасността и с цел предприемането на евентуални коригиращи или превантивни действия. Организациите следва да изпратят предварителните резултати от своите анализи на компетентния орган на своите държави членки или на Агенцията, като следва също така да им изпратят и окончателните резултати, ако те водят до откриването на действителен или потенциален риск, свързан с авиационната безопасност. Компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да създадат подобна процедура във връзка със събитията, за които са били непосредствено уведомени, и следва да наблюдават по подходящ начин оценката и евентуално предприетите коригиращи или превантивни действия на организацията.
(9)
Представителите на различни категории персонал, работещ или ангажиран по друг начин в гражданското въздухоплаване, стават свидетели на събития, които са от значение за предотвратяването на произшествия. Поради това те следва да разполагат със средства, които им позволяват да докладват за такива събития, и следва да се осигури тяхната защита. За да бъдат служителите насърчени да докладват за събития и да им се позволи по-добре да оценят положителното въздействие на докладването на събитията за авиационната безопасност, те следва да бъдат редовно уведомявани за предприетите действия в рамките на системите за докладване на събития.
(10)
Опасностите и рисковете, свързани с въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга, са много различни от свързаните с други типове въздухоплавателни средства. По тази причина, въпреки че целият въздухоплавателен сектор следва да бъде включен в обхвата на настоящия регламент, наложените с него задължения следва да бъдат пропорционални на областта на дейност и на сложността на различните типове въздухоплавателни средства. Ето защо за събраната информация за събития с участието на въздухоплавателни средства, различни от тези със сложна моторна тяга, следва да се прилагат опростени задължения за докладване, които са по-добре пригодени към този сектор на въздухоплаването.
(11)
В допълнение към системите, изисквани съгласно настоящия регламент, следва да се насърчава разработването на други средства за събиране на информация относно безопасността с цел да се събере допълнителна информация, допринасяща за повишаването на авиационната безопасност. Когато организациите имат съществуващи добре работещи системи за събиране на информация относно безопасността, те следва да могат да продължат да използват тези системи успоредно със системите, които следва да се създадат за целите на настоящия регламент.
(12)
Органите за разследване във връзка с безопасността и образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, следва да имат пълен достъп до сведенията за събития, които са събрани от техните държави членки, и до докладите за събития, съхранявани от техните държави членки, за да решат кои инциденти налагат разследване във връзка с безопасността, както и за да установят в кои случаи могат да се извлекат поуки за авиационната безопасност и за да изпълняват своите задължения по надзора.
(13)
Наличието на пълни и качествени данни е от решаващо значение, тъй като анализът и тенденциите, основани на неточни данни, могат да покажат подвеждащи резултати и да доведат до насочване на усилията към неподходящи действия. Освен това неточните данни могат да доведат до загуба на доверие в информацията, получена от схемите за докладване на събития. За да се гарантира качеството на докладите за събития и за да се улесни изготвянето на пълни доклади за събития, те следва да съдържат определена минимална информация, която може да се различава в зависимост от категорията на събитието. Освен това следва да се въведат процедури за проверка на качеството на информацията и за избягване на липсата на съгласуваност между доклада за събитие и първоначално събраните сведения за това събитие. С подкрепата на Комисията следва да се разработят също така подходящи указания, по-специално за да се гарантира качеството и да се улесни събирането на пълни данни, както и тяхното еднакво и съгласувано въвеждане в базите данни. Наред с това за предоставянето на необходимата подкрепа следва да се организират работни форуми, по-специално от страна на Комисията.
(14)
Комисията следва да разработи общоевропейска схема за класификация на риска, за да се осигури набелязването на всички незабавни действия, необходими в случай на отделни събития с висок риск за безопасността. Тази схема следва също така да позволява набелязването на ключовите рискови области въз основа на представена обобщена информация. Тази схема следва да подпомага съответните образувания при оценката им на събитията и при определянето на областите, в които е най-целесъобразно да съсредоточат своите усилия. Наличието на общоевропейска схема за класификация на риска следва да улесни прилагането на интегриран и хармонизиран подход към управлението на риска в цялата европейска система на въздухоплаване, като по този начин позволи на организациите, държавите членки, Комисията и Агенцията да съгласуват усилията си за повишаване на безопасността.
(15)
Общоевропейската схема за класификация на риска следва също така както да позволява набелязването на ключовите рискови области в рамките на Съюза въз основа на представена обобщена информация на европейско равнище, така и да подпомага дейността, провеждана в рамките на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност. Следва да бъде предоставена подходяща подкрепа от Комисията, за да се осигури наличието на еднаква и съгласувана класификация на риска във всички държави членки.
(16)
За да се улесни обменът на информация, докладите за събития следва да се съхраняват в бази данни, които са съвместими с Европейския координационен център за докладване на инциденти с въздухоплавателни средства (Eccairs) (софтуер, използван от всички държави членки и от Европейския централен регистър за съхраняване на доклади за събития) и с таксономията ADREP (таксономия на ИКАО, която също се използва в софтуера Eccairs). Агенцията и Комисията следва да предоставят техническа подкрепа по отношение на оперативната съвместимост на системите.
(17)
Организациите следва да съхраняват в една или повече бази данни докладите за събития, извлечени от сведенията за събитията, събрани чрез системите за задължително и, когато е приложимо, за доброволно докладване. Следва да е възможно сложността на базата данни да е пропорционална на големината на съответната организация и/или на нейната значимост по отношение на целите на настоящия регламент и следва да се състои най-малко от файл с данни, съдържащ общи задължителни полета и, когато е приложимо, специални задължителни полета.
(18)
Събитията с участието на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка или експлоатирано от организация, установена в държава членка, следва да се докладват дори когато са настъпили извън територията на тази държава членка.
(19)
Информацията за събитията следва да бъде обменяна в рамките на Съюза с цел да се повиши разкриването на действителни или потенциални опасности. Обменът на информация следва също така да осигури на държавите членки достъп до цялата информация за събитията, настъпващи на тяхната територия или в тяхното въздушно пространство, но докладвани на друга държава членка. Това следва също така да осигури на Агенцията възможност да получава точна информация за събитията и достъп до всички доклади за събития, събрани в Съюза, с цел при необходимост предприемането на коригиращи мерки за противодействие на набелязан риск в рамките на Съюза. Този обмен на информация следва да даде възможност на компетентните органи на държавите членки да получават точна информация за събития в тяхното въздушно пространство и при необходимост да предприемат коригиращи мерки за противодействие на риск, открит на тяхната територия.
(20)
Обменът на информация относно събития следва да има за цел предотвратяването на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Той не следва да бъде използван за търсенето на вина или отговорност, нито за установяването на стандарти за ефективност по отношение на безопасността.
(21)
Най-ефективният начин да се гарантира обменът на голямо количество информация относно безопасността между всички държави членки, Комисията и Агенцията е чрез Европейския централен регистър, при условие че държавите членки, Комисията и Агенцията имат пълен достъп до него.
(22)
Цялата свързана с безопасността информация, която е получена от доклади за събития, събрани в рамките на Съюза, следва да бъде своевременно изпращана в Европейския централен регистър. Това следва да включва събирането както на информация за инциденти, така и на информация за произшествия и сериозни инциденти, разследвани съгласно Регламент (ЕС) № 996/2010.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на информацията относно събития, съхранявана в базите данни на организациите, държавите членки и Агенцията.
(24)
Цялата свързана с безопасността информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, следва да бъде на разположение на образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, включително Агенцията, както и на органите, отговорни за разследването на произшествия и инциденти в рамките на Съюза.
(25)
Заинтересованите страни следва да могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, при зачитане на правилата относно поверителността на тази информация и на анонимността на засегнатите лица.
(26)
Всяко национално звено за контакт следва да обработва искания от заинтересованите страни, установени на територията на дадена държава членка, тъй като звената за контакт познават най-добре тези заинтересовани страни. Комисията следва да обработва исканията от заинтересованите страни от трети държави или от международни организации.
(27)
Информацията, която се съдържа в докладите за събития, следва да бъде анализирана, а рисковете за безопасността - набелязани. Следва своевременно да бъдат определени и изпълнени подходящи последващи действия за повишаване на авиационната безопасност. Информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде разпространявана в рамките на организациите, компетентните органи на държавите членки и Агенцията, тъй като предоставянето на последваща информация за докладваните събития насърчава физическите лица да докладват за събития. Когато е приложимо и възможно, информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде предоставяна и на физическите лица, които пряко са докладвали събития на компетентните органи на държавите членки или на Агенцията. Тази обратна връзка следва да съответства на правилата за поверителност и защита на докладващия и на лицата, посочени в доклади за събития съгласно настоящия регламент.
(28)
Настоящият регламент следва да е от полза на държавите членки, Агенцията и организациите при управлението на рисковете за авиационната безопасност. Системите за управление на безопасността на организациите се допълват от системите за управление на безопасността на държавите членки и Агенцията. Докато организациите управляват рискове за безопасността, свързани с техните конкретни дейности, компетентните органи на държавите членки и Агенцията управляват рискове за безопасността съответно на системите на въздухоплаване на държавите членки и на Съюза като цяло, като се занимават с общи рискове за авиационната безопасност в съответната държава членка или на равнището на Съюза. Отговорностите на Агенцията и на компетентните органи на държавите членки не следва да освобождават организациите от техните преки отговорности за управлението на безопасността, свързана с продуктите и услугите, които те предоставят. За тази цел организациите следва да събират и анализират информация за събитията, за да могат да набележат и смекчат опасностите, свързани с тяхната дейност.Те следва и да оценяват свързаните рискове за безопасността и да отделят ресурси, чрез които да се предприемат незабавни и подходящи мерки за смекчаване на рисковете за безопасността. Целият процес следва да бъде наблюдаван от съответния компетентен орган, който, когато е необходимо, следва да изисква предприемането на допълнителни действия, за да гарантира, че пропуските в безопасността са отстранени по подходящ начин. От друга страна, компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да допълват системите за управление на безопасността на организациите на равнището на държавите членки и съответно на европейско равнище.
(29)
При определяне на действията, които да бъдат включени в държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност, държавите членки следва да използват информацията, получена от събраните доклади за събития и техния анализ, за да гарантират, че тези действия са основани на доказателства. Държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност се допълват на европейско равнище от Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(30)
Тъй като целта за повишаване на авиационната безопасност не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, доколкото системите за докладване, които те използват поотделно, са по-малко ефективни от координирана мрежа с обмен на информация, позволяваща набелязване на възможни проблеми за безопасността и на ключови рискови области на равнището на Съюза, анализът на национално равнище следва да бъде допълнен от анализ и последващи действия на равнището на Съюза с цел да се гарантира по-успешно предотвратяване на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Тази задача на равнището на Съюза следва да бъде изпълнявана от мрежа от анализатори на авиационната безопасност, координирано с Агенцията и Комисията. Тази мрежа следва да може да реши с консенсус да покани на заседанията си наблюдатели, включително служители или представители на сектора.
(31)
Работата на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, целяща определянето на основаните на доказателства действия, които трябва да бъдат предприети на равнището на Съюза, следва да бъде от полза по-специално за Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(32)
На населението следва да се предоставя обобщена информация относно нивото на авиационна безопасност в държавите членки и в Съюза. Тази информация следва да обхваща по-специално тенденциите и анализа, произтичащи от прилагането на настоящия регламент от страна на държавите членки, както и обобщена информация за съдържанието на Европейския централен регистър и може да се предоставя чрез публикуването на показатели за ефективност по отношение на безопасността (ПЕБ).
(33)
Системата за безопасност на гражданското въздухоплаване се основава на последваща информация и изводи, формулирани в резултат на произшествия и инциденти. Докладването на събития и използването на свързана със събитията информация за повишаване на безопасността зависи от връзката на доверие между докладващия и образуванието, отговорно за събирането и оценяването на информацията. Това налага стриктното прилагане на правилата за поверителност. Целта на защитата на информацията относно безопасността срещу неподходящо използване и за ограничаване на достъпа до Европейския централен регистър само за заинтересованите страни, участващи в повишаването на безопасността на гражданското въздухоплаване, е да се осигури непрекъснато наличие на информация относно безопасността, което от своя страна позволява предприемането на подходящи и своевременни превантивни действия и повишаването на авиационната безопасност. Във връзка с това чувствителната информация относно безопасността следва да бъде защитена по подходящ начин и събирането ѝ следва да бъде осигурено чрез гарантирането на нейната поверителност, защитата на източниците и доверието на персонала, работещ в гражданското въздухоплаване, в системите за докладване на събития. Следва да се въведат подходящи мерки, за да се гарантира запазването на поверителността на информацията, събирана чрез схеми за докладване на събития, както и ограничаването на достъпа до Европейския централен регистър. Националните правила относно свободата на информацията следва да бъдат съобразени с необходимата поверителност на тази информация. Събраната информация следва да бъде защитена по подходящ начин от неразрешено използване или разкриване. Тя следва да се използва само за целите на поддържане или повишаване на авиационната безопасност и не следва да се използва за търсене на вина или отговорност.
(34)
За да се осигури доверието на служителите и договорно наетия персонал в системата за докладване на събития на дадена организация, информацията, съдържаща се в докладите за събития, следва да бъде защитена по подходящ начин и да не се използва за други цели освен за поддържането или повишаването на авиационната безопасност. Вътрешните правила на „културата на справедливост“, приети от организациите съгласно настоящия регламент, следва по-специално да допринасят за постигането на тази цел. Освен това ефикасен начин за постигането на тази цел може да бъде ограничаването на предаването на лични данни или информация, позволяваща да бъде идентифициран докладващият или други посочени в доклади за събития лица, чрез ясно разделяне на отделите, които се занимават с докладите за събития, от останалите структури на организацията.
(35)
Следва да се осигури подходяща защита за докладващия или лице, посочено в доклади за събития. Във връзка с това в докладите за събития следва да се заличат личните данни, а данните за докладващия и лицата, посочени в доклади за събития, следва да не се въвеждат в базите данни.
(36)
Освен това системата на гражданското въздухоплаване следва да насърчава „култура на безопасност“, която улеснява спонтанното докладване на събития и така спомага за утвърждаването на принципа на „културата на справедливост“. „Културата на справедливост“ е основен елемент на по-широкото понятие „култура на безопасност“, която е основата на надеждна система за управление на безопасността. Наличието на среда, съобразена с принципите на „културата на справедливост“, не следва да бъде пречка за предприемането на действия, необходими за поддържането или повишаването на нивото на авиационната безопасност.
(37)
„Културата на справедливост“ следва да насърчава физическите лица да докладват свързана с безопасността информация. Тя обаче не следва да ги освобождава от обичайните им отговорности. Във връзка с това служителите и договорно наетият персонал не следва да търпят неблагоприятни последици в резултат на предоставената съгласно настоящия регламент информация, освен в случай на умишлено нарушение или когато е налице явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в дадените обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
(38)
За да се насърчи докладването на събития, следва да е целесъобразно да се защитават не само докладващите, но и лицата, посочени в съответните доклади за събития. Тази защита обаче не следва да освобождава тези лица от задълженията им за докладване съгласно настоящия регламент. По-специално когато дадено лице е посочено в доклад за събитие и същевременно е задължено да докладва за същото събитие и умишлено наруши задължението си за докладване, то следва да загуби правото си на защита и да подлежи на санкции съгласно настоящия регламент.
(39)
Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, е важно ясно да се определи границата на защитата на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, от неблагоприятни за тях последици или от наказателно преследване.
(40)
С цел да се повиши доверието на лицата в системата обработката на докладите за събития следва да се организира по начин, който осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и другите лица, посочени в доклади за събития, с оглед да бъде насърчена „културата на справедливост“. Целта е, когато това е възможно, да се позволи създаването на независима система за обработка на събития.
(41)
Служителите на организациите, на компетентните органи на държавите членки и на Агенцията, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, играят съществена роля за откриването на рисковете и пропуските в безопасността. Опитът показва, че когато събитията се анализират от дистанцията на времето, предвид предишно произшествие, анализът води до откриването на рискове и пропуски, които иначе не биха били открити. Следователно е възможно лицата, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, да се страхуват от възможните последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, държавите членки не следва да образуват производство срещу лица, които в рамките на компетентните органи на държавите членки участват в оценката, обработката или анализа на събития, по отношение на решения, взети в рамките на техните задължения, които впоследствие, от дистанцията на времето, се оказват погрешни или неефективни, но към момента на приемането им и предвид наличната към този момент информация са били пропорционални и целесъобразни.
(42)
Служителите и договорно наетият персонал следва да имат възможността да докладват за нарушения на принципите, определящи границите на тяхната защита съгласно настоящия регламент, и не следва да подлежат на санкции за тези си действия. Държавите членки следва да определят последиците за лицата, нарушаващи принципите на защита на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, и когато е целесъобразно, да определят съответните правни средства за защита или да наложат санкции.
(43)
Възможно е физическите лица да се въздържат от докладване на събития поради страх от самоуличаване и от възможни последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Целите на настоящия регламент могат да бъдат постигнати без ненужна намеса в съдебните системи на държавите членки. Ето защо е целесъобразно да се предвиди, че непредумишлените или неволните нарушения, които са станали известни на органите на държавите членки единствено в резултат на докладване съгласно настоящия регламент, не следва да са предмет на дисциплинарни, административни или наказателни производства, освен ако в приложимото национално наказателно право не е предвидено друго. Правото за образуване на граждански производства от трети лица не следва обаче да се засяга от тази забрана и следва да се урежда единствено от националното право.
(44)
Независимо от това, в контекста на създаване на среда на „култура на справедливост“, държавите членки следва да запазят възможността да включат гражданските и наказателните производства в обхвата на забраната за използване на докладите за събития като доказателствен материал срещу докладващите при административните и дисциплинарните производства.
(45)
Сътрудничеството между органите по безопасността и съдебните органи следва също така да се засили и да придобие конкретна форма посредством предварителни договорености между тях, които следва да запазят баланса между различните засегнати обществени интереси и които следва по-специално да обхванат например достъпа до докладите за събития, съдържащи се в националните бази данни, и тяхното използване.
(46)
За да се подпомогне изпълнението на увеличените отговорности на Агенцията съгласно настоящия регламент, следва да ѝ се предоставят достатъчни ресурси, за да може да изпълнява допълнителните задачи, които са ѝ възложени.
(47)
С цел допълнение и изменение на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(48)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в него.
(49)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(50)
При прилагането на настоящия регламент следва изцяло да се спазват правилата относно обработването на данни и защитата на физическите лица, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7). Правилата относно достъпа до данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва изцяло да се спазват при прилагането на настоящия регламент освен по отношение на разпространението на данни и информация, съдържащи се в Европейския централен регистър, които са защитени съгласно предвидените в настоящия регламент по-строги правила за достъп.
(51)
Санкциите следва по-специално да се прилагат по отношение на всяко лице или образувание, което, в нарушение на настоящия регламент, злоупотребява с информация, защитена съгласно настоящия регламент; предприема действия с неблагоприятни последици за докладващия или други лица, посочени в доклади за събития, освен в случаите, когато се прилагат предвидените в настоящия регламент изключения; не създава подходяща среда за събиране на сведения за събития; не анализира събраната информация; не предприема никакви действия за отстраняване на открити или потенциални пропуски по отношение на безопасността; или не споделя информацията, събрана съгласно настоящия регламент.
(52)
Тъй като целта на настоящия регламент - а именно установяването на общи правила в областта на докладването на събития в гражданското въздухоплаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици за целия Съюз може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Ето защо Регламент (ЕС) № 996/2010 следва да бъде съответно изменен.
(54)
Във връзка с това Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕО) № 1321/2007 на Комисията (10) и Регламент (ЕО) № 1330/2007 на Комисията (11) следва да бъдат отменени.
(55)
В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище на 10 април 2013 г. (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Настоящият регламент има за цел повишаването на авиационната безопасност, като се гарантира, че съответната информация относно безопасността в областта на гражданското въздухоплаване се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира.
Настоящият регламент гарантира:
а)
че когато е целесъобразно, въз основа на анализ на събраната информация се предприемат своевременни действия по отношение на безопасността;
б)
непрекъснатата наличност на информацията относно безопасността чрез въвеждане на правила относно поверителността и подходящото използване на информацията, както и чрез хармонизирана и засилена защита на докладващите и на посочените в доклади за събитията лица; и
в)
че рисковете за авиационната безопасност се вземат предвид и че се вземат мерки във връзка с тях както на равнището на Съюза, така и на национално равнище.
2. Единствената цел на докладването на събития е предотвратяването на произшествия и инциденти, а не търсенето на вина или отговорност.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„докладващ“ означава физическо лице, което докладва съгласно настоящия регламент събитие или друга свързана с безопасността информация;
2)
„въздухоплавателно средство“ означава всяка машина, която може да се поддържа в атмосферата от реакциите на въздуха, различни от реакциите на въздуха срещу земната повърхност;
3)
„инцидент“ означава инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
4)
„сериозен инцидент“ означава сериозен инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
5)
„произшествие“ означава произшествие по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
6)
„несъдържаща лични данни информация“ означава информацията от доклади за събития, в която са заличени всички лични данни, като например имена и адреси на физически лица;
7)
„събитие“ означава всяко свързано с безопасността събитие, което застрашава или - ако не бъде отстранено или ако бъде пренебрегнато - би могло да застраши въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, и по-специално обхваща произшествие или сериозен инцидент;
8)
„организация“ означава всяка организация, която предоставя авиационни продукти и/или е работодател на лица, от които се изисква да докладват за събития в съответствие с член 4, параграф 6, наема такива лица на договорна основа или използва услугите на такива лица;
9)
„заличаване на лични данни“ означава заличаването от докладите за събития на всички лични данни, отнасящи се до докладващия и до посочените в доклади за събития лица, и всички данни, включително името на участващата(ите) в събитието организация(и), които биха могли да разкрият самоличността на докладващия или на трето лице, или да доведат до извличането на тази информация по дедуктивен път от доклада за събитието;
10)
„опасност“ означава ситуация или обект, който може да предизвика смърт или нараняване на лице, щети на оборудването или съоръженията, загуба на материал или намаляване на способността на определено лице да изпълнява възложена му функция;
11)
„орган за разследване във връзка с безопасността“ означава постоянния национален орган за разследване във връзка с безопасността в гражданското въздухоплаване, който провежда или наблюдава провеждането на разследвания във връзка с безопасността, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010;
12)
„култура на справедливост“ означава култура, в която операторите или други лица, действащи на предна линия, не се наказват за действия, бездействия или взети от тях решения, съответстващи на техния опит и обучение, но не се проявява търпимост към грубата небрежност, умишлените нарушения и разрушителните действия;
13)
„звено за контакт“ означава:
a)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, установена в държава членка - компетентния орган, определен от всяка държава членка в съответствие с член 6, параграф 3;
б)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, която не е установена в Съюза - Комисията;
14)
„заинтересована страна“ означава всяко физическо или юридическо лице или всеки официален орган, независимо дали има правосубектност или не, които са в състояние да участват в повишаването на авиационната безопасност, като имат достъп до информацията за събития, обменяна между държавите членки, и попадат в една от категориите заинтересовани страни, предвидени в приложение II;
15)
„държавна програма за безопасност“ означава интегриран набор от правни актове и дейности, насочени към управлението на безопасността на гражданското въздухоплаване в дадена държава членка;
16)
„Европейски план за авиационна безопасност“ означава оценка на въпросите, свързани с безопасността, и свързания с това план за действие на европейско равнище;
17)
„Европейска програма за авиационна безопасност“ означава интегрирания набор от правила на равнището на Съюза заедно с дейностите и процедурите, използвани за съвместно управление на безопасността на гражданското въздухоплаване на европейско равнище;
18)
„система за управление на безопасността“ означава систематичен подход за управление на авиационната безопасност, включително необходимите организационни структури, отговорности, политики и процедури и включва всяка система за управление, която самостоятелно или интегрирано с други системи за управление на организацията осигурява управлението на безопасността.
Член 3
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят правилата за:
а)
докладване на събития, които застрашават или които - ако не бъдат отстранени или ако бъдат пренебрегнати - биха застрашили въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, оборудване или инсталация, от които зависи експлоатацията на въздухоплавателното средство, и докладване на друга свързана с безопасността информация от значение във връзка с това;
б)
анализ и последващи действия във връзка с докладваните събития и друга свързана с безопасността информация;
в)
защита на заетите във въздухоплаването;
г)
подходящо използване на събраната информация относно безопасността;
д)
въвеждането на събраната информация в Европейския централен регистър; и
е)
разпространението на тази несъдържаща лични данни информация сред заинтересованите страни с цел да им се предостави информацията, от която се нуждаят, за да повишат авиационната безопасност.
2. Настоящият регламент се прилага за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с граждански въздухоплавателни средства, с изключение на въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008. Държавите членки могат да решат да прилагат настоящия регламент и за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 4
Задължително докладване
1. Събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност и попадат в изброените по-долу категории, се докладват от лицата, изброени в параграф 6, чрез системите за задължително докладване на събития съгласно настоящия член:
a)
събития, свързани с експлоатацията на въздухоплавателното средство, като например:
i)
събития, свързани със сблъскване;
ii)
събития, свързани с излитане и приземяване;
iii)
събития, свързани с гориво;
iv)
събития по време на полета;
v)
събития, свързани с комуникациите;
vi)
събития, свързани с наранявания, аварийни и други критични ситуации;
vii)
събития, свързани със загуба на работоспособност на членове на екипажа, или други събития, свързани с екипажа;
viii)
събития, свързани с метеорологичните условия или сигурността;
б)
събития, свързани с техническите условия, поддръжката и ремонта на въздухоплавателното средство, като например:
i)
структурни дефекти;
ii)
неизправно функциониране на системите;
iii)
проблеми, свързани с поддръжката и ремонта;
iv)
проблеми със задвижването (включително двигатели, витла и роторни системи) и проблеми със спомагателните захранващи уредби;
в)
събития, свързани с аеронавигационното обслужване и съоръжения, като например:
i)
сблъскване, опасно сближаване или възможност за сблъскване;
ii)
специфични събития от областта на управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
iii)
събития, свързани с управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
г)
събития, свързани с летищата и наземното обслужване, като например:
i)
събития, свързани с летищните дейности и съоръжения;
ii)
събития, свързани с обработка на пътници, багаж, поща и товари;
iii)
събития, свързани с наземно обслужване на въздухоплавателни средства и услуги във връзка с това.
2. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събитията, посочени в параграф 1.
3. Всяка държава членка създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани от организации съгласно параграф 2.
4. Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани съгласно параграф 2 от организации, които са сертифицирани или одобрени от Агенцията.
5. Комисията приема чрез актове за изпълнение списък с класификация на събитията, който да се използва при докладването на събития съгласно параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Комисията включва в тези актове за изпълнение отделен списък с класификация на събитията, свързани с въздухоплавателни средства, различни от въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга. Този списък представлява опростен вариант на списъка, посочен в първа алинея, и при необходимост се адаптира към особеностите на този сектор на въздухоплаването.
6. Следните физически лица докладват събитията, посочени в параграф 1 - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 2 от организацията, в която работи, с която има сключен договор или която обслужва докладващият, или като друга възможност - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 3 от държавата членка, в която е установена организацията им, или от държавата, издала, заверила или приравнила свидетелството за правоспособност на пилот, или чрез системата, създадена в съответствие с параграф 4 от Агенцията:
a)
командирът на въздухоплавателното средство или, в случай че той не е в състояние да докладва за събитието - всеки друг член на екипажа, който е след него по командната верига на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка, или на въздухоплавателно средство, регистрирано извън Съюза, но използвано от оператор, за който държава членка осигурява надзор над експлоатацията, или от оператор, установен в Съюза;
б)
лице, което се занимава с проектиране, производство, контрол на летателната годност, контрол, техническо обслужване или модифициране на въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
в)
лице, което подписва удостоверение за преглед на летателната годност или за пускане в експлоатация, свързано с въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
г)
лице, изпълняващо функция, която изисква то да бъде оправомощено от държава членка като член на персонала на доставчик на въздухоплавателни услуги, на което са възложени отговорности, свързани с аеронавигационното обслужване, или като служител за полетна информация;
д)
лице, изпълняващо функция, свързана с управлението на безопасността на летище, за което се прилага Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (13);
е)
лице, изпълняващо функция, свързана с монтажа, модификацията, поддръжката, ремонта, основния ремонт, предполетната проверка или инспектирането на аеронавигационните съоръжения, надзорът върху които се осигурява от държава членка;
ж)
лице, изпълняващо функция, свързана с наземното обслужване на въздухоплавателните средства, включително зареждане с гориво, подготовка на сборна товарителница, товарене, обработка срещу обледеняване и влекачни работи на летище съгласно Регламент (ЕО) № 1008/2008.
7. Лицата, посочени в параграф 6, докладват за събитията в рамките на 72 часа от момента, в който са узнали за тях, освен ако не могат да го направят поради извънредни обстоятелства.
8. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка и която излиза извън обхвата на параграф 9, докладва на компетентния орган на тази държава членка, посочен в член 6, параграф 3, сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2 от настоящия член, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
9. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, докладва на Агенцията сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
Член 5
Доброволно докладване
1. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална заплаха за авиационната безопасност.
2. Всяка държава членка създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организациите съгласно параграф 6, но не се свежда само до това.
3. Агенцията създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организации, сертифицирани или одобрени от Агенцията съгласно параграф 5, но не се свежда само до това.
4. Системата за доброволно докладване се използва за улесняване на събирането на сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които:
а)
не подлежат на задължително докладване съгласно член 4, параграф 1; или
б)
се докладват от лица, които не са изброени в член 4, параграф 6.
5. Всяка организация, която е установена в държава членка и която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на Агенцията сведенията за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност.
6. Всяка организация, която е установена в държава членка и не е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на компетентния орган на тази държава членка, определен съгласно член 6, параграф 3, сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 от настоящия член и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност. Държавите членки могат да изискат всяка установена на тяхната територия организация да докладва сведения за всички събития, събрани съгласно параграф 1 от настоящия член.
7. Държавите членки, Агенцията и организациите могат да създават други системи за събиране и обработване на информация относно безопасността с цел да събират сведения за събития, които може да не се отчитат от системите за докладване, посочени в член 4 и в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Тези системи могат да включват докладване до образувания, различни от посочените в член 6, параграф 3, както и активното участие на:
а)
сектора на въздухоплаването;
б)
професионалните организации на авиационния персонал.
8. Информацията, получавана при доброволното и задължителното докладване, може да се обедини в една система.
Член 6
Събиране и съхраняване на информация
1. Всяка организация, установена в държава членка, определя едно или повече лица, които действат независимо, като събират, оценяват, обработват, анализират и съхраняват сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
2. Съгласувано с компетентния орган малките организации могат да въведат опростен механизъм за събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведенията за събития. Те могат да изпълняват тези задачи съвместно с други организации от същия вид в съответствие с правилата за поверителност и защита съгласно настоящия регламент.
3. Всяка държава членка определя един или повече компетентни органи, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
Органите, които може да бъдат определени съгласно първа алинея, заедно или поотделно, са следните:
a)
националният орган за гражданско въздухоплаване; и/или
б)
органът за разследване във връзка с безопасността; и/или
в)
друг независим орган или независимо образувание, установен(о) в Съюза и натоварен(о) с тази функция.
Ако дадена държава членка определи повече от един орган или образувание, тя определя един (едно) от тях за звено за контакт за предаването на информацията, посочена в член 8, параграф 2.
4. Агенцията определя едно или повече лица, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани в съответствие с членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
5. Организациите съхраняват докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията, в една или повече бази данни.
6. Компетентните органи, посочени в параграф 3, съхраняват в национална база данни докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
7. Относимата информация за произшествия и сериозни инциденти, която е събрана или предоставена от органите за разследване във връзка с безопасността, също се съхранява в националната база данни.
8. Агенцията съхранява в база данни доклади за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
9. Органите за разследване във връзка с безопасността трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед изпълнението на своите отговорности съгласно член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010.
10. Органите за гражданско въздухоплаване на държавите членки трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед на изпълнението на своите отговорности във връзка с безопасността.
Член 7
Качество и съдържание на докладите за събития
1. Докладите за събития, посочени в член 6, съдържат най-малко информацията, посочена в приложение I.
2. Докладите за събития, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, съдържат класификацията на риска по отношение на безопасността на съответното събитие. Класификацията се проверява и при необходимост се променя и одобрява от компетентния орган на държавата членка или Агенцията в съответствие с общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в параграф 5 от настоящия член.
3. Организациите, държавите членки и Агенцията установяват процедури за проверка на качеството на данните с цел да се подобри съгласуваността на данните, по-специално между първоначално събраната информация и съхранения в базата данни доклад.
4. Базите данни, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, използват формати, които са:
а)
стандартизирани с цел улесняване на обмена на информация; и
б)
съвместими със софтуера Eccairs и таксономията ADREP.
5. В тясно сътрудничество с държавите членки и Агенцията посредством мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, Комисията разработва общоевропейска схема за класификация на риска, за да могат организациите, държавите членки и Агенцията да класифицират събитията по отношение на техния риск за безопасността. При това Комисията взема предвид необходимостта от съвместимост със съществуващите схеми за класификация на риска.
Комисията разработва тази схема до 15 май 2017 г.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 за определяне на общоевропейската схема за класификация на риска.
7. Комисията приема чрез актове за изпълнение разпоредби за прилагането на общоевропейската схема за класификация на риска. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
8. Комисията и Агенцията предоставят подкрепа на компетентните органи на държавите членки във връзка със задачата им за въвеждане на данните, включваща например:
а)
въвеждането на минималната информация, посочена в параграф 1;
б)
класификацията на събитията в зависимост от свързания с тях риск, посочена в параграф 2; и
в)
определянето на процедури за проверка на качеството на данните, посочени в параграф 3.
Комисията и Агенцията предоставят тази подкрепа по такъв начин, че да спомагат за хармонизирането на процесите на въвеждане на данни в държавите членки, по-специално като осигуряват на персонала, работещ в органите и образуванията, посочени в член 6, параграфи 1, 3 и 4:
а)
указания;
б)
работни форуми; и
в)
подходящо обучение.
Член 8
Европейски централен регистър
1. Комисията управлява Европейски централен регистър за съхранение на всички доклади за събития, събирани в рамките на Съюза.
2. Всяка държава членка, съгласувано с Комисията, актуализира Европейския централен регистър чрез прехвърляне на цялата информация, свързана с безопасността, която се съхранява в националните бази данни, посочени в член 6, параграф 6.
3. Агенцията съгласува с Комисията техническите протоколи за прехвърлянето в Европейския централен регистър на всички доклади за събития, събирани от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за прилагането му, по-специално събитията, данни за които се съхраняват във вътрешната система за докладване на събития, както и информацията, събирана съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5.
4. Комисията приема чрез актове за изпълнение правила за управлението на Европейския централен регистър, посочен в параграфи 1 и 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Член 9
Обмен на информация
1. Държавите членки и Агенцията участват в обмен на информация, като посредством Европейския централен регистър предоставят на разположение на компетентните органи на другите държави членки, на Агенцията и на Комисията цялата информация, свързана с безопасността, съхранявана в съответните им бази данни с доклади.
Докладите за събития се прехвърлят в Европейския централен регистър не по-късно от 30 дни след въвеждането им в националната база данни.
При необходимост докладите за събития се актуализират с допълнителна информация, свързана с безопасността.
2. Държави членки също така прехвърлят към Европейския централен регистър информация относно произшествия и сериозни инциденти, както следва:
а)
в хода на разследването - предварителната фактическа информация относно произшествия и сериозни инциденти;
б)
след приключване на разследването:
i)
окончателния доклад от разследването; и
ii)
обобщение на окончателния доклад от разследването на английски език, ако има такова.
3. Държава членка или Агенцията изпраща във възможно най-кратък срок цялата съществена информация, свързана с безопасността, на съответния орган на държавата членка или на Агенцията, когато при събирането на сведения за събития, при съхраняването на доклади за събития или при изготвянето на анализ в съответствие с член 13, параграф 6 дадена държава членка или Агенцията установи наличието на въпроси, свързани с безопасността, за които счита, че:
a)
са от интерес за други държави членки или за Агенцията; или
б)
е възможно да налагат предприемането на действия във връзка с безопасността от страна на други държави членки или на Агенцията.
Член 10
Разпространение на информация, съхранявана в Европейския централен регистър
1. Всяко образувание, на което е възложено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване, или всеки орган за разследване във връзка с безопасността в рамките на Съюза трябва да разполага със сигурен пълен онлайн достъп до информацията за събития, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Информацията се използва в съответствие с членове 15 и 16.
2. Заинтересованите страни, посочени в приложение II, могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Заинтересованите страни, установени в рамките на Съюза, отправят исканията си за информация до звеното за контакт в държавата членка, в която са установени.
Заинтересованите страни, установени извън Съюза, отправят исканията си до Комисията.
Комисията уведомява компетентния орган на съответната държава членка за подадените съгласно настоящия параграф искания.
3. Без да се засяга член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, която се съдържа в Европейския централен регистър, свързана с текущи разследвания във връзка с безопасността, извършвани в съответствие с посочения регламент, не може да се разкрива на заинтересованите страни съгласно настоящия член.
4. От съображения за сигурност на заинтересованите страни не се предоставя пряк достъп до Европейския централен регистър.
Член 11
Обработване на искания и решения
1. Исканията за информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, се подават чрез формуляри, които са одобрени от звеното за контакт. Тези формуляри съдържат най-малко елементите, посочени в приложение III.
2. Звеното за контакт, което получава искане, проверява:
а)
дали искането е отправено от заинтересована страна;
б)
дали е компетентно да разгледа това искане.
Когато звеното за контакт прецени, че компетентна да разгледа искането е друга държава членка или Комисията, то го препраща на тази държава членка или на Комисията, в зависимост от случая.
3. Звеното за контакт, което получава искане, във всеки конкретен случай преценява дали искането е обосновано и изпълнимо.
Звеното за контакт може да предоставя информация на заинтересованите страни на хартиен носител или чрез сигурни електронни средства за комуникация.
4. Ако искането бъде прието, звеното за контакт определя обема и нивото на информация, която да бъде предоставена. Без да се засягат членове 15 и 16, информацията се ограничава до строго необходимото за целите на искането.
Информация, която не е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна, се предоставя само в обобщена форма или във форма, при която са заличени всички лични данни. Информация в необобщена форма може да бъде предоставена на заинтересованата страна, ако тя представи подробна писмена обосновка. Тази информация трябва да се използва в съответствие с членове 15 и 16.
5. Звеното за контакт предоставя на заинтересованите страни, посочени в буква б) от приложение II, само информация, свързана с тяхното собствено оборудване, операции или област на дейност.
6. Звеното за контакт, което получава искане от заинтересована страна, посочена в буква a) от приложение II, може да вземе решение от общ характер да предоставя редовно информация на тази заинтересована страна, при условие че:
а)
поисканата информация е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна;
б)
с решението от общ характер не се предоставя достъп до цялото съдържание на базата данни;
в)
решението от общ характер се отнася единствено до достъпа до несъдържаща лични данни информация.
7. Заинтересованата страна използва получената съгласно настоящия член информация при спазване на следните условия:
а)
заинтересованата страна използва информацията само за целта, посочена във формуляра за искането, която следва да е съвместима с целта на настоящия регламент, посочена в член 1; и
б)
заинтересованата страна не разкрива получената информация без писменото съгласие на предоставилия информацията и взема необходимите мерки, за да гарантира подходяща степен на поверителност на получената информация.
8. Решението за разпространение на информацията съгласно настоящия член се ограничава до строго необходимото за целите на нейния ползвател.
Член 12
Регистриране на искания и обмен на информация
1. Всяко звено за контакт регистрира всяко получено искане, както и предприетото в съответствие с това искане действие.
При получаване на искане и/или предприемане на действия своевременно се изпраща информация за това на Комисията.
2. Комисията предоставя на всички звена за контакт актуализирания списък на получените искания и на действията, предприети от различните звена за контакт и от самата Комисия.
Член 13
Анализ на събития и последващи действия на национално равнище
1. Всяка организация, установена в държава членка, разработва процедура за анализиране на сведенията за събития, събрани в съответствие с член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1, с цел да се открият рисковете за безопасността, свързани с установени събития или групи събития.
Въз основа на този анализ всяка организация определя всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
2. Когато в резултат на анализа по параграф 1 организация, установена в държава членка, набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тази организация:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
3. Всяка организация, установена в държава членка, редовно съобщава на своите служители и договорно нает персонал информацията, свързана с анализа и последващите действия във връзка със събития, по отношение на които са предприети превантивни или коригиращи мерки.
4. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 8 и член 5, параграф 6, организация, установена в държава членка, която не попада в обхвата на параграф 5, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на компетентния орган на държавата членка:
а)
предварителните резултати от извършения в съответствие с параграф 1 анализ, ако има такъв; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост организацията съобщава окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяване за събитието.
Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска от организациите да му предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е бил уведомен, но във връзка с което не е получил информация за последващите действия или е получил само предварителните резултати.
5. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5, организация, установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на Агенцията:
а)
предварителните резултати, ако има такива, от извършения съгласно параграф 1 анализ; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост сертифицираната или одобрената от Агенцията организация съобщава на Агенцията окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяването за събитието.
Агенцията може да поиска от организациите да ѝ предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е била уведомена, но във връзка с които не е получила информация за последващите действия или е получила само предварителните резултати.
6. Всяка държава членка и Агенцията разработват процедура за анализиране на информацията относно събития, които са им били докладвани пряко в съответствие с член 4, параграф 6 и член 5, параграфи 2 и 3, за да се открият опасностите за безопасността, свързани с тези събития. Въз основа на този анализ те определят всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
7. Когато в резултат на анализа по параграф 6 държава членка или Агенцията набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тя:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
8. Всяка държава членка и Агенцията трябва да разполагат с достъп до извършения анализ и да наблюдават по подходящ начин действията, предприети от организациите, за които съответно отговарят, по отношение на всяко събитие или група събития, наблюдавани в съответствие с параграф 4 или 5.
Ако дадена държава членка или Агенцията стигне до заключението, че изпълнението и ефективността на докладваните действия са неподходящи за справяне с действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността, тя осигурява предприемането и изпълнението на допълнителни подходящи действия от страна на съответната организация.
9. Когато е налична, информацията относно анализа и последващите действия във връзка с отделни събития или групи събития, получена съгласно настоящия член, се въвежда за съхранение в Европейския централен регистър, в съответствие с член 8, параграфи 2 и 3, своевременно и не по-късно от два месеца след въвеждането ѝ в националната база данни.
10. Държавите членки използват информацията, получена в резултат от анализа на доклади за събития, с цел набелязване на коригиращите действия, ако има такива, които да бъдат предприети в рамките на държавната програма за безопасност.
11. За да информира населението за нивото на безопасност в гражданското въздухоплаване, най-малко веднъж годишно всяка държава членка публикува преглед на безопасността. Прегледът на безопасността:
а)
съдържа обобщена и несъдържаща лични данни информация за видовете събития и друга свързана с безопасността информация, докладвана чрез нейните национални системи за задължително и доброволно докладване;
б)
отбелязва тенденциите;
в)
отбелязва предприетите действия.
12. Държавите членки могат да публикуват и несъдържащи лични данни доклади за събития и резултати от анализ на рисковете.
Член 14
Анализ на събития и последващи действия на равнището на Съюза
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат и участват редовно в обмена и анализа на информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Без да се засягат изискванията за поверителност, определени в настоящия регламент, когато е целесъобразно, могат да бъдат канени и наблюдатели след преценка на конкретния случай.
2. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат чрез мрежа от анализатори на авиационната безопасност.
Мрежата от анализатори на авиационната безопасност допринася за повишаването на авиационната безопасност в Съюза, по-специално като извършва анализи на безопасността, подпомагащи изпълнението на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
3. Агенцията оказва подкрепа на дейностите на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, като например предоставя помощ във връзка с подготовката и организацията на заседанията на мрежата.
4. Агенцията включва информация относно резултата от анализа на данните, посочен в параграф 1, в ежегодния си доклад за безопасността по член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 15
Поверителност и подходящо използване на информацията
1. Държавите членки и организациите, в съответствие с националното си право, както и Агенцията вземат необходимите мерки, за да гарантират подходяща степен на поверителност на сведенията за събития, получени от тях съгласно членове 4, 5 и 10.
Всяка държава членка, всяка организация, установена в държава членка, или Агенцията обработва личните данни само до степента, необходима за целите на настоящия регламент, и без да се засягат националните правни актове в изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
2. Без да се засягат свързаните със защитата на информацията относно безопасността разпоредби на членове 12, 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, получена от докладите за събития, се използва само за целта, за която е била събирана.
Държавите членки, Агенцията и организациите не предоставят и не използват тази информация за събития за:
а)
търсене на вина или отговорност; или
б)
друга цел, различна от поддържането или повишаването на авиационната безопасност.
3. При изпълнение на задълженията си по член 14 във връзка с информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър, Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки:
а)
осигуряват поверителността на информацията; и
б)
ограничават използването на информацията до строго необходимото с цел изпълнение на своите задължения, свързани с безопасността, без да търсят вина или отговорност. Във връзка с това посочената информация се използва по-специално за управление на риска и за анализ на тенденциите в областта на безопасността, което може да доведе до препоръки относно безопасността или действия за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността.
4. Държавите членки гарантират, че техните компетентни органи, посочени в член 6, параграф 3, и техните компетентни правораздавателни органи си сътрудничат чрез предварителни административни договорености. Тези предварителни административни договорености имат за цел осигуряването на подходящ баланс между необходимостта от добро правораздаване, от една страна, и от непрекъснато наличие на информация относно безопасността, от друга страна.
Член 16
Защита на източника на информация
1. За целите на настоящия член „лични данни“ включва по-специално имената или адресите на физически лица.
2. Всяка организация, установена в държава членка, гарантира, че всички лични данни се предоставят на разположение на служители на организацията, различни от лицата, определени в съответствие с член 6, параграф 1, само когато това е абсолютно наложително за разследването на събития с цел повишаване на авиационната безопасност.
Несъдържащата лични данни информация се разпространява в рамките на организацията, доколкото е целесъобразно.
3. Всяка държава членка гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в националната база данни, посочена в член 6, параграф 6. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни лица, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
4. Агенцията гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в базата данни на Агенцията, посочена в член 6, параграф 8. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни страни, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
5. Държавите членки и Агенцията не са възпрепятствани да предприемат каквито и да било действия с цел поддържане или повишаване на авиационната безопасност.
6. Без да се засяга действието на приложимото национално наказателно право, държавите членки трябва да се въздържат от образуване на производства по отношение на непредумишлени или неволни нарушения, които са станали известни само поради това, че са били докладвани съгласно членове 4 и 5.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10. Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или лицата, посочени в доклади за събития. По-специално държавите членки могат да прилагат това правило без изключенията, посочени в параграф 10.
7. В случай че бъдат образувани дисциплинарни или административни производства съгласно националното право, информацията, която се съдържа в докладите за събитията, не се използва срещу:
а)
докладващите; или
б)
посочените в доклади за събития лица.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10.
Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или на лицата, посочени в доклади за събития. Държавите членки могат да разширят обхвата на тази защита, по-специално по отношение на гражданските производства.
8. Държавите членки могат да приемат или да запазят законодателни разпоредби, гарантиращи степен на защита на докладващия или на лицата, посочени в доклади за събития, която да бъде по-висока от установената в настоящия регламент.
9. Освен в случаите, в които се прилага параграф 10, работодателят на служителите и договорно наетият персонал, които докладват или са посочени във връзка със събития, съобщени съгласно членове 4 и 5, или организацията, на която се предоставят услугите, не предприемат действия с неблагоприятни за тези служители и персонал последици въз основа на предоставената от докладващия информация.
10. Защитата по параграфи 6, 7 и 9 от настоящия член не се прилага в следните случаи:
а)
умишлено нарушение; или
б)
при наличие на явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в съответните обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
11. Всяка организация, установена в държава членка, след провеждането на консултации с представители на служителите си приема вътрешни правила, които описват как принципите на „културата на справедливост“, и по-специално принципът, посочен в параграф 9, се гарантират и прилагат в рамките на организацията.
Органът, определен съгласно параграф 12, може да поиска да прегледа вътрешните правила на организациите, установени в държавите членки, преди въвеждането на тези правила.
12. Всяка държава членка определя орган, отговарящ за прилагането на параграфи 6, 9 и 11.
Служителите и договорно наетият персонал могат да докладват на този орган за предполагаеми нарушения на установените в настоящия член правила. Служителите и договорно наетият персонал не подлежат на санкции за докладването на тези предполагаеми нарушения. Служителите и договорно наетият персонал могат да уведомяват Комисията за подобни предполагаеми нарушения.
Когато е целесъобразно, определеният орган предоставя консултации на съответните органи на своята държава членка относно правните средства за защита или санкциите съгласно член 21.
13. На 15 май 2019 г. и на всеки пет години след това всяка държава членка представя на Комисията доклад относно прилагането на настоящия член, и по-специално относно дейностите на органа, определен съгласно параграф 12. Този доклад не може да съдържа никакви лични данни.
Член 17
Актуализиране на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 с цел:
a)
да актуализира списъка със задължителните полета с данни в докладите за събития, посочени в приложение I, когато вследствие на натрупания опит от прилагането на настоящия регламент се наложат промени с цел повишаване на авиационната безопасност;
б)
да актуализира формуляра за искане на информация от Европейския централен регистър, съдържащ се в приложение III, с оглед натрупания опит и новите обстоятелства;
в)
да привежда приложенията в съответствие със софтуера Eccairs и таксономията ADREP, както и с правни актове, приети от Съюза, и с международни споразумения.
Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, предоставят на Комисията подходящо становище или становища с цел актуализиране на списъка на задължителните полета.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години от влизането в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възрази срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 6 и член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 20
Достъп до документи и защита на личните данни
1. С изключение на членове 10 и 11, които установяват по-строги правила за достъп до данните и информацията, съдържащи се в Европейския централен регистър, настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните правни актове, приети в изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушение на настоящия регламент. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки съобщават на Комисията тези разпоредби и всички последващи изменения, които ги засягат.
Член 22
Изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010
Член 19 от Регламент (ЕС) № 996/2010 се заличава.
Посоченият член продължава обаче да се прилага до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 23
Отмяна
Директива 2003/42/ЕО, Регламент (ЕО) № 1321/2007 и Регламент (ЕО) № 1330/2007 се отменят. Те продължават да се прилагат до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 24
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. До 16 ноември 2020 г. Комисията публикува доклад за оценка на изпълнението на настоящия регламент и го изпраща на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад обхваща по-специално приноса на настоящия регламент за намаляването на броя на произшествията с въздухоплавателни средства и свързаните с тях смъртни случаи. Когато е целесъобразно и въз основа на този доклад, Комисията прави предложения за изменение на настоящия регламент.
3. Настоящият регламент започва да се прилага от 15 ноември 2015 г. и не по-рано от влизането в сила на мерките за изпълнение, посочени в член 4, параграф 5. Член 7, параграф 2 се прилага от влизането в сила на делегираните актове и актовете за изпълнение, с които се определя и установява общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в член 7, параграфи 6 и 7.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 376/2014
(2014. gada 3. aprīlis)
par ziņošanu, analīzi un turpmākajiem pasākumiem attiecībā uz atgadījumiem civilajā aviācijā un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 996/2010 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/42/EK, Komisijas Regulas (EK) Nr. 1321/2007 un (EK) Nr. 1330/2007
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienībā civilajā aviācijā būtu jānodrošina augsts lidojumu drošuma vispārējais līmenis un būtu jāpieliek visas pūles, lai samazinātu nelaimes gadījumu un incidentu skaitu, nodrošinot sabiedrības uzticēšanos gaisa transportam.
(2)
Pēdējā desmitgadē tādu nelaimes gadījumu skaits civilajā aviācijā, kuros ir bojāgājušie, ir bijis vairāk vai mazāk nemainīgs. Tomēr nelaimes gadījumu skaits varētu pieaugt turpmākajās desmitgadēs, pieaugot gaisa satiksmes apjomam atbilstīgi prognozēm, kā arī palielinoties gaisa kuģu tehniskajai sarežģītībai.
(3)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 996/2010 (3) mērķis ir novērst nelaimes gadījumus, atvieglinot nekavējošas efektīvas un augsti kvalitatīvas drošības izmeklēšanas norisi. Šai regulai nebūtu jāiejaucas nelaimes gadījuma un incidenta izmeklēšanas procesā, ko pārvalda valstu drošības izmeklēšanas iestādes, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 996/2010. Nelaimes gadījuma vai nopietna incidenta situācijā paziņojumu par atgadījumu sniedz arī saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 996/2010.
(4)
Pastāvošie Savienības tiesību akti, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 216/2008 (4) un tās īstenošanas regulas, uzliek konkrētām organizācijām pienākumus izveidot ziņošanas par atgadījumiem sistēmas saistībā ar to lidojumu drošuma pārvaldības sistēmu. Tam, ka organizācijas ievēro Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas regulas, nebūtu tās jāatbrīvo no pienākuma ievērot šo regulu. Tāpat arī tam, ka organizācijas ievēro šo regulu, nebūtu tās jāatbrīvo no pienākuma ievērot Regulu (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas regulas. Tomēr tam nebūtu jāizraisa divu paralēlu ziņošanas sistēmu izveide, un Regula (EK) Nr. 216/2008, tās īstenošanas regulas un šī regula būtu jāuztver kā savstarpēji papildinošas.
(5)
Pieredze liecina, ka bieži vien pirms nelaimes gadījuma ar drošību saistīti incidenti un trūkumi ir liecinājuši par lidojumu drošuma apdraudējumiem. Lidojumu drošuma informācija tāpēc ir svarīgs avots, lai atklātu pastāvošos un iespējamos lidojumu drošuma apdraudējumus. Turklāt, lai arī gūt mācību no nelaimes gadījuma ir ļoti svarīgi, ir konstatēts, ka tīri reaktīvas sistēmu spējas pastāvīgi radīt uzlabojumus ir ierobežotas. Tāpēc reaktīvās sistēmas būtu jāpapildina ar proaktīvām sistēmām, kuras izmanto citus lidojumu drošuma informācijas veidus, lai panāktu efektīvus aviācijas drošības uzlabojumus. Savienībai, tās dalībvalstīm, Eiropas Aviācijas drošības aģentūrai (“Aģentūra”) un organizācijām būtu jādod ieguldījums lidojumu drošuma uzlabošanā, ieviešot proaktīvas un uz faktiem balstītas lidojumu drošuma sistēmas, kas būtu vērstas uz nelaimes gadījumu novēršanu, pamatojoties uz visas atbilstīgās informācijas par lidojumu drošumu, tostarp informācijas par atgadījumiem civilajā aviācijā, analīzi.
(6)
Lai uzlabotu aviācijas lidojumu drošumu, attiecīgā informācija par civilās aviācijas lidojumu drošumu būtu jāpaziņo, jāapkopo, jāglabā, jāaizsargā, jāizplata, būtu jāveic šādas informācijas apmaiņa, un tā būtu jāanalizē, un uz apkopotās informācijas pamata būtu jāveic attiecīgi drošuma uzlabošanas pasākumi. Šāda proaktīva un uz faktiem balstīta pieeja būtu jāīsteno dalībvalstu attiecīgajām aviācijas drošības iestādēm, organizācijām savas lidojumu drošuma pārvaldības sistēmas satvarā un Aģentūrai.
(7)
Prasībām, ko organizācijām piemēro saistībā ar ziņojumiem par atgadījumiem, vajadzētu būt samērīgām ar attiecīgās organizācijas lielumu un tās darbības jomu. Tādēļ varētu būt iespējams - jo īpaši mazāku organizāciju gadījumā - pieņemt lēmumu apvienot vai apkopot organizācijā pienākumus saistībā ar atgadījumiem, dalīties uzdevumos, kas saistīti ar ziņošanu par atgadījumiem, ar citām tāda paša veida organizācijām vai izmantot ārpakalpojumus, ko ar mērķi apkopot, izvērtēt, apstrādāt, analizēt un glabāt ziņas par atgadījumiem sniedz specializētas vienības, kuras apstiprinājušas dalībvalstu kompetentās iestādes. Tādām vienībām būtu jāievēro šajā regulā noteiktie aizsardzības un konfidencialitātes principi. Ārpakalpojumu organizācijai būtu jāuztur pienācīga kontrole pār uzdevumiem, kas veikti, izmantojot ārpakalpojumus, un tai būtu jāuzņemas galīgā pārskatatbildība un atbildība par šajā regulā paredzēto prasību piemērošanu.
(8)
Ir jānodrošina, ka aviācijas jomas ierindas profesionāļi sistemātiski ziņo par atgadījumiem, kas būtiski apdraud aviācijas drošību. Obligātās ziņošanas sistēmas būtu jāpapildina ar brīvprātīgas ziņošanas sistēmām, un abām sistēmām būtu personām jādod iespēja sniegt ziņas par atgadījumiem saistībā ar aviācijas drošību. Organizācijās, Aģentūrā un dalībvalstu kompetentajās iestādēs būtu jāizveido obligātas un brīvprātīgas ziņošanas sistēmas. Apkopotā informācija būtu jānosūta iestādei, kuras kompetencē ir pienācīga uzraudzība aviācijas lidojumu drošuma uzlabošanas nolūkā. Organizācijām būtu jāanalizē minētie atgadījumi, kas varētu ietekmēt lidojumu drošumu, lai apzinātu lidojumu drošuma apdraudējumus un veiktu jebkādus atbilstīgus vai preventīvus korektīvos pasākumus. Organizācijām savu analīžu sākotnējie rezultāti būtu jāsūta savu dalībvalstu kompetentajai iestādei vai Aģentūrai, un organizācijām būtu arī jānosūta tām galīgie analīzes rezultāti, ja minētie rezultāti uzrāda faktisku vai potenciālu aviācijas drošības risku. Dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Aģentūrai būtu jāievieš līdzīga procedūra attiecībā uz tiem atgadījumiem, par kuriem tām ziņots tieši, un būtu pienācīgi jāuzrauga organizācijas izvērtējums un jebkāds veiktais korektīvais vai preventīvais pasākums.
(9)
Dažādu kategoriju personāls, kas strādā vai ir citādi iesaistīts civilajā aviācijā, novēro notikumus, kas ir nozīmīgi nelaimes gadījumu novēršanai. Tādēļ viņiem vajadzētu būt pieejamiem rīkiem, kas viņiem ļauj par tādiem notikumiem ziņot, un būtu jāgarantē viņu aizsardzība. Lai mudinātu darbiniekus ziņot par atgadījumiem un dotu viņiem spēju pilnīgāk novērtēt pozitīvo ietekmi, kāda uz aviācijas drošību ir ziņošanai par atgadījumiem, viņi būtu regulāri jāinformē par pasākumiem, kas veikti ziņošanas par atgadījumiem sistēmu satvarā.
(10)
Apdraudējumi un riski saistībā ar sarežģītiem ar dzinēju darbināmiem gaisa kuģiem ļoti atšķiras no apdraudējumiem un riskiem, kas saistās ar cita veida gaisa kuģiem. Tādēļ, lai gan šai regulai būtu jāattiecas uz visu aviācijas nozari, tās noteiktajām prasībām vajadzētu būt samērīgām ar dažādu veidu gaisa kuģu darbības jomu un sarežģītību. Attiecīgi informācijai par atgadījumiem, kuros ir iesaistīti gaisa kuģi, kas nav sarežģīti ar dzinēju darbināmi gaisa kuģi, būtu jāpiemēro vienkāršoti ziņošanas pienākumi, kas labāk pielāgoti minētajai aviācijas nozarei.
(11)
Papildus šajā regulā paredzētajām sistēmām būtu jāsekmē citu līdzekļu izstrāde, lai apkopotu informāciju par lidojumu drošumu un tādējādi apkopotu papildu informāciju, kas varētu veicināt aviācijas drošības uzlabošanu. Ja organizācijām jau ir lidojumu drošuma informācijas apkopošanas sistēmas, kas labi darbojas, tām būtu jāļauj turpināt izmantot minētās sistēmas līdztekus sistēmām, kas jāizveido, piemērojot šo regulu.
(12)
Drošības izmeklēšanas iestādēm un jebkurai vienībai, kam uzticēta civilās aviācijas lidojumu drošuma regulēšana Savienībā, vajadzētu būt pilnīgai piekļuvei savās valstīs apkopotajām ziņām par atgadījumiem un glabātajiem ziņojumiem par atgadījumiem, lai pieņemtu lēmumu par to, kuru incidentu drošības izmeklēšanu būtu jāveic, kā arī lai noteiktu, kur gūstama mācība aviācijas drošības interesēs, un lai izpildītu savas saistības pārraudzības jomā.
(13)
Kvalitatīvu un pilnīgu datu esamība ir būtiska, jo, analizējot neprecīzus datus un atvasinot no tiem tendences, var iegūt maldinošus rezultātus un novirzīt centienus uz neatbilstīgu rīcību. Turklāt šādi neprecīzi dati var mazināt tās informācijas ticamību, kas iegūta ziņošanas par atgadījumiem sistēmās. Lai nodrošinātu ziņojumu par atgadījumiem kvalitāti un veicinātu to pilnīgumu, tajos būtu jāiekļauj konkrēta minimālā informācija, kas var būt atšķirīga atkarībā no konkrētās atgadījumu kategorijas. Turklāt būtu jāīsteno procedūras, lai pārbaudītu informācijas kvalitāti un novērstu ziņojuma par atgadījumu neatbilstību sākotnējām apkopotajām ziņām par atgadījumu. Turklāt ar Komisijas atbalstu būtu jāizstrādā piemērots pamatnostādņu materiāls, īpaši, lai nodrošinātu datu kvalitāti un veicinātu to pilnīgumu, kā arī nodrošinātu datu konsekventu un vienotu iekļaušanu datubāzēs. Lai sniegtu vajadzīgo atbalstu, būtu jāorganizē arī semināri, īpaši tas būtu jādara Komisijai.
(14)
Komisijai būtu jāizveido vienota Eiropas riska klasifikācijas shēma, lai, aplūkojot atsevišķus paaugstināta riska atgadījumus, kas attiecas uz lidojumu drošumu, nodrošinātu nepieciešamās tūlītējās rīcības noteikšanu. Pēc iepazīšanās ar kopsavilkuma informāciju minētajai shēmai arī būtu jādod iespēja apzināt galvenās riska jomas. Šādai shēmai būtu jāpalīdz attiecīgajām vienībām izvērtēt atgadījumus un noteikt, kurā jomā būtu jākoncentrē to pūliņi. Vienotai Eiropas riska klasifikācijas shēmai būtu jāveicina integrēta un saskaņota pieeja riska pārvaldībai visā Eiropas aviācijas sistēmā un tādējādi jādod iespēja organizācijām, dalībvalstīm, Komisijai un Aģentūrai saskaņoti pievērsties centieniem uzlabot lidojumu drošumu.
(15)
Vienotai Eiropas riska klasifikācijas shēmai, pamatojoties uz kopsavilkuma informāciju no Eiropas perspektīvas, arī būtu jādara iespējamu svarīgu riska jomu apzināšanu Savienībā un atbalstīt darbu, kas ieguldīts Eiropas aviācijas drošības programmas un Eiropas aviācijas drošības plāna jomā. Komisijai būtu jāsniedz pienācīgs atbalsts, lai nodrošinātu konsekventu un vienotu riska klasifikāciju dalībvalstīs.
(16)
Lai atvieglinātu informācijas apmaiņu, ziņojumi par atgadījumiem būtu jāglabā datubāzēs, kurām būtu jābūt saderīgām ar Eiropas koordinācijas centra gaisa kuģu atgadījumu ziņošanas sistēmu (Eccairs) (programmatūra, ko ziņojumu par atgadījumiem glabāšanai izmanto visas dalībvalstis un Eiropas Centrālais repozitorijs) un ADREP taksonomiju (Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) taksonomija, kas arī tiek izmantota Eccairs programmatūrā). Aģentūrai un Komisijai būtu jānodrošina tehniskais atbalsts sistēmu savstarpējai izmantojamībai.
(17)
Organizācijām vienā vai vairākās datubāzēs būtu jāglabā ziņojumi par atgadījumiem, kuru pamatā ir ziņas par atgadījumiem, kas apkopotas saskaņā ar obligātās un, attiecīgā gadījumā, brīvprātīgās ziņošanas sistēmām. Vajadzētu būt iespējamam, ka datubāzes sarežģītība ir samērīga ar attiecīgās organizācijas lielumu un/vai tās nozīmi saistībā ar šīs regulas mērķiem, un tai būtu jāsastāv vismaz no datu datnes, kurā iekļauti vienotie obligātie datu lauki un, attiecīgā gadījumā, specifiski obligātie datu lauki.
(18)
Ja atgadījumā ir iesaistīts kādā dalībvalstī reģistrēts gaisa kuģis vai tāds gaisa kuģis, kura ekspluatants ir organizācija, kas kādā dalībvalstī veic uzņēmējdarbību, par to būtu jāziņo arī tad, ja šis atgadījums noticis ārpus minētās dalībvalsts teritorijas.
(19)
Savienībā būtu jāapmainās ar informāciju par atgadījumiem, lai uzlabotu iespējas konstatēt faktiskus vai potenciālus apdraudējumus. Šai informācijas apmaiņai būtu arī jādod iespēja dalībvalstīm piekļūt visai informācijai par tiem atgadījumiem, kas notikuši to teritorijā vai to gaisa telpā, bet par kuriem ziņots citai dalībvalstij. Tam arī būtu jādod iespēja Aģentūrai iegūt precīzu informāciju par atgadījumiem un piekļūt visiem Savienībā apkopotajiem ziņojumiem par atgadījumiem, lai vajadzības gadījumā veiktu korektīvus pasākumus nolūkā novērst Savienībā konstatētu risku. Šai informācijas apmaiņai būtu jādod iespēja dalībvalstu kompetentajām iestādēm iegūt precīzu informāciju par atgadījumiem to gaisa telpā un vajadzības gadījumā veikt korektīvus pasākumus nolūkā novērst to teritorijā konstatētu risku.
(20)
Apmaiņas ar informāciju par atgadījumiem mērķim vajadzētu būt novērst aviācijas nelaimes gadījumus un incidentus. Tas nebūtu jāizmanto, lai noteiktu vainīgo vai sauktu pie atbildības vai lai noteiktu drošuma rādītāju kritērijus.
(21)
Visiedarbīgākais veids, kā nodrošināt liela lidojumu drošuma informācijas apjoma apmaiņu starp dalībvalstīm, Komisiju un Aģentūru, ir - izmantojot Eiropas Centrālo repozitoriju ar noteikumu, ka dalībvalstīm, Komisijai un Aģentūrai ir tam pilnīga piekļuve.
(22)
Visa ar lidojumu drošumu saistītā informācija, kura iegūta no ziņojumiem par atgadījumiem, kas tiek apkopoti Savienībā, būtu laikus jāpārsūta uz Eiropas Centrālo repozitoriju. Tam būtu jāietver ne vien informācijas par incidentiem apkopošana, bet arī informācija par nelaimes gadījumiem un nopietnu incidentu izmeklēšanu, ievērojot Regulu (ES) Nr. 996/2010.
(23)
Šī regula būtu jāpiemēro organizāciju, dalībvalstu un Aģentūras datubāzēs glabātajai informācijai par atgadījumiem.
(24)
Visai Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautajai ar lidojumu drošību saistītajai informācijai vajadzētu būt pieejamai vienībām, kurām uzticēta civilās aviācijas lidojumu drošuma regulēšana Savienībā, tostarp Aģentūrai un iestādēm, kas atbild par nelaimes gadījumu un incidentu izmeklēšanu Savienībā.
(25)
Ieinteresētajām personām vajadzētu būt iespējamam pieprasīt piekļuvi konkrētai Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautai informācijai, ievērojot noteikumus attiecībā uz šādas informācijas konfidencialitāti un iesaistīto personu anonimitāti.
(26)
Ņemot vērā, ka valsts kontaktpunkti ir vislabāk informēti par ieinteresētajām personām, kas veic uzņēmējdarbību konkrētajā dalībvalstī, katram valsts kontaktpunktam būtu jāapstrādā pieprasījumi, kurus iesniegušas ieinteresētās personas, kas veic uzņēmējdarbību tā dalībvalsts teritorijā. Komisijai būtu jāapstrādā pieprasījumi, kurus iesniegušas trešo valstu vai starptautisku organizāciju ieinteresētās personas.
(27)
Ziņojumos par atgadījumiem iekļautā informācija būtu jāanalizē un drošības riski - jāapzina. Būtu jānosaka un laikus jāīsteno jebkuri atbilstīgi pasākumi aviācijas drošības uzlabošanai. Informācija par atgadījumu analīzi un turpmākiem pasākumiem būtu jāizplata organizācijās, dalībvalstu kompetentajās iestādēs un Aģentūrā, jo atgriezeniskas saites sniegšana par ziņotajiem atgadījumiem ir labs stimuls personām, lai tās ziņotu par atgadījumiem. Attiecīgā gadījumā un ja iespējams, informācija par atgadījumu analīzi un turpmākiem pasākumiem būtu jāsniedz arī tām personām, kuras par atgadījumiem ir tieši ziņojušas dalībvalstu kompetentajām iestādēm vai Aģentūrai. Šajā atgriezeniskajā saitē būtu jāievēro noteikumi par konfidencialitāti un aizsardzību attiecībā uz ziņotāju un ziņojumā par atgadījumiem minētajām personām, ievērojot šo regulu.
(28)
Šai regulai būtu jāpalīdz dalībvalstīm, Aģentūrai un organizācijām pārvaldīt aviācijas drošības riskus. Organizāciju lidojumu drošuma pārvaldības sistēmas tiek papildinātas ar dalībvalstu un Aģentūras lidojumu drošuma pārvaldības sistēmām. Organizācijas pārvalda lidojumu drošuma riskus saistībā ar savām konkrētajām darbībām, savukārt dalībvalstu kompetentās iestādes un Aģentūra pārvalda lidojumu drošuma riskus dalībvalstīm un Savienības aviācijas sistēmām kopumā, risinot kopīgus aviācijas drošības riskus savā attiecīgajā dalībvalstī vai Savienības mērogā. Aģentūras un dalībvalstu kompetento iestāžu atbildībai nebūtu jāatbrīvo organizācijas no to tiešās atbildības attiecībā uz lidojumu drošuma pārvaldību, kas saistās ar produktiem un pakalpojumiem, ko tās nodrošina. Šajā nolūkā organizācijām būtu jāapkopo un jāanalizē informācija par atgadījumiem, lai apzinātu un mazinātu ar savām darbībām saistītos apdraudējumus. Tām arī būtu jāizvērtē saistītie lidojumu drošuma riski un jāpiešķir resursi, lai veiktu nekavējošus un atbilstīgus lidojumu drošuma risku mazināšanas pasākumus. Process tā kopumā būtu jāpārrauga attiecīgajai kompetentajai iestādei, kurai vajadzības gadījumā būtu jāpieprasa, lai tiktu veikta papildu darbība ar mērķi nodrošināt, ka lidojumu drošuma trūkumi tiek pareizi novērsti. No otras puses, dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Aģentūrai būtu jāpapildina organizāciju lidojumu drošuma pārvaldības sistēmas attiecīgi dalībvalsts un Eiropas mērogā.
(29)
Kad dalībvalstis nosaka, kāds pasākums jāiekļauj to valsts lidojumu drošuma programmā un valsts lidojumu drošuma plānā, un lai nodrošinātu, ka pasākums balstās uz faktiem, tām būtu jāizmanto informācija, kas iegūta no apkopotajiem ziņojumiem par atgadījumiem un no to analīzes. Valsts lidojumu drošuma programma un valsts lidojumu drošuma plāns tiek papildināti Eiropas mērogā ar Eiropas aviācijas drošības programmu un Eiropas aviācijas drošības plānu.
(30)
Ņemot vērā to, ka mērķi - proti, uzlabot aviācijas drošību, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo dalībvalstu administrētās atsevišķās ziņošanas sistēmas ir neefektīvākas par koordinētu informācijas apmaiņas tīklu, kas ļauj Savienības līmenī apzināt iespējamas lidojumu drošuma problēmas un galvenās riska jomas, valstu līmenī veiktā analīze būtu jāpapildina ar Savienības līmeņa analīzi un turpmākiem pasākumiem, lai nodrošinātu sekmīgāku izvairīšanos no aviācijas nelaimes gadījumiem un incidentiem. Šis uzdevums Savienības līmenī būtu jāpilda aviācijas drošības analītiķu tīklam koordinācijā ar Aģentūru un Komisiju. Minētajam tīklam būtu jāvar pieņemt vienprātīgu lēmumu uzaicināt uz savām sanāksmēm citus novērotājus, tostarp nozares darbiniekus vai pārstāvjus.
(31)
Eiropas aviācijas drošības programmai un Eiropas aviācijas drošības plānam būtu jo īpaši jāizmanto aviācijas drošības analītiķu tīkla darbs, lai noteiktu, kāds pasākums jāīsteno Savienības līmenī tādā perspektīvā, kuras pamatā ir fakti.
(32)
Būtu jāsniedz plašākai sabiedrībai vispārēja kopsavilkuma informācija par aviācijas drošības līmeni dalībvalstīs un Savienībā. Minētajā informācijā būtu jo īpaši jāatspoguļo tendences un analīze, kas veikta, dalībvalstīm īstenojot šo regulu, kā arī informācija par Eiropas Centrālā repozitorija saturu kopsavilkuma veidā, un to var sniegt, publicējot informāciju par lidojumu drošuma darbības rādītājiem (SPI).
(33)
Civilās aviācijas drošības sistēma ir izveidota, pamatojoties uz atgriezenisko saiti un pieredzi, kas gūta nelaimes gadījumos un incidentos. Ziņošana par atgadījumu un informācijas par atgadījumu izmantošana lidojumu drošuma uzlabošanai balstās uz uzticēšanās saikni starp ziņotāju un vienību, kas atbild par informācijas apkopošanu un izvērtēšanu. Šajā sakarā ir stingri jāpiemēro konfidencialitātes noteikumi. Šie principi - aizsargāt ar lidojumu drošumu saistītu informāciju no neatbilstīgas izmantošanas un ierobežot piekļuvi Eiropas Centrālajam repozitorijam ar tikai tām ieinteresētajām personām, kas līdzdarbojas civilās aviācijas drošības uzlabošanā, - ir ieviesti, lai nodrošinātu nepārtrauktu ar lidojumu drošumu saistītās informācijas pieejamību, uz kuras pamata varētu atbilstīgi un laikus veikt preventīvu pasākumu un uzlabot aviācijas drošību. Šajā sakarā būtu pienācīgi jāaizsargā sensitīva ar lidojumu drošumu saistīta informācija un jānodrošina tās apkopošana, garantējot šīs informācijas konfidencialitāti, informācijas avota aizsardzību un nodrošinot civilās aviācijas ziņošanas sistēmās par atgadījumiem nodarbinātā personāla uzticēšanos. Būtu jāievieš pienācīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka ziņošanas par atgadījumiem shēmas satvarā apkopotajai informācijai saglabā konfidencialitāti un ka piekļuve Eiropas Centrālajam repozitorijam ir ierobežota. Valstu noteikumos par informācijas brīvību būtu jāņem vērā šādas informācijas nepieciešamā konfidencialitāte. Apkopotā informācija būtu pienācīgi jāaizsargā pret neatļautu izmantošanu vai izpaušanu. Tā būtu jāizmanto tikai un vienīgi aviācijas drošības uzturēšanas vai uzlabošanas nolūkā, un tā nebūtu jāizmanto, lai noteiktu vainīgo vai sauktu pie atbildības.
(34)
Lai nodrošinātu darbinieku vai līgumdarbinieku uzticēšanos organizācijas ziņošanas par atgadījumiem sistēmai, informācija, ko satur ziņojumi par atgadījumiem, būtu pienācīgi jāaizsargā un nebūtu jāizmanto citiem mērķiem kā vien aviācijas drošības uzturēšanai vai uzlabošanai. Iekšējiem “taisnīguma kultūras” noteikumiem, ko organizācijas pieņēmušas, ievērojot šo regulu, būtu jo īpaši jāveicina šā mērķa sasniegšana. Iedarbīgs veids šā mērķa sasniegšanai var būt tas, ka nodaļas, kuras izskata ziņojumus par atgadījumiem, tiek skaidri nošķirtas no pārējās organizācijas, tādējādi ierobežojot tādu personas datu vai informācijas pārsūtīšanu, kas ļauj identificēt ziņotāju vai citas personas, kuras minētas ziņojumos par atgadījumu.
(35)
Ziņotājs vai persona, kas ir minēta ziņojumos par atgadījumu, būtu pienācīgi jāaizsargā. Šajā sakarā ziņojumi par atgadījumiem būtu jādeidentificē, un informācija par ziņotāja identitāti un par personām, kas minētas ziņojumos par atgadījumu, nebūtu jāreģistrē datubāzēs.
(36)
Turklāt civilās aviācijas sistēmai būtu jāsekmē “lidojumu drošuma kultūra”, atvieglinot brīvprātīgo ziņošanu par atgadījumiem un tādējādi sekmējot “taisnīguma kultūras” principa iesakņošanos. “Taisnīguma kultūra” ir būtisks elements plašākā jēdzienā “lidojumu drošuma kultūra”, kas savukārt ir stabilas lidojumu drošuma pārvaldības sistēmas stūrakmens. Videi, kas ietver “lidojumu drošuma kultūru”, nebūtu jākavē pieņemt pasākumu, ja tas nepieciešams aviācijas drošības līmeņa uzturēšanai vai uzlabošanai.
(37)
“Taisnīguma kultūrai” būtu jāmudina personas ziņot informāciju, kas ir saistīta ar lidojumu drošumu. Tomēr tai nebūtu personas jāatbrīvo no savu parasto pienākumu pildīšanas. Šajā ziņā nebūtu jārada nelabvēlīgas sekas darbiniekiem un līgumdarbiniekiem, pamatojoties uz informāciju, kas ir sniegta, ievērojot šo regulu, izņemot tīša pārkāpuma gadījumos vai ja ir nepārprotami, smagi un nopietni ignorēts acīmredzams risks un ir pilnīgi pārkāpta profesionālā atbildība rīkoties tā, kā attiecīgajos apstākļos ir skaidri nepieciešams, tādējādi izraisot paredzamu kaitējumu personai vai īpašumam, vai kas krasi apdraud aviācijas drošības līmeni.
(38)
Lai mudinātu ziņošanu par atgadījumiem, būtu atbilstīgi aizsargāt ne tikai ziņotājus, bet arī personas, kuras minētas attiecīgajos ziņojumos par atgadījumu. Tomēr minētajai aizsardzībai nebūtu jāatbrīvo šīs personas no viņu ziņošanas pienākumiem, ievērojot šo regulu. Jo īpaši situācijā, ja persona, kura minēta ziņojumā par atgadījumu un kurai pašai ir pienākums ziņot par to pašu atgadījumu, tīši par to neziņo, tad minētajai personai būtu jāzaudē sava aizsardzība un tai vajadzētu būt pakļautai sankcijām, piemērojot šo regulu.
(39)
Neskarot valstu krimināltiesību aktus un pareizu tiesas spriešanu, ir svarīgi skaidri novilkt robežu tam, cik tālu ziņotājs un citas personas, kas minētas ziņojumos par atgadījumu, tiek aizsargātas no nelabvēlīgām sekām vai lietas ierosināšanas.
(40)
Lai uzlabotu personu uzticēšanos sistēmai, ziņojumu par atgadījumiem izskatīšana būtu jāorganizē tā, lai pienācīgi tiktu aizsargāta ziņotāja un citu personu, kas minētas ziņojumos par atgadījumu, identitātes konfidencialitāte saistībā ar “taisnīguma kultūras” veicināšanu. Mērķim, kad vien iespējams, būtu jādod iespēja izveidot neatkarīgu sistēmu atgadījumu izskatīšanai.
(41)
Organizāciju, dalībvalstu kompetento iestāžu un Aģentūras personālam, kas iesaistīts atgadījumu novērtējumā, apstrādē vai analīzē, ir svarīga loma, lai apzinātu lidojumu drošuma apdraudējumus un lidojumu drošuma trūkumus. Pieredze liecina, ka tad, ja atgadījumus analizē, izvērtējot pēc kāda nelaimes gadījuma gūto pieredzi, šī analīze palīdz apzināt riskus un trūkumus, kurus, iespējams, citādi nebūtu bijis iespējams apzināt. Tādēļ ir iespējams, ka tādas personas, kas iesaistītas atgadījumu novērtēšanā, apstrādē vai analīzē, var baidīties no iespējamām sekām, kas var izpausties kā lietas ierosināšana tiesu iestādēs. Neskarot valstu krimināltiesību aktus un pareizu tiesvedības darbību, dalībvalstīm nebūtu jāierosina tiesvedība pret personām, kuras dalībvalstu kompetentajās iestādēs ir iesaistītas atgadījumu novērtēšanā, apstrādē vai analīzē attiecībā uz lēmumiem, kuri pieņemti to pienākumu satvarā un kuri vēlāk, izvērtējot gūto pieredzi, izrādās bijuši kļūdaini vai neefektīvi, bet kuri to pieņemšanas brīdī, pamatojoties uz tajā laikā pieejamo informāciju, bija proporcionāli un atbilstīgi.
(42)
Darbiniekiem un līgumdarbiniekiem vajadzētu būt iespējai ziņot par gadījumiem, kad tiek pārkāpti ar šo regulu ieviestie principi, ar kuriem tiek reglamentēta viņu aizsardzība, un viņi nebūtu par to jāsoda. Dalībvalstīm būtu jādefinē sekas, ar kurām būs jāsaskaras tiem, kas pārkāpuši ziņotāja un citu personu, kas minētas ziņojumos par atgadījumu, aizsardzības principus, un būtu attiecīgi jānosaka tiesiskās aizsardzības līdzekļi vai jāpiemēro sankcijas.
(43)
Ir iespējams, ka personas no ziņošanas par atgadījumiem attur bailes no pašapsūdzības un iespējamām sekām, kas var izpausties kā lietas ierosināšana tiesu iestādēs. Šīs regulas mērķus var sasniegt bez nepiemērotas iejaukšanās dalībvalstu tieslietu sistēmās. Tādēļ ir piemēroti paredzēt, ka iepriekš neplānotiem vai nejaušiem likumpārkāpumiem, kas dalībvalstu iestādēm kļūst zināmi tikai tādēļ, ka par tiem tiek ziņots saskaņā ar šo regulu, nebūtu jāpiemēro disciplinārs, administratīvs vai tiesvedības process, ja vien piemērojamos valsts krimināltiesību aktos nav paredzēts citādi. Tomēr šim aizliegumam nebūtu jāattiecas uz trešo personu tiesībām ierosināt civilprocesu, un šīm tiesībām būtu jāpiemēro tikai valsts tiesību akti.
(44)
Tomēr saistībā ar “taisnīguma kultūras” vides veidošanu dalībvalstīm būtu jāsaglabā izvēles iespēju arī uz civilprocesiem vai kriminālprocesiem attiecināt aizliegumu izmantot ziņojumus par atgadījumiem kā pierādījumus pret ziņotājiem administratīvos un disciplināros procesos.
(45)
Turklāt būtu jāpastiprina un jāformalizē sadarbība starp lidojuma drošuma iestādēm un tiesu iestādēm, savstarpēji pieņemot iepriekš noteiktu kārtību, kam būtu jāievēro līdzsvars starp dažādajām iesaistītajām sabiedriskajām interesēm un būtu īpaši jāregulē, piemēram, piekļuve valstu datubāzēs iekļautajiem ziņojumiem par atgadījumiem un to izmantošana.
(46)
Lai atbalstītu palielinātās Aģentūras pilnvaras saskaņā ar šo regulu, tai būtu jāpiešķir pietiekami līdzekļi, lai tā spētu veikt uzticētos papildu uzdevumus.
(47)
Lai papildinātu vai grozītu šo regulu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(48)
Piemērojot šo regulu, Komisijai būtu jākonsultējas ar Aģentūru un aviācijas drošības analītiķu tīklu, kas minēts šajā regulā.
(49)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (5).
(50)
Piemērojot šo regulu, būtu pilnībā jāievēro noteikumi par datu apstrādi un personu aizsardzību, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (6) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 45/2001 (7). Piemērojot šo regulu, būtu pilnībā jāievēro noteikumi par piekļuvi datiem, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 (8), izņemot gadījumus saistībā ar tādu datu un informācijas izplatīšanu, kas iekļauti Eiropas Centrālajā repozitorijā un ko aizsargā ar stingrākiem piekļuves noteikumiem, kuri paredzēti šajā regulā.
(51)
Sankcijas jo īpaši būtu jāpiemēro jebkurai personai vai vienībai, kura, pārkāpjot šo regulu, ļaunprātīgi izmanto ar šo regulu aizsargāto informāciju; rada nelabvēlīgas sekas ziņotājam vai citām personām, kas minētas ziņojumos par atgadījumu, izņemot šajā regulā noteiktos atbrīvojuma gadījumus; neizveido tādu piemērotu vidi, kurā būtu iespējams apkopot ziņas par atgadījumiem; neveic apkopotās informācijas analīzi vai neveic pasākumus, lai novērstu jebkurus konstatētos vai potenciālos lidojumu drošuma trūkumus, vai nenodrošina tādas informācijas apmaiņu, kas apkopota, piemērojot šo regulu.
(52)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi - proti, izstrādāt kopīgus noteikumus ziņošanai par atgadījumiem civilajā aviācijā, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet Eiropas mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(53)
Tāpēc Regula (ES) Nr. 996/2010 būtu attiecīgi jāgroza.
(54)
Tādēļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/42/EK (9), Komisijas Regula (EK) Nr. 1321/2007 (10) un Komisijas Regula (EK) Nr. 1330/2007 (11) būtu jāatceļ.
(55)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, un tas sniedza atzinumu 2013. gada 10. aprīlī (12),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Mērķi
1. Šīs regulas mērķis ir uzlabot aviācijas drošību, gādājot par to, lai attiecīgā informācija saistībā ar civilo aviāciju tiktu paziņota, apkopota, glabāta, aizsargāta, lai tiktu veikta šādas informācijas apmaiņa, lai tā tiktu izplatīta un analizēta.
Šī regula nodrošina:
a)
lai vajadzības gadījumā, ņemot par pamatu apkopotās informācijas analīzi, laikus tiktu veikts drošuma pasākums;
b)
ar lidojumu drošumu saistītās informācijas nepārtrauktu pieejamību, ieviešot noteikumus par konfidencialitāti un informācijas atbilstīgu izmantošanu un ziņotāja un ziņojumos par atgadījumu minēto personu saskaņotu un uzlabotu aizsardzību; un
c)
ka aviācijas drošības riski tiek izskatīti un risināti gan Savienības, gan valsts līmenī.
2. Ziņošanas par atgadījumiem vienīgais mērķis ir novērst nelaimes gadījumus un incidentus, nevis noteikt vainīgo vai saukt pie atbildības.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“ziņotājs” ir fiziska persona, kas ziņo par atgadījumu vai sniedz citu ar drošumu saistītu informāciju, ievērojot šo regulu;
2)
“gaisa kuģis” ir ikviens lidaparāts, ko atmosfērā notur mijiedarbība ar gaisu, ja tā nav no zemes virsmas reflektēta mijiedarbība ar gaisu;
3)
“incidents” ir incidents Regulas (ES) Nr. 996/2010 nozīmē;
4)
“nopietns incidents” ir nopietns incidents Regulas (ES) Nr. 996/2010 nozīmē;
5)
“nelaimes gadījums” ir nelaimes gadījums Regulas (ES) Nr. 996/2010 nozīmē;
6)
“deidentificēta informācija” ir informācija, kas izriet no ziņojumiem par atgadījumiem, no kuras ir dzēsti visi personas dati, tādi kā fiziskas personas vārds, uzvārds vai adrese;
7)
“atgadījums” ir jebkurš ar lidojumu drošumu saistīts notikums, kas apdraud vai kas, ja to nenovērš vai ja uz to nereaģē, varētu apdraudēt gaisa kuģi, personas, kas tajā atrodas, vai jebkuru citu personu un kas jo īpaši ietver nelaimes gadījumu vai nopietnu incidentu;
8)
“organizācija” ir jebkura organizācija, kas nodrošina aviācijas produktus un/vai kas nodarbina personas, kurām saskaņā ar 4. panta 6. punktu ir jāziņo par atgadījumiem, slēdz ar šādām personām līgumus vai izmanto to pakalpojumus;
9)
“anonimitātes nodrošināšana” ir jebkādu ziņotāja un ziņojumos par atgadījumā minēto personu personas datu, kā arī jebkādu datu, tostarp atgadījumā iesaistītās(-o) organizācijas(-u) nosaukuma(-u), dzēšana no ziņojumiem par atgadījumiem, kuri varētu atklāt ziņotāja vai trešo personu identitāti vai pēc kuriem minēto informāciju varētu izsecināt no ziņojuma par atgadījumu;
10)
“apdraudējums” ir situācija vai objekts, kas potenciāli var izraisīt nāvi vai radīt miesas bojājumus personai, radīt bojājumus iekārtām vai konstrukcijām, materiālu zaudējumus vai samazināt personas spēju pildīt paredzētās funkcijas;
11)
“drošības izmeklēšanas iestāde” ir pastāvīgā valsts civilās aviācijas drošības izmeklēšanas iestāde, kura veic vai pārrauga drošības izmeklēšanas, kā minēts Regulas (ES) Nr. 996/2010 4. pantā;
12)
“taisnīguma kultūra” ir kultūra, kurā galvenos operatorus vai citas personas nesoda par to veiktajām darbībām, bezdarbību vai pieņemtajiem lēmumiem, kas ir atbilstīgi viņu pieredzei un apmācībai, tomēr klaja nolaidība, tīši pārkāpumi un destruktīvas darbības tajā netiek pieļautas;
13)
“kontaktpunkts” ir:
a)
ja informācijas pieprasījumu iesniedz ieinteresēta persona, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, - kompetentā iestāde, ko izrauga katra dalībvalsts saskaņā ar 6. panta 3. punktu;
b)
ja informācijas pieprasījumu iesniedz ieinteresēta persona, kas neveic uzņēmējdarbību Savienībā, - Komisija;
14)
“ieinteresētā persona” ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura oficiāla struktūra, kura ir tiesību subjekts vai nav, kurai ir iespēja piedalīties lidojumu drošuma uzlabošanā, piekļūstot informācijai par atgadījumiem, ar ko apmainās dalībvalstis, un uz kuru attiecas kāda no ieinteresēto personu kategorijām, kas noteiktas II pielikumā;
15)
“valsts lidojumu drošuma programma” ir integrēts tiesību aktu un pasākumu kopums ar nolūku pārvaldīt civilās aviācijas drošību dalībvalstī;
16)
“Eiropas aviācijas drošības plāns” ir lidojumu drošuma jautājumu izvērtējums un ar to saistītais rīcības plāns Eiropas līmenī;
17)
“Eiropas aviācijas drošības programma” ir integrēts noteikumu kopums Savienības līmenī kopā ar pasākumiem un procesiem, ko izmanto vienotai civilās aviācijas lidojumu drošuma pārvaldībai Eiropas līmenī;
18)
“lidojumu drošuma pārvaldības sistēma” ir sistēmiska pieeja aviācijas drošuma pārvaldībai, tostarp nepieciešamās organizatoriskās struktūras, pārskatabildība, politika un procedūras, un ietver jebkuru pārvaldības sistēmu, kas neatkarīgi vai apvienojumā ar citām organizācijas pārvaldības sistēmām risina problēmas, kuras saistītas ar lidojumu drošuma pārvaldību.
3. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka noteikumus attiecībā uz:
a)
ziņošanu par atgadījumiem, kas apdraud vai kas, ja tos nenovērš vai nerisina, apdraudētu gaisa kuģi, personas, kas tajā atrodas, jebkuru citu personu, kā arī aprīkojumu vai iekārtas, kas ietekmē gaisa kuģa ekspluatāciju; un ziņošanu par citu atbilstīgo ar drošumu saistīto informāciju minētajā kontekstā;
b)
analīzi un turpmāko rīcību saistībā ar ziņotajiem atgadījumiem un citu ar drošumu saistītu informāciju;
c)
aviācijas jomas profesionāļu aizsardzību; un
d)
ar lidojumu drošumu saistītās apkopotās informācijas atbilstīgu izmantošanu;
e)
apkopotās informācijas iekļaušanu Eiropas Centrālajā repozitorijā; un
f)
informācijas, kurai nodrošināta anonimitāte, izplatīšanu ieinteresētajām personām, lai šādu personu rīcībā būtu informācija, kas tām nepieciešama lidojumu drošuma uzlabošanai.
2. Šo regulu piemēro atgadījumiem un citai ar drošumu saistītai informācijai par tiem iesaistītajiem civiliem gaisa kuģiem, izņemot tos gaisa kuģus, kuri minēti Regulas (EK) Nr. 216/2008 II pielikumā. Dalībvalstis var nolemt šo regulu piemērot arī atgadījumiem un citai ar drošumu saistītai informācijai par tiem iesaistītajiem gaisa kuģiem, kas ietverti minētās regulas II pielikumā.
4. pants
Obligātā ziņošana
1. Šā panta 6. punktā uzskaitītās personas atbilstīgi obligātās ziņošanas par atgadījumiem sistēmām, ievērojot šo pantu, ziņo par tiem atgadījumiem, kuri var būtiski apdraudēt aviācijas drošību un kuri ietilpst šādās kategorijās:
a)
atgadījumi, kas saistīti ar gaisa kuģa ekspluatāciju, piemēram:
i)
ar sadursmēm saistīti atgadījumi;
ii)
ar pacelšanos un nolaišanos saistīti atgadījumi;
iii)
ar degvielu saistīti atgadījumi;
iv)
atgadījumi lidojuma laikā;
v)
ar saziņu saistīti atgadījumi;
vi)
atgadījumi, kas saistīti ar miesas bojājumiem, avārijas apstākļiem un citām kritiskām situācijām;
vii)
apkalpes darba nespēja un citi ar apkalpi saistīti atgadījumi;
viii)
ar meteoroloģiskajiem apstākļiem vai drošību saistīti atgadījumi;
b)
atgadījumi, kas saistīti ar gaisa kuģa tehnisko stāvokli, apkopi un remontu, piemēram:
i)
konstrukcijas defekti;
ii)
sistēmas darbības traucējumi;
iii)
apkopes un remonta problēmas;
iv)
dzinēju iekārtu problēmas (ietverot dzinējus, propellerus un rotoru sistēmas) un spēka palīgiekārtu problēmas;
c)
atgadījumi, kas saistīti ar aeronavigācijas pakalpojumiem un iekārtām, piemēram:
i)
sadursmes, gandrīz notikušas sadursmes vai sadursmju iespējamība;
ii)
specifiski ar gaisa satiksmes pārvaldību un aeronavigācijas pakalpojumiem (ATM/ANS) saistīti atgadījumi;
iii)
ekspluatācijas atgadījumi saistībā ar ATM/ANS;
d)
atgadījumi, kas saistīti ar lidlaukiem un pakalpojumiem uz zemes, piemēram:
i)
atgadījumi saistībā ar lidlauka darbībām un iekārtām;
ii)
atgadījumi saistībā ar darbībām ar pasažieriem, bagāžu, pasta sūtījumiem un kravu;
iii)
atgadījumi saistībā ar gaisa kuģa apkalpošanu uz zemes un saistītiem pakalpojumiem.
2. Ikviena organizācija, kas kādā dalībvalstī veic uzņēmējdarbību, izveido obligātās ziņošanas sistēmu, lai atvieglinātu ziņu apkopošanu par atgadījumiem, kas minēti 1. punktā.
3. Ikviena dalībvalsts izveido obligātās ziņošanas sistēmu, lai atvieglinātu ziņu apkopošanu par atgadījumiem, tostarp tādu ziņu apkopošanu par atgadījumiem, kuras savākušas organizācijas, ievērojot 2. punktu.
4. Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (“Aģentūra”) izveido obligātās ziņošanas sistēmu, lai atvieglinātu ziņu apkopošanu par atgadījumiem, tostarp tādu ziņu apkopošanu par atgadījumiem, kuras, ievērojot 2. punktu, savākušas organizācijas, ko minētā Aģentūra sertificējusi vai apstiprinājusi.
5. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sarakstu, kurā ir klasificēti atgadījumi un uz kuru jāatsaucas, kad tiek ziņots par atgadījumiem saskaņā ar 1. punktu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Komisija minētajos īstenošanas aktos iekļauj atsevišķu sarakstu, kurā ir klasificēti atgadījumi, kas piemērojami gaisa kuģiem, kuri nav sarežģīti ar dzinēju darbināmi gaisa kuģi. Saraksts ir pirmajā daļā minētā saraksta vienkāršota versija, un vajadzības gadījumā to pielāgo minētās aviācijas nozares specifikācijām.
6. Par 1. punktā minētajiem atgadījumiem turpmāk norādītās fiziskās personas ziņo, vai nu izmantojot sistēmu, ko saskaņā ar 2. punktu izveidojusi organizācija, kurā ziņotājs ir nodarbināts, kura ar viņu noslēgusi līgumu vai izmanto viņa pakalpojumus, vai, ja tas nav iespējams, izmantojot sistēmu, ko saskaņā ar 3. punktu izveidojusi dalībvalsts, kurā to organizācija veic uzņēmējdarbību, vai valsts, kas izdevusi, apstiprinājusi vai nomainījusi pilota licenci, vai izmantojot sistēmu, ko saskaņā ar 4. punktu izveidojusi Aģentūra:
a)
gaisa kuģa kapteinis vai - gadījumos, kad gaisa kuģa kapteinis nespēj ziņot par atgadījumu, - jebkurš cits apkalpes loceklis, kurš ir nākamais vadības ķēdē, dalībvalstī reģistrētam gaisa kuģim vai tādam ārpus Savienības reģistrētam gaisa kuģim, ko izmanto ekspluatants, kura darbību pārraudzību nodrošina kāda dalībvalsts, vai ekspluatants, kas Savienībā veic uzņēmējdarbību;
b)
persona, kas ir iesaistīta kādas dalībvalsts vai Aģentūras pārraudzībā esoša gaisa kuģa vai jebkura tā aprīkojuma vai daļas projektēšanā, izgatavošanā, nepārtrauktā lidojumderīguma uzraudzībā, tehniskajā apkopē vai pārbūvē;
c)
persona, kas paraksta dalībvalsts vai Aģentūras pārraudzībā esoša gaisa kuģa-vai jebkura tā aprīkojuma vai daļas lidojumderīguma pārbaudes sertifikātu vai izmantošanas sertifikātu;
d)
persona, kas veic pienākumus, kuru pildīšanai tai ir nepieciešama dalībvalsts atļauja būt par gaisa satiksmes pakalpojumu sniedzēja, kam uzticēti uzdevumi saistībā ar aeronavigācijas pakalpojumiem, darbinieku vai būt par lidojumu informācijas pakalpojumu dispečeru;
e)
persona, kas veic ar lidojumu drošuma pārvaldību saistītus pienākumus lidostā, kurai piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1008/2008 (13);
f)
persona, kas veic pienākumus, kuri saistīti ar aeronavigācijas iekārtu uzstādīšanu, pārbūvi, tehnisko apkopi, remontu, kapitālo remontu, lidojumu pārbaudi vai inspekciju, attiecībā uz kuriem dalībvalsts nodrošina pārraudzību;
g)
persona, kas veic pienākumus, kuri saistīti ar gaisa kuģa apkalpošanu uz zemes, tostarp degvielas uzpildi, atskaites sagatavošanu par svara un smaguma centra izvietojumu, piekraušanu, atledošanu un vilkšanu lidostā, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 1008/2008.
7. Personas, kas minētas 6. punktā, par atgadījumiem paziņo 72 stundu laikā pēc tam, kad tā uzzina par attiecīgo atgadījumu, ja vien to nekavē ārkārtas apstākļi.
8. Pēc tam, kad ir paziņots par atgadījumu, ikviena organizācija, kura veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, uz kuru neattiecas 9. punkts, minētās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kā noteikts 6. panta 3. punktā, pēc iespējas drīzāk un katrā gadījumā ne vēlāk kā 72 stundu laikā pēc atgadījuma konstatēšanas sniedz ziņas par atgadījumiem, kas apkopotas saskaņā ar šā panta 2. punktu.
9. Pēc tam, kad ir paziņots par atgadījumu, ikviena organizācija, kura veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un kuru sertificējusi vai apstiprinājusi Aģentūra, pēc iespējas drīzāk un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā 72 stundu laikā pēc atgadījuma konstatēšanas sniedz Aģentūrai ziņas par atgadījumiem, kas apkopotas saskaņā ar 2. punktu.
5. pants
Brīvprātīgā ziņošana
1. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, izveido brīvprātīgās ziņošanas sistēmu, lai atvieglinātu apkopošanu:
a)
ziņām par atgadījumiem, kas, iespējams, nav reģistrēti obligātās ziņošanas sistēmā;
b)
citai ar lidojumu drošumu saistītai informācijai, ko ziņotājs uzskata par faktisku vai potenciālu apdraudējumu aviācijas drošībai.
2. Ikviena dalībvalsts izveido brīvprātīgās ziņošanas sistēmu, lai atvieglinātu apkopošanu:
a)
ziņām par atgadījumiem, kas, iespējams, nav reģistrēti obligātās ziņošanas sistēmā;
b)
citai ar lidojumu drošumu saistītai informācijai, ko ziņotājs uzskata par faktisku vai potenciālu apdraudējumu aviācijas drošībai.
Minētajā sistēmā iekļauj arī informācijas apkopošanu, ko organizācijas nosūtījušas, ievērojot 6. punktu, bet neaprobežojas tikai ar to.
3. Aģentūra izveido brīvprātīgās ziņošanas sistēmu, lai atvieglinātu apkopošanu:
a)
ziņām par atgadījumiem, kas, iespējams, nav reģistrēti obligātās ziņošanas sistēmā;
b)
citai ar lidojumu drošumu saistītai informācijai, kuru ziņotājs uzskata par faktisku vai potenciālu apdraudējumu aviācijas drošībai.
Minētajā sistēmā iekļauj arī informācijas apkopošanu, ko organizācijas nodevušas, ievērojot 5. punktu, bet neaprobežojas tikai ar to.
4. Brīvprātīgās ziņošanas sistēmas izmanto, lai atvieglinātu ziņu apkopošanu par atgadījumiem un citu ar lidojumu drošumu saistītu informāciju:
a)
par ko nav jāziņo obligāti, ievērojot 4. panta 1. punktu;
b)
ko sniedz personas, kas nav uzskaitītas 4. panta 6. punktā.
5. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un ko sertificējusi vai apstiprinājusi Aģentūra, laikus sniedz Aģentūrai ziņas par atgadījumiem un par citu ar lidojumu drošumu saistītu informāciju, kas apkopota, ievērojot 1. punktu, un kas var ietvert faktisku vai potenciālu aviācijas drošības risku.
6. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un ko nav sertificējusi vai apstiprinājusi Aģentūra, minētās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas izraudzīta, ievērojot 6. panta 3. punktu, laikus sniedz ziņas par atgadījumiem un paziņo citu ar lidojumu drošumu saistītu informāciju, kas apkopota, ievērojot šā panta 1. punktu, un kas var ietvert faktisku vai potenciālu aviācijas drošības risku. Dalībvalstis var noteikt, ka jebkura organizācija, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā, sniedz ziņas par visiem atgadījumiem, kas apkopotas, ievērojot šā panta 1. punktu.
7. Dalībvalstis, Aģentūra un organizācijas var izveidot citas lidojumu drošuma informācijas apkopošanas un apstrādes sistēmas ziņu apkopošanai par tādiem atgadījumiem, attiecībā uz kuriem pastāv risks, ka tie varētu nebūt reģistrēti ziņošanas sistēmās, kas minētas 4. pantā un šā panta 1., 2. un 3. punktā. Minētajās sistēmās var noteikt, ka ir iespējams ziņot citām vienībām, kas nav 6. panta 3. punktā aprakstītās vienības, un var paredzēt aktīvu iesaistīšanos:
a)
aviācijas nozarei;
b)
aviācijas nozares darbinieku profesionālajām organizācijām.
8. Brīvprātīgās un obligātās ziņošanas rezultātā saņemto informāciju var apvienot vienā sistēmā.
6. pants
Informācijas apkopošana un glabāšana
1. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, izraugās vienu vai vairākas personas, lai neatkarīgi veiktu apkopošanu, izvērtēšanu, apstrādi, analīzi un glabāšanu ziņām par atgadījumiem, kas sniegtas, ievērojot 4. un 5. pantu.
Ziņojumu apstrādi veic tā, lai novērstu informācijas izmantošanu citiem nolūkiem nekā lidojumu drošība, un pienācīgi aizsargājot ziņotāja un ziņojumos par atgadījumu minēto personu identitātes konfidencialitāti nolūkā veicināt “taisnīguma kultūru”.
2. Pēc vienošanās ar kompetento iestādi mazas organizācijas var ieviest vienkāršotu mehānismu, lai apkopotu, izvērtētu, apstrādātu, analizētu un glabātu datus par atgadījumiem. Tās var dalīties minētajos uzdevumos ar tāda paša veida organizācijām, vienlaikus ievērojot noteikumus par konfidencialitāti un aizsardzību saskaņā ar šo regulu.
3. Ikviena dalībvalsts izraugās vienu vai vairākas kompetentās iestādes, lai izveidotu mehānismu ar mērķi neatkarīgi apkopot, izvērtēt, apstrādāt, analizēt un glabāt ziņas par atgadījumiem, kas sniegtas, ievērojot 4. un 5. pantu.
Ziņojumu apstrādi veic tā, lai novērstu informācijas izmantošanu citiem nolūkiem nekā aviācijas drošība, un pienācīgi aizsargājot ziņotāja un ziņojumā par atgadījumu minēto personu identitātes konfidencialitāti nolūkā veicināt “taisnīguma kultūru”.
Iestādes, kuras saskaņā ar pirmo daļu var tikt izraudzītas - kopā vai atsevišķi -, ir šādas:
a)
valsts civilās aviācijas iestāde; un/vai
b)
drošības izmeklēšanas iestāde; un/vai
c)
jebkura cita Savienībā esoša neatkarīga struktūra vai vienība, kam uztic veikt šos pienākumus.
Ja dalībvalsts izraugās vairākas struktūras vai vienības, tā vienu no tām izraugās par kontaktpunktu 8. panta 2. punktā minētās informācijas nosūtīšanai.
4. Aģentūra izraugās vienu vai vairākas personas, lai izveidotu mehānismu ar mērķi neatkarīgi apkopot, izvērtēt, apstrādāt, analizēt un glabāt ziņas par atgadījumiem, kas paziņotas saskaņā ar 4. un 5. pantu.
Ziņojumu apstrādi veic tā, lai novērstu informācijas izmantošanu citiem nolūkiem nekā aviācijas drošība, un pienācīgi aizsargājot ziņotāja un ziņojumos par atgadījumu minēto personu identitātes konfidencialitāti nolūkā veicināt “taisnīguma kultūru”.
5. Ziņojumus par atgadījumiem, kuru pamatā ir saskaņā ar 4. un 5. pantu apkopotās ziņas par atgadījumiem, organizācijas glabā vienā vai vairākās datubāzēs.
6. Ziņojumus par atgadījumiem, kuru pamatā ir saskaņā ar 4. un 5. pantu apkopotās ziņas par atgadījumiem, 3. punktā minētās kompetentās iestādes glabā valsts datubāzē.
7. Valsts datubāzē glabā arī attiecīgu informāciju par nelaimes gadījumiem un nopietniem incidentiem, ko apkopojušas vai sniegušas drošības izmeklēšanas iestādes.
8. Ziņojumus par atgadījumiem, kuru pamatā ir saskaņā ar 4. un 5. pantu apkopotās ziņas par atgadījumiem, Aģentūra glabā datubāzē.
9. Drošības izmeklēšanas iestādēm ir pilnīga piekļuve savai attiecīgajai valsts datubāzei, kas minēta 6. punktā, lai tās varētu pildīt savus pienākumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 996/2010 5. panta 4. punktu.
10. Dalībvalstu civilās aviācijas iestādēm ir pilnīga piekļuve savai 6. punktā minētajai attiecīgajai valsts datubāzei, lai tās varētu pildīt savas funkcijas lidojumu drošuma jomā.
7. pants
Ziņojumu par atgadījumiem kvalitāte un saturs
1. Ziņojumos par atgadījumiem, kas minēti 6. pantā, ietver vismaz to informāciju, kas uzskaitīta I pielikumā.
2. Ziņojumos par atgadījumiem, kas minēti 6. panta 5., 6. un 8. punktā, ietver attiecīgā atgadījuma klasifikāciju attiecībā uz tā radīto risku lidojumu drošumam. Minēto klasifikāciju pārskata un vajadzības gadījumā groza, un pēc tam apstiprina dalībvalsts kompetentā iestāde vai Aģentūra saskaņā ar Eiropas vienoto riska klasifikācijas shēmu, kas minēta šā panta 5. punktā.
3. Organizācijas, dalībvalstis un Aģentūra izveido datu kvalitātes pārbaudes procedūras, lai uzlabotu datu atbilstību, jo īpaši sākotnēji apkopotās informācijas un datubāzē glabātā ziņojuma atbilstību.
4. Datubāzēs, kas minētas 6. panta 5., 6. un 8. punktā, izmanto formātus, kas ir:
a)
standartizēti informācijas apmaiņas vienkāršošanas nolūkā; un
b)
sadarbspējīgi ar Eccairs programmatūru un ADREP taksonomiju.
5. Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un Aģentūru, izmantojot aviācijas drošības analītiķu tīklu, kas minēts 14. panta 2. punktā, izstrādā Eiropas vienoto riska klasifikācijas shēmu, lai dotu iespēju organizācijām, dalībvalstīm un Aģentūrai klasificēt atgadījumus atkarībā no to radītā riska lidojumu drošumam. Vienotas riska klasifikācijas shēmas izstrādē Komisija ņem vērā nepieciešamību nodrošināt saderību ar pastāvošajām riska klasifikācijas shēmām.
Komisija izstrādā minēto shēmu līdz 2017. gada 15. maijam.
6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 18. pantu, lai definētu Eiropas vienoto riska klasifikācijas shēmu.
7. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus Eiropas vienotās riska klasifikācijas shēmas īstenošanai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
8. Komisija un Aģentūra sniedz atbalstu dalībvalstu kompetentajām iestādēm tām uzticētā datu integrēšanas uzdevuma pildīšanā, ietverot, piemēram:
a)
1. punktā minētās minimālās informācijas integrēšanu;
b)
2. punktā minēto atgadījumu klasifikāciju attiecībā uz to radīto risku; un
c)
3. punktā minēto procedūru iedibināšanu datu kvalitātes pārbaudei.
Komisija un Aģentūra sniedz šo atbalstu tā, lai dotu ieguldījumu datu ievades procesa saskaņošanai dalībvalstīs, un jo īpaši nodrošinot personālam, kas strādā 6. panta 1., 3. un 4. punktā minētajās struktūrās vai vienībās:
a)
pamatnostādņu materiālu;
b)
seminārus; un
c)
atbilstīgas mācības.
8. pants
Eiropas Centrālais repozitorijs
1. Komisija pārvalda Eiropas Centrālo repozitoriju, lai tajā glabātu visus Savienībā apkopotos ziņojumus par atgadījumiem.
2. Katra dalībvalsts, vienojoties ar Komisiju, atjaunina Eiropas Centrālā repozitorija datus, pārsūtot uz to visu ar lidojumu drošumu saistīto informāciju, kas uzglabāta 6. panta 6. punktā minētajās valstu datubāzēs.
3. Aģentūra vienojas ar Komisiju par tehniskajiem protokoliem, saskaņā ar kuriem uz Eiropas Centrālo repozitoriju tiek pārsūtīti visi tie ziņojumi par atgadījumiem, ko Aģentūra apkopojusi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 216/2008 un tās īstenošanas noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz atgadījumiem, kas uzglabāti iekšējā atgadījumu ziņošanas sistēmā (IORS), kā arī informācija, kas apkopota saskaņā ar 4. panta 9. punktu un 5. panta 5. punktu.
4. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem pasākumus Eiropas Centrālā repozitorija pārvaldībai, kā noteikts 1. un 2. punktā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
9. pants
Informācijas apmaiņa
1. Dalībvalstis un Aģentūra piedalās informācijas apmaiņā, gādājot par to, lai visa ar lidojumu drošumu saistītā informācija, kas tiek glabāta to attiecīgajās ziņojumu datubāzēs, būtu pieejama pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm, Aģentūrai un Komisijai, izmantojot Eiropas Centrālo repozitoriju.
Ziņojumus par atgadījumiem pārsūta Eiropas Centrālajam repozitorijam ne vēlāk kā 30 dienas pēc to ievadīšanas valsts datubāzē.
Ikreiz, kad tas nepieciešams, ziņojumus par atgadījumiem atjaunina ar papildu informāciju, kas saistīta ar lidojumu drošumu.
2. Dalībvalstis arī pārsūta uz Eiropas Centrālo repozitoriju informāciju par nelaimes gadījumiem un nopietniem incidentiem šādi:
a)
kamēr notiek to izmeklēšana - sākotnējo faktisko informāciju par nelaimes gadījumiem un nopietniem incidentiem;
b)
kad izmeklēšana ir pabeigta:
i)
izmeklēšanas galīgo ziņojumu; un
ii)
kad pieejams, izmeklēšanas galīgā ziņojuma kopsavilkumu angļu valodā.
3. Dalībvalsts vai Aģentūra pārsūta visu atbilstīgo ar lidojumu drošumu saistīto informāciju atbilstīgajai dalībvalsts iestādei vai Aģentūrai, cik drīz vien iespējams, ja, apkopojot ziņas par atgadījumiem vai glabājot ziņojumus par atgadījumiem, vai veicot analīzi saskaņā ar 13. panta 6. punktu, tā konstatē ar lidojumu drošumu saistītus jautājumus, kuri pēc tās ieskata:
a)
varētu interesēt citas dalībvalstis vai Aģentūru; vai
b)
saistībā ar kuriem, iespējams, citām dalībvalstīm vai Aģentūrai ir nepieciešams īstenot pasākumus lidojumu drošuma jomā.
10. pants
Eiropas Centrālajā repozitorijā glabātās informācijas izplatīšana
1. Jebkurai vienībai, kam uzticēta civilās aviācijas lidojumu drošuma regulēšana, vai drošības izmeklēšanas iestādei Savienībā ir droša pilnīga tiešsaistes piekļuve Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautajai informācijai par atgadījumiem.
Šo informāciju izmanto saskaņā ar 15. un 16. pantu.
2. Ieinteresētās personas, kas uzskaitītas II pielikumā, var pieprasīt piekļuvi konkrētai Eiropas Centrālajā repozitorijā ietvertai informācijai.
Ieinteresētās personas, kuras veic uzņēmējdarbību Savienībā, informācijas pieprasījumus adresē tās dalībvalsts kontaktpunktam, kurā tās veic uzņēmējdarbību.
Ieinteresētās personas, kuras veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, adresē savus pieprasījumus Komisijai.
Komisija informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi, ja ir iesniegts šāds pieprasījums, ievērojot šo punktu.
3. Ievērojot Regulas (ES) Nr. 996/2010 15. panta 2. punktu, Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļauto informāciju saistībā ar notiekošām lidojumu drošības izmeklēšanām, ko veic saskaņā ar minēto regulu, neizpauž ieinteresētajām personām, ievērojot šo pantu.
4. Drošības apsvērumu dēļ ieinteresētajām personām nepiešķir tiešu piekļuvi Eiropas Centrālajam repozitorijam.
11. pants
Pieprasījumu apstrāde un lēmumi
1. Pieprasījumus sniegt Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautu informāciju iesniedz, izmantojot kontaktpunkta apstiprinātas veidlapas. Minētajās veidlapās iekļauj vismaz III pielikumā norādītos datus.
2. Kontaktpunkts, kas saņem pieprasījumu, pārbauda, vai:
a)
tā iesniedzējs ir ieinteresēta persona; un
b)
tam ir minētā pieprasījuma apstrādei nepieciešamā kompetence.
Ja kontaktpunkts nosaka, ka pieprasījuma apstrādei nepieciešamā kompetence ir citai dalībvalstij vai Komisijai, tas to nosūta attiecīgi minētajai dalībvalstij vai Komisijai.
3. Kontaktpunkts, kurš saņem pieprasījumu, novērtē pieprasījuma pamatotību un izpildāmību, katru gadījumu izskatot atsevišķi.
Kontaktpunkts informāciju ieinteresētajām personām var sniegt uz papīra vai izmantojot drošus elektroniskos sakaru līdzekļus.
4. Ja pieprasījums tiek pieņemts, kontaktpunkts nosaka sniedzamās informācijas apjomu un līmeni. Neskarot 15. un 16. pantu, šī informācija nepārsniedz pieprasījuma mērķim absolūti nepieciešamo informācijas apjomu un līmeni.
Informāciju, kas nav saistīta ar pašas ieinteresētās personas aprīkojumu, darbībām vai darbības jomu, sniedz tikai kopsavilkuma formā vai nodrošinot tās anonimitāti. Pilnīgu informāciju, nevis kopsavilkuma formā, ieinteresētajai personai var sniegt, ja tā rakstveidā iesniedz detalizētu pamatojumu. Minēto informāciju izmanto saskaņā ar 15. un 16. pantu.
5. Kontaktpunkts II pielikuma b) punktā norādītajām ieinteresētajām personām sniedz tikai tādu informāciju, kas saistīta ar pašas ieinteresētās personas aprīkojumu, darbībām vai darbības jomu.
6. Kontaktpunkts, saņemot pieprasījumu no kādas II pielikuma a) punktā uzskaitītās ieinteresētās personas, var pieņemt vispārinātu lēmumu šai ieinteresētajai personai sniegt informāciju regulāri ar noteikumu, ka:
a)
pieprasītā informācija ir saistīta ar ieinteresētās personas pašas aprīkojumu, darbībām vai darbības jomu;
b)
ar vispārinātu lēmumu nepiešķir piekļuvi visam datubāzes saturam;
c)
vispārinātais lēmums attiecas tikai uz informāciju, kam nodrošināta anonimitāte.
7. Ieinteresētā persona informāciju, kas saņemta, ievērojot šo pantu, izmanto saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
a)
ieinteresētā persona izmanto informāciju tikai pieprasījuma veidlapā norādītajā nolūkā, kam vajadzētu būt saderīgam ar šīs regulas mērķi, kā noteikts 1. pantā; un
b)
ieinteresētā persona saņemto informāciju neizpauž bez informācijas sniedzēja rakstiskas piekrišanas un veic visus vajadzīgos pasākumus saņemtās informācijas pienācīgas konfidencialitātes nodrošināšanai.
8. Lēmums izplatīt informāciju, ievērojot šo pantu, attiecas tikai uz to informāciju, kas ir absolūti vajadzīga tās lietotāja mērķim.
12. pants
Pieprasījumu reģistrēšana un informācijas apmaiņa
1. Kontaktpunkts reģistrē katru saņemto pieprasījumu un pasākumus, kas veikti, ievērojot minēto pieprasījumu.
Minēto informāciju savlaicīgi paziņo Komisijai, kad saņemts pieprasījums un/vai veikts pasākums.
2. Komisija visiem kontaktpunktiem dara pieejamu atjauninātu sarakstu ar saņemtajiem pieprasījumiem un pasākumiem, ko veikuši dažādi kontaktpunkti un pati Komisija.
13. pants
Atgadījumu analīze un turpmākie pasākumi valsts līmenī
1. Ikviena organizācija, kura kādā dalībvalstī veic uzņēmējdarbību, izstrādā procedūru to gadījumu analīzei, kas apkopoti saskaņā ar 4. panta 2. punktu un 5. panta 1. punktu, lai apzinātu lidojumu drošuma apdraudējumus, kas saistās ar konstatētajiem atgadījumiem vai atgadījumu virknēm.
Uz minētās analīzes pamata ikviena organizācija nosaka jebkuru atbilstīgu korektīvu vai preventīvu pasākumu, kas ir nepieciešams lidojumu drošuma uzlabošanai.
2. Kad pēc 1. punktā minētās analīzes veikšanas organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, konstatē jebkādus atbilstīgus pasākumus, kas nepieciešami faktisku vai potenciālu aviācijas drošības trūkumu novēršanai, tā:
a)
laikus īsteno minēto pasākumu; un
b)
izveido procedūru pasākuma īstenošanas un iedarbīguma pārraudzībai.
3. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, regulāri sniedz saviem darbiniekiem un līgumdarbiniekiem informāciju par tādu atgadījumu analīzi un pārraudzību, attiecībā uz kuriem tiek veikti preventīvi vai korektīvi pasākumi.
4. Ja organizācija, kura veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un uz kuru neattiecas 5. punkts, saskaņā ar tās veiktās analīzes rezultātu par tādiem atgadījumiem vai atgadījumu virkni, par kuriem ziņots saskaņā ar 4. panta 8. punktu un 5. panta 6. punktu, konstatē faktisku vai potenciālu lidojumu drošuma risku, tā minētās dalībvalsts kompetentajai iestādei 30 dienu laikā no dienas, kad ziņotājs ir paziņojis par atgadījumu, pārsūta:
a)
tās analīzes sākotnējos rezultātus, kas veikta, ievērojot 1. punktu, ja tādi ir; un
b)
jebkādu pasākumu, kas jāveic, ievērojot 2. punktu.
Organizācija paziņo analīzes galarezultātus, ja tas ir prasīts, tiklīdz tie ir pieejami un principā ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā no dienas, kad ir paziņots par atgadījumu.
Dalībvalsts kompetentā iestāde var prasīt, lai organizācija tai pārsūta jebkura tāda atgadījuma analīzes sākotnējos rezultātus vai galarezultātus, par kuru tai ir paziņots, bet saistībā ar kuru tā nav saņēmusi turpmāku informāciju vai ir saņēmusi tikai sākotnējos rezultātus.
5. Ja organizācija, kura veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un kuru sertificējusi vai apstiprinājusi Aģentūra, to atgadījumu vai atgadījumu grupas analīzes rezultātā, par kuriem ziņots, ievērojot 4. panta 9. punktu un 5. panta 5. punktu, konstatē pastāvošu vai iespējamu lidojumu drošuma risku, tā 30 dienu laikā no dienas, kad ziņotājs ir paziņojis par atgadījumu, nosūta Aģentūrai:
a)
sākotnējos tās analīzes rezultātus, kas veikta, ievērojot 1. punktu, ja tādi ir; un
b)
jebkādu pasākumu, kas jāveic, ievērojot 2. punktu.
Organizācija, kuru sertificējusi vai apstiprinājusi Aģentūra, nosūta Aģentūrai analīzes galarezultātus, ja tas ir prasīts, tiklīdz tie ir pieejami un principā ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā no dienas, kad ir ziņots par atgadījumu.
Aģentūra var prasīt, lai organizācijas tai pārsūta jebkura tāda atgadījuma analīzes sākotnējos rezultātus vai galarezultātus, par kuru tai ir paziņots, bet saistībā ar kuru tā nav saņēmusi turpmāku informāciju vai ir saņēmusi tikai sākotnējos rezultātus.
6. Ikviena dalībvalsts un Aģentūra izstrādā procedūru tādas informācijas saistībā ar atgadījumiem analīzei, par ko tām ir tieši ziņots saskaņā ar 4. panta 6. punktu un 5. panta 2. un 3. punktu, lai apzinātu, kāds lidojumu drošuma apdraudējums saistās ar minētajiem atgadījumiem. Uz minētās analīzes pamata tās nosaka jebkādus atbilstīgus korektīvus vai preventīvus pasākumus, kas ir nepieciešami lidojumu drošuma uzlabošanai.
7. Kad pēc 6. punktā minētās analīzes veikšanas dalībvalsts vai Aģentūra konstatē jebkādus atbilstīgus pasākumus, kas nepieciešami faktisku vai potenciālu aviācijas drošības trūkumu novēršanai, tā:
a)
laikus īsteno minēto pasākumu; un
b)
izveido procedūru pasākuma īstenošanas un iedarbīguma pārraudzībai.
8. Attiecībā uz katru atgadījumu vai atgadījumu virkni, ko pārrauga saskaņā ar 4. vai 5. punktu, ikvienai dalībvalstij un Aģentūrai ir piekļuve veiktajai analīzei, un tās pienācīgi pārrauga pasākumus, ko veic organizācijas, par kurām tās attiecīgi ir atbildīgas.
Ja dalībvalsts vai Aģentūra secina, ka atbildes pasākuma, par kuru ir ziņots, īstenošana un iedarbīgums nav piemēroti, lai novērstu faktiskos vai potenciālos lidojumu drošuma trūkumus, tā gādā par to, lai attiecīgā organizācija pieņemtu un īstenotu papildu pasākumu, kas būtu piemērots.
9. Ja tāda ir pieejama, informāciju saistībā ar atsevišķu atgadījumu vai atgadījumu grupu analīzi un turpmākiem pasākumiem, kas iegūta, ievērojot šo pantu, saskaņā ar 8. panta 2. un 3. punktu laikus - un ne vēlāk kā divus mēnešus pēc to iekļaušanas valsts datubāzē - iekļauj Eiropas Centrālajā repozitorijā.
10. Informāciju, kas iegūta, analizējot ziņojumus par atgadījumiem, dalībvalstis izmanto, lai noteiktu korektīvos pasākumus, ja tādi nepieciešami, kas veicami valsts lidojumu drošuma programmas satvarā.
11. Lai informētu sabiedrību par civilās aviācijas lidojumu drošuma līmeni, katra dalībvalsts vismaz reizi gadā publicē lidojumu drošuma pārskatu. Lidojumu drošuma pārskatā:
a)
iekļauj informāciju - kopsavilkuma formā un nodrošinot tās anonimitāti - par to atgadījumu un citas ar lidojumu drošumu saistītas informācijas veidiem, par kuriem ziņots, izmantojot tās obligātās un brīvprātīgās ziņošanas sistēmas;
b)
konstatē tendences;
c)
konstatē pasākumu, ko tā veikusi.
12. Dalībvalstis var publicēt arī ziņojumus par atgadījumiem un riska analīzes rezultātus, nodrošinot šo datu anonimitāti.
14. pants
Atgadījumu analīze un turpmāki pasākumi Savienības līmenī
1. Komisija, Aģentūra un dalībvalstu kompetentās iestādes, savstarpēji sadarbojoties, regulāri piedalās Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautās informācijas apmaiņā un analīzē. Neskarot ar šo regulu noteiktās konfidencialitātes prasības, vajadzības gadījumā un katru gadījumu izskatot atsevišķi, var uzaicināt novērotājus.
2. Komisija, Aģentūra un dalībvalstu kompetentās iestādes īsteno sadarbību ar aviācijas drošības analītiķu tīkla palīdzību.
Aviācijas drošības analītiķu tīkls sniedz ieguldījumu aviācijas drošības uzlabošanā Savienībā, jo īpaši veicot lidojumu drošuma analīzi nolūkā atbalstīt Eiropas aviācijas drošības programmu un Eiropas aviācijas drošības plānu.
3. Aģentūra atbalsta aviācijas drošības analītiķu tīkla darbības, piemēram, sniedzot palīdzību tīkla sanāksmju sagatavošanā un organizēšanā.
4. Informāciju par 1. punktā minētās informācijas analīzes rezultātiem Aģentūra iekļauj ikgadējā drošības pārskatā, kas minēts Regulas (EK) Nr. 216/2008 15. panta 4. punktā.
15. pants
Informācijas konfidencialitāte un atbilstīga izmantošana
1. Dalībvalstis un organizācijas saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem un Aģentūra veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu pienācīgo konfidencialitāti ziņām par atgadījumiem, kuras tās saņēmušas atbilstīgi 4., 5. un 10. pantam.
Ikviena dalībvalsts, ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, vai Aģentūra personas datus apstrādā tikai tik lielā mērā, kādā tas nepieciešams, piemērojot šo regulu, neskarot valsts tiesību aktus, ar ko tiek īstenota Direktīva 95/46/EK.
2. Neskarot Regulas (ES) Nr. 996/2010 12., 14. un 15. pantā minētos noteikumus, kas attiecas uz informācijas par lidojumu drošumu aizsardzību, informāciju, kas iegūta no ziņojumiem par atgadījumiem, izmanto tikai tajos nolūkos, kuriem tā ir apkopota.
Dalībvalstis, Aģentūra un organizācijas šo informāciju par atgadījumiem nedara pieejamu vai neizmanto:
a)
lai noteiktu vainīgo vai sauktu pie atbildības; vai
b)
jebkurā citā nolūkā, kas nav aviācijas drošības uzturēšana vai uzlabošana.
3. Komisija, Aģentūra un dalībvalstu kompetentās iestādes, pildot savus pienākumus saskaņā ar 14. pantu, saistībā ar informāciju, kas iekļauta Eiropas Centrālajā repozitorijā:
a)
nodrošina informācijas konfidencialitāti; un
b)
ierobežo informācijas izmantošanu, atļaujot to izmantot tikai tajos gadījumos, kad tas absolūti nepieciešams ar lidojumu drošumu saistītu pienākumu izpildei, nenosakot vainīgo vai nesaucot pie atbildības; šajā sakarā minēto informāciju izmanto jo īpaši riska pārvaldībai un drošuma tendenču analīzei, kā rezultātā var izstrādāt drošības rekomendācijas vai pasākumus, lai novērstu faktiskus vai potenciālus drošuma trūkumus.
4. Dalībvalstis nodrošina, lai to kompetentās iestādes, kas minētas 6. panta 3. punktā, un to iestādes, kas ir kompetentas tiesvedības veikšanā, savstarpēji sadarbotos atbilstīgi iepriekš noteiktai administratīvai kārtībai. Minētā iepriekš noteiktā administratīvā kārtība tiecas nodrošināt pareizo līdzsvaru starp nepieciešamību pēc pareizas tiesvedības, no vienas puses, un nepieciešamību pēc informācijas par lidojumu drošumu nepārtrauktu pieejamību, no otras puses.
16. pants
Informācijas avota aizsardzība
1. Piemērojot šo pantu, “personas dati” ietver jo īpaši fizisku personu vārdus, uzvārdus vai adreses.
2. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, nodrošina, lai visi personas dati minētās organizācijas personālam, kas nav personas, kuras izraudzītas saskaņā ar 6. panta 1. punktu, būtu pieejami tikai tad, ja tas ir absolūti nepieciešams, lai izmeklētu atgadījumu nolūkā uzlabot aviācijas drošību.
Vajadzības gadījumā organizācijā izplata deidentificētu informāciju.
3. Ikviena dalībvalsts nodrošina, lai nekādi personas dati nekad netiktu reģistrēti 6. panta 6. punktā minētajā valsts datubāzē. Šādu deidentificētu informāciju dara pieejamu visām attiecīgajām personām, piemēram, lai tās varētu pildīt savus uzdevumus saistībā ar aviācijas drošības uzlabošanu.
4. Aģentūra nodrošina, lai nekādi personas dati nekad netiktu reģistrēti 6. panta 8. punktā minētajā Aģentūras datubāzē. Šādu deidentificētu informāciju dara pieejamu visām attiecīgajām personām, piemēram, lai tās varētu pildīt savus uzdevumus aviācijas drošības uzlabošanas ziņā.
5. Dalībvalstīm un Aģentūrai netiek liegts veikt jebkādas darbības, kas nepieciešamas, lai uzturētu vai uzlabotu aviācijas drošību.
6. Neskarot piemērojamos valsts krimināltiesību aktus, dalībvalstis atturas ierosināt lietu attiecībā uz iepriekš neplānotiem vai nejaušiem likumpārkāpumiem, kas tām kļūst zināmi tikai tādēļ, ka par tiem ir ziņots, ievērojot 4. un 5. pantu.
Pirmā daļa neattiecas uz 10. punktā minētajiem gadījumiem. Dalībvalstis var saglabāt vai pieņemt pasākumus, kuru mērķis ir pastiprināt ziņotāju vai to personu aizsardzību, kas ir minētas ziņojumos par atgadījumiem; dalībvalstis var jo īpaši piemērot šo noteikumu bez izņēmumiem, kas minēti 10. punktā.
7. Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem tiek ierosināta disciplinārlieta vai administratīva lieta, informāciju, ko satur ziņojumi par atgadījumiem, neizmanto pret:
a)
ziņotājiem; vai
b)
personām, kuras ir minētas ziņojumos par atgadījumu.
Pirmā daļa neattiecas uz 10. punktā minētajiem gadījumiem.
Dalībvalstis var saglabāt vai pieņemt pasākumus, kuru mērķis ir pastiprināt ziņotāju vai to personu aizsardzību, kas ir minētas ziņojumos par atgadījumiem. Dalībvalstis var jo īpaši šo aizsardzību attiecināt uz civilprocesiem vai kriminālprocesiem.
8. Dalībvalstis var pieņemt vai uzturēt spēkā tiesību aktu noteikumus, kas ziņotājiem vai personām, kuras ir minētas ziņojumos par atgadījumiem, nodrošina lielāku aizsardzības līmeni nekā šajā regulā paredzētie noteikumi.
9. Izņemot 10. punktā minētos gadījumus, darba devējs vai organizācija, kurai ir sniegti attiecīgie pakalpojumi, saviem darbiniekiem un līgumdarbiniekiem, kas ziņo par atgadījumiem vai ir minēti ziņojumos par atgadījumiem saskaņā ar 4. un 5. pantu, nerada nelabvēlīgas sekas uz tās informācijas pamata, ko tai sniedzis ziņotājs.
10. Aizsardzību saskaņā ar šā panta 6., 7. un 9. punktu nepiemēro nevienā no šādām situācijām:
a)
tīša pārkāpuma gadījumos;
b)
kurās ir bijusi nepārprotama, smaga un nopietna nevērība pret acīmredzamu risku un pilnīgs profesionālās atbildības trūkums rīkoties tā, kā konkrētajos apstākļos ir skaidri nepieciešams, tādējādi izraisot paredzamu kaitējumu personai vai īpašumam, vai kas būtiski mazina aviācijas drošības līmeni.
11. Ikviena organizācija, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, pēc apspriešanās ar sava personāla pārstāvjiem pieņem iekšējos noteikumus, kuros apraksta, kā minētajā organizācijā nodrošina un īsteno “taisnīguma kultūras” principus, jo īpaši 9. punktā minēto principu.
Struktūra, kas izraudzīta, ievērojot 12. punktu, var pieprasīt, ka to organizāciju, kuras veic uzņēmējdarbību minētās struktūras dalībvalstī, iekšējie noteikumi pirms minēto iekšējo noteikumu īstenošanas tiek pārskatīti.
12. Ikviena dalībvalsts izraugās struktūru, kas atbild par 6., 9. un 11. punkta īstenošanu.
Darbinieki un līgumdarbinieki var ziņot minētajai struktūrai par iespējamiem šajā pantā paredzēto noteikumu pārkāpumiem. Darbiniekiem un līgumdarbiniekiem par šādu iespējamu pārkāpumu paziņošanu nepiemēro sankcijas. Ziņojot par šādiem iespējamiem pārkāpumiem, darbinieki un līgumdarbinieki var informēt Komisiju.
Izraudzītā struktūra vajadzības gadījumā konsultē savas dalībvalsts attiecīgās iestādes par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem vai sankcijām, piemērojot 21. pantu.
13. Katra dalībvalsts 2019. gada 15. maijā un pēc tam reizi piecos gados Komisijai nosūta ziņojumu par šā panta piemērošanu un jo īpaši par tās struktūras darbībām, kas izraudzīta, ievērojot 12. punktu. Ziņojumā neietver nekādus personas datus.
17. pants
Pielikumu atjaunināšana
Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 18. pantu, lai:
a)
atjauninātu I pielikumā noteikto sarakstu ar obligātajiem datu laukiem ziņojumos par atgadījumiem, ja, ņemot vērā šīs regulas piemērošanā gūto pieredzi, ir atzīts par nepieciešamu veikt izmaiņas, lai uzlabotu aviācijas drošību;
b)
atjauninātu III pielikumā paredzēto pieprasījuma veidlapu Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautās informācijas saņemšanai nolūkā ņemt vērā gūto pieredzi un jaunus elementus;
c)
saskaņotu jebkuru no pielikumiem ar Eccairs programmatūru un ADREP taksonomiju, par kurām panākta starptautiska vienošanās, kā arī ar citiem Savienības pieņemtiem tiesību aktiem un ar starptautiskiem nolīgumiem.
Lai atjauninātu obligāto datu lauku sarakstu, Aģentūra un aviācijas drošības analītiķu tīkls, kas minēts 14. panta 2. punktā, sniedz Komisijai atbilstīgu(-us) atzinumu(-us).
18. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt šīs regulas 7. panta 6. punktā un 17. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 7. panta 6. punktā un 17. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 7. panta 6. punktu un 17. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
19. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 216/2008 65. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. Ja komiteja atzinumu nesniedz, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.
20. pants
Piekļuve dokumentiem un personas datu aizsardzība
1. Izņemot 10. un 11. pantu, ar ko nosaka stingrākus noteikumus attiecībā uz piekļuvi Eiropas Centrālajā repozitorijā iekļautajiem datiem un informācijai, šo regulu piemēro, neskarot Regulu (EK) Nr. 1049/2001.
2. Šo regulu piemēro, neskarot valstu tiesību aktus, ar ko īsteno Direktīvu 95/46/EK, un saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001.
21. pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas šīs regulas pārkāpumu gadījumā. Paredzētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas. Dalībvalstis paziņo Komisijai par minētajiem noteikumiem un visiem turpmākiem grozījumiem, kas uz tiem attiecas.
22. pants
Grozījums Regulā (ES) Nr. 996/2010
Regulas (ES) Nr. 996/2010 19. pantu svītro.
Tomēr minēto pantu joprojām piemēro līdz šīs regulas piemērošanas dienai saskaņā ar 24. panta 3. punktu.
23. pants
Atcelšana
Direktīvu 2003/42/EK, Regulu (EK) Nr. 1321/2007 un Regulu (EK) Nr. 1330/2007 atceļ. Tās joprojām piemēro līdz šīs regulas piemērošanas dienai saskaņā ar 24. panta 3. punktu.
24. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
1. Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. Komisija līdz 2020. gada 16. novembrim publicē un nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei novērtējuma ziņojumu par šīs regulas īstenošanu. Minētajā ziņojumā jo īpaši apraksta to, kā šī regula palīdz samazināt gaisa kuģu nelaimes gadījumu skaitu un ar tiem saistīto nāves gadījumu skaitu. Atbilstīgā gadījumā un pamatojoties uz minēto ziņojumu, Komisija nāk klajā ar šīs regulas grozījumu priekšlikumiem.
3. Šo regulu piemēro no 2015. gada 15. novembra un ne agrāk par dienu, kad stājas spēkā 4. panta 5. punktā minētie īstenošanas pasākumi. Šīs regulas 7. panta 2. punktu piemēro, tiklīdz stājas spēkā deleģētie un īstenošanas akti, ar kuriem precizē un izveido 7. panta 6. un 7. punktā minēto Eiropas vienoto riska klasifikācijas shēmu.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 3. aprīlī