РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 249/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за отмяна на Регламент (ЕО) № 827/2004 на Съвета за забрана на вноса на атлантически едроок тон (Thunnus obesus) с произход от Боливия, Камбоджа, Грузия, Екваториална Гвинея и Сиера Леонe и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1036/2001
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
На 14 ноември 1997 г. Съюзът стана договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенцията ICCAT) по силата на Решение 86/238/ЕИО на Съвета (2).
(2)
В Конвенцията ICCAT се предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на рибата тон и тоноподобните видове в Атлантическия океан и прилежащите към него морета. Конвенцията ICCAT създаде Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT), която да приема мерки за опазване и управление. Тези мерки стават задължителни за договарящите страни.
(3)
През 1998 г. ICCAT прие резолюция 98-18 относно недокладвания и нерегламентирания улов на риба тон от кораби с парагада с голям капацитет за улов в района, обхванат от Конвенцията. С тази резолюция бяха въведени процедури за идентифициране на държавите, чиито кораби ловят риба тон и тоноподобни видове по начин, който намалява ефективността на мерките на ICCAT за опазване и управление. В нея също така се посочват мерките, които да бъдат предприети, и в които при необходимост да бъдат включени ограничителни мерки за недискриминационна търговия, с цел да не се позволи на корабите на тези държави да продължават да прилагат подобни риболовни практики.
(4)
След приемането на резолюция 98-18 ICCAT е идентифицирала Боливия, Камбоджа, Екваториална Гвинея, Грузия и Сиера Леоне като държави, чиито кораби извършват улов на атлантически едроок тон (Thunnus obesus) по начин, който намалява ефективността на приетите от нея мерки за опазване и управление. ICCAT е подкрепила заключенията си с данни относно улова, търговията и дейностите на корабите.
(5)
Вследствие на това ICCAT препоръча договарящите страни да предприемат подходящи мерки в съответствие с разпоредбите на резолюцията си 98-18, с които да се забрани вносът от тези държави на атлантически едроок тон и на получените от него продукти под каквато и да е форма.
(6)
През 2004 г. с Регламент (ЕО) № 827/2004 на Съвета (3) беше забранен вносът в Съюза на атлантически едроок тон с произход от Боливия, Камбоджа, Екваториална Гвинея, Грузия и Сиера Леоне.
(7)
На 14-ото си специално заседание през 2004 г. ICCAT призна усилията, положени от Камбоджа, Екваториална Гвинея и Сиера Леоне за отстраняване на посочените от нея проблеми, и прие препоръки, които отменят мерките за ограничаване на търговията с атлантически едроок тон и получените от него продукти спрямо тези три държави.
(8)
В резултат на това Регламент (ЕО) № 919/2005 на Съвета (4) измени Регламент (ЕО) № 827/2004, така че премахна предвидената в него забрана за внос в Съюза на атлантически едроок тон и получените от него продукти от Камбоджа, Екваториална Гвинея и Сиера Леоне. В резултат на това изменение Регламент (ЕО) № 827/2004 забранява такъв внос само от Боливия и Грузия.
(9)
На 22-рото си редовно годишно заседание през 2011 г. ICCAT призна предприетите действия от страна на Боливия и Грузия и прие препоръка 11-19, която отменя забраната за внос на атлантически едроок тон и на получените от него продукти на тези две държави.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 827/2004 следва да бъде отменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 827/2004 се отменя.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 249/2014
(2014. gada 26. februāris),
ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 827/2004, ar ko aizliedz ievest Bolīvijas, Kambodžas, Ekvatoriālās Gvinejas, Gruzijas un Sjerraleones izcelsmes Atlantijas lielacu tunzivis (Thunnus obesus) un atceļ Regulu (EK) Nr. 1036/2001
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Pēc Padomes Lēmuma 86/238/EEK (2) pieņemšanas Savienība kopš 1997. gada 14. novembra ir Starptautiskās konvencijas par Atlantijas tunzivju saglabāšanu (ICCAT konvencija) līgumslēdzēja puse.
(2)
ICCAT konvencija nodrošina reģionālas sadarbības sistēmu tunzivju un tunzivjveidīgo sugu saglabāšanai un pārvaldībai Atlantijas okeānā un tam blakus esošajās jūrās. Ar ICCAT konvenciju izveidoja Starptautisko Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisiju (ICCAT), kas pieņem saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. Minētie pasākumi kļūst saistoši līgumslēdzējām pusēm.
(3)
ICCAT 1998. gadā pieņēma Rezolūciju Nr. 98-18 par tunzivju nereģistrētu un neregulētu nozveju, ko konvencijas apgabalā gūst lieli kuģi, kuri zvejo ar āķu jedām. Ar minēto rezolūciju tika izveidota kārtība to valstu identificēšanai, kuru kuģi zvejoja tunzivis un tunzivjveidīgo sugu zivis tādā veidā, kas mazināja ICCAT saglabāšanas un pārvaldības pasākumu efektivitāti. Tajā tika arī norādīti veicamie pasākumi, tostarp, ja vajadzīgs, nediskriminējoši tirdzniecību ierobežojoši pasākumi, lai nepieļautu, ka šo valstu kuģi turpina šādu zvejas praksi.
(4)
Pēc Rezolūcijas Nr. 98-18 pieņemšanas ICCAT identificēja Bolīviju, Kambodžu, Ekvatoriālo Gvineju, Gruziju un Sjerraleoni kā valstis, kuru kuģi zvejo Atlantijas lielacu tunzivis (Thunnus obesus) tādā veidā, kas mazina to saglabāšanas un pārvaldības pasākumu efektivitāti. ICCAT savus atzinumus pamatoja ar datiem par nozveju, tirdzniecību un kuģu darbībām.
(5)
Tāpēc ICCAT ieteica līgumslēdzējām pusēm īstenot attiecīgus pasākumus, kas atbilst tās Rezolūcijas Nr. 98-18 noteikumiem, lai aizliegtu no minētajām valstīm importēt lielacu tunzivis un to produktus jebkādā formā.
(6)
2004. gadā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 827/2004 (3) tika aizliegts Savienībā importēt Atlantijas lielacu tunzivis, kuru izcelsmes valsts ir Bolīvija, Kambodža, Ekvatoriālā Gvineja, Gruzija un Sjerraleone.
(7)
ICCAT 14. ārkārtas sanāksmē, kas notika 2004. gadā, atzina Kambodžas, Ekvatoriālās Gvinejas un Sjerraleones centienus atbalstīt tās intereses un pieņēma ieteikumus, ar ko atceļ tirdzniecību ierobežojošos pasākumus pret minētajām trim valstīm attiecībā uz Atlantijas lielacu tunzivīm un to produktiem.
(8)
Tāpēc ar Padomes Regulu (EK) Nr. 919/2005 (4) grozīja Regulu (EK) Nr. 827/2004, lai atceltu aizliegumu Atlantijas lielacu tunzivju un to produktu importam Savienībā no Kambodžas, Ekvatoriālās Gvinejas un Sjerraleones. Pēc minētā grozījuma izdarīšanas Regula (EK) Nr. 827/2004 aizliedz šādu importu tikai no Bolīvijas un Gruzijas.
(9)
2011. gadā savā 22. gadskārtējā sanāksmē ICCAT atzina Bolīvijas un Gruzijas īstenotos pasākumus un pieņēma Ieteikumu Nr. 11-19, ar kuru atcēla aizliegumu importēt Atlantijas lielacu tunzivis un to produktus, ko turpināja piemērot minētajām divām valstīm.
(10)
Tāpēc būtu jāatceļ Regula (EK) Nr. 827/2004,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 827/2004 atceļ.
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2014. gada 26. februārī