РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1337/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно посочването на страната на произход или мястото на произход за прясно, охладено или замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), и по-специално член 26, параграф 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е задължително посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета за месо, което попада в обхвата на кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към посочения регламент, т.е. прясно, охладено и замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици.
(2)
Нужно е да се постигне баланс между необходимостта потребителите да бъдат информирани и допълнителните разходи за стопанските субекти и националните органи, които в крайна сметка оказват влияние върху крайната цена на продукта. В оценката на въздействието и в поръчаното от Комисията проучване бяха разгледани няколко възможности за посочването на страната на произход или мястото на произход по отношение на основните етапи от живота на животните. Резултатите показват, че потребителите изискват преди всичко информация за мястото, където е отгледано животното. В същото време предоставянето на задължителна информация относно мястото на раждане на животното ще изисква установяването на нови системи за проследяване на равнището на стопанствата с произтичащите от това разходи, докато посочването върху етикетите на мястото на клане може да бъде направено на приемлива цена и осигурява ценна информация за потребителя. По отношение на географското равнище резултатите показват, че името на държавата членка или на третата държава ще бъде най-подходящата информация за потребителите.
(3)
В Регламент (ЕС) № 1169/2011 понятието „страна на произход“ на дадена храна е определено в съответствие с членове 23-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). За животинските продукти това понятие се отнася до страната, в която продуктът е получен изцяло, което за месото означава страната, в която животното е родено, отгледано и заклано. Когато производството на дадена храна включва участието на няколко страни, понятието се отнася до страната, в която продуктите са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка. Прилагането му по отношение на ситуации, в които месото произхожда от животни, родени, отгледани и заклани в различни страни, обаче няма да донесе достатъчно информация на потребителите за произхода на месото. Следователно във всички такива ситуации е необходимо да се предвиди посочване върху етикета на държавата членка или третата страна, в която животното е отглеждано за период, представляващ значителна част от нормалния цикъл на отглеждане за всеки вид, както и на държавата членка или на третата страна, в която то е било заклано. Терминът „произход“ следва да се използва за месо, получено от животни, родени, отгледани и заклани, и следователно изцяло получени в една-единствена държава членка или трета страна.
(4)
За случаите, в които животното е отглеждано в няколко държави членки или трети страни, а минималният период на отглеждане не може да бъде достигнат, следва да се предвиди подходящ начин за посочване на мястото на отглеждане, за да се отговори по-добре на нуждите на потребителите и да се избегне ненужно усложняване на етикета.
(5)
Освен това следва да бъдат определени правила за пакети, съдържащи разфасовки месо от един и същ или от различни видове, добити от животни, отглеждани и заклани в различни държави членки или трети страни.
(6)
Тази система за етикетиране изисква правила за проследяване на всички етапи на производството и разпространението на месото, от клането до опаковането, за да се гарантира връзката между месото, обозначено с етикета, и животното или групата животни, от които е добито месото.
(7)
Следва да бъдат предвидени специфични правила за месото, внесено от трети страни, когато липсва информацията, изисквана за етикетиране.
(8)
По отношение на мляното месо и обрезките, като се имат предвид характеристиките на техните производствени процеси, на стопанските субекти следва да се разреши да се възползват от опростена система на обозначения.
(9)
С оглед на търговския характер на информацията, която трябва да се предостави съгласно настоящия регламент, на стопанските субекти в хранителната промишленост следва да бъде предоставена възможност да добавят към задължителните обозначения върху етикета други елементи, информиращи за произхода на месото.
(10)
Доколкото съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилагат от 13 декември 2014 г., а член 47 от него предвижда прилагането на правилата за прилагане съгласно посочения регламент считано от 1 април на всяка календарна година, настоящият регламент следва да започне да се прилага от 1 април 2015 г.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се определят правилата относно посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета на прясно, охладено или замразено свинско месо, месо от овце или кози и месо от домашни птици, попадащи в съответните кодове по Комбинираната номенклатура, посочени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилага определението за „стопански субект в хранителната промишленост“, посочено в член 3, точка 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), определението за „предприятие“, посочено в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и определенията за „мляно месо“, „кланица“ и „предприятие за разфасовка на месо“ съгласно точка 1, съответно подточки 1.13, 1.16 и 1.17 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5).
2. Прилагат се също следните определения:
а)
„обрезки“ означава малки парчета месо, попадащи в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, признати за годни за консумация от човека, произведени изключително по време на транжиране, на обезкостяване на кланични трупове или при разфасоване на месо;
б)
„партида“ означава месо, попадащо в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, получено от един вид, със или без кост, дори нарязано или мляно, което е нарязано, смляно или опаковано при практически идентични условия.
Член 3
Проследимост
1. Стопанските субекти в хранителната промишленост на всеки етап от производството и разпространението на месото, посочени в член 1, имат на разположение и използват система за идентификация и регистрация.
2. Тази система се прилага по начин, който гарантира:
а)
връзката между месото и животното или групата животни, от които то е получено, като на етапа на клането отговорност за гарантиране на тази връзка носи кланицата; и
б)
предаването на информацията, свързана с обозначенията, посочени в член 5, 6 или 7, в зависимост от случая, заедно с месото, на стопанските субекти на последващите етапи на производството и разпространението.
Всеки стопански субект в хранителната промишленост е отговорен за прилагането на системата за идентификация и регистрация, както е посочено в първа алинея, на етапа на производство и разпространение, в който участва.
Стопанският субект в хранителната промишленост, който опакова или етикетира месото в съответствие с член 5, 6 или 7, гарантира връзката между кода на партидата за идентификация на месото, доставена на потребителя или на заведението за обществено хранене, и съответната партида или партиди месо, от която/които е съставена опаковката или етикетираната партида. За всички опаковки с един и същ код на партидата се отнасят едни и същи обозначения в съответствие с член 5, 6 или 7.
3. В системата, посочена в параграф 1, се отбелязва по-специално пристигането и заминаването от предприятието на стопанския субект в хранителната промишленост на животни, кланични трупове или разфасовки, в зависимост от случая, и се осигурява връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 4
Група животни
1. Големината на групата животни, посочена в член 3, се определя от:
а)
броя на кланичните трупове, нарязани заедно и представляващи една партида за съответното предприятие за разфасовка на месо, в случаите, когато се разфасоват кланични трупове;
б)
броя на кланичните трупове, месото от които представлява една партида за съответното предприятие за разфасовка или смилане на месо, в случаите, когато е необходимо допълнително разфасоване или смилане.
2. Размерът на партидата не превишава производството за един ден на едно предприятие.
3. С изключение на случая, когато се прилага член 7, при сформирането на партидите предприятията, в които месото се разфасова или смила, гарантират, че всички кланични трупове в дадена партида съответстват на животни, за чието месо се прилагат идентични обозначения при етикетиране в съответствие с член 5, параграф 1 или параграф 2.
Член 5
Етикетиране на месо
1. Посоченият в член 1 етикет на месо, предназначено за доставяне на крайния потребител или на заведения за обществено хранене, включва следните обозначения:
а)
държавата членка или третата страна, в която са отгледани животните, обозначена с „Отгледано в (държава членка или трета страна)“, в съответствие със следните критерии:
i)
за свине:
-
в случай че животното е заклано на възраст над 6 месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне четири месеца,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло не по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл периодът на отглеждане, след като животното е достигнало тегло от 30 килограма,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
ii)
за овце и кози: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне шест месеца, или, в случай че животното е заклано на възраст под шест месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
iii)
за домашни птици: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне един месец, или, в случай че птицата е заклана на възраст под един месец, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане, след като птицата е била дадена за угояване;
б)
държавата членка или третата страна, в която е извършено клането, обозначена със „Заклано в (държава членка или трета страна)“; и
в)
кода на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Когато периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано животното, обозначението, посочено в буква а), се заменя с „Отгледано в няколко държави членки на ЕС“ или, когато месото или животните са внесени в Съюза - с „Отгледано в няколко страни извън ЕС“ или „Отгледано в няколко страни във и извън ЕС“.
Когато обаче периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано дадено животно, обозначението, посочено в буква а), може да се замени с „Отгледано в (списък на държавите членки или третите страни, където е отглеждано животното)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че животното е отглеждано в посочените държави членки или трети страни.
2. Обозначенията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат заменени с обозначението „Произход: (държава членка или трета страна)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че месото, посочено в член 1, е от животни, родени, отгледани и заклани в една и съща държава членка или трета страна.
3. Когато няколко разфасовки месо от един и същ или от различни видове отговарят на различни обозначения за етикетиране в съответствие с параграфи 1 и 2 и са представени в една и съща опаковка на потребителя или заведението за обществено хранене, върху етикета се посочва:
а)
списъкът на съответните държави членки или трети страни в съответствие с параграф 1 или 2 за всеки вид;
б)
кодът на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Член 6
Дерогация за месо от трети страни
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, буква а) върху посочения в член 1 етикет на месо, внесено за пускане на пазара на Съюза и за което липсва информацията, предвидена в член 5, параграф 1, буква а), се съдържа обозначението „Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в (трета страна, в която е заклано животното)“.
Член 7
Дерогации за мляно месо и обрезки
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2 и от член 6 по отношение на мляното месо и обрезките могат да се прилагат следните обозначения:
а)
„Произход: ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, родени, отгледани и заклани в различни държави членки;
б)
„Отгледано и заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, отгледани и заклани в различни държави членки;
в)
„Отгледано и заклано извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо, внесено в Съюза;
г)
„Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, внесени в Съюза като животни за клане и заклани в една или в различни държави членки;
д)
„Отгледано и заклано в ЕС и извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са произведени от:
i)
месо, получено от животни, отгледани и заклани в една и съща или в различни държави членки, и от месо, внесено в Съюза; или
ii)
месо, получено от животни, внесени в Съюза и заклани в една и съща или в различни държави членки.
Член 8
Допълнителна доброволна информация върху етикета
Стопанските субекти в хранителната промишленост могат да добавят към обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, допълнителна информация относно произхода на месото.
Допълнителната информация, посочена в първа алинея, не може да бъде в противоречие с обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, и съответства на правилата, предвидени в глава V от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2015 г. Той не се прилага за месо, което законно е пуснато на пазара на Съюза преди 1 април 2015 г., до изчерпване на наличностите.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1337/2013
(2013. gada 13. decembris),
ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1169/2011 attiecībā uz izcelsmes valsts un izcelsmes vietas norādīšanu svaigai, atdzesētai un saldētai cūkgaļai, aitu, kazu un mājputnu gaļai
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 1169/2011 par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (1) un jo īpaši tās 26. panta 8. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 1169/2011 26. panta 2. punktā ir noteikts pienākums uz tās gaļas marķējuma, uz kuru attiecas kombinētās nomenklatūras kodi, kas uzskaitīti minētās regulas XI pielikumā, t. i., svaiga, atdzesēta un saldēta cūkgaļa, aitu vai kazu gaļa un mājputnu gaļa, norādīt izcelsmes valsti vai izcelsmes vietu.
(2)
Ir jāpanāk līdzsvars starp patērētāju nepieciešamību būt informētiem un uzņēmējiem un valsts iestādēm radītajām papildu izmaksām, kuras ietekmē produktu galīgo cenu. Komisijas pasūtītā ietekmes novērtējumā un pētījumā ir izvērtētas vairākas izcelsmes valsts vai izcelsmes vietas norādīšanas iespējas, ņemot vērā svarīgākos dzīvnieku dzīves posmus. Rezultāti liecina, ka patērētāji galvenokārt vēlas saņemt informāciju par vietu, kur dzīvnieks audzēts. Vienlaikus, lai sniegtu obligāto informāciju par dzīvnieka dzimšanas vietu, lauku saimniecību līmenī būtu jāizveido jaunas izsekojamības sistēmas, radot attiecīgas izmaksas, bet nokaušanas vietas norādīšanu marķējumā var veikt par pieņemamām izmaksām, vienlaikus sniedzot patērētājam vērtīgu informāciju. Attiecībā uz ģeogrāfisko līmeni rezultāti liecina, ka patērētājiem vissvarīgākā informācija būtu norādītā dalībvalsts vai trešā valsts.
(3)
Regulā (ES) Nr. 1169/2011 jēdzienu “izcelsmes valsts” attiecībā uz pārtiku definē saskaņā ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (2) 23. līdz 26. pantu. Saistībā ar dzīvnieku izcelsmes produktiem šis jēdziens attiecas uz valsti, kurā attiecīgais produkts pilnībā iegūts, un, piemērojot to gaļai, tas nozīmē valsti, kurā dzīvnieks ir dzimis, audzēts un nokauts. Ja pārtikas ražošanā ir bijušas iesaistītas vairākas valstis, minētais jēdziens nozīmē valsti, kurā saistībā ar produktu ir veikta pēdējā būtiskā un ekonomiski pamatotā pārstrāde vai apstrāde. Tomēr tā piemērošana gadījumiem, kad gaļa ir iegūta no dzīvniekiem, kuri ir dzimuši, audzēti un nokauti dažādās valstīs, nenodrošinātu patērētājiem pietiekamu informāciju par gaļas izcelsmi. Tāpēc visos minētajos gadījumos uz marķējuma būtu jāsniedz norāde uz dalībvalsti vai trešo valsti, kurā attiecīgais dzīvnieks ir audzēts tik ilgu laikposmu, kas atbilst būtiskai daļai no parasta katras sugas audzēšanas cikla, kā arī uz dalībvalsti vai trešo valsti, kurā tas ir nokauts. Termins “izcelsme” būtu jāattiecina tikai uz gaļu, kas iegūta no dzīvniekiem, kas dzimuši, audzēti un nokauti jeb pilnībā iegūti vienā dalībvalstī vai trešā valstī.
(4)
Ja dzīvnieks ir audzēts vairākās dalībvalstīs vai trešās valstīs un ja priekšnosacījumu par audzēšanas laikposma ilgumu nevar izpildīt, būtu jāsniedz atbilstīga norāde uz audzēšanas vietu, tādējādi apmierinot patērētāju vajadzības un izvairoties no nepamatotas marķējuma sarežģīšanas.
(5)
Turklāt būtu jāparedz noteikumi par iepakojumiem, kuros ir vienas vai dažādu sugu dzīvnieku gaļa, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri audzēti un nokauti dažādās dalībvalstīs vai trešās valstīs.
(6)
Šādai marķēšanas sistēmai vajadzīgi izsekojamības noteikumi par visiem gaļas ražošanas un izplatīšanas posmiem no nokaušanas līdz iepakošanai, lai nodrošinātu saikni starp marķēto gaļu un dzīvnieku vai dzīvnieku grupu, no kura attiecīgā gaļa ir iegūta.
(7)
Būtu jāparedz īpaši noteikumi par gaļu, kas importēta no trešām valstīm, kurās marķēšanai vajadzīgā informācija nav pieejama.
(8)
Attiecībā uz malto gaļu un atgriezumiem, ņemot vērā to ražošanas procesa īpatnības, uzņēmējiem būtu jāatļauj izmantot vienkāršotu norāžu sistēmu.
(9)
Ņemot vērā saskaņā ar šo regulu sniedzamās informācijas komerciālo nozīmību, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem būtu jāsniedz iespēja marķējumā papildus obligātajām norādēm sniegt citu ar gaļas izcelsmes vietu saistītu informāciju.
(10)
Tā kā Regulas (ES) Nr. 1169/2011 attiecīgie noteikumi ir piemērojami no 2014. gada 13. decembra un tās 47. pantā ir noteikts, ka saskaņā ar minēto regulu pieņemtie īstenošanas noteikumi ir piemērojami no katra kalendārā gada 1. aprīļa, šo regulu būtu jāsāk piemērot no 2015. gada 1. aprīļa.
(11)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Šajā regulā ir paredzēti noteikumi par izcelsmes valsts un izcelsmes vietas norādīšanu uz tādas svaigas, atdzesētas un sasaldētas cūkgaļas, aitu vai kazu gaļas un mājputnu gaļas marķējuma, uz kuru attiecas kombinētās nomenklatūras kodi, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1169/2011 XI pielikumā.
2. pants
Definīcijas
1. Šajā regulā piemēro termina “uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē” definīciju, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002 (3) 3. panta 3. punktā, termina “uzņēmums” definīciju, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 852/2004 (4) 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā, kā arī terminu “maltā gaļa”, “kautuve” un “gaļas sadalīšanas uzņēmums” definīciju, kas attiecīgi noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 853/2004 (5) I pielikuma 1.13., 1.16. un 1.17. punktā.
2. Piemēro arī šādas definīcijas:
a)
“atgriezumi” ir sīki tās gaļas gabaliņi, uz kuru attiecas kombinētās nomenklatūras kodi, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1169/2011 XI pielikumā, kuri atzīti par piemērotiem cilvēku uzturam un kurus iegūst vienīgi aplīdzināšanas darbību rezultātā, atkaulojot gaļu no liemeņiem vai izcērtot to;
b)
“partija” ir gaļa, uz kuru attiecas kombinētās nomenklatūras kodi, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1169/2011 XI pielikumā, kura ar kaulu vai bez tā izcirstā vai neizcirstā vai samaltā vai nesamaltā veidā iegūta no vienas sugas dzīvniekiem un kura ir izcirsta, malta vai iepakota praktiski identiskos apstākļos.
3. pants
Izsekojamība
1. Pārtikas apritē iesaistītie uzņēmumi katrā 1. pantā minētās gaļas ražošanas un izplatīšanas posmā ievieš un izmanto identifikācijas un reģistrācijas sistēmu.
2. Šo sistēmu piemēro tā, lai nodrošinātu, ka:
a)
pastāv saikne starp gaļu un dzīvnieku vai dzīvnieku grupu, no kuras minētā gaļa ir iegūta; kaušanas posmā šīs saiknes nodrošināšana ir kautuves atbildība; un
b)
kopā ar gaļu uzņēmējiem, kas darbojas nākamajos ražošanas un izplatīšanas posmos, tiek nosūtīta ar norādēm saistītā informācija, kas minēta attiecīgi 5., 6. vai 7. pantā.
Katrs pārtikas apritē iesaistītais uzņēmējs ir atbildīgs par identifikācijas un reģistrācijas sistēmas piemērošanu, kā noteikts šā punkta pirmajā daļā, tajā ražošanas un izplatīšanas posmā, kurā tas darbojas.
Pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji, kuri iepako vai marķē gaļu atbilstīgi 5., 6. vai 7. pantam, nodrošina korelāciju starp partijas kodu, ar kuru identificē patērētājiem vai ēdināšanas iestādēm piegādāto gaļu, un tās gaļas attiecīgo partiju vai partijām, kas veido iepakojumu vai marķēto partiju. Uz visiem iepakojumiem ar vienādu partijas kodu ir vienādas norādes atbilstīgi 5., 6. vai 7. pantam.
3. Ar 1. punktā minēto sistēmu reģistrē attiecīgi dzīvnieku, liemeņu vai izcirtņu ievešanu pārtikas apritē iesaistīta uzņēmēja uzņēmumā un izvešanu no tā un nodrošina korelāciju starp ievedumiem un izvedumiem.
4. pants
Dzīvnieku grupa
1. Šīs īstenošanas regulas 3. pantā minētās dzīvnieku grupas lielumu nosaka atkarībā no:
a)
kopā izcirsto liemeņu skaita, kas veido vienu partiju, kura paredzēta attiecīgajam gaļas sadalīšanas uzņēmumam, liemeņu izciršanas gadījumā;
b)
liemeņu skaita, kuru gaļa veido vienu partiju, kas paredzēta attiecīgajam gaļas sadalīšanas vai malšanas uzņēmumam, turpmākas sadalīšanas vai malšanas gadījumā.
2. Partijas lielums nedrīkst pārsniegt atsevišķa uzņēmuma vienas dienas ražošanas apjomu.
3. Izņemot gadījumu, kad piemēro 7. pantu, veidojot partiju, uzņēmumi, kuros izcērt vai maļ gaļu, nodrošina, ka visi vienas partijas liemeņi atbilst dzīvniekiem, kuru gaļu marķē ar identiskām norādēm atbilstīgi 5. panta 1. punktam vai 5. panta 2. punktam.
5. pants
Gaļas marķēšana
1. Uz tās gaļas marķējuma, kura minēta 1. pantā un kuru paredzēts piegādāt galapatērētājiem un ēdināšanas uzņēmumiem, ir šādas norādes:
a)
dalībvalsts vai trešā valsts, kurā dzīvnieks audzēts, norādot “Audzēts: (dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums)” saskaņā ar šādiem kritērijiem:
i)
cūkām:
-
ja dzīvnieks ir nokauts vairāk nekā sešu mēnešu vecumā, norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā tas atradās pēdējā audzēšanas laikposmā, kas ildzis vismaz četrus mēnešus,
-
ja dzīvnieks ir nokauts mazāk nekā sešu mēnešu vecumā un tā dzīvsvars bija vismaz 80 kilogrami, norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā tas atradās audzēšanas laikposmā pēc tam, kad dzīvnieks bija sasniedzis 30 kilogramu svaru,
-
ja dzīvnieks ir nokauts mazāk nekā sešu mēnešu vecumā un tā dzīvsvars bija mazāks nekā 80 kilogrami, norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā tas atradās visu audzēšanas laikposmu;
ii)
aitām un kazām: norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā dzīvnieks atradās pēdējā audzēšanas laikposmā, kas ildzis vismaz sešus mēnešus, vai, ja dzīvnieks ir nokauts mazāk nekā sešu mēnešu vecumā, norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā tas atradās visu audzēšanas laikposmu;
iii)
mājputniem: norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā dzīvnieks atradās pēdējā audzēšanas laikposmā, kas ildzis vismaz vienu mēnesi, vai, ja dzīvnieks ir nokauts mazāk nekā viena mēneša vecumā, norāda dalībvalsti vai trešo valsti, kurā tas atradās visu audzēšanas laikposmu pēc tam, kad tika sākta nobarošana;
b)
dalībvalsts vai trešā valsts, kurā dzīvnieks nokauts, norādot “Nokauts: (dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums)”; un
c)
partijas kods, ar kuru identificē patērētājam vai ēdināšanas iestādei piegādāto gaļu.
Ja a) apakšpunktā minētā audzēšanas laikposma ilgums nav sasniegts nevienā dalībvalstī vai trešā valstī, kurā attiecīgais dzīvnieks audzēts, a) apakšpunktā minēto norādi aizstāj ar norādi “Audzēts vairākās ES dalībvalstīs” vai, ja gaļa vai dzīvnieki ir importēti Savienībā, - ar norādi “Audzēts vairākās valstīs ārpus ES” vai ar norādi “Audzēts ES valstīs un valstīs ārpus ES”.
Tomēr, ja a) apakšpunktā minētā audzēšanas laikposma ilgums nav sasniegts nevienā dalībvalstī vai trešā valstī, kurā dzīvnieks audzēts, a) apakšpunktā minēto norādi var aizstāt ar norādi “Audzēts: (to dalībvalstu vai trešo valstu saraksts, kurās dzīvnieks audzēts)”, ja pārtikas apritē iesaistītais uzņēmējs kompetentai iestādei pierāda, ka attiecīgais dzīvnieks audzēts minētajās dalībvalstīs vai trešās valstīs.
2. Norādes, kas minētas 1. punkta a) un b) apakšpunktā, var aizstāt ar norādi “Izcelsme: (dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums)”, ja attiecīgais pārtikas apritē iesaistītais uzņēmējs kompetentajai iestādei pierāda, ka 1. pantā minētā gaļa ir iegūta no dzīvniekiem, kas dzimuši, audzēti un nokauti vienā dalībvalstī vai vienā trešā valstī.
3. Ja vienas vai dažādu sugu dzīvnieku gaļas vairākiem gabaliem saskaņā ar 1. un 2. punktu atbilst dažādas marķējuma norādes un tie patērētājam vai ēdināšanas iestādei tiek sniegti vienā iepakojumā, tad marķējumā norāda:
a)
attiecīgo dalībvalstu vai trešo valstu sarakstu atbilstīgi 1. vai 2. punktam katrai dzīvnieku sugai;
b)
partijas kodu, ar kuru identificē patērētājam vai ēdināšanas iestādei piegādāto gaļu.
6. pants
Atkāpes attiecībā uz gaļu no trešām valstīm
Atkāpjoties no 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta, uz tās gaļas marķējuma, kura minēta 1. pantā, kura importēta laišanai Savienības tirgū un par kuru nav pieejama 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētā informācija, ir norāde “Audzēts valstī ārpus ES” un “Nokauts: (trešās valsts nosaukums, kurā dzīvnieks nokauts)”.
7. pants
Atkāpes attiecībā uz malto gaļu un atgriezumiem
Atkāpjoties no 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta, 5. panta 2. punkta un 6. panta, attiecībā uz malto gaļu un atgriezumiem var izmantot šādas norādes:
a)
“Izcelsme: ES”, ja maltā gaļa vai atgriezumi ir ražoti tikai no gaļas, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri dzimuši, audzēti un nokauti dažādās dalībvalstīs;
b)
“Audzēts un nokauts: ES”, ja maltā gaļa vai atgriezumi ir ražoti tikai no gaļas, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri audzēti un nokauti dažādās dalībvalstīs;
c)
“Audzēts un nokauts: ārpus ES”, ja maltā gaļa vai atgriezumi ir ražoti tikai no Savienībā importētas gaļas;
d)
“Audzēts: ārpus ES” un “Nokauts: ES”, ja maltā gaļa vai atgriezumi ir ražoti tikai no gaļas, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri importēti Savienībā kā dzīvnieki nokaušanai un kuri nokauti vienā vai dažādās dalībvalstīs;
e)
“Audzēts un nokauts: ES un ārpus ES”, ja maltā gaļa vai atgriezumi ir ražoti no:
i)
gaļas, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri audzēti un nokauti vienā vai dažādās dalībvalstīs, un no Savienībā importētas gaļas; vai
ii)
gaļas, kas iegūta no Savienībā importētiem dzīvniekiem, kuri nokauti vienā vai dažādās dalībvalstīs.
8. pants
Brīvprātīga papildu informācija uz marķējuma
Pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji var papildināt 5., 6. vai 7. pantā minētās norādes, sniedzot papildu informāciju par gaļas izcelsmes vietu.
Pirmajā daļā minētā papildu informācija nedrīkst būt pretrunā 5., 6. vai 7. pantā minētajām norādēm, un šī papildu informācija atbilst Regulas (ES) Nr. 1169/2011 V nodaļas noteikumiem.
9. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada 1. aprīļa. To nepiemēro gaļai, kas ir likumīgi laista Savienības tirgū pirms 2015. gada 1. aprīļa, līdz tās krājumi ir beigušies.
Tā uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 13. decembrī