РЕШЕНИЕ № 1093/2012/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 ноември 2012 година
относно Европейската година на гражданите (2013 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 21, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът се основава на неделимите и универсални ценности на човешко достойнство, свобода, равенство и солидарност и на принципите на демокрацията и правовата държава. Тези принципи са основополагащи за държавите членки в общества, чиито основни характеристики са плурализмът, недискриминацията, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете. Всеки гражданин на Съюза притежава правата, предвидени в Договора за Европейския съюз (ДЕС), Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се ползва от тях.
(2)
Договорът от Маастрихт въведе през 1993 г. концепцията за „гражданство на Съюза“. Договорът от Амстердам от 1999 г. и Договорът от Лисабон от 2009 г. допълнително укрепиха правата, свързани с гражданството на Съюза. 2013 г. ще отбележи 20-ата годишнина от учредяването на европейското гражданство. Член 1, точка 12 и член 2, точка 34 от Договора от Лисабон (настоящи член 9 от ДЕС и член 20 от ДФЕС) предвиждат, че всяко лице, което притежава гражданство на държава членка, е гражданин на Съюза и че гражданството на Съюза се добавя към, а не замества националното гражданство, както и че гражданите на Съюза се ползват с правата и имат задълженията, предвидени от Договорите. В член 2, точка 35 от Договора от Лисабон (настоящ член 21 от ДФЕС) е залегнало правото на гражданите на Съюза на свободно движение и пребиваване.
(3)
Стокхолмската програма - Отворена и сигурна Европа в услуга и за защита на гражданите (3) - поставя гражданина в центъра на европейските политики в областта на свободата, сигурността и правосъдието. Тя насочва действията си към „изграждане на Европа на гражданите“, включително чрез насърчаване на правата на гражданите, по-специално правото на свободно движение и правата, които позволяват на гражданите на Съюза да участват активно в демократичния живот на Съюза.
(4)
В своята Резолюция от 15 декември 2010 г. относно състоянието на основните права в Европейския съюз (2009 г.) - действително прилагане след влизането в сила на Договора от Лисабон (4) Европейският парламент призова Комисията да обяви 2013 г. за Европейска година на гражданите с цел да се активизира дебатът по европейското гражданство, включително неговата терминология, съдържание и обхват, и да бъдат информирани гражданите на ЕС за техните права, и по-специално за новите права в резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон, както и за съществуващите средства за упражняване на тези права.
(5)
2013 г. следва да бъде определена за Европейска година на гражданите. Европейската година на гражданите ще предостави своевременна възможност за повишаване на осведомеността на широката общественост относно правата и отговорностите, свързани с гражданството на Съюза. Европейската година на гражданите следва също така да има за цел повишаване на осведомеността на гражданите относно техните права, произтичащи от гражданството на Съюза, когато упражняват правото си на свободно движение и установяване в друга държава членка, например като студенти, работници, лица, търсещи работа, доброволци, потребители, предприемачи, млади хора или пенсионери. В този контекст географският, демографският и социалният аспект следва да бъдат интегрирани в повишаването на осведомеността, която следва също така да се фокусира върху отстраняването на все още съществуващите пречки пред упражняването на правата, произтичащи от гражданството на Съюза. Следва да се отправи посланието, че самите граждани на Съюза също трябва да играят ключова роля в засилването на тези права чрез своето участие в гражданското общество и демократичния живот.
(6)
За да могат гражданите на Съюза да вземат информирани решения за това, дали да упражнят правото си на свободно движение, не е достатъчно да се повиши осведомеността им относно самото право на свободно движение. От съществено значение е гражданите на Съюза да са подходящо информирани и за другите права, които те притежават в трансгранична ситуация съгласно правото на Съюза. Тази информация също така ще им даде възможност да се ползват изцяло от тези права, ако решат да упражнят правото си на свободно движение.
(7)
След като беше въведено в Римския договор от 1958 г. като една от четирите основни свободи, правото на свободно движение и пребиваване доказа своята ценност като един от стълбовете за създаването на вътрешния пазар за благото на икономиките на държавите членки и на отделните граждани на Съюза.
(8)
Правото на свободно движение и пребиваване на територията на се цени високо от гражданите на Съюза като ключово индивидуално право, свързано с гражданството на Съюза. В това си качество то показва и утвърждава по-добро разбиране за стойността на европейската интеграция, както и за участието на гражданите в оформянето на Съюза.
(9)
Въпреки факта, че правото на свободно движение и пребиваване е твърдо укрепено в първичното право на Съюза и значително развито във вторичното право, между приложимите правни норми и реалността, с която се сблъскват гражданите, когато искат да упражнят тези права на практика, все още съществува разминаване. Освен че се чувстват несигурни относно предимствата на мобилността, гражданите на Съюза остават и с впечатлението, че има твърде много практически пречки пред живота и работата в друга държава членка.
(10)
В доклада си от 27 октомври 2010 г. за гражданството на ЕС за 2010 г. „Премахване на пречките за упражняване на правата на гражданите на ЕС“ Комисията се спря на основните пречки, които гражданите все още срещат в своето всекидневие, когато се стремят да упражняват правата си като граждани на Съюза, по-специално при трансгранични ситуации, и очерта 25 конкретни действия за премахване на тези пречки. Една от пречките, установени в този контекст, беше недостатъчната информация. В доклада си Комисията заключи, че гражданите са възпрепятствани да упражняват правата си, защото не ги познават добре, и обяви намерението си да увеличи разпространението на информация до гражданите на Съюза за техните права, и по-специално относно правото им на свободно движение.
(11)
ДЕС и ДФЕС предоставят на всеки гражданин на Съюза правото да се движи и пребивава свободно на територията на държавите членки, правото да избира и да бъде избиран в изборите за Европейския парламент и в общинските избори в държавата членка, в която пребивава, при същите условия, както и гражданите на тази държава; правото да се ползва на територията на трети държави, в които държавата членка, на която е гражданин, няма представителство, от закрилата на дипломатическите и консулските органи на всяка държава членка при същите условия, както и гражданите на тази държава членка; правото да отправя петиции до Европейския парламент; правото да сезира Европейския омбудсман; правото да се обръща към институциите на Съюза, както и други права в различни области, като свободното движение на стоки и услуги, защитата на потребителите и общественото здравеопазване, равните възможности и равното третиране, достъпа до заетост и до социална закрила.
(12)
Договорът от Лисабон въведе нови права, по-специално гражданската инициатива, предвидена в член 1, точка 12 и член 2, точка 37 (член 11 от ДЕС и член 24 от ДФЕС), която дава възможност най-малко един милион граждани от значителен брой държави членки да поискат от Комисията да представи предложение във всяка от областите на компетентност на Съюза, като по този начин позволява на гражданите да бъдат активно ангажирани в политическия живот на Съюза и да участват пряко във формирането на развитието на законодателството на Съюза (5).
(13)
След 1979 г., когато се проведоха първите преки избори, Европейският парламент играе ролята на непосредствена допирна точка между гражданите и Съюза. Европейският парламент и неговите членове играят решаваща роля за представянето на правата и ползите от гражданството на Съюза, като при формулирането на политики извеждат на първостепенно място въпросите, вълнуващи гражданите, и като насърчават активното участие на гражданите на Съюза. Повишаването на осведомеността относно правата на гражданите на Съюза, равенството между половете, участието на жените и мъжете в демократичния живот на Съюза, включително избирателните им права като гласоподаватели и кандидати в изборите, в държавата членка на местопребиваването им, както и относно обхвата на правомощията на Европейския парламент в законодателния процес е също така важно с оглед на изборите за Европейски парламент през 2014 г. Въздействието на подобни действия за повишаване на осведомеността следва да бъде мултиплицирано чрез тясно сътрудничество и използване на полезното взаимодействие със съответните действия, предприети от други институции на Съюза при подготовката на тези избори, по-специално от Европейския парламент, европейските политически партии и фондации и от държавите членки.
(14)
Гражданите на Съюза, които обмислят дали да се възползват от правото си на свободно движение и пребиваване, следва освен това да бъдат информирани относно правата си да придобият или да запазят социалноосигурителни права, включително по отношение на трансграничното здравеопазване, по силата на правилата на Съюза относно координацията на системите за социална сигурност. Тези правила гарантират, че те няма да загубят от социалноосигурителните си права, когато решат да се придвижват в рамките на Съюза. Освен това те трябва да бъдат информирани относно признаването на техните образователни, академични и професионални квалификации и относно социалните и гражданските умения, които са част от европейската рамка „Ключови умения за обучение през целия живот“ (6) и които могат да им позволят да участват пълноценно в гражданския живот и да упражняват правата си съгласно правото на Съюза.
(15)
Гражданите на Съюза следва да бъдат по-добре информирани и за правата си като пътници, използващи какъвто и да е вид транспорт на територията на Съюза, както и за трансграничните си потребителски права. Ако гражданите на Съюза имат увереността, че правата им като потребители са добре защитени, те ще имат възможността да дадат своя принос за развитието на пазара на стоки и услуги на Съюза, който по този начин ще достигне по-ефективно своя пълен потенциал в полза на гражданите. Също така гражданите трябва да бъдат по-добре информирани за правилата за общата безопасност на продуктите и надзора на пазара, за да са наясно как здравето и правата им са защитени в целия Съюз, по-специално в случай на заплахи или рискове, с които те не могат да се справят самостоятелно. Освен това е важно да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правата им на трансгранични здравни грижи и съпътстващите ги мерки, като електронното здравеопазване и телемедицината, за да могат те да се ползват пълноценно от сигурни и с добро качество здравни грижи през границите на държавите членки.
(16)
Настоящото решение има за цел да допринесе за осъществяването на целите на стратегията „Европа 2020“, доколкото улесняването на свободното движение на хората и нарастването на мобилността на работниците са важни средства за справяне с последиците от демографските промени за пазара на труда и за увеличаване на пригодността за заетост на хората и конкурентоспособността на европейската промишленост. Настоящото решение има също така дългосрочна цел за подкрепа на научните изследвания и иновациите в Съюза на фона на настоящите застрашително високи нива на безработица в определени държави членки.
(17)
Кампаниите за информиране, образование и повишаване на осведомеността, организирани в рамките на Европейската година на гражданите, следва също така да вземат предвид потребностите на по-специфични групи и уязвими лица. Информацията следва да бъде безплатна и достъпна и да се предоставя на всички официални езици на Съюза. Тя следва да бъде предоставяна на разбираем език, в сътрудничество с местните, регионалните и националните органи, медиите, гражданското общество и неправителствените организации. Всички тези различни заинтересовани лица биха могли да разгледат други инициативи, като конкурси за есе, разработване на планове за действие и насоки, онлайн форуми или кампании в училищата и университетите.
(18)
Активната роля на гражданите на Съюза и сдруженията, които ги представляват, е от ключово значение за функционирането на Съюза. Членове 10 и 11 от ДЕС подчертават важността на демокрацията на участието във всичките ѝ аспекти и ролята на гражданите и организациите, които ги представляват, за публично изразяване и обмен на техните мнения във всички области на дейност на Съюза. Институциите на Съюза следва да насърчават активното демократично участие в процеса на вземане на решения посредством открит, прозрачен и редовен диалог с гражданското общество с цел да се гарантират последователността и прозрачността на действията на Съюза. Активното участие на гражданите на Съюза следва също така да бъде улеснявано чрез достъп до документи и информация, добро управление и администрация.
(19)
Политиката в областта на образованието играе важна роля за информирането на гражданите, по-специално на младите хора, относно концепцията на гражданството на Съюза и правата, свързани с него. Тя също така спомага за насърчаването на многоезичието, мобилността на студентите, учителите, лицата, преминаващи професионално обучение, и техните преподаватели и за подобряването на социалните и гражданските умения в съответствие с рамката на Европейския парламент и Съвета „Ключови умения за учене през целия живот“, които могат да ги подготвят за пълноценно участие в гражданския живот и да им дадат възможността да упражняват цялостно своите права съгласно правото на Съюза. Следва да е възможно изпълнението на конкретни действия, повишаване на осведомеността за възможностите за доброволческа дейност, за обучение в чужбина, за стажове в друга държава членка или за участие в образователни обменни програми на Съюза.
(20)
Европейската година на гражданите ще бъде отбелязана с доклада на Комисията за гражданството на ЕС за 2013 г., който ще информира относно напредъка, постигнат след нейния доклад за гражданството на ЕС за 2010 г., и ще предложи по-нататъшни действия за премахване на оставащите пречки пред упражняването от гражданите на Съюза на техните права. Въз основа на този доклад Съветът може да приеме разпоредби за укрепване или разширяване на правата, свързани с гражданството на Съюза.
(21)
Гражданите на Съюза следва също така да бъдат осведомени за многоезичния уебпортал „Вашата Европа“, който представлява „единно гише“ за информация относно правата на гражданите и предприятията в Съюза.
(22)
Информационните центрове „Europe Direct“, като място за контакт между Съюза и неговите граждани, следва да бъдат близки партньори на Европейския парламент в кампаниите за повишаване на осведомеността чрез улесняване на местния и регионалния дебат относно Съюза, предаване и разпространение на информационни материали сред обществеността и предоставяне на възможност за обратна връзка с институциите на Съюза.
(23)
Всички инициативи, стартирани за целите и в рамките на Европейската година на гражданите, следва да бъдат насочени към взаимното разбирателство между гражданите на Съюза, институциите на Съюза и държавите членки. Това включва повишаване на осведомеността относно правата на гражданите сред служителите на публичните органи както на равнището на Съюза, така и на национално, регионално или местно равнище.
(24)
От основаването си през 1949 г. Съветът на Европа играе водеща роля в областта на образованието и културата чрез насърчаване и създаване на европейски културни мрежи и чрез междукултурния диалог и насърчаването на езиковото многообразие. Ето защо Съюзът следва да развива взаимодействието с работата на Съвета на Европа в тази област във връзка с Европейската година на гражданите.
(25)
Основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно правата им като граждани на Съюза е на държавите членки. Това включва предоставянето на информация относно Съюза и целенасочено докладване относно дейностите на всички институции на Съюза. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към действията, предприети на национално, регионално или местно равнище, както се подчертава в политическата декларация „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията (7). Институциите на Съюза и държавите членки следва да засилят сътрудничеството си с медиите и да се стремят да им предоставят висококачествена информация относно Съюза.
(26)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година на гражданите, е важно да се изпълни набор от подготвителни действия през 2012 г. в съответствие с член 49, параграф 6 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (Финансов регламент) (8).
(27)
Следва да се вземат подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите мерки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или нецелесъобразно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (9), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (10) и Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (11).
(28)
Финансиране от Съюза за дейности, различни от финансираните по бюджета на Европейската година на гражданите, може да бъде предоставено чрез съществуващи програми на Съюза или от структурните фондове, по-специално по програма „Европа за гражданите“ за 2007 - 2013 г. и специфичната програма за 2007 - 2013 г. „Основни права и гражданство“ като част от общата програма „Основни права и правосъдие“, програмата „Обучение през целия живот“, включително програмата „Еразъм“, инициативата „Младежта в движение“ и програмата „МЕДИА“.
(29)
За да се постигне полза за бъдещите европейски години, следва да бъде изготвена подробна оценка на мерките, предприети като част от Европейската година на гражданите. Този доклад следва да включва идеи и най-добри практики за бъдещи действия с цел най-ефективно насочване към гражданите и включването им въз основа - където е възможно, на сравнителни количествени данни, получени от Европейската година на гражданите.
(30)
Тъй като целите на Европейската година на гражданите, а именно повишаване на осведомеността и познаването на правата и отговорностите, свързани с гражданството на Съюза, за да се насърчат гражданите да използват пълноценно тяхното право на свободно движение и пребиваване в рамките на територията на държавите членки, както и в този контекст поощряването упражняването от гражданите на Съюза на другите права, свързани с гражданството на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики в целия Съюз, и следователно поради мащаба на Европейската година на гражданите те могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2013 г. се определя за „Европейска година на гражданите“.
Член 2
Цели
1. Общата цел на Европейската година на гражданите е да повиши осведомеността и познанията за правата и отговорностите, свързани с гражданството на Съюза, за да даде възможност на гражданите да използват изцяло своето право на свободно движение и пребиваване в рамките на територията на държавите членки. В този контекст Европейската година на гражданите насърчава също така ползването от страна на гражданите на Съюза на други права, свързани с гражданството на Съюза.
2. Въз основа на параграф 1 специфичните цели на Европейската година на гражданите са:
а)
да повиши осведомеността на гражданите на Съюза за правото им на свободно движение и пребиваване в рамките на Съюза и в този контекст за всички други права, гарантирани на гражданите на Съюза, без дискриминация, включително правото да гласуват в местните и европейските избори във всяка държава членка, в която пребивават;
б)
да повиши осведомеността сред гражданите на Съюза, включително младите хора, за това, как реално могат да се възползват от правата на Съюза, както и за съществуващите политики и програми, подкрепящи упражняването на тези права;
в)
да насърчи дебат за въздействието и потенциала на правото на свободно движение и пребиваване като неотменен аспект на гражданството на Съюза с оглед на стимулирането и засилването на гражданското и демократичното участие на гражданите на Съюза, по-специално на гражданските форуми относно политиките на Съюза и изборите за Европейски парламент, като по този начин се укрепват общественото сближаване, културното разнообразие, солидарността, равенството между жените и мъжете, взаимното зачитане и чувството на обща европейска идентичност сред гражданите на Съюза на базата на основните ценности на Съюза, залегнали в ДЕС, ДФЕС и Хартата за основните права на Европейския съюз.
Член 3
Включени инициативи
1. Мерките, които трябва да бъдат предприети, за да се постигнат целите, установени в член 2, могат да включват следните инициативи, организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище:
а)
иницииране на кампании за информация, медийно отразяване, обучение и повишаване на осведомеността, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи;
б)
обмен на информация и споделяне на опит и добри практики между съюзните, националните, регионалните и местните органи и други публични организации и организации на гражданското общество;
в)
организиране на конференции, изслушвания, включително по Интернет, и други прояви за насърчаване на дебата и повишаване на осведомеността за значението и ползите от правото на свободно движение и пребиваване, и в по-общ план относно концепцията за гражданството на Съюза и правата, свързани с него;
г)
използване на съществуващите многоезични инструменти за широко участие с оглед на това да бъде стимулирано активното участие на организациите на гражданското общество и на гражданите в Европейската година на гражданите, включително такива инструменти на пряката демокрация, като гражданската инициатива и обществените консултации;
д)
укрепване на ролята и популярността на съществуващите инструменти за информиране на гражданите, включително съвременните информационни и комуникационни технологии, като например многоезичните информационни центрове „Europe Direct“ и на уебпортала „Вашата Европа“ като ключови елементи на една комплексна информационна система за правата на гражданите на Съюза;
е)
засилване на ролята и популярността на инструментите за разрешаване на проблеми, като SOLVIT, с цел да се даде възможност на гражданите на Съюза да използват по-добре и да защитават своите права съгласно законодателството на Съюза;
ж)
предоставяне на информация на гражданите на Съюза относно комисията по петиции на Европейския парламент и Европейския омбудсман с цел да се позволи на гражданите на Съюза да използват по-добре и да защитават своите права съгласно законодателството на Съюза; и
з)
насърчаване на доклада за гражданството на ЕС, който ще се основава на задълбочен дебат и активен принос от страна на гражданите и заинтересованите лица и който ще идентифицира по-нататъшните пречки, възпрепятстващи гражданите на Съюза да упражняват пълноценно правата, свързани с гражданството, и ще насърчава подходящи стратегии за премахването на посочените пречки.
2. По-подробна информация за инициативите по параграф 1 е дадена в приложението.
3. Комисията и държавите членки могат да определят други дейности, които биха могли да допринесат за целите на Европейската година на гражданите, определени в член 2, и да позволят наименованието на Европейската година на гражданите да се използва за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на тези цели.
4. В контекста на инициативите, организирани в рамките на Европейската година на гражданите, се разглежда идентифицирането на пречките пред упражняването на правата от гражданите на Съюза и насърчаването на подходящи начини и стратегии за премахване на тези пречки, както и за насърчаване на междукултурното разбиране за дискриминацията и на борбата с нея. Поради това следва да се търсят взаимодействия между тези инициативи и съществуващите инструменти и програми в областта на основните права, правата на гражданите, заетостта и социалните въпроси, образованието и културата.
Член 4
Координация и изпълнение на равнището на Съюза
1. Комисията си сътрудничи тясно с държавите членки, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, както и с местните и регионалните органи и с органите и сдруженията, представляващи местните и регионалните интереси.
2. Комисията свиква работни срещи на представители на европейски организации или организации на гражданското общество или органи, които работят в областта на гражданството и които защитават правата на гражданите или насърчават образованието и културата, и на други заинтересовани страни с цел да подпомагат Комисията при реализирането на Европейската година на гражданите на равнището на Съюза.
3. Комисията се стреми да използва възможните взаимодействия между различните тематични европейски години, като прави оценка на постиженията, наблюдава повтарящите се пропуски, предоставя по целесъобразност статистически данни, гарантирайки по този начин ефективното постигане на целите на европейските години.
4. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза.
Член 5
Финансови разпоредби
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението, са основание за сключване на договор за обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства за сметка на общия бюджет на Съюза.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да се субсидират от общия бюджет на Съюза.
Член 6
Международно сътрудничество
За целите на Европейската година на гражданите Комисията може да си сътрудничи с подходящи международни организации, по-специално със Съвета на Европа.
Член 7
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията гарантира, че когато се изпълняват действия, финансирани съгласно настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на мерки за предотвратяване на измами, корупция и всякакви други незаконни действия чрез ефикасен контрол и чрез възстановяване на неправомерно изплатените суми, а при откриване на нередности - посредством ефикасни, пропорционални и възпиращи санкции. Комисията може да извършва контрол и проверки на място съгласно настоящото решение в съответствие с Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96. Ако е необходимо, се извършват разследвания от Европейската служба за борба с измамите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. За дейностите на Съюза, финансирани съгласно настоящото решение, понятието „нередност“, посочено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение в резултат на действие или бездействие на икономически оператор, което има или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Съюза посредством извършването на неоправдан разход.
3. Комисията намалява, преустановява или си връща обратно финансовата помощ, отпусната за дадена дейност, ако открие нередности, и по-специално несъответствие с разпоредбите на настоящото решение или с отделното решение или договор за отпускане на въпросната финансова помощ, или ако се установи, че без да е искано одобрението на Комисията, дейността е претърпяла значително изменение, което е в противоречие с нейното естество или с условията за изпълнението ѝ.
4. Ако не са спазени срокове или напредъкът в изпълнението на дадена дейност оправдава само част от отпуснатата финансова помощ, Комисията изисква от бенефициера да представи обяснения в определен срок. Ако бенефициерът не предостави задоволителен отговор, Комисията може да преустанови оставащата финансова помощ и да поиска възстановяване на изплатените вече суми.
5. Всяка неправомерно изплатена сума се възстановява на Комисията. Върху невъзстановените в дължимия срок суми се начисляват лихви според условията, определени във Финансовия регламент.
Член 8
Мониторинг и оценка
До 31 декември 2014 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на инициативите, предвидени в настоящото решение. Този доклад служи като основа за бъдещи политики, мерки и действия на Съюза в тази област. В съответствие с опита от Европейската година на гражданите докладът представя също идеи и най-добри практики относно това, как по-добре да бъдат информирани гражданите за техните права, дори и след края на Европейската година на гражданите.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 ноември 2012 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1093/2012/ES
(2012. gada 21. novembris),
par Eiropas Pilsoņu gadu (2013. gads)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 21. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienība balstās uz nedalāmām, universālām cilvēka cieņas, brīvības, vienlīdzības un solidaritātes vērtībām, un tās pamatā ir demokrātijas un tiesiskuma principi. Minētie principi veido pamatu dalībvalstu sabiedrībām, kurās dominē plurālisms, nediskriminācija, iecietība, tiesiskums, solidaritāte un sieviešu un vīriešu līdztiesība. Ikvienam Savienības pilsonim ir un vajadzētu būt tiesībām, kas paredzētas Līgumā par Eiropas Savienību (LES), Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
(2)
Ar 1993. gada Māstrihtas līgumu ieviesa jēdzienu “Savienības pilsonība”. Ar 1999. gada Amsterdamas līgumu un 2009. gada Lisabonas līgumu vēl vairāk nostiprināja ar Savienības pilsonību saistītās tiesības. 2013. gads būs Savienības pilsonības izveides divdesmitās gadadienas gads. Lisabonas līguma 1. panta 12. punkts un 2. panta 34. punkts (tagad LES 9. pants un LESD 20. pants) paredz, ka ikviena persona, kam ir kādas dalībvalsts pilsonība, ir Savienības pilsonis, ka Savienības pilsonība papildina, nevis aizstāj valsts pilsonību un ka Savienības pilsoņiem ir ar Līgumiem piešķirtās tiesības un ar tiem uzliktie pienākumi. Lisabonas līguma 2. panta 35. punkts (tagad LESD 21. pants) paredz, ka ikvienam Savienības pilsonim ir brīvas pārvietošanās un uzturēšanās tiesības.
(3)
Stokholmas programmā “Atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu un viņu aizsardzības labā” (3) pilsonim ir piešķirta galvenā nozīme Eiropas politikā brīvības, drošības un tiesiskuma jomā. Tajā paredzētās darbības ir vērstas uz “pilsoņu Eiropas veidošanu”, tostarp veicinot pilsoņu tiesības, jo īpaši tiesības uz pārvietošanās brīvību un tiesības, kas ļauj Savienības pilsoņiem aktīvi piedalīties Savienības demokrātiskajā dzīvē.
(4)
Savā 2010. gada 15. decembra Rezolūcijā par pamattiesību stāvokli Eiropas Savienībā (2009. gads) un to efektīvu īstenošanu pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā (4) Eiropas Parlaments aicināja Komisiju 2013. gadu pasludināt par Eiropas Pilsoņu gadu, lai stimulētu debates par Eiropas pilsonību, tostarp par tās terminoloģiju, saturu un darbības jomu, un informētu Savienības pilsoņus par viņu tiesībām, jo īpaši par jaunajām tiesībām, kas izriet no Lisabonas līguma stāšanās spēkā, kā arī par pieejamajiem līdzekļiem minēto tiesību izmantošanai.
(5)
2013. gads būtu jāpasludina par Eiropas Pilsoņu gadu. Eiropas Pilsoņu gads sniegtu savlaicīgu iespēju paaugstināt plašākās sabiedrības izpratni par tiesībām un pienākumiem, ko nodrošina Savienības pilsonība. Eiropas Pilsoņu gada mērķim vajadzētu būt arī vērstam uz pilsoņu izpratnes paaugstināšanu par viņu tiesībām, kas izriet no Savienības pilsonības, kad viņi izmanto savas tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties citā dalībvalstī, piemēram, kā studenti, darbinieki, darba meklētāji, brīvprātīgie, patērētāji, uzņēmēji, jaunieši vai pensionāri. Minētajā kontekstā izpratnes paaugstināšana ir jāintegrē ģeogrāfiski, demogrāfiski un sociāli, un tā būtu jāvērš uz to atlikušo šķēršļu novēršanu, kas traucē izmantot no Savienības pilsonības izrietošās tiesības. Savienības pilsoņi būtu jāinformē par to, ka arī viņiem pašiem ir būtiska loma minēto tiesību nostiprināšanā, ko viņi var īstenot ar līdzdalību pilsoniskās sabiedrības un demokrātiskā dzīvē.
(6)
Lai Savienības pilsoņi varētu pieņemt pārdomātus lēmumus par to, vai izmantot savas tiesības uz pārvietošanās brīvību, nepietiek tikai ar viņu izpratnes par tiesībām brīvi pārvietoties paaugstināšanu. Ir svarīgi, lai Savienības pilsoņi būtu arī pietiekami informēti par citām tiesībām, kas viņiem pieejamas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem pārrobežu situācijās. Minētā informācija viņiem ļaus arī pilnībā izmantot minētās citas tiesības, ja viņi nolems izmantot savas tiesības uz pārvietošanās brīvību.
(7)
Kopš 1958. gada, kad tiesības uz pārvietošanos un uzturēšanās brīvība tika noteikta Romas līgumā kā viena no četrām pamattiesībām, tā ir apliecinājusi savu vērtību kā viens no pīlāriem iekšējā tirgus izveidei dalībvalstu ekonomikas un katra Savienības pilsoņa labā.
(8)
Savienības pilsoņi tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot visu dalībvalstu teritorijā augstu vērtē kā indivīda pamattiesības, kas izriet no Savienības pilsonības. Šīs tiesības kā tādas apliecina un veicina labāku izpratni par Eiropas integrācijas vērtību, kā arī sekmē pilsoņu iesaistīšanos Savienības veidošanā.
(9)
Lai gan tiesības uz pārvietošanās un uzturēšanās brīvību ir stingri iedibinātas primārajos Savienības tiesību aktos un būtiski izvērstas sekundārajos Savienības tiesību aktos, joprojām pastāv pretrunas starp piemērojamiem tiesiskajiem noteikumiem un realitāti, ko pilsoņi piedzīvo, īstenojot minētās tiesības praksē. Papildus nenoteiktībai saistībā ar mobilitātes sniegtajām priekšrocībām Savienības pilsoņi uzskata, ka ir pārāk daudz praktisku šķēršļu dzīvošanai un strādāšanai citā dalībvalstī.
(10)
2010. gada ziņojumā par ES pilsonību “Likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai”, kas pieņemts 2010. gada 27. oktobrī, Komisija ir pievērsusies galvenajiem šķēršļiem, ar kuriem pilsoņi joprojām saskaras ikdienā, īstenojot savas tiesības kā Savienības pilsoņi, jo īpaši pārrobežu situācijās, un ir izklāstījusi 25 konkrētus pasākumus minēto šķēršļu likvidēšanai. Viens no šajā sakarā konstatētajiem šķēršļiem bija informācijas trūkums. Ziņojumā Komisija secināja, ka Savienības pilsoņi nevar izmantot savas tiesības, jo nav par tām informēti, un paziņoja par savu ieceri uzlabot informācijas izplatīšanu Savienības pilsoņiem par viņu tiesībām, jo īpaši tiesībām uz pārvietošanās brīvību.
(11)
LES un LESD piešķir katram Savienības pilsonim tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstu teritorijā, tiesības balsot un kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās un pašvaldību vēlēšanās savas dzīvesvietas dalībvalstī saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi ir minētās dalībvalsts pilsoņiem, tiesības saņemt jebkuras dalībvalsts diplomātisko un konsulāro iestāžu aizsardzību ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi ir minētās dalībvalsts pilsoņiem, tādā trešā valstī, kurā nav pārstāvēta dalībvalsts, kuras valstspiederīgais viņš ir, tiesības iesniegt lūgumrakstu Eiropas Parlamentam, tiesības vērsties pie Eiropas ombuda un Savienības iestādēs un citas tiesības dažādās jomās, piemēram, saistībā ar brīvu preču un pakalpojumu apriti, patērētāju aizsardzību un sabiedrības veselību, vienlīdzīgām iespējām un vienlīdzīgu attieksmi, piekļuvi nodarbinātībai un sociālajai aizsardzībai.
(12)
Lisabonas līgums ieviesa jaunas tiesības, jo īpaši pilsoņu iniciatīvu, kas paredzēta tā 1. panta 12. punktā un 2. panta 37. punktā (LES 11. pants un LESD 24. pants), kas vismaz vienam miljonam pilsoņu, kuri pārstāv būtisku skaitu dalībvalstu, dod tiesības aicināt Komisiju iesniegt priekšlikumu jebkādā no Savienības atbildības jomām, tādējādi ļaujot pilsoņiem vēl aktīvāk iesaistīties Savienības politiskajā dzīvē un tieši piedalīties Savienības tiesību aktu (5) veidošanā.
(13)
Kopš 1979. gada, kad notika pirmās tiešās vēlēšanas, Eiropas Parlaments darbojas kā tiešais starpnieks starp pilsoņiem un Savienību. Eiropas Parlamentam un tā deputātiem ir izšķiroša nozīme, izplatot informāciju par Savienības pilsonības sniegtajām tiesībām un priekšrocībām, Savienības pilsoņiem aktuālus jautājumus virzot politikas nostādņu priekšplānā un veicinot aktīvu Savienības pilsoņu līdzdalību. Tāpat - ņemot vērā Eiropas Parlamenta vēlēšanas 2014. gadā - ir svarīgi arī paaugstināt izpratni par Savienības pilsoņu tiesībām, dzimumu līdztiesības jautājumiem, sieviešu un vīriešu dalību Savienības demokrātiskajā dzīvē, tostarp viņu vēlēšanu tiesībām kā vēlētājiem un kandidātiem savā dzīvesvietas dalībvalstī, un par Eiropas Parlamenta pilnvarām likumdošanas procesā. Tuvojoties minētajām vēlēšanām, šādu izpratnes paaugstināšanas darbību ietekme būtu jāpalielina, cieši koordinējot un izmantojot sinerģiju, kas veidojas ar attiecīgām darbībām, ko īsteno Savienības iestādes, jo īpaši Eiropas Parlaments, Eiropas politiskās partijas un fondi un dalībvalstis.
(14)
Turklāt Savienības pilsoņiem, kuri apsver, vai izmantot savas tiesības uz pārvietošanās un uzturēšanās brīvību, vajadzētu būt informētiem par tiesībām iegūt vai saglabāt sociālo nodrošinājumu, tostarp saistībā ar pārrobežu veselības aprūpi, atbilstīgi Savienības noteikumiem par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanu. Minētie noteikumi nodrošina, ka pilsoņi nezaudē savas sociālā nodrošinājuma tiesības, ja viņi izvēlas pārvietoties Savienībā. Turklāt viņiem vajadzētu būt arī informētiem par viņu izglītības, akadēmiskās un profesionālās kvalifikācijas atzīšanu un par sociālajām un pilsoniskajām prasmēm, kas veido daļu no Eiropas sistēmas “Pamatprasmes mūžizglītībā” (6) un kas var palīdzēt viņiem pilnvērtīgi piedalīties pilsoniskajā dzīvē un nodrošināt viņiem iespēju īstenot savas tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.
(15)
Savienības pilsoņiem vajadzētu būt arī labāk informētiem par viņu kā pasažieru tiesībām ceļot ar jebkāda veida transportu visā Savienībā un par viņu kā patērētāju tiesībām pārrobežu situācijās. Ja Savienības pilsoņi būs pārliecināti, ka viņu kā patērētāju tiesības tiek efektīvi aizsargātas, viņi varēs sniegt ieguldījumu Savienības mēroga preču un pakalpojumu tirgus attīstībā, kas tādējādi varēs pilsoņu labā efektīvāk sasniegt visu kopējo potenciālu. Tāpat pilsoņiem vajadzētu būt labāk informētiem par noteikumiem attiecībā uz produktu vispārēju drošību un tirgus uzraudzību, lai viņi apzinātos, kā viņu veselība un tiesības tiek aizsargātas visā Savienībā, it īpaši tad, ja runa ir par apdraudējumiem vai riskiem, kurus viņi kā indivīdi nevar novērst. Turklāt ir svarīgi veidot Savienības pilsoņu izpratni par viņu tiesībām uz pārrobežu veselības aprūpi un ar to saistītiem pasākumiem, piemēram, e-veselību un telemedicīnu, lai viņi varētu gūt maksimālu labumu no drošas un kvalitatīvas veselības aprūpes visā dalībvalstu teritorijā.
(16)
Ar šo lēmumu veicina stratēģijā “Eiropa 2020” izvirzīto mērķu sasniegšanu, ciktāl personu pārvietošanās brīvības un darbinieku mobilitātes veicināšana ir svarīgs veids, kā novērst sekas, ko izraisījušas demogrāfiskās pārmaiņas darba tirgū, un palielināt cilvēku nodarbinātību un Eiropas nozaru konkurētspēju. Šā lēmuma ilgtermiņa mērķis ir arī atbalstīt pētniecību un inovācijas Savienībā, lai pretdarbotos pašreizējiem satraucoši augstajiem bezdarba rādītājiem atsevišķās dalībvalstīs.
(17)
Informācijas, izglītības un izpratnes paaugstināšanas kampaņās, ko rīko saistībā ar Eiropas Pilsoņu gadu, būtu jāņem vērā arī konkrētu auditoriju un neaizsargāto sabiedrības grupu vajadzības. Informācijai vajadzētu būt bez maksas un pieejamai visās Savienības oficiālajās valodās. Tā būtu jāsniedz vienkāršā valodā un sadarbībā ar vietējām, reģionālām un valsts iestādēm, plašsaziņas līdzekļiem, pilsoniskās sabiedrības un nevalstiskām organizācijām. Visas minētās dažādās ieinteresētās personas varētu sagatavot tādas iniciatīvas kā eseju konkursi un izstrādāt rīcības plānus un rokasgrāmatas, tiešsaistes forumus un kampaņas skolās un universitātēs.
(18)
Aktīva Savienības pilsoņu un viņu pārstāvības apvienību loma ir īpaši svarīga Savienības darbībai. LES 10. un 11. pantā ir uzsvērta līdzdalības demokrātijas nozīme visos tās aspektos un pilsoņu un to pārstāvības apvienību loma, paužot viedokļus un publiski apmainoties ar tiem visās Savienības darbības jomās. Savienības iestādēm būtu jāveicina aktīva demokrātiska līdzdalība lēmumu pieņemšanas procesā, īstenojot atklātu, pārredzamu un regulāru dialogu ar pilsonisko sabiedrību, lai nodrošinātu, ka Savienības darbības ir saskaņotas un pārredzamas. Savienības pilsoņu aktīva līdzdalība būtu jāveicina, arī nodrošinot pieeju dokumentiem un informācijai, kā arī ar labu pārvaldību un labu administrāciju.
(19)
Izglītības politikai ir nozīmīga loma, informējot iedzīvotājus, īpaši jauniešus, par Savienības pilsonības jēdzienu un ar to saistītajām tiesībām. Tā var arī palīdzēt sekmēt daudzvalodību, studentu, skolotāju, personu, kuras apgūst profesionālo izglītību, un viņu mācībspēku mobilitāti un veicināt sociālās un pilsoniskās prasmes saskaņā ar Eiropas sistēmu “Pamatprasmes mūžizglītībā”, kas viņiem var sniegt visas nepieciešamās prasmes, lai pilnībā piedalītos sabiedriskajā dzīvē un varētu pilnībā īstenot savas tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Vajadzētu būt iespējai īstenot īpašas darbības, lai paaugstinātu pilsoņu izpratni par iespējām piedalīties brīvprātīgajā darbā, studēt ārvalstīs, stažēties citā dalībvalstī vai piedalīties Savienības apmaiņas programmās izglītības jomā.
(20)
Eiropas Pilsoņu gadu atzīmēs Komisijas 2013. gada ES ziņojumā par pilsonību, kurā būs sīki izklāstīts progress, kas panākts kopš 2010. gada ES ziņojuma par pilsonību, un būs ierosinātas turpmākas darbības, lai novērstu pastāvīgos šķēršļus, kas Savienības pilsoņiem traucē īstenot savas tiesības. Pamatojoties uz minēto ziņojumu, Padome var pieņemt noteikumus, lai stiprinātu vai papildinātu ar Savienības pilsonību saistītās tiesības.
(21)
Savienības pilsoņiem vajadzētu būt informētiem arī par daudzvalodu tīmekļa portālu Your Europe, kas ir “vienas pieturas aģentūras” informācijas punkts par pilsoņu un uzņēmumu tiesībām Savienībā.
(22)
Europe Direct informācijas centriem, kas ir vietējie saskarnes punkti starp Savienību un tās pilsoņiem, vajadzētu būt ciešiem Eiropas Parlamenta partneriem izpratnes paaugstināšanas kampaņās, vietējā un reģionālā līmenī aktivizējot debates par Savienību, pārraidot un izplatot publiskus informatīvus materiālus un piedāvājot iespējas nosūtīt atsauksmes Savienības iestādēm.
(23)
Visu saistībā ar Eiropas gadu un tā sakarā uzsākto iniciatīvu mērķim vajadzētu būt savstarpējās sapratnes un sadarbības starp Savienības pilsoņiem, Savienības iestādēm un dalībvalstīm veicināšanai. Tas attiecas arī uz izpratnes paaugstināšanu par pilsoņu tiesībām Savienības, valstu, reģionu vai vietēja līmeņa publisko iestāžu darbinieku vidū.
(24)
Eiropas Padome kopš tās dibināšanas 1949. gadā aktīvi darbojas izglītības un kultūras jomā, atbalstot un veidojot Eiropas kultūras tīklus un izmantojot kultūru dialogu un veicinot valodu daudzveidību. Tāpēc Savienībai šajā jomā būtu jāattīsta sinerģija ar Eiropas Padomes darbu šajā jomā saistībā ar Eiropas Pilsoņu gadu.
(25)
Galvenā atbildība par to, lai tiktu vairota pilsoņu izpratne par viņu kā Savienības pilsoņu tiesībām, paliek dalībvalstu ziņā. Tas ietver informācijas sniegšanu par Savienību un mērķtiecīgu ziņošanu par visu Savienības iestāžu darbību. Rīcība Savienības līmenī papildina rīcību valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, kā uzsvērts politiskajā deklarācijā “Partnerība informācijas sniegšanai par Eiropu”, ko 2008. gada 22. oktobrī parakstīja Eiropas Parlaments, Padome un Komisija (7). Savienības iestādēm un dalībvalstīm būtu jāpastiprina sadarbība ar plašsaziņas līdzekļiem un jāapņemas tos nodrošināt ar augstas kvalitātes informāciju par Savienību.
(26)
Lai optimizētu Eiropas Pilsoņu gadā paredzēto darbību efektivitāti un lietderīgumu, ir svarīgi 2012. gadā veikt vairākas sagatavošanās darbības saskaņā ar 49. panta 6. punktu Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8) (Finanšu regula).
(27)
Būtu jāveic piemēroti pasākumi, lai novērstu nelikumības un krāpšanu, kā arī būtu jāīsteno vajadzīgās darbības, lai atgūtu zaudētos, nepamatoti izmaksātos vai nepareizi izlietotos līdzekļus saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (9) un Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (10), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (11).
(28)
Savienības finansējumu citām darbībām, izņemot tās, kas tiek finansētas no Eiropas Pilsoņu gada budžeta, var nodrošināt, izmantojot pašreizējās Savienības programmas vai struktūrfondus, jo īpaši programmu “Eiropa pilsoņiem” 2007. līdz 2013. gadam un 2007. līdz 2013. gada īpašo programmu “Pamattiesības un pilsonība”, kas ir daļa no vispārējās programmas “Pamattiesības un tiesiskums”, Mūžizglītības programmu, tostarp Erasmus programmu, iniciatīvu “Jaunatne kustībā” un programmu Media.
(29)
Lai turpmākie Eiropas gadi būtu veiksmīgi, būtu jāizstrādā padziļināta Eiropas Pilsoņu gada laikā veikto pasākumu novērtēšana. Šādā ziņojumā būtu jāiekļauj idejas un paraugprakse, kā nākamajās darbībās visefektīvāk sasniegt un iesaistīt pilsoņus, kur iespējams - balstoties uz salīdzināmiem kvantitatīviem datiem, kas iegūti Eiropas Pilsoņu gada laikā.
(30)
Ņemot vērā to, ka Eiropas Pilsoņu gada mērķus - proti, paaugstināt izpratni un zināšanas par tiesībām un pienākumiem, ko nodrošina Savienības pilsonība, lai ļautu pilsoņiem pilnībā izmantot savas tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstu teritorijā, šajā saistībā veicinot arī Eiropas pilsoņu iespējas izmantot citas tiesības, ko sniedz Savienības pilsonība, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo ir vajadzīgas daudzpusīgas partnerības, informācijas apmaiņa starp valstīm un izpratnes paaugstināšana un paraugprakses izplatīšana visā Savienībā, un to, ka Eiropas Pilsoņu gada apjoma dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets
2013. gadu pasludina par Eiropas Pilsoņu gadu.
2. pants
Mērķi
1. Eiropas Pilsoņu gada vispārējais mērķis ir paaugstināt izpratni un zināšanas par tiesībām un pienākumiem, ko nodrošina Savienības pilsonība, lai ļautu pilsoņiem pilnībā izmantot savas tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstu teritorijā. Šajā saistībā Eiropas Pilsoņu gads veicina arī Eiropas pilsoņu iespējas izmantot citas tiesības, ko sniedz Savienības pilsonība.
2. Pamatojoties uz 1. punktu, Eiropas Pilsoņu gada konkrētie mērķi ir:
a)
paaugstināt Savienības pilsoņu izpratni par viņu tiesībām brīvi pārvietoties un dzīvot Savienībā un šajā saistībā - par visām citām tiesībām, kas Savienības pilsoņiem bez diskriminācijas ir garantētas, tostarp tiesībām vēlēt vietēja mēroga un Eiropas vēlēšanās jebkurā dalībvalstī, kurā viņi dzīvo;
b)
paaugstināt Savienības pilsoņu, tostarp jauniešu, izpratni par to, kā viņi var gūt praktisku labumu no Savienības tiesībām, kā arī par politikas nostādnēm un programmām, kuras pastāv, lai palīdzētu viņiem izmantot minētās tiesības;
c)
veicināt debates par ietekmi un iespējām, kādas ir tiesībām uz pārvietošanās un uzturēšanās brīvību kā neatņemamam Savienības pilsonības aspektam, lai sekmētu un stiprinātu Savienības pilsoņu aktīvu pilsonisko un demokrātisko līdzdalību, jo īpaši pilsoniskos forumos par Savienības politiku un Eiropas Parlamenta vēlēšanās, tādējādi stiprinot sociālo kohēziju, kultūru daudzveidību, solidaritāti, sieviešu un vīriešu vienlīdzību, savstarpēju cieņu un kopējas Eiropas identitātes sajūtu starp Savienības pilsoņiem, pamatojoties uz Savienības pamatvērtībām, kas noteiktas LES un LESD, un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
3. pants
Saistītās iniciatīvas
1. Pasākumos, ko īsteno, lai sasniegtu 2. pantā izklāstītos mērķus, var ietvert šādas Savienības, valstu, reģionu vai vietēja līmeņa iniciatīvas:
a)
tādu informēšanas, publicēšanas plašsaziņas līdzekļos, izglītošanas un izpratnes paaugstināšanas kampaņu uzsākšana, kas vērstas uz plašu sabiedrību un specifiskākām mērķa grupām;
b)
informācijas, pieredzes un paraugprakses apmaiņa starp Savienības, valstu, reģionālām un vietējām iestādēm un citām sabiedriskām un pilsoniskās sabiedrības organizācijām;
c)
konferenču, uzklausīšanu, tostarp ar interneta starpniecību, un citu pasākumu organizēšana, lai veicinātu debates un paaugstinātu izpratni par tiesību uz pārvietošanās un uzturēšanās brīvību svarīgumu un priekšrocībām un - vispārīgākā nozīmē - par Savienības pilsonības jēdzienu un ar to saistītajām tiesībām;
d)
pašreizējo daudzvalodu līdzdalības instrumentu izmantošana, lai veicinātu pilsoniskās sabiedrības organizāciju un pilsoņu aktīvu līdzdalību Eiropas Pilsoņu gadā, tostarp tādu tiešās demokrātijas instrumentu izmantošana kā pilsoņu iniciatīva un sabiedriskā apspriešana;
e)
esošo instrumentu, tostarp modernu informācijas un komunikācijas tehnoloģiju instrumentu, ko izmanto pilsoņu informēšanai, piemēram, daudzvalodu Europe Direct informācijas centru un Your Europe tīmekļa portāla - kā galveno elementu “vienas pieturas aģentūras” informatīvajā sistēmā par Savienības pilsoņu tiesībām -, nozīmes un pamanāmības palielināšana;
f)
problēmu risināšanas instrumentu, piemēram, SOLVIT, nozīmes un pamanāmības palielināšana, lai Savienības pilsoņi varētu efektīvāk izmantot un aizsargāt savas tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem;
g)
informācijas par Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komiteju un Eiropas ombudu nodrošināšana Savienības pilsoņiem, lai viņi varētu labāk izmantot un aizsargāt savas tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem; un
h)
tāda ziņojuma par ES pilsonību veicināšana, kura pamatā ir padziļinātas debates un aktīvs iedzīvotāju un ieinteresēto personu ieguldījums un kurā noteikti turpmāki šķēršļi, kas Savienības pilsoņiem traucē pilnībā izmantot Savienības pilsoņu tiesības, un popularizētas piemērotas stratēģijas, lai novērstu minētos šķēršļus.
2. Informācija par 1. punktā minētajām iniciatīvām ir sīkāk izklāstīta pielikumā.
3. Komisija un dalībvalstis var apzināt citus pasākumus, kas varētu veicināt 2. pantā izklāstīto Eiropas Pilsoņu gada mērķu sasniegšanu, un atļaut izmantot Eiropas Pilsoņu gada nosaukumu minēto pasākumu popularizēšanā, ciktāl tas palīdz sasniegt minētos mērķus.
4. Saistībā ar iniciatīvām, kas organizētas Eiropas Pilsoņu gada satvarā, uzmanība jāvelta tam, lai noskaidrotu šķēršļus, kas Savienības pilsoņiem liedz īstenot tiesības, un veicinātu piemērotus veidus un stratēģijas, lai novērstu minētos šķēršļus, kā arī sekmētu kultūru izpratni par diskrimināciju un cīnītos pret to. Tādēļ jārod sinerģija starp minētajām iniciatīvām un esošajiem instrumentiem un programmām pamattiesību, pilsoņu tiesību, nodarbinātības un sociālo lietu, izglītības un kultūras jomā.
4. pants
Koordinēšana un īstenošana Savienības līmenī
1. Komisija cieši sadarbojas ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamentu, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju, kā arī vietējām un reģionālām iestādēm un ar struktūrām un apvienībām, kas pārstāv vietējās un reģionālās intereses.
2. Komisija organizē sanāksmes, kurās tiek pārstāvētas Eiropas vai pilsoniskās sabiedrības organizācijas vai struktūras, kas aktīvi darbojas pilsonības jomā un aizsargā pilsoņu tiesības vai veicina izglītību un kultūru, un citas ieinteresētās personas, lai Komisijai palīdzētu īstenot Eiropas Pilsoņu gadu Savienības līmenī.
3. Komisija cenšas izmantot iespējamo sinerģiju starp dažādiem tematiskajiem Eiropas gadiem, novērtējot sasniegumus, pārraugot pastāvošos trūkumus un vajadzības gadījumā sniedzot statistiskos datus, tādējādi nodrošinot Eiropas gadu mērķu efektīvu izpildi.
4. Komisija šo lēmumu īsteno Savienības līmenī.
5. pants
Finanšu noteikumi
1. Savienības mēroga pasākumiem, kas minēti pielikuma A daļā, izmantojami atklātie konkursi vai no Savienības vispārējā budžeta piešķirtas dotācijas.
2. Savienības mēroga pasākumus, kas minēti pielikuma B daļā, var subsidēt no Savienības vispārējā budžeta.
6. pants
Starptautiskā sadarbība
Lai sasniegtu Eiropas Pilsoņu gada mērķus, Komisija var sadarboties ar attiecīgām starptautiskām organizācijām, jo īpaši ar Eiropas Padomi.
7. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija nodrošina, lai, īstenojot saskaņā ar šo lēmumu finansētas darbības, tiktu aizsargātas Savienības finansiālās intereses, piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un atgūstot nepamatoti izmaksātās summas, kā arī, ja tiek atklāti pārkāpumi, piemērojot iedarbīgas, samērīgas un preventīvas sankcijas. Komisija var veikt pārbaudes un apskates uz vietas saskaņā ar šo lēmumu un atbilstīgi Regulai (Euratom, EK) Nr. 2185/96. Vajadzības gadījumā izmeklēšanu veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1073/1999.
2. Attiecībā uz Savienības darbībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 1. panta 2. punktā minētais pārkāpuma jēdziens nozīmē jebkuru Savienības tiesību aktu noteikuma pārkāpumu vai līgumsaistību neievērošanu, ko izraisa kāda ekonomikas operatora darbība vai bezdarbības, kas kaitē vai varētu kaitēt Savienības vispārējam budžetam, radot nepamatotus izdevumus.
3. Komisija samazina, aptur vai atgūst finanšu palīdzības summas, kas piešķirtas kādai darbībai, ja tā konstatē pārkāpumus, īpaši neatbilstību šā lēmuma noteikumiem vai atsevišķam lēmumam, vai līgumam, ar ko piešķir attiecīgo finanšu palīdzību, vai ja tā atklāj, ka, nepieprasot Komisijas apstiprinājumu, darbībā ir ieviestas būtiskas izmaiņas, kas ir pretrunā tās būtībai vai īstenošanas nosacījumiem.
4. Ja nav ievēroti termiņi vai ja darbības īstenošanā sasniegtais attaisno tikai daļu piešķirtās finanšu palīdzības, Komisija pieprasa saņēmējam noteiktā laikposmā iesniegt apsvērumus. Ja saņēmēja atbilde nav apmierinoša, Komisija var anulēt atlikušo finanšu palīdzību un pieprasīt jau izmaksāto summu atmaksāšanu.
5. Komisijai atmaksā visas nepamatoti samaksātās summas. Summām, kas nav atmaksātas noteiktā laikā, piemēro procentu likmi saskaņā ar Finanšu regulas nosacījumiem.
8. pants
Pārraudzība un novērtēšana
Komisija līdz 2014. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai ziņojumu par šajā lēmumā paredzēto iniciatīvu īstenošanu, rezultātiem un vispārējo izvērtējumu. Minētais ziņojums veido pamatu nākamajām Savienības politikas nostādnēm, pasākumiem un darbībām šajā jomā. Ņemot vērā Eiropas Pilsoņu gadā gūto pieredzi, minētajā ziņojumā izklāsta arī idejas un paraugpraksi par to, kā labāk informēt pilsoņus par viņu tiesībām arī pēc Eiropas Pilsoņu gada beigām.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
10. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2012. gada 21. novembrī