РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 660/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 относно превози на отпадъци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С цел опазване на околната среда с Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят изисквания за превозите на отпадъци в рамките на Съюза и между държавите членки и трети държави. Въпреки това бяха установени различия и пропуски при изпълнението и инспекциите, извършвани от органите, участващи в инспекциите в държавите членки.
(2)
Необходимо е адекватно планиране на инспекциите на превоза на отпадъци, за да се изгради нужният за инспекциите капацитет и за ефективното предотвратяване на незаконните превози. Във връзка с това разпоредбите, отнасящи се до изпълнението и инспекциите, предвидени в член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да бъдат подсилени с оглед осигуряване на редовно и последователно планиране на такива инспекции. За инспекции, провеждани в съответствие с посочените разпоредби, следва да се съставят планове. Плановете за инспекции следва да се основават на оценка на риска и да включват редица ключови елементи, а именно цели, приоритети, обхванатия географски район, информация за планираните инспекции, задачите, възложени на органите, участващи в инспекциите, договорености за сътрудничество между органите, участващи в инспекции в една държава членка, органите в други държави членки, а където е приложимо -между такива органи в държави членки и в трети държави, както и информация относно обучението на инспекторите и относно човешките, финансовите и други ресурси за изпълнението на съответния план за инспекции.
(3)
Следва да бъде възможно плановете за инспекции да бъдат изготвяни отделно или като ясно обособена част от други планове.
(4)
Тъй като плановете за инспекции влизат в обхвата на Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), разпоредбите на посочената директива, включително, където е приложимо, изключенията в член 4 от нея, се прилагат за такива планове.
(5)
Резултатът от инспекциите и предприетите мерки, включително наложените санкции, следва да са достъпни за обществеността, включително по електронен път в интернет.
(6)
Правилата на територията на Съюза се различават по отношение на правомощията на и възможността за органите, участващи в инспекциите в държавите членки, да изискват доказателства с цел да се установи законността на превозите. Доказателствата могат да са свързани, inter alia, с това дали веществото или предметът е „отпадък“ по смисъла на Регламент (ЕО) № 1013/2006, дали отпадъкът е бил правилно класифициран и дали ще бъде транспортиран до екологосъобразни съоръжения в съответствие с член 49 от посочения регламент. Поради това в член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да се въведе възможността за органите, участващи в инспекциите в държавите членки, да изискват такива доказателства. Тези доказателства могат да се изискват въз основа на общи разпоредби в зависимост от случая. Когато не са представени такива доказателства или доказателствата се считат за недостатъчни, превозването на съответното вещество или предмет или превозът на съответните отпадъци следва да се разглежда като незаконен превоз и следва да се третира съгласно приложимите разпоредби на регламент (ЕО) № 1013/2006.
(7)
Незаконните превози на отпадъци често произтичат от неконтролирано събиране, сортиране и съхраняване. Ето защо осъществяването на систематични инспекции на превозите на отпадъци следва да допринесе за установяване и реагиране на тези неконтролирани дейности, което да способства за прилагането на Регламент (ЕО) № 1013/2006.
(8)
С цел да се предостави достатъчно време на държавите членки да се подготвят за прилагането на мерките, изисквани съгласно член 50 от Регламент (ЕО) № 1013/2006, изменен с настоящия регламент, е целесъобразно първите планове за инспекции да се приемат до 1 януари 2017 г.
(9)
Поради влизането в сила на Договора от Лисабон правомощията, предоставени на Комисията с Регламент (ЕО) № 1013/2006, следва да се приведат в съответствие с разпоредбите на членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(10)
На Комисията следва да се предостави правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за изменение на някои несъществени елементи от Регламент (ЕО) № 1013/2006. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на Регламент (ЕО) № 1013/2006, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(12)
Поради това Регламент (ЕО) № 1013/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1013/2006 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„7а.
„повторна употреба“ е повторна употреба съгласно определението в член 3, точка 13 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7)
35а.
„инспекция“ означава действия, предприети от заинтересованите органи, за да установят дали организация, предприятие, брокер, търговец, превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане отговаря на приложимите изисквания, определени в настоящия регламент.
(7) Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).“" 						
2)
В член 26 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Информацията и документите, изброени в параграф 1, може да се предоставят и разменят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез средствата за обмен на електронни данни с електронен подпис или електронно удостоверяване на автентичност в съответствие с Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), или подобна електронна система за удостоверяване на автентичност, която дава същото ниво на сигурност.
С цел улесняване на прилагането на първа алинея Комисията, когато това е възможно, приема актове за изпълнение, с които да установи техническите и организационните изисквания за практическото осъществяване на електронна система за обмен на данни с оглед предаване на документи и информация. Комисията взема предвид всички релевантни международни стандарти и прави необходимото изискванията да са в съответствие с Директива 1999/93/ЕО или най-малкото да дават същото ниво на сигурност като предвиденото в посочената директива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 59а, параграф 2.
(8) Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи (ОВ L 13, 19.1.2000 г., стр. 12).“" 						
3)
Член 50 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Посредством мерки за прилагането на настоящия регламент държавите членки предвиждат, inter alia, инспекции на организации, предприятия, брокери и търговци в съответствие с член 34 от Директива 2008/98/ЕО и инспекции на превози на отпадъци и на тяхното оползотворяване или обезвреждане.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. До 1 януари 2017 г. държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че за цялата им географска територия са изготвени един или повече планове, отделно или като ясно обособена част от други планове, за инспекциите, осъществявани съгласно параграф 2 („план за инспекции“). Плановете за инспекции се основават на оценка на риска, обхващаща конкретни потоци от отпадъци и източниците на незаконни превози, като се вземат предвид, при наличие и целесъобразност, разузнавателни данни, като данни от разследвания на полицейски и митнически органи и анализи на престъпна дейност. С тази оценка на риска се цели, наред с другото, да се установи минималният брой необходими инспекции, включително физически проверки, на организации, предприятия, брокери, търговци и превози на отпадъци или на съответното оползотворяване или обезвреждане. Плановете за инспекции включват следните елементи:
а)
целите и приоритетите на инспекциите, като се включва пояснение как са били установени тези приоритети;
б)
географския район, обхванат в плана за инспекции;
в)
информация за планирани инспекции, включително за физически проверки;
г)
задачите, възложени на всеки орган, участващ в инспекциите;
д)
договореностите за сътрудничество между органите, участващи в инспекциите;
е)
информация относно обучението на инспекторите по въпроси, свързани с инспекциите; и
ж)
информация за човешките, финансовите и други ресурси за изпълнението на посочения план за инспекции.
Плановете за инспекции се разглеждат поне веднъж на три години и когато е целесъобразно, се актуализират. При този преглед се оценява до каква степен са били изпълнени целите и другите елементи на посочения план за инспекции.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Инспекциите на превози може да се правят по-специално:
а)
на мястото на произход, извършвани заедно с производителя, притежателя или нотификатора;
б)
на мястото на местоназначението, включително временното и окончателното оползотворяване или обезвреждане, извършвани заедно с получателя или съоръжението;
в)
на границите на Съюза; и/или
г)
по време на превоза в рамките на Съюза.“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Инспекциите на превози включват проверка на документите, потвърждение на идентичността и, когато е уместно, физическа проверка на отпадъците.“;
д)
вмъкват се следните параграфи:
„4а. За да установят, че дадено вещество или предмет, превозвани с пътен, железопътен, въздушен, морски или вътрешен воден транспорт, не е отпадък, органите, участващи в инспекциите, могат, без да се засяга Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (9), да изискват физическото или юридическото лице, притежаващо съответното вещество или предмет или уреждащо тяхното превозване, да представи документални доказателства:
а)
за произхода и местоназначението на съответното вещество или предмет; и
б)
че веществото или предметът не е отпадък, включително когато това е уместно, доказателство за годност.
За целите на първа алинея, следва да се провери и защитата на съответното вещество или предмет срещу повреда при транспортиране, товарене и разтоварване, включително достатъчно опаковане и подходящо подреждане на товара.
4б. Органите, участващи в инспекциите, могат да заключат, че съответното вещество или предмет е отпадък, когато:
-
доказателствата, посочени в параграф 4а или изисквани по силата на други законодателни актове на Съюза, за да се установи, че дадено вещество или предмет не е отпадък, не са представени в срока, определен от органите,
-
считат доказателствата и информацията, с които разполагат, за недостатъчни, за да стигнат до заключение, или считат защитата срещу повреда, посочена във втората алинея от параграф 4а, за недостатъчна.
При такива обстоятелства превозването на съответното вещество или предмет или превозът на отпадъци се счита за незаконен превоз. Следователно той се третира в съответствие с членове 24 и 25 и органите, участващи в инспекцията, информират незабавно за това компетентния орган на държавата, където съответната инспекция е проведена.
4в. За да установят дали при даден превоз на отпадъци е спазен настоящият регламент, органите, участващи в инспекциите, могат да изискат от нотификатора, лицето, което урежда превоза, притежателя, превозвача, получателя и съоръжението, което приема отпадъците, да им представят съответни документални доказателства в определен от тях срок.
За да установят дали превоз на отпадъци, попадащ в обхвата на общите информационни изисквания по член 18, е предназначен за операции по оползотворяване, които са в съответствие с член 49, органите, участващи в инспекциите, могат да изискват лицето, което урежда превоза, да представи съотносими документални доказателства, предоставени от съоръжението за временно и окончателно оползотворяване и, ако е необходимо - одобрени от компетентния орган по местоназначение.
4г. Когато доказателствата по параграф 4в не са предоставени на участващите в инспекциите органи в срока, определен от тях, или когато тези органи считат доказателствата и информацията, с които разполагат за недостатъчни, за да стигнат до заключение, съответният превоз се счита за незаконен. Следователно този превоз се третира в съответствие с членове 24 и 25 и органите, участващи в инспекцията, информират незабавно за това компетентния орган на държавата, където инспекцията е проведена.
4д. До 18 юли 2015 г. Комисията приема посредством актове за изпълнение предварителна таблица на съответствието между комбинираната номенклатура, предвидена в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (10), и позициите на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV, IVA и V към настоящия регламент. Комисията актуализира таблицата на съответствието, така че да отразява промените в посочената номенклатура и в позициите в приложенията, както и да включва нови кодове за отпадъци в номенклатурата на хармонизираната система, които Световната митническа организация може да приеме.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 59а, параграф 2.
(9) Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) (ОВ L 197, 24.7.2012 г., стр. 38)." 						
(10) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“;" 						
е)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. Държавите членки сътрудничат помежду си, двустранно и многостранно, с цел да улеснят предотвратяването и откриването на незаконни превози. Те обменят релевантна информация за превози на отпадъци, потоци от отпадъци, оператори и съоръжения и споделят опит и знания относно мерките по прилагане, включително относно оценката на риска, извършена съгласно параграф 2а от настоящия член, в рамките на създадени структури, по-специално чрез мрежата на кореспондентите, определени в съответствие с член 54 от настоящия регламент.“
4)
Член 51, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди края на всяка календарна година държавите членки изготвят доклад за предишната година на базата на допълнителен въпросник за докладване, съдържащ се в приложение IX, и го изпращат на Комисията. В срок от един месец от предаването на доклада на Комисията държавите членки предоставят публичен достъп, включително по електронен път в интернет, до този раздел от доклада, който се отнася до член 24 и до член 50, параграфи 1, 2 и 2а, включително таблица 5 от приложение IX, заедно с евентуални пояснения, които счетат за уместни. Комисията съставя списък на хипервръзките на държавите членки, посочени в раздела, който се отнася до член 50, параграфи 2 и 2а от приложение IX, и предоставя публичен достъп до него на своя уебсайт.“
5)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Изменение на приложенията
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 58а, за да изменя следното:
а)
приложения IА, IБ, IВ, II, III, IIIA, IIIБ, IV, V, VI и VII, за да бъдат взети предвид промените, договорени по Базелската конвенция и Решението на ОИСР;
б)
приложение V, за да бъдат отразени договорените промени на списъка с отпадъци, приет в съответствие с член 7 от Директива 2008/98/ЕО;
в)
приложение VIII, за да бъдат отразени решенията, взети по силата на приложимите международни конвенции и споразумения.“
6)
Следният член се вмъква:
„Член 58а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 58, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 юли 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено член 58, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението, дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 58, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
7)
Член 59 се заличава.
8)
Член 59а се заменя със следното:
„Член 59а
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 39 от Директива 2008/98/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
9)
В член 60 се добавя следният параграф:
„2а. До 31 декември 2020 г. Комисията прави преглед на настоящия регламент, като взема предвид, inter alia, докладите, изготвени в съответствие с член 51 и докладва за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета, като представя, ако е целесъобразно, и законодателно предложение. В прегледа Комисията разглежда по-специално ефективността на член 50, параграф 2а в борбата срещу незаконните превози, като отчита екологичните, социалните и икономическите аспекти.“
10)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
разделът, който се отнася за член 50, параграф 2, се заменя със следното:
„Обобщена информация за резултатите от инспекциите, извършени съгласно член 50, параграф 2, включително:
-
брой на инспекциите, включително физически проверки на организации, предприятия, брокери и търговци, във връзка с превози на отпадъци:
-
брой на инспекциите на превози на отпадъци, включително физически проверки:
-
брой на предполагаемите закононарушения от страна на организации, предприятия, брокери и търговци, във връзка с превози на отпадъци:
-
брой на предполагаемите незаконни превози, установени по време на инспекциите:
Допълнителни бележки:“;
б)
вмъква се следният раздел, който се отнася за член 50, параграф 2а:
„Член 50, параграф 2а
Информация относно плана/плановете за инспекции
Броят на плановете за инспекции за цялата географска територия:
Датата на приемане на плана/плановете за инспекции и периода, обхванат от тях:
Датата на последния преглед на плана/плановете за инспекции:
Органите, участващи в инспекциите, и сътрудничеството между тези органи:
Посочете лицата или органите, на които могат да се докладват проблеми или нередности:“;
в)
вмъква се следният раздел, който се отнася за член 50, параграфи 2 и 2а:
„Хипервръзка за електронен достъп до информацията, която държавите членки са направили обществено достъпна в интернет в съответствие с член 51, параграф 2:“.
11)
В приложение IХ, таблица 5 заглавието на последната колона се заменя със следното:
„Предприети мерки, включително наложени санкции“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2016 г.
Независимо от втория параграф, член 1, точка 4 се прилага от 1 януари 2018 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 660/2014
(2014. gada 15. maijs),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1013/2006 (4) vides aizsardzības nolūkā paredz prasības atkritumu sūtījumiem gan Savienības teritorijā, gan starp dalībvalstīm un trešām valstīm. Tomēr ir konstatētas atšķirības un nepilnības regulas piemērošanā un inspekcijās, ko veic inspekcijās iesaistītās iestādes dalībvalstīs.
(2)
Ir vajadzīga pienācīga atkritumu sūtījumu inspekciju plānošana, lai noteiktu, kādi resursi nepieciešami inspekcijām, un lai patiešām nepieļautu nelikumīgus sūtījumus. Tāpēc Regulas (EK) Nr. 1013/2006 50. pantā paredzētie noteikumi par regulas izpildi un inspekcijām būtu jāuzlabo, lai nodrošinātu šādu inspekciju regulāru un konsekventu plānošanu. Būtu jāizveido inspekciju plāni inspekcijām, kas tiek īstenotas saskaņā ar minētajiem noteikumiem. Inspekciju plānu pamatā vajadzētu būt riska novērtējumam, un tiem būtu jāietver vairāki nozīmīgi elementi, piemēram, mērķi, prioritātes, iekļautais ģeogrāfiskais apgabals, informācija par plānotajām inspekcijām, inspekcijās iesaistītajām iestādēm piešķirtie uzdevumi, kārtība sadarbībai starp minētajām inspekcijās iesaistītajām iestādēm dalībvalstī, dažādās dalībvalstīs, kā arī attiecīgā gadījumā starp minētajām iestādēm dalībvalstīs un trešās valstīs un informācija par inspektoru apmācībām, kā arī par cilvēkresursiem, finanšu resursiem un citiem resursiem attiecīgā inspekciju plāna īstenošanai.
(3)
Inspekciju plānus var sagatavot atsevišķi vai arī kā skaidri nodalītas citu plānu daļas.
(4)
Uz inspekciju plāniem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/4/EK (5), un šādiem plāniem piemēro minētās direktīvas noteikumus, ieskaitot vajadzības gadījumā izņēmumus, kas paredzēti tās 4. pantā.
(5)
Inspekciju rezultāti un veiktie pasākumi, tostarp uzliktie sodi, būtu jādara publiski pieejami, tostarp elektroniski internetā.
(6)
Savienībā pastāv atšķirīgi noteikumi par dalībvalstīs inspekcijās iesaistīto iestāžu pilnvarām un iespēju pieprasīt pierādījumus, lai pārliecinātos par sūtījumu likumību. Šādi pierādījumi cita starpā varētu būt par to, vai viela vai priekšmets ir “atkritumi” Regulas (EK) Nr. 1013/2006 nozīmē, par to, vai atkritumi ir pareizi klasificēti, un par to, vai atkritumi tiks nosūtīti uz videi drošiem apsaimniekošanas objektiem saskaņā ar minētās regulas 49. pantu. Tāpēc Regulas (EK) Nr. 1013/2006 50. pantā būtu jāparedz, ka dalībvalstīs inspekcijās iesaistītās iestādes var pieprasīt šādus pierādījumus. Šādus pierādījumus var pieprasīt, vai nu pamatojoties uz vispārējiem noteikumiem, vai arī katrā gadījumā atsevišķi. Ja šādus pierādījumus nedara pieejamus vai tie netiek uzskatīti par pietiekamiem, attiecīgais vielas vai priekšmeta pārvadājums vai atkritumu sūtījums būtu jāuzskata par nelikumīgu sūtījumu un ar to būtu jārīkojas saskaņā ar attiecīgajiem Regulas (EK) Nr. 1013/2006 noteikumiem.
(7)
Nelikumīgu atkritumu sūtījumu izcelsme bieži vien ir nekontrolēta savākšana, šķirošana un glabāšana. Tāpēc sistemātiskai inspekciju veikšanai atkritumu sūtījumiem būtu jāpalīdz konstatēt un novērst šādas nekontrolētas darbības, tādā veidā veicinot Regulas (EK) Nr. 1013/2006 īstenošanu.
(8)
Lai dalībvalstīm dotu pietiekami daudz laika sagatavoties to pasākumu piemērošanai, kas veicami saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1013/2006, kurā izdarīti grozījumi ar šo regulu, 50. pantu, ir lietderīgi pirmos inspekciju plānus pieņemt līdz 2017. gada 1. janvārim.
(9)
Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā pilnvaras, kas Komisijai piešķirtas ar Regulu (EK) Nr. 1013/2006, būtu jāsaskaņo ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. un 291. pantu.
(10)
Lai grozītu dažus nebūtiskus Regulas (EK) Nr. 1013/2006 elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētus aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(11)
Lai nodrošinātu vienādus Regulas (EK) Nr. 1013/2006 īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (6).
(12)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1013/2006,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1013/2006 groza šādi:
1)
regulas 2. pantā iekļauj šādus punktus:
“7a)
“atkārtota izmantošana” ir atkārtota izmantošana, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/98/EK (7) 3. panta 13. punktā;
35a)
“inspekcija” ir darbības, ko veic iesaistītās iestādes, lai pārliecinātos, vai objekts, uzņēmums, starpnieks, tirgotājs, atkritumu sūtījums vai saistītā reģenerācija vai apglabāšana atbilst attiecīgajām prasībām, kuras ir noteiktas šajā regulā.
(7) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.).”;" 						
2)
regulas 26. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Iesaistītajām kompetentajām iestādēm un paziņotājam vienojoties, 1. punktā uzskaitīto informāciju un dokumentus var iesniegt un apmainīties ar tiem, izmantojot elektronisku datu apmaiņu kopā ar elektronisko parakstu vai elektronisko autentificēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/93/EK (8) vai salīdzināmu elektronisko autentificēšanas sistēmu, kas nodrošina to pašu drošības līmeni.
Lai sekmētu pirmās daļas īstenošanu, Komisija, kad tas praktiski iespējams, pieņem īstenošanas aktus, nosakot tehniskās un organizatoriskās prasības, lai praktiski ieviestu elektronisko datu apmaiņu saistībā ar dokumentu un informācijas iesniegšanu. Komisija ņem vērā jebkurus attiecīgus starptautiskus standartus un nodrošina, ka prasības atbilst Direktīvai 1999/93/EK, vai nodrošina vismaz tādu pašu drošības līmeni, kādu paredz minētā direktīva. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 59.a panta 2. punktā.
(8) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu (OV L 13, 19.1.2000., 12. lpp.).”;" 						
3)
regulas 50. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Dalībvalstis, ieviešot šīs regulas izpildes pasākumus, cita starpā paredz objektu, uzņēmumu, starpnieku un tirgotāju inspicēšanu saskaņā ar Direktīvas 2008/98/EK 34. pantu un atkritumu sūtījumu un saistītās reģenerācijas vai apglabāšanas inspicēšanu.”;
b)
iekļauj šādu punktu:
“2.a Dalībvalstis līdz 2017. gada 1. janvārim nodrošina, ka attiecībā uz visu valsts ģeogrāfisko teritoriju vai nu kā atsevišķs plāns, vai arī kā skaidri nodalīta cita plāna daļa ir izveidots viens vai vairāki plāni inspicēšanai, ko veic saskaņā ar 2. punktu (“inspekciju plāns”). Inspekciju plānu pamatā ir riska novērtējumus par konkrētām atkritumu plūsmām un nelikumīgo sūtījumu avotiem un - attiecīgos gadījumos, ja tādi dati ir pieejami, - izmeklēšanas dati, piemēram, dati par policijas un muitas iestāžu veiktu izmeklēšanu un noziedzīgu darbību analīzi. Minētā riska novērtējuma mērķis cita starpā ir noskaidrot vajadzīgo inspekciju minimālo skaitu, tostarp objektu, uzņēmumu, starpnieku, tirgotāju un atkritumu sūtījumu vai attiecīgās reģenerācijas vai apglabāšanas fizisku pārbaužu skaitu. Inspekciju plāns ietver šādus elementus:
a)
inspekciju mērķi un prioritātes, tostarp apraksts par to, kā šīs prioritātes ir tikušas noteiktas;
b)
inspekciju plānā iekļautais ģeogrāfiskais apgabals;
c)
informācija par plānotajām inspekcijām, tostarp par fiziskām pārbaudēm;
d)
katrai inspekcijās iesaistītajai iestādei piešķirtie uzdevumi;
e)
kārtība sadarbībai starp inspekcijās iesaistītajām iestādēm;
f)
informācija par inspektoru apmācību ar inspekcijām saistītos jautājumos;
g)
informācija par cilvēkresursiem, finanšu resursiem un citiem resursiem attiecīgā inspekciju plāna īstenošanai.
Inspekciju plānu pārskata vismaz reizi trijos gados un vajadzības gadījumā atjaunina. Minētajā pārskatīšanā novērtē, kādā mērā ir realizēti attiecīgā inspekciju plāna mērķi un citi elementi.”;
c)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Sūtījumu inspekcijas var veikt jo īpaši:
a)
izcelsmes vietā, veicot tās kopā ar radītāju, īpašnieku vai paziņotāju;
b)
saņemšanas galapunktā, tostarp pagaidu un cita veida reģenerācijas vai apglabāšanas galapunktā, veicot tās kopā ar saņēmēju vai uzņēmumu;
c)
pie Savienības robežām; un/vai
d)
sūtīšanas laikā Savienības teritorijā.”;
d)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Sūtījumu inspekcijas ietver dokumentu pārbaudi, identitātes apliecinājumu un attiecīgā gadījumā atkritumu fizisku pārbaudi.”;
e)
iekļauj šādus punktus:
“4.a Lai pārliecinātos, vai viela vai priekšmets, ko pārvadā pa autoceļiem, dzelzceļu, gaisu, jūru vai iekšējiem ūdensceļiem, nav atkritumi, inspekcijās iesaistītās iestādes, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2012/19/ES (9), var prasīt fiziskai vai juridiskai personai, kuras īpašumā ir attiecīgā viela vai priekšmets vai kura organizē tā pārvadāšanu, lai tā iesniedz dokumentārus pierādījumus par:
a)
attiecīgās vielas vai priekšmeta izcelsmi un galamērķi;
b)
to, ka tie nav atkritumi, tostarp attiecīgā gadījumā funkcionalitātes pierādījumus.
Pirmās daļas vajadzībām pārliecinās arī par vielas vai priekšmeta aizsardzību pret bojājumiem transportēšanas, iekraušanas un izkraušanas laikā, piemēram, piemērotu iepakojumu un atbilstošu krāvumu.
4.b Inspekcijās iesaistītās iestādes var secināt, ka attiecīgā viela vai priekšmets ir atkritumi, ja:
-
iestāžu norādītajā termiņā nav sniegti pierādījumi, kas minēti 4.a punktā vai kas prasīti citos Savienības tiesību aktos, lai pārliecinātos, ka viela vai priekšmets nav atkritumi, vai
-
tās uzskata tām pieejamos pierādījumus un informāciju par nepietiekamiem, lai izdarītu secinājumu, vai tās uzskata pret bojājumiem nodrošināto aizsardzību par nepietiekamu.
Tādos gadījumos attiecīgās vielas vai priekšmeta pārvadājums vai attiecīgais atkritumu sūtījums tiek uzskatīts par nelikumīgu sūtījumu. Tāpēc ar to rīkojas saskaņā ar 24. un 25. pantu, un inspekcijās iesaistītā iestāde par to nekavējoties informē valsts, kurā notikusi attiecīgā inspekcija, kompetento iestādi.
4.c Lai pārliecinātos, vai sūtījums atbilst šīs regulas prasībām, inspekcijās iesaistītās iestādes var prasīt paziņotājam, personai, kas organizē sūtījumu, īpašniekam, pārvadātājam, saņēmējam un uzņēmumam, kas saņem atkritumus, iestāžu norādītā termiņā iesniegt tām attiecīgus dokumentārus pierādījumus.
Lai pārliecinātos, vai atkritumu sūtījums, uz ko attiecas 18. panta vispārējās informācijas prasības, ir paredzēts reģenerācijas darbībām saskaņā ar 49. pantu, inspekcijās iesaistītās iestādes var pieprasīt personai, kas organizē sūtījumu, iesniegt būtiskus dokumentārus pierādījumus, ko nodrošina pagaidu un cita veida reģenerācijas uzņēmums un ko vajadzības gadījumā apstiprina galamērķa kompetentā iestāde.
4.d Ja inspekcijās iesaistīto iestāžu norādītajā termiņā inspekcijās iesaistītajām iestādēm nav sniegti 4.c punktā minētie pierādījumi vai tās tām pieejamos pierādījumus un informāciju uzskata par nepietiekamu, lai izdarītu secinājumu, attiecīgais sūtījums tiek uzskatīts par nelikumīgu sūtījumu. Tāpēc ar to rīkojas saskaņā ar 24. un 25. pantu, un inspekcijās iesaistītās iestādes par to nekavējoties informē attiecīgās valsts, kurā notikusi inspekcija, kompetento iestādi.
4.e Līdz 2015. gada 18. jūlijam Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 (10) paredzēto kombinētās nomenklatūras kodu un šīs regulas III, IIIA, IIIB, IV, IVA un V pielikuma atkritumu ierakstu provizorisku atbilstības tabulu. Komisija atjaunina minēto atbilstības tabulu, lai ņemtu vērā izmaiņas minētajā nomenklatūrā un minētajos pielikumos ietvertajos ierakstos, kā arī ietvertu jaunus ar atkritumiem saistītus Pasaules Muitas organizācijas pieņemtus harmonizētās sistēmas nomenklatūras kodus.
Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 59.a panta 2. punktā.
(9) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/19/ES (2012. gada 4. jūlijs) par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem (EEIA) (OV L 197, 24.7.2012., 38. lpp.)." 						
(10) Padomes Regula (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.).”;" 						
f)
panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
“5. Dalībvalstis divpusēji un daudzpusēji sadarbojas cita ar citu, lai veicinātu nelikumīgu sūtījumu novēršanu un atklāšanu. Tās apmainās ar attiecīgu informāciju par atkritumu sūtījumiem, atkritumu plūsmām, operatoriem un uzņēmumiem, kā arī dalās pieredzē un zināšanās par īstenošanas pasākumiem, tostarp riska novērtējumu, ko veic saskaņā ar šā panta 2.a punktu, un šo informācijas apmaiņu veic, izmantojot pastāvošas struktūras, jo īpaši saskaņā ar šīs regulas 54. pantu nozīmēto korespondentu tīklu.”;
4)
regulas 51. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Līdz katra kalendārā gada beigām dalībvalstis arī izstrādā ziņojumu par iepriekšējo gadu, balstoties uz papildu ziņošanas anketu, kas sniegta IX pielikumā, un to nosūta Komisijai. Mēneša laikā pēc minētā ziņojuma nosūtīšanas Komisijai dalībvalstis arī dara publiski pieejamu - tostarp elektroniski internetā - to ziņojuma daļu, kas attiecas uz 24. pantu un 50. panta 1., 2. un 2.a punktu, tostarp IX pielikuma 5. tabulu, pievienojot šai informācijai paskaidrojumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem. Komisija izveido sarakstu ar dalībvalstu hipersaitēm, kuras minētas daļā, kas attiecas uz IX pielikuma 50. panta 2. un 2.a punktu, un dara to publiski pieejamu savā tīmekļa vietnē.”;
5)
regulas 58. pantu aizstāj ar šādu:
“58. pants
Grozījumu izdarīšana pielikumos
1. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 58.a pantu, lai grozītu:
a)
IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI un VII pielikumu, ņemot vērā grozījumus, par ko vienojas saskaņā ar Bāzeles konvenciju un ESAO lēmumu;
b)
V pielikumu, atspoguļojot izmaiņas atkritumu sarakstā, kas pieņemts saskaņā ar Direktīvas 2008/98/EK 7. pantu;
c)
VIII pielikumu, atspoguļojot lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar attiecīgām starptautiskām konvencijām un nolīgumiem.”;
6)
iekļauj šādu pantu:
“58.a pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Šīs regulas 58. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 17. jūlija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu perioda beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 58. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 58. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”;
7)
svītro 59. pantu;
8)
regulas 59.a pantu aizstāj ar šādu:
“59.a pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2008/98/EK 39. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija īstenošanas akta projektu nepieņem un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.”;
9)
regulas 60. pantā iekļauj šādu punktu:
“2.a Līdz 2020. gada 31. decembrim Komisija, cita starpā ņemot vērā saskaņā ar 51. pantu sagatavotos ziņojumus, pārskata šo regulu un iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par tā rezultātiem, vajadzības gadījumā ziņojumam pievienojot leģislatīva akta priekšlikumu. Veicot pārskatīšanu, Komisija jo īpaši ņem vērā 50. panta 2.a punkta efektivitāti nelikumīgu sūtījumu apkarošanā, ievērojot vides, sociālos un ekonomiskos aspektus.”;
10)
regulas IX pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma daļu, kas attiecas uz 50. panta 2. punktu, aizstāj ar šādu:
“Apkopota informācija par rezultātiem, kas gūti saskaņā ar 50. panta 2. punktu veiktajās inspekcijās, tostarp:
-
ar atkritumu sūtījumiem saistītu objektu, uzņēmumu, starpnieku un tirgotāju inspekciju, tostarp fizisku pārbaužu, skaits,
-
atkritumu sūtījumu inspekciju, tostarp fizisku pārbaužu, skaits,
-
ar atkritumu sūtījumiem saistītu objektu, uzņēmumu, starpnieku un tirgotāju veiktu iespējamu nelikumību skaits,
-
minēto inspekciju laikā konstatēto iespējamo nelikumīgo sūtījumu skaits.
Papildu piezīmes:”;
b)
pievieno šādu daļu, kas attiecas uz 50. panta 2.a punktu:
“50. panta 2.a punkts
Informācija par inspekciju plāniem
Inspekciju plānu skaits attiecībā uz visu ģeogrāfisko teritoriju:
Inspekciju plāna(-u) pieņemšanas datums un laikposms, uz ko tas (tie) attiecas:
Pēdējais inspekciju plāna(-u) pārskatīšanas datums:
Inspekcijās iesaistītās iestādes un sadarbība starp tām:
Norāda personas vai struktūras, kurām var ziņot par problēmām vai pārkāpumiem:”;
c)
pievieno šādu daļu, kas attiecas uz 50. panta 2. un 2.a punktu:
“Saite, kurā ir elektroniski pieejama informācija, ko dalībvalstis darījušas publiski pieejamu internetā saskaņā ar 51. panta 2. punktu:”;
11)
regulas IX pielikuma 5. tabulā pēdējās slejas virsrakstu aizstāj ar šādu:
“Veiktie pasākumi, tostarp uzliktās sankcijas”.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.
Atkāpjoties no otrās daļas, 1. panta 4. punktu piemēro no 2018. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 15. maijā