РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 472/2014/ES
(2014. gada 16. aprīlis)
par Eiropas gadu attīstībai (2015)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. pantu un 210. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2013. gada 10. decembra atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Attīstības sadarbības politikas primārais mērķis ir nabadzības samazināšana un ilgtermiņā - izskaušana, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību 208. pantā. Nabadzības apkarošana visā pasaulē palīdz arī veidot stabilāku, mierīgāku, pārtikušāku un taisnīgāku pasauli, atspoguļojot bagātāku un nabadzīgāku valstu savstarpējo atkarību.
(2)
Eiropas Parlamenta 2012. gada 23. oktobra rezolūcijā “Pārmaiņu programma - ES attīstības politikas nākotne” uzsvērts, ka attīstības sadarbība ietver arī cilvēku attīstības veicināšanu un cilvēku piepildījumu visos aspektos, ieskaitot kultūras dimensiju.
(3)
Savienība sniedz attīstības sadarbības palīdzību kopš 1957. gada un pašlaik ir lielākā oficiālās attīstības palīdzības līdzekļu devēja pasaulē.
(4)
Ar Lisabonas līgumu attīstības politika ir stingri nostiprināta Savienības ārējā darbībā, atbalstot Savienības ieinteresētību stabilā un pārtikušā pasaulē. Attīstības politika palīdz arī risināt citas globālas problēmas un dod ieguldījumu stratēģijā “Eiropa 2020”, kas izklāstīta Komisijas 2010. gada 3. marta paziņojumā “Eiropa 2020 - stratēģijai gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”.
(5)
Savienībai ir bijusi vadošā loma attīstības jomas politikas saskaņotības koncepcijas formulēšanā un īstenošanā, un šīs koncepcijas mērķis ir stiprināt sinerģiju ar palīdzību nesaistītu politiku un attīstības mērķu starpā, lai nodrošinātu, ka Savienības politika atbalsta jaunattīstības valstu attīstības vajadzības vai vismaz nav pretrunā nabadzības izskaušanas mērķim.
(6)
Starptautiskā kopiena 2000. gadā apņēmās līdz 2015. gadam veikt konkrētus pasākumus, lai apkarotu nabadzību, pieņemot Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM), kurus akceptējusi Savienība un dalībvalstis.
(7)
Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju, Eiropas Parlamenta un Komisijas kopīgajā paziņojumā par Eiropas Savienības attīstības politiku “Eiropas Konsenss” (3), kas joprojām ir visaptverošākais pamats Savienības attīstības sadarbībai, Savienība tiek aicināta stiprināt jauno dalībvalstu kā jauno līdzekļu devēju lomu.
(8)
Pasaulē pēdējos gados ir notikušas lielas pārmaiņas, tostarp ievērojamas pārmaiņas globālajā ekonomikas un politiskajā līdzsvarā. Pasaules arēnā ir parādījušies jauni dalībnieki, tostarp privātā sektora un citi nevalstiskā sektora dalībnieki. Lai gan attīstītās un jaunietekmes ekonomikas valstis rada lielāko daļu pasaules iekšzemes kopprodukta, pēdējās minētās tagad ir kļuvušas par pasaules izaugsmes galveno virzītājspēku, un tām jau ir ievērojama ietekme uz pasaules ekonomiku.
(9)
Pastāvīgs atbalsts sadarbībai attīstības jomā ir vitāli svarīgs strauji mainīgajā pasaulē. Aptuveni 1,3 miljardi cilvēku joprojām dzīvo galējā nabadzībā ienākumu trūkuma dēļ, un daudzu citu cilvēku attīstības vajadzības joprojām netiek apmierinātas. Nevienlīdzība valstīs ir palielinājusies lielākajā daļā pasaules. Dabas vide ir pakļauta arvien lielākam spiedienam, un klimata pārmaiņu ietekme īpaši smagi skar jaunattīstības valstis. Šīs problēmas ir globālas un savstarpēji saistītas, un tās ir jārisina, visām valstīm rīkojoties kopā.
(10)
Diskusijas par satvaru laikposmam pēc 2015. gada ir sākušās: pamatojoties uz Komisijas 2011. gada 13. oktobra paziņojumu “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: Pārmaiņu programma” un Padomes 2012. gada 14. maija secinājumiem par Pārmaiņu programmu, kā rezultātā Savienības attīstības politikā jau notikusi būtiska pārorientācija, Komisija ir paudusi savu viedokli 2013. gada 27. februāra paziņojumā “Cilvēka cienīgu dzīvi visiem - nabadzības izskaušana un ilgtspējīgas nākotnes nodrošināšana pasaulē” un Padome savos 2013. gada 25. jūnija secinājumos pieņēma “Visaptverošo programmu laikposmam pēc 2015. gada” ar mērķi novērst nepilnības pašreizējā attīstības satvarā un noteikt vienotu pieeju, kas apvieno nabadzības izskaušanu un ilgtspējas problēmas visaptverošā starptautiskā satvarā.
(11)
2015. gadam vajadzētu būt simboliskam un izšķirošam, jo tas ir pēdējais gads, lai sasniegtu kopīgi pieņemtos TAM, un tādējādi piedāvā vienreizēju iespēju izvērtēt starptautiskās saistības. 2015. gads būs arī gads, kurā jāpieņem nozīmīgi starptautiski lēmumi par attīstības satvaru, kam jāaizstāj TAM nākamajās desmitgadēs.
(12)
2015. gads ir piemērots gads, kura laikā nākt klajā ar Savienības attīstības politikas rezultātiem pēc to principu īstenošanas, kuri paredzēti Komisijas paziņojumā par Pārmaiņu programmu.
(13)
2015. gads būs arī gads, kad dalībvalstīs notiks svarīgi starptautiski pasākumi, piemēram, Milānā notiks pasaules izstāde “Paēdināt planētu: enerģija dzīvei”, kas būs īpaša iespēja apspriest globāla mēroga attīstības politiku un veikt plašas sabiedrības informēšanas darbības par ilgtspējīgu attīstību un ar to saistītiem jautājumiem.
(14)
Eiropas Parlaments rezolūcijā par Pārmaiņu programmu aicināja Komisiju pasludināt 2015. gadu par Eiropas gadu attīstībai, paužot cerību, ka tas pievērstu vairāk uzmanības attīstības sadarbībai.
(15)
Tāpēc 2015. gads būtu jāpasludina par Eiropas gadu attīstībai (“Eiropas gads”), lai sniegtu savlaicīgu iespēju uzlabot plašākas sabiedrības informētību par Savienības attīstības politikas pašreizējo virzienu. Ir nepieciešama informācija par to, kā uz āru vērsta Savienība var palīdzēt nodrošināt globālu ilgtspējību. Tas ietver informēšanu par globālo savstarpējo atkarību un par to, ka attīstība nenozīmē tikai palīdzību vien.
(16)
Savienības rīcības attīstības jomā sekmīgas ietekmes pamatā ir tas, cik lielā mērā tai ir plašs sabiedrības un politiskais atbalsts un cik lielā mērā tā apliecina publisko līdzekļu efektīvu un lietderīgu izmantošanu, lai sasniegtu attīstības rezultātus. Tāpēc Eiropas gadam būtu jādarbojas kā katalizatoram, lai uzlabotu informētību, tostarp ar publiskām politiskām debatēm un izglītību attīstības jomā, radītu stimulu un apmainītos ar paraugpraksi starp dalībvalstīm, vietējām un reģionālām iestādēm, pilsonisko sabiedrību, privāto sektoru, sociālajiem partneriem un starptautiskām struktūrām un organizācijām, kas nodarbojas ar attīstības jautājumiem. Tam būtu jāpalīdz koncentrēt politisko uzmanību un iesaistīt ikvienu ieinteresēto personu, lai virzītu uz priekšu un sekmētu turpmākas darbības un iniciatīvas gan Savienības, gan dalībvalstu līmenī sadarbībā ar attīstības palīdzības saņēmējiem un to pārstāvjiem.
(17)
Eiropas gadam būtu jāveicina izpratne par visiem dzimuma diskriminācijas veidiem, ar ko sastopas sievietes un meitenes dažādos reģionos, īpaši saistībā ar izglītības, darba un veselības aprūpes sistēmu pieejamību, kā arī piespiedu laulībām, seksuālo izmantošanu, dzimumorgānu kropļošanu un citām ļaunprātīgām darbībām.
(18)
Īpašais Eirobarometrs 392 “Solidaritāte visā pasaulē: eiropieši un attīstības palīdzība”, kas publicēts 2012. gada oktobrī, liecināja, ka 85 % Savienības iedzīvotāju atbalsta palīdzību cilvēkiem partnervalstīs. Kā norādīts minētajā ziņojumā - neraugoties uz pašreizējo ekonomikas stāvokli, vairāk nekā seši no desmit iedzīvotājiem uzskata, ka palīdzība cilvēkiem partnervalstīs būtu jāpalielina. Tajā pašā laikā minētais ziņojums nepārprotami liecināja, ka trūkst zināšanu par Savienības attīstības sadarbību, par ko nepieciešama labāka informēšana.
(19)
Lai Eiropas gads būtu efektīvs, būtisks priekšnoteikums ir efektīva koordinācija starp visiem partneriem, kas dod savu ieguldījumu Savienības, valstu, reģionālajā un vietējā līmenī. Vietējiem un reģionālajiem partneriem šajā gadījumā ir īpaša nozīme Savienības attīstības politikas veicināšanā.
(20)
Atšķirīgā valstu sociālekonomiskā un kultūras konteksta un sensitīvo jautājumu dēļ dažus Eiropas gada pasākumus vajadzētu decentralizēt, tos pārceļot valstu līmenī, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (4) 58. pantu. Tomēr politikas prioritāšu noteikšana valsts līmenī būtu jākoordinē ar Komisiju, lai nodrošinātu atbilstību Eiropas gada stratēģiskajiem mērķiem. Ciešai Komisijas un dalībvalstu darbību koordinācijai ir primāra nozīme, lai radītu sinerģiju un nodrošinātu sekmīgu Eiropas gadu.
(21)
Papildus dalībvalstīm līdzdalībai pasākumos, ko finansē Eiropas gada satvarā, vajadzētu būt pieejamai arī kandidātvalstīm, kuras gūst labumu no pirmspievienošanās stratēģijas, saskaņā ar vispārējiem principiem un vispārējiem noteikumiem un nosacījumiem šo valstu dalībai Savienības programmās, kas izveidotas ar attiecīgiem pamatnolīgumiem un Asociācijas padomes lēmumiem. Būtu jāveicina koordinācija ar valstu pasākumiem, jo īpaši ar valstu programmām “Izglītības un izpratnes veicināšana attīstības jomā”. Iesaistes līmenim un veidam Eiropas gada norisēs būtu jāpaliek katras dalībvalsts ziņā.
(22)
Būtu jānodrošina konsekvence un papildināmība ar citiem Savienības tiesību aktiem un darbībām, jo īpaši ar Attīstības sadarbības instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 233/2014 (5), tostarp programmu “Izglītības un izpratnes veicināšana attīstības jomā”, Eiropas Attīstības fondu, Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 232/2014 (6), un citiem Savienības instrumentiem ārējās darbības finansēšanai, kad tas skar attīstības politiku.
(23)
Savienības finanšu intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus visā izdevumu ciklā, tostarp preventīvi novēršot, konstatējot un izmeklējot pārkāpumus, atgūstot zaudētus, nepamatoti izmaksātus vai nepareizi izmantotus līdzekļus un attiecīgā gadījumā izmantojot administratīvus un finansiālus sodus saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012.
(24)
Lai optimizētu Eiropas gadam paredzēto pasākumu efektivitāti un lietderību, ir svarīgi, lai 2014. gadā tiktu veikta virkne sagatavošanas darbību.
(25)
Komisija jau ir veikusi vairākus pasākumus, lai veicinātu attīstības politiku un informētu Savienības iedzīvotājus par tās sadarbību attīstības jomā. Minētie pasākumi būtu cik vien iespējams jāizmanto Eiropas gadam.
(26)
Galvenā atbildība par iedzīvotāju informētības palielināšanu attīstības jautājumos ir dalībvalstīm. Rīcība Savienības līmenī papildina valstu, reģionālā un vietējā līmenī veikto rīcību, kā uzsvērts politiskajā deklarācijā “Partnerība informācijas sniegšanai par Eiropu”, ko 2008. gada 22. oktobrī parakstīja Eiropas Parlaments, Padome un Komisija.
(27)
Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo ir vajadzīgas daudzpusējas partnerības, transnacionāla informācijas apmaiņa un izpratnes veidošana un labas prakses izplatīšana visā Savienībā, bet drīzāk Eiropas gada mēroga dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets
2015. gads tiek pasludināts par “Eiropas gadu attīstībai” (“Eiropas gads”).
Eiropas gada moto ir “Mūsu pasaule, mūsu cieņa, mūsu nākotne”.
2. pants
Mērķi
Eiropas gada mērķi ir:
a)
informēt Savienības iedzīvotājus par Savienības un dalībvalstu attīstības sadarbību, uzsverot rezultātus, ko Savienība, rīkojoties kopā ar dalībvalstīm, ir sasniegusi kā pasaules mēroga dalībnieks un ko tā turpinās īstenot saskaņā ar jaunākajām diskusijām par visaptverošu starptautisko satvaru laikposmam pēc 2015. gada;
b)
sekmēt Savienības iedzīvotāju un ieinteresēto personu tiešu iesaisti, analītisku domāšanu un aktīvu ieinteresētību attīstības sadarbībā, tostarp politikas formulēšanā un īstenošanā; un
c)
veicināt informētību par ieguvumiem no Savienības attīstības sadarbības ne tikai Savienības attīstības palīdzības saņēmējiem, bet arī Savienības iedzīvotājiem un panākt plašāku izpratni par attīstības jomas politikas saskaņotību, kā arī starp Eiropas un jaunattīstības valstu iedzīvotājiem veicināt kopīgas atbildības, solidaritātes un iespēju sajūtu mainīgajā un aizvien vairāk savstarpēji atkarīgajā pasaulē.
3. pants
Pasākumi
1. Pasākumi, ko veic, lai sasniegtu Eiropas gada mērķus, ietver šādus pasākumus, kurus var organizēt Savienības, valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, kā izklāstīts pielikumā, un partnervalstīs saskaņā ar 6. panta 5. punktu:
a)
komunikācijas kampaņas, lai izplatītu galvenos vēstījumus, kas vērsti uz sabiedrību kopumā un konkrētām auditorijām, it īpaši jauniešiem un citām galvenajām mērķa grupām, tostarp izmantojot sociālos plašsaziņas līdzekļus;
b)
konferenču, pasākumu un iniciatīvu organizēšana ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai sekmētu aktīvu līdzdalību un diskusijas, kā arī palielinātu informētību visos līmeņos;
c)
konkrēti pasākumi dalībvalstīs ar mērķi popularizēt Eiropas gada mērķus, jo īpaši izmantojot izglītību attīstības jomā, informācijas apmaiņu un dalīšanos pieredzē un paraugpraksē starp valstu, reģionālām vai vietējām pārvaldes iestādēm un citām organizācijām; un
d)
pētījumu un apsekojumu veikšana un to rezultātu izplatīšana.
2. Komisija var noteikt citus pasākumus par tādiem, kas veicina Eiropas gada mērķus, un var atļaut izmantot atsauces uz Eiropas gadu un moto minēto pasākumu popularizēšanā, ciktāl tie palīdz sasniegt minētos mērķus.
4. pants
Koordinācija ar dalībvalstīm
1. Komisija aicina dalībvalstis iecelt katras valsts koordinatoru, kas atbild par attiecīgās dalībvalsts dalības Eiropas gadā organizēšanu. Dalībvalsts informē Komisiju par jebkādu šādu iecelšanu.
2. Valstu koordinatori ciešā sadarbībā ar Komisiju apspriežas un sadarbojas ar plašu ieinteresēto personu loku, tostarp pilsonisko sabiedrību un privāto sektoru, valstu parlamentiem, sociālajiem partneriem un vajadzības gadījumā valstu aģentūrām, federālās valsts vai vietējā mēroga valdības līmenī, tostarp reģionālajām un vietējām iestādēm un attiecīgā gadījumā ar asociētajām aizjūras zemēm un teritorijām (AZT) vai attiecīgo Savienības programmu kontaktpunktiem.
3. Komisija aicina dalībvalstis līdz 2014. gada 1. septembrim tai nosūtīt savas darba programmas, kurās izklāstīta sīka informācija par Eiropas gadam plānotajiem valstu pasākumiem saskaņā ar Eiropas gada mērķiem un sīka informācija par pielikumā noteiktajiem pasākumiem.
4. Pirms darba programmu apstiprināšanas Komisija pārbauda, vai minētie pasākumi saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 un Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 (7) atbilst Eiropas gada mērķiem.
5. pants
Dalība
No Savienības budžeta finansējamos Eiropas gada pasākumos var piedalīties dalībvalstis un kandidātvalstis, kas gūst labumu no pirmspievienošanās stratēģijas, saskaņā ar vispārējiem principiem un noteikumiem un nosacījumiem šo valstu dalībai Savienības programmās, kas izveidotas ar attiecīgajiem pamatnolīgumiem un Asociācijas padomes lēmumiem.
6. pants
Koordinēšana Savienības līmenī un īstenošana
1. Komisija šo lēmumu īsteno Savienības līmenī, jo īpaši, pieņemot vajadzīgos finansēšanas lēmumus saskaņā ar regulām, ar kurām izveido instrumentus ārējās darbības finansēšanai un kas ir nozīmīgi attiecīgajiem pasākumiem, proti, Attīstības sadarbības instrumentu, Eiropas instrumentu demokrātijai un cilvēktiesībām, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 235/2014 (8), Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, Stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 230/2014 (9), Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 231/2014 (10), un Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 234/2014 (11) (“instrumenti ārējās darbības finansēšanai”).
2. Komisija kopā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) cieši sadarbojas ar Eiropas Parlamentu, Padomi un dalībvalstīm, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Reģionu komiteju, kā arī struktūrām un apvienībām, kas nodarbojas ar attīstības jautājumiem Savienības līmenī.
3. Komisija organizē sanāksmes ar valstu koordinatoriem, lai koordinētu Eiropas gada īstenošanu un apmainītos ar informāciju par tā īstenošanu Savienības un valstu līmenī. Komisija var aicināt pilsoniskās sabiedrības un reģionālo un vietējo iestāžu pārstāvjus, kā arī Eiropas Parlamenta deputātus piedalīties šajās sanāksmēs kā novērotājiem.
4. Komisija sasauc sanāksmes, kurās piedalās visas ieinteresētās personas, kas iesaistītas Savienības attīstības sadarbības jomā, lai palīdzētu tai īstenot Eiropas gadu Savienības līmenī. Valstu koordinatorus uzaicina piedalīties minētajās sanāksmēs.
5. Komisija nosaka Eiropas gadu par prioritāti komunikācijas pasākumos, ko organizē Komisijas pārstāvniecības dalībvalstīs un ES delegācijas partnervalstīs. Attīstības partneri trešās valstīs attiecībā uz to dalību ar Eiropas gadu saistītos pasākumos neatkarīgi no tā, vai tie notiek Savienībā vai trešās valstīs, tiek atbalstīti ar ES delegāciju starpniecību, savukārt AZT tiek atbalstītas, izmantojot atbilstošus institucionālos kanālus.
6. EĀDD un ES delegācijas Eiropas gadu padara par savu pašreizējo informācijas un komunikācijas darbību sastāvdaļu.
7. pants
Konsekvence un papildināmība
Saskaņā ar regulām, ar kurām izveido instrumentus ārējās darbības finansēšanai, kas ir nozīmīgi attiecīgajiem pasākumiem, Komisija nodrošina, ka šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskanīgi ar jebkuriem citiem Savienības, valstu vai reģionāliem pasākumiem, kas palīdz sasniegt Eiropas gada mērķus, un pilnībā papildina pašreizējos Savienības, valstu un reģionālos pasākumus.
8. pants
Īpaši noteikumi par finansiālu un nefinansiālu atbalstu
1. Pielikuma A daļā minēto Savienības mēroga pasākumu rezultātā veic iepirkuma procedūru vai piešķir dotācijas, ko finansē Savienība saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 V un VI sadaļu.
2. Pielikuma B daļā minētos Savienības mēroga pasākumus var līdzfinansēt Savienība.
3. Komisija var piešķirt līdzfinansējumu katras valsts koordinatoram saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta pielikuma C daļā.
4. Attiecīgā gadījumā Eiropas gadu var atbalstīt no jau pieņemtām programmām, kas palīdz sekmēt attīstību, ja netiek traucēta programmu mērķu sasniegšana un budžeta izpilde. Turklāt valstu darba programmās var ņemt vērā arī dalībvalstu ārkārtas centienus pārvaldīt starptautiskos attīstības jomas notikumus vai starptautiskā attīstības darba virzienus.
5. Komisija var piešķirt nefinansiālu atbalstu darbībām, ko uzņemas veikt publiskas un privātas organizācijas un kas atbilst 3. panta 2. punktam.
6. Lai pasākumus uzskatītu par tādiem, kam ir tiesības uz finansējumu saskaņā ar šo lēmumu, tiem jābūt veiktiem, ievērojot publisko izdevumu lietderīgu izlietojumu, jānodrošina pievienotā vērtība un jābūt vērstiem uz rezultātu gūšanu.
9. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar šo lēmumu finansētu darbību īstenošanā Savienības finansiālās intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un inspekcijas un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un atturošus administratīvus un finansiālus sodus.
2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes un inspekcijas uz vietas, revidēt visus dotāciju saņēmējus, līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus, kuri saskaņā ar šo lēmumu ir saņēmuši Savienības līdzekļus.
3. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanu, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas noteiktas Padomes, Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (12) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (13), lai noteiktu, vai notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita nelikumīga darbība, kas ietekmē Savienības finanšu intereses, saistībā ar dotāciju nolīgumu vai lēmumu par dotāciju, vai līgumu, kas finansēts saskaņā ar šo lēmumu.
10. pants
Ziņošana un novērtēšana
Komisija līdz 2016. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai ziņojumu par šajā lēmumā paredzēto pasākumu īstenošanu, rezultātiem un vispārējo izvērtējumu, lai apsvērtu atbilstošas turpmākās darbības.
11. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī