РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1194/2013 НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2013 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
На 27 май 2013 г. с Регламент (ЕС) № 490/2013 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна на 29 август 2012 г. (3), след като бе подадена жалба от името на производители от Съюза („жалбоподателите“), които представляват над 60 % от общото производство на биодизел в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 5 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. („разследвания период“ или РП). Оценката на обстоятелствата, които са от значение за установяването на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временно антидъмпингово мито („оповестяването на временните мерки“), редица заинтересовани страни представиха писмени изявления, изразяващи техните становища относно временните констатации. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена тази възможност.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която сметна за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани, а в случаите, в които бе целесъобразно, временните констатации бяха съответно изменени.
(6)
Впоследствие всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението на Комисията да предложи налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе целесъобразно.
Б. ИЗВАДКА
(8)
Тъй като не бяха представени коментари във връзка с извадката от производители износители от Аржентина и Индонезия, временните констатации, посочени в съображения 10 - 14 и 16 - 20 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(9)
Една от заинтересованите страни поиска допълнителна информация във връзка с представителността на извадката от производители от Съюза, както на етапа на предварителния подбор, както е посочено в съображение 23 от регламента за временните мерки, така и при окончателния подбор, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
(10)
Временно подбраната извадка от производители от Съюза обхващаше 32,5 % от производството на биодизел в Съюза по време на РП. Вследствие на промените, посочени в съображение 24 от регламента за временните мерки, окончателната извадка включваше осем дружества, които обхващат 27 % от производството на Съюза. Поради това бе счетено, че извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
(11)
Една от заинтересованите страни заяви, че двама от включените в извадката производители от Съюза следва да бъдат изключени от обхвата ѝ, тъй като са свързани с производители износители от Аржентина. Твърдението за това бе разгледано преди налагането на временните мерки и преди приемането на заключенията на Комисията, посочени в съображение 82 от регламента за временните мерки.
(12)
Всички връзки, които се твърди, че съществуват между аржентинските производители износители и двете посочени по-горе дружества от извадката, бяха разгледани отново, като бе установено, че липсва пряка връзка между тях, която да бъде основание за изключването им от извадката. Поради това извадката не бе променена.
(13)
Друга от заинтересованите страни заяви, че процедурата на Комисията за изготвянето на извадката от производители от Съюза е опорочена, тъй като Комисията е предложила извадката преди началото на разследването.
(14)
Това твърдение се отхвърля. До момента на започване на разследването Комисията не бе подбрала окончателната извадка, което бе извършено изцяло в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(15)
Поради липсата на други твърдения или коментари, изложеното в съображения 22 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждава.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Въведение
(16)
Както е посочено в съображение 29 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е временно определен като моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, с произход от Аржентина и Индонезия, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 и ex 3826 00 90 („разглежданият продукт“, обикновено наричан „биодизел“).
2. Твърдения
(17)
Един от индонезийските производители износители заяви, че противно на изложеното в съображение 34 от регламента за временните мерки, палмовият метилов естер (ПМЕ), произведен в Индонезия, не е сходен продукт по отношение на рапичния метилов естер (РМЕ) и другите биодизелови горива, произведени в Съюза, или на соевия метилов естер (СМЕ), произведен в Аржентина, поради много по-високата гранична температура на филтруемост през студен филтър на ПМЕ, което означава, че преди да се използва в Съюза, той трябва да бъде смесен с друг вид биодизел.
(18)
Това твърдение се отхвърля. Произведеният в Индонезия ПМЕ е конкурентен продукт по отношение на биодизела, който се произвежда в ЕС, който е не само РМЕ, но също и биодизел от палмово масло и други суровини. ПМЕ може да се използва в ЕС през цялата година, след като бъде смесен с други биодизелови горива преди употреба, по същия начин, както и РМЕ и СМЕ. Следователно ПМЕ е взаимозаменяем продукт по отношение на биодизела, произвеждан в Съюза, и поради това е сходен продукт.
(19)
В съображение 35 от регламента за временните мерки се посочва твърдението на един от индонезийските производители, според което фракциите на метилови естери следва да бъдат изключени от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура. Същият производител отправи това искане и в коментарите си относно оповестяването на временните мерки, като изрази повторно аргумента, изложен преди оповестяването на временните мерки.
(20)
Промишлеността на Съюза обаче оспори твърдението, като посочи, че фракциите на метилови естери по своята същност представляват биодизел и следва да останат в обхвата на продукта.
(21)
След коментарите, получени след етапа на временните мерки, решението на Комисията, посочено в съображение 36 от регламента за временните мерки, се потвърждава. Независимо от факта, че различните метилови естери на мастни киселини имат различни регистрационни номера на Службата за химични индекси (CAS), произвеждат се чрез различни процеси и могат да имат различна употреба, фракциите на метилови естери така или иначе представляват метилови естери на мастни киселини и могат да бъдат използвани за гориво. Поради трудното разграничаване на един метилов естер на мастна киселина от друг без извършването на химически анализ на мястото на вноса и поради възможността, която това дава за заобикаляне на митата, твърдението се отхвърля въз основа на факта, че биодизелът от ПМЕ е фракция на метилов естер, произведен от палмово масло.
(22)
В съображение 37 от регламента за временните мерки се посочва, че един от европейските вносители на метилов естер на мастни киселини на основата на масло от палмови ядки (ЕПЯ) е поискал вносът на този продукт да бъде предмет на митнически облекчения за краен потребител или в противен случай бъде изключен от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура.
(23)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза представиха коментари относно прилагането на митнически облекчения за краен потребител по отношение на вноса на ЕПЯ и възможността за заобикаляне на митата. Те се противопоставиха на възможността Комисията да разреши прилагането на такава схема за освобождаване от антидъмпингови мита поради следните причини: заменяемия характер на биодизела; декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел може да бъде използван за гориво и притежава същите физични свойства. ЕПЯ може да бъде използван като гориво; ненаситеният мастен алкохол, който се получава от ЕПЯ, също може допълнително да се преработи до превръщането му в биодизел; контролът, който митническите органи да могат да осъществяват върху вноса, предмет на митнически облекчения за краен потребител, е ограничен, а икономическата тежест, която може да възникне в резултат от тази схема, е значителна.
(24)
След като по този въпрос бяха проведени консултации и с оглед на факта, че декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел има същите физични свойства като биодизела, предназначен за употреба като гориво, беше счетено, че в този случай не е целесъобразно да се разреши прилагането на схема за митнически облекчения за краен потребител по отношение на ЕПЯ.
(25)
Един немски вносител представи повторно искане за изключване и/или за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за конкретен метилов естер на мастни киселини, получен от масло от палмови ядки (ЕПЯ), който е предназначен за употреба, различна от употребата за гориво в ЕС. В своите коментари вносителят отново потвърди първоначалната си позиция, която вече бе отхвърлена на етапа на временните мерки, и не представи нови доказателства, които биха променили заключението, че не следва да се предоставя схема за митнически облекчения за краен потребител и че ЕПЯ следва да остане в обхвата на продукта.
(26)
Един от индонезийските производители износители също се позова на своето искане за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за фракциите на метилови естери и поиска тази схема да се приложи по отношение на техния внос, предназначен за производството на наситен мастен алкохол. Както бе посочено по-горе, всички искания за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител бяха отхвърлени и аргументите, изложени от тази заинтересована страна, не промениха това заключение.
3. Заключение
(27)
Поради липсата на други коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт, изложеното в съображения 29 и 39 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Г. ДЪМПИНГ
1. Встъпителни бележки
(28)
В съображения 44 и 64 от регламента за временните мерки се посочва, че пазарът на биодизел както в Аржентина, така и в Индонезия, е силно регулиран от държавата и затова продажбите на вътрешния пазар не бяха разглеждани като продажби, осъществени при обичайни търговски условия. В резултат на това нормалната стойност на сходния продукт трябваше да бъде конструирана в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Тази констатация не бе оспорена от нито една от заинтересованите страни и се потвърждава.
(29)
Както за Аржентина, така и за Индонезия конструираната нормална стойност на етапа на временните мерки беше изчислена въз основа на действителните (и записани в счетоводните отчети) производствени разходи на дружествата по време на РП, разходите за реализация, общите и административните разходи (РОА), както и приемлив марж на печалбата. В съображения 45 и 63 от регламента за временните мерки е посочено по-специално, че Комисията допълнително ще разгледа твърдението, че системите за диференцирани експортни такси (ДЕТ) в Аржентина и Индонезия изкривяват цените на суровините и следователно вписаните в отчетите производствени разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт.
(30)
По-нататъшното разследване показа, че системите за ДЕТ наистина са упражнили натиск върху цените на основните влагани в производството суровини на вътрешния пазар както в Аржентина, така и в Индонезия, като са предизвикали изкуственото им занижаване, както е посочено по-долу съответно от съображение 35 нататък по отношение на Аржентина и съображение 66 по отношение на Индонезия, което от своя страна се е отразило на разходите на производителите на биодизел и в двете засегнати държави. С оглед на тази констатация се счита за целесъобразно посоченото изкривяване на разходите за основните суровини да бъде взето предвид при определянето на нормалните стойности и в двете държави, като се има предвид особената пазарна ситуация, която е налице както в Аржентина, така и в Индонезия.
(31)
Общият съд потвърди (4), че когато цените на суровините са регулирани по начин, който изкуствено занижава равнището им на вътрешния пазар, може да се приеме, че разходите за производството на разглеждания продукт са засегнати от изкривяване. Според Общия съд при тези обстоятелства институциите на Съюза имат право да направят заключението, че част от вписванията в счетоводните отчети не могат да бъдат приети за достоверни и следователно следва да бъдат коригирани.
(32)
Общият съд също така стигна до заключението, че по силата на член 2, параграф 5, първа алинея от основния регламент отчетите на засегнатата страна не са основа за изчисляване на нормалната стойност, ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в тези отчети. В такъв случай съгласно второто изречение от първа алинея разходите следва да бъдат коригирани или установени на базата на други източници, различни от счетоводните отчети. Основа за определянето им могат да бъдат разходите на други производители или износители или, ако такава информация не е на разположение или не може да бъде използвана, друг надежден източник на информация, включително други представителни пазари.
(33)
При предварителните изчисления на разходите за производството за производителите износители в Аржентина и Индонезия бяха използвани съответно действителната покупна цена на соевите зърна на вътрешния пазар и действителната цена, вписана в счетоводните отчети, на суровото палмово масло.
(34)
Тъй като бе установено, че е налице изкривяване на някои производствени разходи, а именно на цените на основната суровина (соевото масло и соевите зърна в Аржентина и суровото палмово масло в Индонезия), тези разходи бяха установени въз основа на референтни цени, публикувани от съответните органи на засегнатите държави. Тези цени отразяват равнището на цените на международния пазар.
2. Аржентина
2.1. Нормална стойност
(35)
Както е посочено по-горе, Комисията стигна до заключението, че системата на ДЕТ в Аржентина изкривява производствените разходи за биодизел за производителите в тази държава. При разследването беше установено, че през РП експортните такси върху суровината (35 % върху соевите зърна и 32 % върху соевото масло) са значително по-високи от експортните такси върху готовия продукт (номинална ставка от 20 % върху биодизела, с ефективна ставка в размер на 14,58 %, като се вземе предвид намалението на таксата). В действителност по време на РП разликата между експортната такса върху соевите зърна и върху биодизела е 20,42 процентни пункта, а между соевото масло и биодизела - 17,42 процентни пункта.
(36)
За да се определи равнището на експортната такса върху соевите зърна и соевото масло, аржентинското министерство на земеделието, животновъдството и рибарството публикува ежедневно цена FOB (франко борд) за соевите зърна и соевото масло („референтната цена“) (5). Тази референтна цена отразява равнището на цените на международния пазар (6) и се използва, за да се изчисли сумата на експортната такса, която следва да се плати на данъчните органи.
(37)
Цените на вътрешния пазар следват тенденциите в цените на международния пазар. При разследването се установи, че разликата между международните цени и цените на вътрешния пазар на соевите зърна и соевото масло е равна на експортната такса върху продукта плюс другите разходи във връзка с износа му. Референтните цени на соевите зърна и соевото масло на вътрешния пазар също така се публикуват от аржентинското Министерство на земеделието като „теоретична цена FAS (франко протежение на кораба)“ (7). Следователно нетната цена за производителите на соеви зърна и соево масло е същата, независимо дали изнасят продукта или го продават на вътрешния пазар.
(38)
В заключение - цената на основната суровина, използвана от производителите на биодизел в Аржентина, е изкуствено занижена на вътрешния пазар в сравнение с цената на международния пазар, поради изкривяването, причинено от действащата в Аржентина система за налагане на експортни такси, и следователно разходите за основната суровина не са отразени по приемлив начин в счетоводните отчети на аржентинските производители, включени в разследването, по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент съгласно тълкуването на Общия съд, посочено по-горе.
(39)
Поради тази причина Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за соеви зърна (основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел), вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили соевите зърна при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(40)
За да се установи цената, по която засегнатите дружества биха закупили соевите зърна при липса на изкривяване на цените, Комисията използва осреднените референтни цени на соевите зърна, публикувани от аржентинското министерство на земеделието, за износ от Аржентина на база FOB (франко борд) през РП (8).
(41)
Асоциацията на аржентинските производители износители (CARBIO) и съответните аржентински органи изтъкнаха, че корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент на разходите на дружествата е възможна само ако отчетите, а не направените от предприятията разходи, не отразяват достоверно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Те заявиха, че на практика Комисията е добавила платената от дружествата експортна такса към цената, заплатена от тях при закупуването на соевите зърна, като по този начин е включила в производствените разходи компонент, който не е свързан с производството или продажбата на разглеждания продукт. Те добавиха, че решението на Общия съд по случая Acron, цитирано в документа за оповестяване (9), се основава на неправилно тълкуване на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО и понастоящем е предмет на обжалване пред Съда на Европейския съюз, като при всяко положение фактическите съображения са различни от тези в конкретния случай, тъй като цените на суровината в Аржентина не са „регулирани“, както е цената на газа в Русия, и не е налице ценово изкривяване, тъй като цените се определят свободно без никаква държавна намеса, следователно в Аржентина не е налице особена пазарна ситуация, заради която Комисията може да приложи член 2, параграф 5 от основния регламент. Те заявиха, че системата за ДЕТ в Аржентина не е в противоречие с правилата за търговия. CARBIO допълни още, че тъй като при определянето на експортната цена експортните такси не са взети под внимание, сравнението на Комисията между конструираната нормална стойност (при която са взети предвид експортните такси) и експортната цена (при която те не се отчитат) не е обективно.
Също така според тях фактът, че при конструирането на нормалната стойност Комисията взема предвид международните цени на соевите зърна на Chicago Board of Trade (CBOT), но при определянето на експортната цена тя не отчита печалбите или загубите, свързани с хеджирането на CBOT (вж. по-долу), прави нейното сравнение между нормалната стойност и експортната цена отново необективно. Освен това CARBIO заяви, че като просто е заменила разходите, записани в счетоводните отчети на дружествата, предмет на разследването, с цените на международния пазар, Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство, с което аржентинските производители разполагат. И накрая, CARBIO изрази недоволство от обстоятелството, че Комисията не е взела под внимание факта, че ако в Аржентина не се прилага системата на ДЕТ, цените на соевите зърна на CBOT ще бъдат значително по-ниски.
(42)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Макар фактите по делото Acron да не са същите като фактите в дадения случай, Общият съд все пак е установил правен принцип, съгласно който ако свързаните с производството на разглеждания продукт разходи не са отразени достоверно в счетоводните отчети на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност. В делото Acron разходите не са отразени достоверно в отчетите на съответното дружество, защото цената на газа е регулирана. В настоящия случай бе установено, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в документите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени, което от своя страна се дължи на натиска, оказван върху тях чрез системата за ДЕТ в Аржентина. Това е така независимо дали системите за ДЕТ по принцип противоречат или не на Споразумението за СТО. Освен това Комисията счита, че Общият съд е основал решението си на правилно тълкуване на Антидъмпинговото споразумение. По случая в Китай, свързан с бройлерите (10), експертната група констатира, че макар в член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение да се създава презумпция, че информацията в счетоводните книги и отчети на ответника следва по принцип да се използва за изчисляване на производствените разходи, разследващият орган си запазва правото да откаже да ги използва, ако реши, че те или i) не са в съответствие с общоприетите счетоводни принципи, или ii) не отразяват по приемлив начин разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Когато обаче решава дали да приложи дерогация от разпоредбите, разследващият орган следва да посочи причините за това. В съответствие с това тълкуване и с оглед на изкривяването, дължащо се на системата за ДЕТ, която води до наличието на особена пазарна ситуация, Комисията замени разходите за закупуването на основната суровина в Аржентина, вписани в отчетите на засегнатите дружества, с цената, която те биха платили при липсата на установеното изкривяване. Фактът, че от чисто математическа гледна точка се получава същата разлика, не означава, че използваната от Комисията методология се състои единствено в прибавяне на експортните такси към разходите за суровината. Цените на международните пазари на стоки се определят от съответното търсене и предлагане и няма доказателства за това, че системата на ДЕТ в Аржентина оказва въздействие върху цените на CBOT. Поради това всички твърдения за това, че използвайки цените на международните пазари Комисията не е направила обективна съпоставка между нормалната стойност и експортната цена, са неоснователни. Същото се отнася и за твърдението, че Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство на аржентинските производители, защото замяната на разходите, вписани в отчетите на дружествата, е направена в резултат на необичайно ниската цена на суровината на вътрешния пазар, а не в резултат на сравнителното предимство.
(43)
В съображение 45 от регламента за временните мерки е посочено, че тъй като продажбите на вътрешния пазар не се разглеждат като осъществени при обичайни търговски условия, нормалната стойност е трябвало да се конструира въз основа на приемлив марж на печалбата в размер на 15 % в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Някои производители износители изтъкнаха, че използваният от Комисията процент на приемлива печалба (15 %) при конструирането на нормалната стойност е нереалистично висок и представлява радикална промяна спрямо установената практика при редица други разследвания на подобни пазари на суровини (при които се използва марж на печалбата в размер на около 5 %).
(44)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормална стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства. Например по делото от 2009 г. срещу Съединените щати във връзка с биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, Комисията взе предвид краткосрочния и средносрочния лихвен процент по кредитите в Аржентина, който по данни на Световната банка е около 14 %. Логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност с биодизел, осъществявана на вътрешния пазар, ще бъде по-голям от цената на заемния капитал. Освен това тази печалба е дори по-ниска от печалбата, реализирана от производителите на разглеждания продукт по време на РП, макар тя да е получена в резултат от ценово изкривяване, породено от ДЕТ и регулираните от държавата цени на биодизела на вътрешния пазар. Следователно поради причините, посочени по-горе, се поддържа твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Аржентина.
(45)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO и съответните аржентински органи заявиха, че: i) позоваването на равнищата на печалба по делото със САЩ е неоснователно; ii) няма логика да се прави позоваване на средносрочната лихва по кредитите, такъв подход досега никога не е бил прилаган и ако такъв критерий ще се използва, то той не би трябвало да бъде лихвеният процент в Аржентина, защото инвестициите са направени в щатски долари съвместно с чуждестранни дружества; iii) печалбата, която аржентинските производители действително са получили, не е взета предвид поради особената пазарна ситуация; и iv) за сравнение, целевата печалба за промишлеността на Съюза бе определена на 11 %.
(46)
Тези твърдения следва да бъдат отхвърлени. Комисията счита, че 15 % марж на печалбата е разумен процент за промишлеността за производство на биодизел в Аржентина, тъй като по време на РП тя е все още нова и капиталоемка промишленост. Позоваването на маржа на печалбата по делото със САЩ бе с цел да се опровергае твърдението, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата от 5 %. При позоваването на средносрочния лихвен процент по кредитите целта не беше той да се въведе като критерий, а да се провери доколко приемлив е използваният марж на печалбата. Същото се отнася за печалбата, която действително е получена от включените в извадката дружества. От друга страна, тъй като целта на конструирането на нормалната стойност е различна от тази на изчисляването на целевата печалба за промишлеността на Съюза при липса на дъмпингов внос, сравнението между двете е безпредметно. Ето защо съображение 46 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(47)
Един от производителите износители произвежда биодизел отчасти в своите собствени заводи и отчасти чрез договор за ишлеме с независим производител. Този производител износител поиска производствените му разходи да бъдат преизчислени чрез използване на различна среднопретеглена стойност от тази, която Комисията използва в рамките на етапа на временните мерки и която да бъде формирана от собствените му производствени разходи и тези на независимия производител. Искането беше анализирано и бе сметнато за основателно, вследствие на което производствените разходи за засегнатото дружество бяха преизчислени.
(48)
Към Комисията бяха отправени и други искания от конкретни дружества, но след промяната в методологията на конструирането на нормалната стойност, както е посочено по-горе, те вече нямат отношение по въпроса. Поради това констатациите, изложени в съображения 40 - 46 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(49)
В съображение 49 от регламента за временните мерки е посочено, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент експортните цени за експортните продажби, реализирани чрез свързани търговски дружества, установени в рамките на Съюза, бяха коригирани, включително по отношение на печалбата за съответния свързан търговец. За целите на това изчисление беше прието, че приемливото равнище на печалба за свързания търговец в рамките на Съюза е в размер на 5 %. Двама от производителите износители заявиха, че равнище от 5 % за свързан търговец в рамките на Съюза е твърде висок марж на печалбата за сектора на търговията със стоки и че следва или да се използва по-нисък процент (до 2 % в зависимост от дружеството), или изобщо да не се калкулира печалба.
(50)
В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства. При тези обстоятелства се потвърждава, че равнището на печалба за свързани търговци в рамките на ЕС е в размер на 5 %.
(51)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO отново изрази позицията, че използваният марж на печалбата в размер на 5 % е твърде висок за сектора на търговията със стоки, като се позова на проучване, изготвено от KPMG специално за тази цел и предоставено на Комисията на 1 юли 2013 г. след оповестяването на регламента за временните мерки. Комисията е на мнение, че заключенията от проучването не могат да се използват за основа поради ограниченията на анализа, посочени в самото проучване, в резултат на които са били подбрани ограничен брой търговски дружества, като половината от тях не са продавали селскостопански продукти. Поради това предоставените доказателства се считат за неубедителни. Ето защо се потвърждава, че използваният марж на печалбата за свързани търговци в ЕС е в размер на 5 %.
(52)
Един от производителите износители изрази недоволство във връзка с факта, че при определянето на експортната цена Комисията не е отчела т.нар. „ефект на хеджирането“, т.е. печалбите или загубите за производителя от продажбата и покупката на фючърсни договори за соево масло на Chicago Board of Trade (CBOT). Дружеството подчерта, че хеджирането е необходим елемент в сектора на стопанската дейност с биодизел поради нестабилността на цените на суровините; то посочи също, че нетните приходи за продаващите биодизел предприятия се формират не само от заплатената от купувача цена, но също и от печалбата (или загубата) от свързаните операции по хеджиране.
(53)
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, защото в член 2, параграф 8 от основния регламент е посочено ясно, че експортната цена е реално платената или подлежащата на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране.
(54)
Поради липсата на други коментари относно експортните цени, изложеното в съображения 47 - 49 от регламента за временните мерки се потвърждава с промените, посочени по-горе.
2.3. Сравнение
(55)
В съображение 53 от регламента за временните мерки е посочено, че по отношение на експортните продажби, извършени чрез свързани търговски дружества извън ЕС, Комисията е проучила дали свързаният търговец следва да се третира като търговски агент, който работи срещу комисиона, и в случаите, в които това е било така, са били направени корекции в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, за да се вземе предвид условната надценка, получена от търговеца.
(56)
Едно от дружествата заяви, че маржът на печалбата, използван от Комисията като условна надценка за свързани търговци извън ЕС, е твърде висок и че би било по-приемливо да се използва по-малък процент.
(57)
Комисията внимателно разгледа представените от производителя износител доводи, но стигна до извода, че с оглед на широкия диапазон от дейности, които свързаните търговци извършват, маржът на печалбата в размер на 5 % е приемлив. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
(58)
Поради липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 50 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Дъмпингови маржове
(59)
Всички оказали съдействие аржентински производители износители поискаха, в случай че антидъмпингово мито бъде наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина, то да бъде единно мито за всички съдействали износители производители въз основа на среднопретеглената стойност на антидъмпинговите мита за всички производители износители, включени в извадката. Те подкрепиха това искане с твърдението, че всички включени в извадката производители са свързани помежду си чрез търговия или по друг начин, тъй като те произвеждат, продават, заемат или разменят биодизел помежду си и често продуктите на различни дружества се натоварват заедно на един и същи кораб и се експедират за ЕС, като вече не е възможно митническите органи да идентифицират и разграничат продуктите на отделните производители. Според тях поради тези специфични обстоятелства налагането на индивидуални мита е практически неприложимо.
(60)
Независимо от факта, че искането е отправено от всички производители износители, включително тези, чийто индивидуален дъмпингов марж е по-нисък от среднопретегления марж, и въпреки потенциалното опростяване на процедурата за митническите органи, това искане трябва да бъде отхвърлено. Предполагаемите практически трудности не трябва да се използват като оправдание за дерогация от разпоредбите на основния регламент, освен ако това не може да бъде избегнато. В конкретния случай фактът, че дружествата имат практика да разменят, заемат или обменят по друг начин продукта помежду си сам по себе си не прави налагането на индивидуални мита практически неприложимо по смисъла на член 9, параграф 6 от основния регламент.
(61)
Три дружества поискаха имената им да бъдат включени в списъка на оказалите съдействие производители износители, за да може за тях да се приложи антидъмпинговата митническа ставка за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, а не остатъчното мито, приложимо за „всички останали дружества“.
(62)
През РП две от трите дружества са произвеждали биодизел за вътрешния пазар или чрез договори за ишлеме за други производители износители, но самите те не са изнасяли продукта за Съюза. Третото дружество все още не е произвеждало биодизел през РП, тъй като към този момент заводът му е бил в процес на строителство.
(63)
Комисията счита, че и в трите описани по-горе случая условията дадено дружество да бъде считано за производител износител, който е оказал съдействие, не са изпълнени. Това важи не само за дружеството, което изобщо не е произвеждало биодизел по време на РП, но също и за дружествата, които оказаха съдействие при разследването, като представиха попълнен формуляр за включване в извадката, тъй като от него стана ясно, че те произвеждат за вътрешния пазар или за трети страни, но не изнасят биодизел за Съюза от свое име.
(64)
Ето защо искането следва да бъде отхвърлено и за посочените три дружества следва да се прилага „остатъчното“ антидъмпингово мито.
(65)
Като се вземат предвид извършените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено по-горе, и поради липсата на допълнителни коментари, таблицата в съображение 59 от основния регламент се заменя с таблицата по-долу, а окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Група „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. и Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Група „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
Всички останали дружества
49,2 %
3. Индонезия
3.1. Нормална стойност
(66)
Както е посочено по-горе в съображения 28 - 34, Комисията стигна до заключението, че системата за ДЕТ в Индонезия изкривява производствените разходи на производителите на биодизел в тази държава и следователно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в счетоводните отчети на индонезийските производители, предмет на разследването.
(67)
Затова Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за сурово палмово масло (СПМ) - основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел - вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили СПМ при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(68)
В рамките на разследването бе потвърдено, че равнището на цените на СПМ, което се търгува на вътрешния пазар, е значително занижено в сравнение с референтните цени на международния пазар, като разликата между двете равнища е много близка по стойност до размера на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Тъй като системата за ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, на вътрешния пазар са налични по-големи количества от продукта, като така се оказва натиск върху цената му на вътрешния пазар, която намалява. Това представлява особена пазарна ситуация.
(69)
През РП ставката на експортната такса върху износа на биодизел е между 2 и 5 %. През същия период ставката на експортната такса върху износа на СПМ варира между 15 и 20 %, при рафинираното, избелено, дезодорирано палмово масло (RBDPO) ставката е между 5 и 18,5 %. Различните мита се прилагат в зависимост от съответния диапазон на референтните цени (които следват тенденциите на международните пазари и нямат нищо общо с разликата в качеството). За палмовите плодове е установена единна ставка на експортната такса в размер на 40 %.
(70)
Поради посочените по-горе причини съображение 63 от регламента за временните мерки е преразгледано и цената на основната суровина (СПМ), вписана в отчетите на дружествата е заменена, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с референтната експортна цена (HPE) (11) за СПМ, публикувана от индонезийските органи, като тя от своя страна се основава на публикуваните цени на международните пазари (Ротердам, Малайзия и Индонезия). Тази корекция бе направена по отношение на СПМ, закупувано както от свързани, така и от несвързани дружества. Разходите за собственото производство на СПМ в рамките на един и същи правен субект се приемат, само ако не са установени доказателства, съгласно които е налице изкривяване на стойността на произведеното в рамките на същия правен субект СПМ.
(71)
Всички производители износители от Индонезия, както и индонезийското правителство твърдят, че замяната на разходите за СПМ, вписани в отчетите на дружествата, с индонезийските референтни експортни цени за СПМ не е допустима нито съгласно правилата на СТО, нито съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент и поради това е неправомерна. В тази връзка правителството на Индонезия изрази твърдението, че третирането на Република Индонезия като държава с непазарна икономика е било неправилно от страна на Комисията. Аргументите на дружествата могат да бъдат обобщени по следния начин. Първо, Комисията не е изтъкнала никаква причина, поради която е необходимо отклонение от действителните фигуриращи в отчетите разходи, нито е посочила, че тези разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, а просто е посочила, че разходите в отчетите са изкуствено занижени в сравнение с цените на международния пазар и поради това следва да бъдат заменени.
Това е в противоречие с правилата на СТО, според които за да се провери дали даден разход може да се използва за изчисляване на производствените разходи, следва да се установи дали той е свързан с производството и продажбата на продукта, а не дали отразява по приемлив начин пазарната стойност. Второ, макар че очевидно в член 2, параграф 5 от основния регламент е предвидена възможност за корекция, прилагането на този член следва да се ограничи до ситуациите, при които държавата пряко се намесва на пазара, като определя или регулира цените на изкуствено занижено равнище. В този конкретен случай обаче Комисията твърди, че цената на СПМ на вътрешния пазар не е регулирана от държавата, а е изкуствено занижена в резултат на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Дори това да е така, всяко въздействие върху цената на вътрешния пазар може да бъде само случайно или просто страничен ефект от системата на налагане на експортни такси. На трето място, Комисията неправилно се позовава на решението по делото Acron, за да обоснове правомерността на извършената по отношение на СПМ корекция. Това решение понастоящем е предмет на обжалване и следователно то не може да бъде използвано като прецедент. Във всеки случай фактите по делото Acron са различни, тъй като се отнасят до ситуация, в която, за разлика от положението в Индонезия, където цените се определят на свободния пазар, цените на газа се регулират от държавата. И накрая, индонезийското правителство заяви, че корекцията по член 2, параграф 5 е била извършена единствено с цел увеличаване на дъмпинговите маржове поради различията в данъчното облагане.
(72)
Твърдението, че извършването на корекцията по член 2, параграф 5 от основния регламент е неправомерно съгласно СТО и/или правилата на Съюза, трябва да бъде отхвърлено. Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент, следователно се приема, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 5, са в съответствие със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение. В тази връзка следва да се напомни, че член 2, параграф 5 от основния регламент се прилага както към държави с пазарна икономика, така и към държави с непазарна икономика. Както е посочено по-горе (съображение 42), по делото Acron Общият съд е установил правен принцип, според който ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в отчетите на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност и биха могли да бъдат заменени, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с разходи, отразяващи пазарно определена цена. Фактът, че делото Acron засяга регулирани от държавата цени обаче не означава, че се изключва възможността Комисията да приложи член 2, параграф 5 по отношение на други форми на държавна намеса, които нарушават, пряко или непряко, функционирането на определен пазар, като оказват натиск към изкуствено занижаване на цените. По случая в Китай относно бройлерите експертната група наскоро стигна до подобно заключение при тълкуването на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. В настоящия случай Комисията счита, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са достоверно отразени в отчетите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Поради това корекцията на разходите за СПМ, която Комисията извърши съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, е напълно обоснована. Що се отнася до твърдението на индонезийското правителство, следва да се посочи, че корекцията по член 2, параграф 5 е извършена въз основа на съществуващата разлика в цените на СПМ на вътрешния пазар и на международните пазари, а не на различия в данъчното облагане.
(73)
Двама производители износители от Индонезия заявиха, че Комисията не е успяла да докаже наличието на ценово изкривяване на индонезийския вътрешен пазар на СПМ. Те твърдят, че основното работно допускане на Комисията, а именно - че ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, като по този начин по-големи количества от този продукт се насочват към вътрешния пазар и се упражнява натиск към занижаване на цените на СПМ на вътрешния пазар - не е вярно от гледна точка на фактите, тъй като СПМ се изнася в големи количества (70 % от общото производство). Във всеки случай, дори да се приеме, че е налице изкривяване на цените на вътрешния пазар на СПМ вследствие на ДЕТ, това се отнася в същата степен и за цената HPE, тъй като тя се основава на международните експортни цени, които от своя страна включват експортната такса. Следователно цената HPE за СПМ не може да се използва като подходяща референтна цена за целите на корекцията на разходите за СПМ.
(74)
Независимо от факта, че Индонезия изнася големи количества СПМ, в рамките на разследването бе установено, че цената на СПМ на вътрешния пазар е изкуствено занижена в сравнение с международните цени. Освен това констатираната разлика е близка до размера на наложената в рамките на ДЕТ експортна такса. Поради това е основателно да се направи изводът, че ниското равнище на цените на вътрешния пазар е резултат от изкривяване, дължащо се на ДЕТ. В допълнение, международните цени на стоките, включително на СПМ, се определят въз основа на търсенето и предлагането, което отразява динамиката на пазарните сили. Не бяха приведени доказателства в подкрепа на факта, че действието на тези пазарни сили е било нарушено вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Следователно твърдението, че цената HPE не е подходяща референтна цена, се отхвърля.
(75)
Един от производителите износители, за който бе установено, че не притежава представителни продажби на вътрешния пазар (съображение 60 от регламента за временните мерки), заяви, че Комисията неправилно е провела проверката за представителност, като е използвала за основа продажбите, реализирани поотделно от свързаните дружества, вместо общите продажби на всички дружества от групата. Дружеството обаче признава, че тази предполагаема грешка не се е отразила на временните констатации, направени по отношение на него. По отношение на този производител износител следва да се припомни, че всички свързани дружества поотделно не издържаха проверката за представителност. Поради това, дори твърдението да е основателно, е ясно, че ако проверката за представителност бе извършена въз основа на общия обем на продажбите на вътрешния пазар на всички свързани компании, това не би могло, както самият производител износител признава, да окаже въздействие върху временните констатации. Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 60 - 62 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(76)
Една от заинтересованите страни заяви, че - що се отнася до съображение 63 от регламента за временните мерки - за нея е използван твърде висок размер на РОА. След като твърдението бе разгледано, стана ясно, че при конструирането на нормалната стойност са включени както данни за продажбите на вътрешния пазар, така и за продажбите за износ. Съответно бяха направени необходимите корекции, така че да се използват само РОА за продажбите на вътрешния пазар.
(77)
Една от заинтересованите страни оспори конструирането на нормалната стойност и по-специално избора на методологията по член 2, параграф 6, както е посочено в съображение 65 от регламента за временните мерки. В член 2, параграф 6 се предвиждат три алтернативни методологии за определянето на РОА и на печалбата в случаите, в които действителните данни на дружеството не могат да бъдат използвани. Заинтересованата страна заяви, че тези три методологии трябва да бъдат разглеждани по реда на изброяването им, поради което следва първо да се разгледа прилагането на член 2, параграф 6, букви а) и б).
(78)
Доколкото в регламента за временните мерки е посочена само методологията по член 2, параграф 6, буква в), в съображенията по-долу е обяснено защо член 2, параграф 6, букви а) и б) не са приложими в този случай.
(79)
Член 2, параграф 6, буква а) не е приложим, тъй като не бяха установени действителни суми за нито едно от включените в извадката индонезийски (и аржентински) дружества, като се има предвид фактът, че те не са реализирали никакви продажби при обичайни търговски условия. Поради това няма данни за действителните суми по отношение на нито един от другите износители или производители (включени в извадката), въз основа на които да се приложи член 2, параграф 6, буква а).
(80)
Член 2, параграф 6, буква б) също не е приложим, тъй като всички включени в извадката индонезийски (и аржентински) дружества нямат продажби на продукти от същата обща категория, реализирани при обичайни търговски условия.
(81)
Що се отнася до член 2, параграф 6, буква б), заинтересованата страна също така изрази становището, че основният регламент е несъвместим със Споразумението за СТО, доколкото в него е включено изискването по член 2, параграф 6, буква б) продажбите да бъдат извършени при обичайни търговски условия. При все това, както е посочено в съображение 72 по-горе, Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент и следователно се счита, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 6, са съвместими със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение, като напълно съвместимо е и изискването за това продажбите да са извършени при обичайни търговски условия.
(82)
По тази причина изборът да се приложи член 2, параграф 6, буква в), като се използва всеки друг приемлив метод за определянето на маржа на печалбата, се потвърждава.
(83)
Освен това няколко заинтересовани страни изразиха позицията, че използваният при конструирането на нормалната стойност марж на печалбата в размер на 15 % е прекалено висок. Те твърдят, че в регламента за временните мерки не се обяснява как Комисията е изчислила маржа от 15 % и следователно те предполагат, че Комисията е използвала същото равнище на марж в размер на 15 %, въз основа на което е изчислена и вредата. Те заявиха, че в няколко други случая, също свързани със стоки, Комисията е използвала марж на печалбата в размер на около 5 %. Няколко заинтересовани страни предложиха да се приложи маржът на печалбата, използван по случая с биоетанола в Съединените щати. Една от страните предложи да се използва по-малкият марж на печалбата от продажбите ѝ на смес от биодизел и минерално дизелово гориво. Освен това според правителството на Индонезия фактът, че разходите за СПМ са били заменени съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, но същевременно по член 2, параграф 6, буква в) се използва 15-процентният марж на печалбата, който би следвало да отразява маржа на печалбата при липса на пазарно изкривяване, всъщност представлява дублиране.
(84)
На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства в дадения случай. Например при делото от 2009 г. срещу Съединените щати относно биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, като се има предвид, че краткосрочният и средносрочният лихвен процент по кредитите в Индонезия е около 12 % според данни на Световната банка, логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност на вътрешния пазар на биодизел ще бъде по-висок от цената на заемния капитал. Трето, независимо от това дали продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво спадат към същата обща категория продукти, в член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент е посочено, както вече бе обяснено в съображение 80 по-горе, че тези продажби трябва да са осъществени при обичайни търговски условия. Като се има предвид, че продажбите на биодизел на вътрешния пазар не са реализирани при обичайни търговски условия, продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво не се считат, mutatis mutandis, за извършени при обичайни търговски условия. Следователно поради причините, посочени по-горе, се застъпва твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Индонезия. Аргументът на индонезийското правителство относно наличието на ефект на дублиране не може да бъде приет, тъй като корекцията на разходите по член 2, параграф 5 и приемливото равнище на печалбата по член 2, параграф 6, буква в) са две съвсем различни понятия. Поради това съображение 65 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(85)
Една от заинтересованите страни заяви, че понеже цената HPE за СПМ включва разходи за международен транспорт и тъй като целта на корекцията на цената на СПМ на вътрешния пазар спрямо равнището на международните цени на СПМ е да се достигне до цена на вътрешния пазар на СПМ, която не е изкривена, цената HPE за СПМ също следва да се коригира и да бъде занижена, за да се изключат транспортните разходи.
(86)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. Комисията обмисли редица алтернативи при избора на най-подходящата цена, която да се използва като международна референтна цена. Следва да се припомни, че самите индонезийски органи използват цената HPE като основа за изчисляване на месечното равнище на износните мита. Поради това тази цена, определена от индонезийските органи, бе счетена за най-подходящата международна референтна цена, която да се използва като база за определяне на степента на изкривяване на производствените разходи за биодизел в Индонезия.
(87)
Две от заинтересованите страни заявиха, че Комисията е пропуснала да вземе предвид факта, че те произвеждат биодизел от суровина, която е различна от СПМ, т.е. от палмов мастно-кисел дестилат (ПМКД), рафинирано палмово масло (РПМ) или рафиниран палмов стеарин (РПС). Тъй като не е отчетен факта, че страните използват тези суровини в производството на биодизел, корекцията на цената на СПМ (както е описано в съображение 70) е приложена не към правилната суровина, което е довело до погрешно равнище на конструираната нормална стойност.
(88)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Следва да се подчертае, че Комисията просто е заменила цената на СПМ, закупено от свързани и несвързани доставчици за целите на производството на биодизел. По отношение на страничните продукти, като ПМКД, РПМ и РПС, които се получават след преработка на закупеното СПМ и от които след по-нататъшна обработка се произвежда биодизел, не са извършени никакви корекции.
(89)
Три от заинтересованите страни заявиха, че Комисията не е взела предвид факта, че закупуваното от свързани дружества СПМ следва да бъде третирано по същия начин, както собственото производство и следователно не следва да се прилага корекция съгласно член 2, параграф 5 (както е обяснено в съображение 70 по-горе). Страните твърдят, че сделките в рамките на групата са осъществени при справедливи пазарни условия и поради това не следва да се извършват корекции, нито цените да се заменят с международни цени. Освен това един производител износител заяви, че конструираната нормална стойност следва да бъде изчислена на месечна основа през РП.
(90)
Тъй като цената на вътрешния трансфер не може да се приеме за надеждна, стандартната практика на Комисията е да провери дали сделките между свързани лица наистина са извършени при справедливи пазарни условия. За тази цел Комисията сравнява цената по сделките между свързаните дружества със съответната базова пазарна цена. Тъй като базовата цена на вътрешния пазар е изкривена, Комисията не може да извърши тази проверка. Поради това тя следва да замени тази ненадеждна цена с приемлива цена, която би била приложима при справедливи пазарни условия в нормална пазарна ситуация. В този случай това е международната цена. По отношение на твърдението за изчисляването на конструираната нормална стойност на месечна база, предоставената и проверена информация не съдържаше достатъчно подробни данни, позволяващи изчисляването ѝ по този начин. Ето защо и двете твърдения бяха отхвърлени.
(91)
Представителите на промишлеността на Съюза заявиха, че стойността на СПМ, произведено в рамките на един и същи правен субект, следва да се коригира допълнително съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, тъй тя също е засегната от ценовото изкривяване, породено от ДЕТ.
(92)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. При производството на биодизел суровините преминават през различни етапи на рафиниране/преработка и разходите за тези производствени етапи могат да се смятат за надеждни, тъй като те протичат в рамките на един и същи правен субект и проблемът с ненадеждните трансферни цени отпада.
(93)
Един от производителите износители заяви, че Комисията е трябвало да приспадне т.нар. ценови отстъпки от конструираната нормална стойност. Това твърдение не може да бъде прието. Конструираната нормална стойност бе формирана въз основа на разходите. Затова би било неподходящо да се отчитат отстъпки въз основа на ценови съображения.
3.2. Експортна цена
(94)
Една от заинтересованите страни постави под въпрос определената експортна цена, като заяви, че следва да се вземат предвид както печалбите, така и загубите от хеджирането и определи като непоследователно счетоводното третиране на печалбите и загубите от хеджиране, свързани с биодизела.
(95)
Твърдението, че както печалбите, така и загубите от хеджирането следва да бъдат взети предвид, трябва да се отхвърли. В член 2, параграф 8 от основния регламент ясно е посочено, че експортната цена е реално платената или подлежаща на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране. Поради това методологията, описана в съображения 66 и 67 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(96)
Комисията признава, че в рамките на етапа на временните мерки по отношение на една от заинтересованите страни действително е било налице непоследователно счетоводно третиране на печалбите и загубите от хеджиране. Твърдението се приема, като бяха направени необходимите корекции.
(97)
Във връзка със съображение 68 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че вследствие на прилагането на 5-процентния марж на печалбата, използван за свързаните търговски дружества, намиращи се в Съюза, се получава твърде голяма възвръщаемост на капитала и така се надценява печалбата от продажбите на биодизел от несвързани търговци. Посочената страна твърди, че обичайната възвръщаемост на капитала съответства на марж на печалбата в размер на 1,3 % - 1,8 %.
(98)
Като се има предвид липсата на съдействие от страна на несвързаните вносители и предвид факта, че търговските дружества са предприятия в сектора на услугите и нямат значителни капиталови инвестиции, поради което посоченото по-горе твърдение относно възвръщаемостта на капитала е необосновано, Комисията отхвърля горепосоченото искане и счита, че в този случай марж на печалбата от 5 % е разумно равнище. Ето защо съображение 68 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(99)
По отношение на съображение 69 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че допълнителните суми за двойното отчитане на биодизел следва да бъдат добавяни към експортната цена, като се има предвид, че става дума просто за прилагане на италианското право.
(100)
Дори Комисията да приеме това твърдение и да добави допълнителните суми към експортната цена, тези суми ще трябва отново да бъдат приспаднати съгласно член 2, параграф 10, буква к), за да може експортната цена да се сравни със същата нормална стойност при надлежно отчитане на разликите, които влияят върху сравнимостта на цените. Като се има предвид, че в Индонезия няма допълнителни суми за двойно отчитане на биодизел, по-високата експортна цена в Италия следователно не би била пряко сравнима. Ето защо твърденията се отхвърлят и изложеното в съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(101)
След оповестяването на окончателните мерки същата заинтересована страна отново изказа това твърдение. Не бяха изтъкнати обаче съществени допълнителни аргументи, които да променят позицията на Комисията. Поради това съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(102)
След оповестяването на окончателните мерки няколко производители износители насочиха вниманието на Комисията към някои технически грешки в изчисленията на дъмпинга. Тези твърдения бяха разгледани и, в случаите, в които това бе обосновано, изчисленията бяха коригирани.
3.3. Сравнение
(103)
Поради липсата на други коментари относно сравнението, изложеното в съображения 70 - 75 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.4. Дъмпингови маржове
(104)
Като се вземат предвид направените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено в съображенията по-горе, и при липсата на допълнителни коментари, окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan and PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
Всички останали дружества
23,3 %
Д. ВРЕДА
1. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(105)
В съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки се дава определение на промишлеността на Съюза и се потвърждава, че три дружества са изключени от това определение поради зависимостта им от вноса с произход от засегнатите държави, тоест те внасят повече биодизел от засегнатите държави, отколкото сами произвеждат този продукт.
(106)
Други две дружества бяха изключени от определението за промишленост на Съюза, тъй като не са произвеждали биодизел по време на разследвания период.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки бяха получени коментари, според които и други дружества следва да бъдат изключени от определението за промишленост на Съюза поради факта, че внасят биодизел от засегнатите държави, а също така и поради връзката им с производителите износители от Аржентина и Индонезия, вследствие на която те се оказват защитени от отрицателните последици от дъмпинга.
(108)
Тези коментари се отхвърлят. След като твърдението относно връзката между производителите износители и промишлеността на Съюза бе анализирано, бе установено, че има холдингово дружество, което притежава акции както в дружество - производител износител от Аржентина, така и в дружество - производител от Съюза.
(109)
На първо място беше установено, че тези дружества открито се конкурират за едни и същи клиенти на пазара на Съюза, което показва, че връзката между тях не е оказала въздействие върху стопанските практики нито на аржентинския производител износител, нито на производителя от Съюза.
(110)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни поиска информация относно заключението на Комисията, според което аржентинските износители и промишлеността на Съюза се конкурират за едни и същи клиенти на европейския пазар. Този факт стана ясен при разследването на производителите от Съюза и на аржентинските износители, като не бяха представени никакви доказателства в подкрепа на това, че аржентинските износители и производителите от Съюза са се договорили да не се конкурират по отношение на продажбите на биодизел на крайните потребители. Броят на крайните потребители е относително малък и се състои главно от големи рафинерии, които купуват биодизел и от производителите от Съюза, и от вносителите.
(111)
На второ място бе установено, че центърът на икономическия интерес за производителя от Съюза, посочен в съображение 108 по-горе, по-специално производството на продукта и свързаните с него продажбени и изследователски дейности, се намира в рамките на Съюза. В резултат на това се стигна до заключението, че съществуващата връзка не е причина посоченото дружество да бъде изключено от определението за промишленост на Съюза съгласно член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(112)
Фактът, че някои представители на промишлеността на Съюза са внасяли биодизел от засегнатите държави, сам по себе си не е достатъчен, за да промени определението за промишлеността на Съюза. Както е обяснено в регламента за временните мерки, вносът от страна на промишлеността на Съюза на биодизел от засегнатите държави е извършен с цел защита. Освен това бе установено, че центърът на икономическия интерес за някои производители от Съюза, осъществявали внос от засегнатите държави, се е запазил в рамките на Съюза - тези дружества са произвеждали повече, отколкото са внасяли, и техните изследователски дейности са извършени в Съюза.
(113)
Една от заинтересованите страни заяви, че промишлеността на Съюза следва да включва и дружествата, които купуват биодизел и го смесват с минерално дизелово гориво, тъй като тези смеси също попадат в обхвата на разглеждания продукт. Това твърдение се отхвърля. В обхвата на разглеждания продукт се включва биодизелът в чист вид или като част от смес. Поради това производители на разглеждания продукт са производителите на биодизел, а не дружествата, които смесват биодизела с минерално дизелово гориво.
(114)
Определението за промишлеността на Съюза, посочено в съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки, следователно се потвърждава, както и обемът на производството за РП, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
2. Потребление на Съюза
(115)
След оповестяването на временните мерки промишлеността на Съюза направи малка корекция на продажбите си за 2009 г., като по този бяха коригирани данните за потреблението на Съюза през посочената година. Тази корекция не променя изведените тенденции, нито изводите, направени въз основа на данните в регламента за временните мерки. Таблица 1 по-долу е коригирана. Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 84 - 86 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Потребление на Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Тонове
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Индекс 2009 г. = 100
100
103
100
105
Източник: Евростат, данни от промишлеността на Съюза
3. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(116)
В съображения 88 - 90 от регламента за временните мерки Комисията определи, че условията за кумулативна оценка на ефекта от вноса от Аржентина и Индонезия са спазени. Това бе оспорено от една от заинтересованите страни, която изрази мнението, че ПМЕ от Индонезия не конкурира произведения в Съюза биодизел по същия начин, както СМЕ от Аржентина, както и че СМЕ е по-евтин от произведения в Съюза биодизел, тъй като суровината е по-евтина от суровината, предлагана в Съюза.
(117)
Тези аргументи се отхвърлят. Както СМЕ, така и ПМЕ се внасят в Съюза и също се произвеждат в Съюза, и се смесват с РМЕ и други биодизелови горива, произведени в Съюза, преди да бъдат продадени или смесени с минерално дизелово гориво. За производството на готовия продукт предприятията, извършващи смесването, имат избор да закупят биодизел, получен от различни суровини и с различен произход в зависимост от пазара и климатичните условия през съответната година. ПМЕ се продава в по-големи количества през летните месеци и в по-малки количества през зимата, но все пак той е конкурентен продукт на РМЕ и на произведения в Съюза биодизел, както и на СМЕ от Аржентина.
(118)
Поради това съображение 90 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(119)
Една от заинтересованите страни оспори данните за вноса в таблица 2 от регламента за временните мерки, като заяви, че равнището на вноса от Индонезия е много по-ниско, отколкото е представено в таблицата. Данните за вноса в таблица 2 се основават на данни от Евростат, които бяха проверени внимателно и счетени за верни, като са в съответствие с данните, събрани от индонезийските износители. Биодизелът е относително нов продукт и митническите кодове, приложими за вноса на биодизел са се променили през последните години. Следователно за да се гарантира точност на данните, при извличането им от Евростат следва се използват приложимите към дадения момент кодове. Това обяснява защо извлечените от заинтересованата страна данни са непълни и показват по-малко равнище на вноса, отколкото показва пълният набор от данни, представени в таблица 2.
(120)
Като се има предвид малката промяна в потреблението на Съюза в таблица 1, пазарният дял на Аржентина за 2009 г. в таблица 2 е също леко променен, докато за Индонезия няма промяна. Това не променя тенденциите, изведени въз основа на данните, нито заключенията от тях. Пазарният дял е коригиран по-долу.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Внос от Аржентина
Пазарен дял
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Индекс 2009 г. = 100
100
135
167
141
Източник: Евростат
5. Подбиване на цените
(121)
Както е посочено в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки, за да се определи подбиването на цените, цените на вноса от Аржентина и Индонезия бяха сравнени с продажните цени на промишлеността на Съюза въз основа на данните от включените в извадката дружества. При сравнението биодизелът, внесен от промишлеността на Съюза с цел препродажба, бе изключен от изчисленията на подбиването на цените.
(122)
Заинтересованите страни отбелязаха, че използваната методология, а именно сравняване на граничната температура на филтруемост през студен филтър (CFPP), не е същата като използваната при предишно антидъмпингово разследване във връзка с биодизел от САЩ, при което сравнението е направено въз основа на изходната суровина.
(123)
За разлика от производителите износители от Аржентина и Индонезия, промишлеността на Съюза не продава биодизел, получен от една изходна суровина, а смесва няколко изходни суровини, за да произведе готовия продукт, предлаган на пазара. Крайните потребители не са наясно, нито пък за тях е от значение какъв е съставът на продукта, който купуват, след като той отговаря на необходимата CFPP. Важното за потребителя е именно CFPP, независимо от това каква изходна суровина е използвана. При тези обстоятелства беше счетено, че е удачно в настоящата процедура сравнението на цените да се направи въз основа на CFPP.
(124)
За вноса с произход от Индонезия, чиято CFPP е 13 или повече, бе направена корекция, изразяваща се в разликата между цената на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP 13 и на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, за да се сравни продукта със CFPP13 и повече от Индонезия с продукта с CFPP0, произведен и смесен в Съюза. Един от индонезийските производители износители отбеляза, че тъй като продажбите на CFPP13 от промишлеността на Съюза са в малки количества за една сделка, тези цени следва да бъдат сравнени с цените на сделки със CFPP0 със сходен мащаб. При разглеждането на сделки с CFPP0 със сходно количество продукт за една сделка бе установено, че разликата в цените е в съответствие с получената разлика при използването на всички сделки с CFPP0, като разликите в цените са както над, така и под средната разлика в цената. В резултат на това нямаше промяна на нивото на подбиване на цената, установено в съображение 97 от регламента за временните мерки.
(125)
Един от индонезийските производители износители поиска Комисията да разкрие пълните контролни номера на продукта (КНП) за смесите, предлагани от промишлеността на Съюза - процентът на всяка от суровините от продажбите на произведения от промишлеността на Съюза продукт. Като се има предвид, че сравнението за целите на установяването на вредата е направено единствено въз основа на CFPP, това искане бе отхвърлено.
(126)
Една от заинтересованите страни заяви, че е налице разлика между цената на биодизела, който отговаря на критериите, определени в директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED) („сертифициран съгласно RED“), и биодизела, който не отговаря на тези спецификации. Тя заяви, че тъй като вносът от Индонезия не е сертифициран съгласно RED, а цената на сертифицирания по RED биодизел е по-висока, следва да се направи корекция.
(127)
Твърдението беше отхвърлено. Почти целият внос от Индонезия през РП е сертифициран по RED. Така или иначе определените в RED критерии за устойчивост са били включени от държавите членки в националното им законодателство в течение на 2012 г., т.е. през по-голямата част от РП е било без значение дали биодизелът е бил сертифициран по RED или не.
(128)
След оповестяването на окончателните мерки един от индонезийските производители износители представи коментар относно изчисляването на подбиването на цената и заяви, че вносът на ПМЕ от Индонезия следва да бъде сравнен с общите продажби на промишлеността на Съюза. Всъщност за да се изчисли подбиването на цените, беше направено сравнение между продажбите на ПМЕ от Индонезия с всички продажби на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, като цената на вноса на ПМЕ от Индонезия бе увеличена с коефициент, изчислен въз основа на сравнение на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0 и продажбите ѝ на продукт с CFPP13. Поради това твърдението се отхвърля. Твърдението на същата заинтересована страна, че изчислението за установяване на вредата включва внесения продукт, е невярно от гледна точка на фактите и следователно се отхвърля. Във всеки случай внесеният биодизел и произведеният в Съюза биодизел са били смесени и са се продавали на същата цена като смесите, които не са включвали внесен биодизел.
(129)
Един от индонезийските производители износители оспори изчислението на разходите след вноса. Въпреки това, тези разходи бяха проверени като от действителните разходи за вноса на биодизел бяха извадени разходите за доставка до крайното местоназначение и не бе установена необходимост от промяна.
6. Макроикономически показатели
(130)
Както е посочено в съображение 101 от регламента за временните мерки, следните макроикономически показатели бяха анализирани въз основа на получените данни, обхващащи цялата промишленост на Съюза: производство, производствен капацитет, натоварване на мощностите, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост, производителност, размер на дъмпинговия марж и възстановяване от въздействието на предишен дъмпинг.
(131)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза отбелязаха, че данните за производствения капацитет в таблица 4 от регламента за временните мерки включват данни за капацитет, който, макар да е бил налице, е бил в състояние, което не е позволявало производство на биодизел както по време на РП, така и през предходни години. Те определят този капацитет като „неизползван“, т.е. той не би следвало да се включва в капацитета, който реално може да се използва за производство. Следователно данните за натоварването на мощностите в таблица 4 са били занижени. След като повторно подадените данни бяха прегледани подробно, те бяха приети и таблица 4 е представена отново по-долу. Промяната в натоварването на мощностите, която в регламента за временните мерки беше от 43 % на 41 %, сега е от 46 % на 55 %. Промишлеността на Съюза също коригира данните за производството през 2009 г., които са представени в таблицата по-долу:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Производствен капацитет (в тонове)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Индекс 2009 г. = 100
100
99
85
87
Производствен обем (в тонове)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Индекс 2009 г. = 100
100
107
98
104
Натоварване на мощностите
46 %
50 %
53 %
55 %
Индекс 2009 г. = 100
100
109
115
120
(132)
В съображение 103 от регламента за временните мерки се анализират данните за натоварването на мощностите в предходни периоди, като се отбелязва факта, че производството е нараснало, докато равнището на капацитета се е запазило стабилно. Според преразгледаните данни производството отново нараства, но наличният капацитет намалява през същия период. Това показва, че промишлеността на Съюза е намалила свободния си капацитет си поради нарастването на вноса от Аржентина и Индонезия като реакция на пазарните сигнали. Коригираните данни сега съответстват в по-голяма степен на публичните твърдения на промишлеността на Съюза и производителите от Съюза, тъй като в тях те изтъкват, че през разглеждания период производството е прекратено в няколко завода и изградените производствени мощности не са били готови за непосредствена употреба, или са могли да бъдат използвани единствено след като бъдат направени значителни реинвестиции.
(133)
Няколко заинтересовани страни поставиха под въпрос преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на производствените мощности. Нито една от тях обаче не предостави алтернативна информация. Корекцията бе направена въз основа на преразгледаните данни за капацитета, предоставени от жалбоподателя, които обхващат цялата промишленост на Съюза. Преразгледаните данни препращат към публично достъпна информация, по-специално по отношение на неизползвания производствен капацитет, както и капацитета на производителите, които са преустановили производството поради финансови затруднения. Както беше обяснено по-горе в раздел 6 „Макроикономически показатели“, преразгледаните данни съдържат по-точна информация относно наличния капацитет за производство на биодизел по време на разглеждания период, отколкото първоначално предоставените и публикувани в регламента за временните мерки данни.
(134)
Една от заинтересованите страни заяви, че на промишлеността на Съюза не е била нанесена вреда, тъй като обемът на производството е нараснал успоредно с потреблението. Този аргумент се отхвърля, тъй като има други важни показатели, които свидетелстват за наличието на вреда, по-специално загубата на пазарен дял спрямо дела на вноса от засегнатите държави, както и тенденцията за намаляване на рентабилността, водеща до загуби.
(135)
Друга заинтересована страна заяви, че ако се сравняват тенденциите само между 2011 г. и РП, а не между периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“), полученият резултат ще сочи, че на промишлеността на Съюза не е нанесена вреда. Като се има предвид, че РП обхваща половината от 2011 г., сравнението между 2011 г. и РП не би било точно. Освен това за да бъде сравнението съдържателно, е необходимо да се разгледат тенденциите, влияещи на оценката на вредата по време на период, който е с достатъчна продължителност, както това бе направено в дадения случай. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(136)
Същата заинтересована страна отбеляза, че в регламента за временните мерки Комисията не е публикувала общата стойност на продажбите на промишлеността на Съюза и поиска тези данните да бъдат публикувани. Всички главни фактори, посочени в член 3, параграф 5 от основния регламент, бяха разгледани, което даде възможност за цялостна оценка на вредата. Информацията за стойността на продажбите бе събрана, и бе проверена, въз основа на данни от включените в извадката дружества, които са представителни за промишлеността на Съюза като цяло.
(137)
Същата заинтересована страна също така отбеляза, че промишлеността на Съюза е била в състояние да увеличи заетостта и следователно по време на разследвания период не е имало отрицателно въздействие върху промишлеността на Съюза.
(138)
Както е посочено в съображение 106 от регламента за временните мерки обаче, равнището на заетост в тази капиталоемка промишленост е относително ниско. Следователно незначителни промени в стойностите могат да доведат до голямо изменение на индексираните данни. Нарастването на общата заетост не обезсилва вредата, понесена от промишлеността на Съюза, за което свидетелстват други показатели.
(139)
Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 103 - 110 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. Микроикономически показатели
(140)
Както е посочено в съображение 102 от регламента за временните мерки, въз основа на проверените данни за включените в извадката производители от Съюза бяха анализирани следните макроикономически показатели: средни цени за единица продукция, разходи за единица продукция, разходи за труд, стокови запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(141)
Поради липсата на коментари в това отношение, съображения 111 - 117 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8. Заключение за вредата
(142)
Няколко заинтересовани страни оспориха заключението относно вредата, изложено в регламента за временните мерки, въз основа на това, че изглежда е налице подобрение по няколко показателя в периода между 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че някои показатели показват възходяща тенденция между 2011 г. и РП (например производството и продажбите), промишлеността не е била в състояние да покрие увеличението на разходите през този период, както е отбелязано в съображение 111 от регламента за временните мерки. В резултат на това положението на промишлеността допълнително е било утежнено, като претърпените загуби са нараснали от 0,2 % през 2011 г. до 2,5 % през РП. Следователно бе счетено, че дори ако анализът на вредата обхващаше само периода 2011 г. - РП, отново щеше да бъде констатирана значителна вреда за промишлеността.
(143)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 118 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(144)
Една от заинтересованите страни заяви, че вносът с произход от Аржентина не би могъл да е причина за вредата, тъй като обемът на вноса се е запазил стабилен в периода от 2010 г. до края на РП, като от 2011 г. до края на разследвания период равнището му е отбелязало лек спад.
(145)
Източник на тези данни е таблица 2 от регламента за временните мерки и те са точни. Анализът на Комисията обаче обхваща периода от началото на разглеждания период до края на РП и на тази основа се отчита повишение на вноса в размер на 48 %, съпроводено с увеличение на пазарния дял от 41 %. В допълнение, както е обяснено в съображение 90 от регламента за временните мерки, под внимание е взет не само вносът от Аржентина, но и вносът от Индонезия.
(146)
Същата заинтересована страна отбеляза, че ако се направи сравнение на цените на годишна база, се оказва, че вносът от Аржентина е нараствал с по-бързи темпове, отколкото продажните цени на промишлеността на Съюза. Независимо от това вносът от Аржентина е подбивал цените на промишлеността на Съюза, което обяснява защо цените на Съюза не са могли да се повишат със същите темпове.
(147)
Поради липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, изложеното в съображения 123 - 128 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Внос от трети държави, различни от засегнатите държави
(148)
Поради липсата на коментари по този въпрос, заключението, че вносът от други държави не е причина за вредата, както е посочено в съображение 129 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2.2. Недъмпингов внос от засегнатите държави
(149)
След прилагането на член 2, параграф 5, както е посочено в съображения 38 и 70 по-горе, не бе установено наличие на недъмпингов внос от засегнатите държави. Поради това съображение 130 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.3. Други производители от Съюза
(150)
Поради липсата на коментари по този въпрос съображение 131 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Внос, осъществен от промишлеността на Съюза
(151)
Както е посочено в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки, промишлеността на Съюза е внасяла значителни количества биодизел от засегнатите държави по време на разглеждания период, като размерът им е достигнал до 60 % от целия внос от тези държави по време на РП.
(152)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос, който далеч не е бил с цел защита, е бил част от една „внимателно подготвена дългосрочна стратегия“ от страна на промишлеността на Съюза да инвестира и да се снабдява с биодизел от Аржентина.
(153)
Тя твърди още, че никога досега не е било икономически оправдано да се внася соево масло в Съюза и да се преработва за получаването на биодизел в Съюза и че от икономическа гледна точка преработването на соево масло е възможно единствено в Аржентина с цел износ на получения в резултат биодизел.
(154)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Не бяха представени доказателства за наличието на „дългосрочна стратегия“, а промишлеността на Съюза отрече твърдението за такава стратегия. Очевидно ако стратегията на промишлеността на Съюза беше да допълни производството си на биодизел, като произвежда в Аржентина и внася готовия продукт, би било безсмислено и нелогично след това да подаде жалба срещу този внос.
(155)
Една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вносът на биодизел от промишлеността на Съюза, който е бил с цел защита, всъщност е бил част от дългосрочна търговска стратегия. Това твърдение, което не бе обосновано, се отхвърля. Не бяха представени доказателства, освен изказаните вече твърдения, за съществуването на такава стратегия. Освен това би било нелогично засегнатите производители от Съюза да подкрепят жалбата, а в някои случаи - дори да увеличават капацитета си в Съюза, а в същото време да следват стратегия за запълване на производствените си нужди чрез внос.
(156)
Същата заинтересована страна също така заяви, че пазарният дял на промишлеността на Съюза следва да бъде изчислен, като в него се включи извършеният с цел защита внос. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като изчисленията на пазарния дял следва да отразяват реализираните от промишлеността на Съюза продажби на стоки, които са нейно собствено производство, а не търговските ѝ дейности с готовия продукт в условията на нарастващи обеми на дъмпингов внос.
(157)
Промишлеността на Съюза също така показа, че през предходните години вносът на соево масло - и палмово масло - с цел преработка за получаване на биодизел е било икономически оправдано. Заинтересованата страна не представи доказателства в полза на обратното. Само поради ефекта на изкривяването, породено от диференцираната експортна такса, с която износът на биодизел става по-евтин от суровините, вносът на готовия продукт е икономически оправдан.
(158)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос е причина за вредата, тъй като само промишлеността на Съюза разполага с капацитет за смесването на СМЕ от Аржентина със ПМЕ от Индонезия с произведен в Съюза биодизел с цел препродажба на рафинериите за дизелово гориво. Това твърдение е неправилно. Смесването е елементарна операция, която много търговски дружества са в състояние да извършат в своите резервоари за съхраняване на гориво. Не бяха представени доказателства, че само производителите от Съюза могат да извършват смесването и поради това твърдението бе отхвърлено.
(159)
Един от индонезийските производители износители изказа твърдението, че вносът от промишлеността на Съюза не е извършен с цел защита, като направи сравнение между данни, отнасящи се за календарната 2011 г., и данни от РП, който обхваща шест месеца от същата година. Следователно сравнението между двата периода не е точно, след като РП не може да бъде разделен на два равни периода. Затова този аргумент се отхвърля.
(160)
Поради липсата на други коментари по отношение на износа, осъществяван от промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.5. Капацитет на промишлеността на Съюза
(161)
В съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се посочва, че през разглеждания период натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза се е запазило ниско, но като цяло е имало влошаване на състоянието на включените в извадката дружества, а същевременно натоварването на мощностите не е намаляло в същата степен.
(162)
Бе направено временно заключение, според което ниското натоварване на производствените мощности, тъй като е постоянна характеристика, не е причина за вредата, нанесена на промишлеността на Съюза.
(163)
Една от заинтересованите страни представи коментари във връзка с данните в регламента за временните мерки, като отбеляза, че дори при липсата на какъвто и да било внос, натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза през РП би било едва в размер на 53 %. Тя изтъкна също нарастването на производствения капацитет от 2009 г. до края на РП, което е довело до по-ниско натоварване на мощностите през разглеждания период.
(164)
Заинтересованата страна обаче не предостави никакви доказателства, които да сочат, че ниското натоварване на мощностите е нанесло вреда в такава степен, че да премахне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Постоянните разходи представляват малка част (приблизително 5 %) от общите производствени разходи, което означава, че слабото натоварване на мощностите е само един от факторите за вредата, но не е решаващият фактор за нея. Също така една от причините за това ниско равнище на натоварване на мощностите е фактът, че промишлеността на Съюза, поради особената пазарна ситуация, е внасяла самия готов продукт.
(165)
Освен това след представянето на преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на мощностите, капацитетът на промишлеността на Съюза намаля през разглеждания период, а натоварването на мощностите нарасна - от 46 % до 55 %. Това показва, че натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза щеше да бъде значително по-високо при отсъствието на дъмпингов внос в сравнение с посоченото по-горе равнище от 53 %.
(166)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха съмнение относно заключението, че слабото натоварване на производствените мощности не е решаващият фактор за причинената вреда. Бе изтъкнато, че постоянните разходи в сектора на производство на биодизел са много по-високи от незначителния дял, посочен по-горе. Те обаче не предоставиха доказателства в подкрепа на това твърдение и затова то се отхвърля. Във всички случаи постоянните разходи не са свързани с коефициента на натоварване на производствените мощности. При проверката, извършена по отношение на включените в извадката дружествата, стана ясно, че по време на РП съотношението на постоянните разходи към общите производствени разходи е между 3 % и 10 %.
(167)
Във връзка с това бе изказано твърдението, че този свръхкапацитет на промишлеността на Съюза е бил толкова висок, че дори при отсъствието на внос, тя не би могла да бъде рентабилна. В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства, а фактът, че през 2009 г. промишлеността на Съюза е била рентабилна и е имала слабо натоварени производствени мощности предполага, че при отсъствието на дъмпингов внос рентабилността ѝ щеше да бъде още по-висока.
(168)
Освен това бе изказано твърдението, че намаляването на капацитета на промишлеността на Съюза само по себе си е причина за вреда, дължаща се на разходите по затварянето на заводите и на факта, че заводите са продължили да работят при намален капацитет. Това твърдение не бе подкрепено с аргументи и не бяха предоставени доказателства, които да показват, че разходите за намаляване на капацитета или за закриване на цели заводи или дружества, са били значителни.
(169)
Накрая, що се отнася до производствения капацитет бе изразено мнението, че решението на някои дружества да увеличат капацитета за производство на биодизел по време на разглеждания период е икономически безотговорно. Не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение. В допълнение, фактът, че някои дружества са били в състояние да увеличат своя капацитет в условията на нарастващ дъмпингов внос на биодизел от Аржентина и Индонезия, показва, че на пазара има търсене конкретно на техните продукти.
(170)
Преразгледаните макроикономически показатели също показват, че през този период дружествата за извеждали капацитета от производството, а към края на РП са започнали процес на закриване на нерентабилните производствени мощности. Освен това увеличеният капацитет на равнището на конкретните дружества се дължи главно на разширяването на така наречените „второ поколение“ обекти за производство на биодизел, които използват отпадъчни масла или хидрирани растителни масла (HVO). Следователно промишлеността на Съюза се е намирала и се намира в процес на рационализация на своя капацитет, за да отговори на изискванията на Съюза.
(171)
Поради липсата на други коментари по отношение на производствения капацитет на промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.6. Липса на достъп до суровини и на вертикална интеграция
(172)
Поради липсата на други коментари относно достъпа до суровини, съображения 141 - 142 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Двойно отчитане
(173)
В съображения 143 - 146 от регламента за временните мерки е разгледано твърдението, че системата на „двойно отчитане“, при която биодизелът, получен от отпадъчни масла, се отчита в двоен размер съгласно изискванията за смесване в някои държави членки, е причинил вреда на промишлеността на Съюза, или поне на онези производители от Съюза, които произвеждат биодизел от необработени масла.
(174)
Една от заинтересованите страни посочи твърдението, изказано от един от производителите от Съюза, че през 2011 г. те са загубили продажби в полза на други производители, които произвеждат биодизел, за който се допуска двойно отчитане.
(175)
Отрицателните последствия за този единствен производител обаче бяха ограничени, временни и се отнасяха само за част от разследвания период, тъй като схемата на двойното отчитане бе приета в държавата членка, в която се намира дружеството, едва през септември 2011 г. Като се има предвид, че финансовите резултати на включените в извадката дружества намаляха след септември 2011 г., а въпросното дружество бе включено в извадката, двойното отчитане не може да се разглежда като източник на вреда.
(176)
Тъй като промишлеността на Съюза се състои от както от дружества, които произвеждат биодизел от отпадъчни масла и се ползват от системата на двойно отчитане в някои държави членки, така и от предприятия, които произвеждат биодизел от необработени масла, колебанията в търсенето остават в рамките на промишлеността на Съюза. Поради ограниченото предлагане на използвани масла, които са необходим ресурс за производството на двойно отчитания биодизел, е трудно да се постигне голямо увеличение на производството този вид биодизел. Ето защо все още има голямо търсене на биодизел от първо поколение. По време на разследвания период не бе констатиран значителен внос на биодизел, който отговаря на условията за двойно отчитане, което потвърждава, че двойното отчитане измества търсенето в рамките на промишлеността на Съюза, а не генерира търсене на внос. Комисията не получи данни от заинтересованата страна, които да доказват, че двойно отчитаният биодизел е причинил спада на цената на произведения от необработени масла биодизел през разглеждания период. Всъщност данните сочат, че при двойно отчитания биодизел се фактурира малка по размер допълнителна сума в сравнение с произведения от необработени масла биодизел, чиято цена е свързана с минералното дизелово гориво.
(177)
Влошените резултати на промишлеността на Съюза, която е съставена и от двата вида производители, не се свързва с режима на двойното отчитане, прилаган в някои държави членки. По-специално фактът, че резултатите на дружествата от извадката, произвеждащи двойно отчитан биодизел, също са слаби, както е посочено в съображение 145 от регламента за временните мерки, показва, че причинената от дъмпинговия внос вреда е понесена в целия отрасъл.
(178)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха мнението, че количествата на двойно отчитания биодизел са подценени. Количествата на двойно отчитания биодизел обаче, които се предлагат на пазара на Съюза, са били ограничени в сравнение с общия обем на продажбите на биодизел по време на разследвания период. Също така, ако дадена държава членка прилага двойно отчитане, отговарящият на условията за това биодизел се произвежда в Съюза и затова търсенето остава в рамките на промишлеността на Съюза. Не бяха представени нови доказателства, които биха променили това заключение.
(179)
Поради липсата на нови коментари относно регулаторните фактори, изложеното в съображения 143 -146 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.8. Други регулаторни фактори
(180)
В съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки са разгледани твърденията на заинтересованите страни, че в държавите членки са налице ограничения, като например системите за квоти и режимите за данъчно облагане, чиято цел е да се ограничи вносът от засегнатите държави, което означава, че причинената на промишлеността на Съюза вреда, по-специално в някои държави членки, не може да се дължи на вноса.
(181)
Тези аргументи, наред с други съображения, бяха временно отхвърлени също и поради факта, че в повечето държави членки е налице дъмпингов внос от засегнатите държави. Освен това, след като е внесен в дадена държава членка, продуктът може да се доставя и продава и в други държави членки.
(182)
Една от заинтересованите страни отбеляза, че през 2011 г. през френски митнически контрол са преминали малки количества внесен от Аржентина биодизел, а декларираният внос в Германия през същия период също е малък по обем.
(183)
На първо място, както бе обяснено по-горе, щом премине митническите формалности в дадена държава членка, внесеният биодизел може безпрепятствено да бъде продаван в други държави, което прави цитираните от заинтересованата страна данни ненадеждни. Второ, включените в извадката дружества както във Франция, така и в Германия, са били в състояние да покажат наличието на ценова конкуренция между тяхното производство и вноса от засегнатите държави, а оттук и на вредата, която са понесли в резултат на това.
(184)
Друга заинтересована страна заяви, че отпадането на схемите за насърчаване на производството на биодизел в много от държавите членки е предизвикало спад в приходите на дружествата производители през разглеждания период, което от своя страна е довело до вреда. Същата страна посочи по-специално постепенното отпадане на данъчните стимули във Франция и данъчното облагане на екологичните горива в Германия.
(185)
Не е налице обаче явно съвпадение във времето между описаните промени и влошаването на финансовото състояние на промишлеността на Съюза. Много от посочените стимули са насочени към ползвателите на биодизела, а не към производителите, като по време на разследвания период повечето от тези насърчителни мерки все още са били в сила. Не бяха предоставени доказателства за това, че промените в политиката на държавите членки, настъпили вследствие на задължителното въвеждане на изискванията за смесване, са причинили вреда на промишлеността на Съюза.
(186)
Един от индонезийските производители износители отбеляза, че в момента Генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия провежда разследване във връзка със съмнения за това, че дружества са подали на агенция Platts манипулирани цени на нефтените продукти и биогоривата, и поиска разследваните обстоятелства да бъдат счетени за възможен източник на вредата. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като разследването все още е в ход и не са публикувани констатации от него.
(187)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на политиките на държавите членки, изложеното в съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(188)
По време на РП е осъществяван дъмпингов внос на разглеждания продукт от засегнатите държави, който е подбивал продажбите на промишлеността на Съюза. Налице е явно съвпадение във времето между нарастването на обема на дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Дъмпинговият внос пряко е конкурирал производството на промишлеността на Съюза и в резултат на това през разглеждания период тя е загубила рентабилност и пазарен дял. Както е посочено по-горе, възможно е и други фактори до известна степен да са оказали въздействие върху резултатите на промишлеността на Съюза, но е факт, че дъмпинговият внос от засегнатите държави нанася вреда на промишлеността на Съюза.
(189)
Не бяха представени нови доказателства, които да променят заключението, че въздействието на останалите фактори, разгледани поотделно или заедно, не е достатъчно, за да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Поради липсата на други коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 154 - 157 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(190)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на промишлеността на Съюза, съображения 159 - 161 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Интерес на несвързаните вносители и търговци
(191)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще окажат отрицателно въздействие върху вносителите и търговците, но не представи доказателства в подкрепа на своето твърдение. В действителност в неговото изявление се съдържаше обратното твърдение - че митото може да бъде прехвърлено на ползвателите и потребителите под формата на по-високи цени, което от своя страна се предполага, че реално няма да окаже никакво въздействие върху вносителите и търговците.
(192)
След публикуването на временните мерки не бяха получени коментари от страна на вносителите и търговците на биодизел.
(193)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на интереса на несвързаните вносители/търговци, изложеното в съображения 162 - 163 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите и потребителите
(194)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще доведат до по-висока цена на биодизела, като така потребителите няма да имат интерес да закупуват превозни средства, които се движат с биогорива.
(195)
Това твърдение се отхвърля. Основното приложение на биодизела е той да бъде смесван с минерално дизелово гориво с цел продажбата му на потребителите, така че за тях да не възникне необходимост от закупуване на специални превозни средства, които се движат само с чисти биогорива.
(196)
Въпреки че цената на биодизеловия компонент в сместа ще нарасне, ако биодизелът е внесен от Аржентина или Индонезия, както се твърди в регламента за временните мерки, и като се има предвид, че делът на биодизела в дизеловото гориво, продавано на потребителите, е малък, това повишение на цената също ще бъде слабо и няма да бъде усетено от потребителя.
(197)
Ефектът, който е възможно мерките да окажат върху крайната цена на дизеловото гориво от гледна точка на потребителите и който, както бе пояснено по-горе, се очаква да бъде слаб, не би бил в противоречие с целите на директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED).
(198)
От страна на ползвателите или потребителите или на представляващите ги групи или сдружения не бяха получени коментари относно регламента за временните мерки.
(199)
Поради липсата на допълнителни коментари по отношение на интереса на потребителите, изложеното в съображения 164 - 166 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(200)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на доставчиците на суровини, съображения 167 - 169 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно интереса на Съюза
(201)
Не бяха получени коментари, които променят извършения по отношение на интереса на Съюза анализ, както е посочено в регламента за временните мерки, и поради това е в интерес на Съюза мерките да бъдат наложени. Затова съображения 170 - 171 от регламента за временните мерки се потвърждават.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(202)
Няколко заинтересовани страни оспориха равнището от 15 %, използвано като целева печалба за промишлеността на Съюза, както е посочено в съображение 175 от регламента за временните мерки, и заявиха, че то е нереалистично високо за отрасъла за производство на биодизел в Съюза.
(203)
Повечето от тези заинтересовани страни обаче впоследствие предложиха целевата печалба от 15 % да бъде заменена с други данни от други периоди или от други разследвания, без да пояснят защо даден период от време или дадено разследване биха били по-подходящи от останалите.
(204)
Както е обяснено в регламента за временните мерки, маржът на печалбата в размер на 15 % представлява равнището на печалбата, изразена като процент от оборота, която е реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос в периода между 2004 г. и 2006 г. Това е последният период, в който е реализирана печалба, без да има дъмпингов внос, като той е налице на пазара на Съюза от 2006 г. насам - първо от САЩ, а впоследствие от Аржентина и Индонезия.
(205)
От 2004-2006 г. насам обаче пазарът на биодизел на Съюза претърпя съществено развитие в много отношения. Между 2004 г. и 2006 г. пазарният дял на дъмпинговия внос бе незначителен, като обемът на останалия внос също бе малък. През РП пазарният дял на дъмпинговия внос бе в размер на 19 %. През периода 2004-2006 г. промишлеността на Съюза се е състояла от 40 дружества, а днес те са над 200, което води до високо равнище на конкуренция.
(206)
Между 2004 г. и 2006 г. потреблението е нараснало чувствително от 2 милиона МТ (метрични тона) до 5 милиона МТ, докато през разглеждания период потреблението се е увеличило съвсем слабо, а натоварването на мощностите, чието равнище е било 90 % между 2004 г. - 2006 г., през РП е в размер на 55 %.
(207)
Вследствие на това се счита за целесъобразно да се вземе под внимание описаното по-горе пазарно развитие и целевата печалба да се коригира съответно, така че да отразява печалбата, която промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при настоящите пазарни условия.
(208)
Затова вместо да се използва печалбата в процентно изражение, бе изчислена действителната печалба, реализирана през посочените три години, изразена в евро за един метричен тон. В изчисленията за всяка от годините бяха отразени цените от 2011 г., като след това стойността бе осреднена. Изразена като процент от оборота, целевата печалба за промишлеността на Съюза през РП е в размер на 11,0 %.
(209)
Въз основа на тази база бе преизчислен и маржът на отстраняване на вредата.
(210)
След оповестяването на окончателните мерки, по отношение на изчисляването на маржа на вредата една от заинтересованите страни изтъкна, че вносното мито в размер на 5,1 %, с което се облага вносът в ЕС на рафинираното, избелено и дезодорирано палмово масло, следва да се изключи от обхвата на производствените разходи на производителите от Съюза. Този аргумент се отхвърля, тъй като посоченото мито представлява разход за внасящите палмово масло производители от Съюза и затова трябва да бъде взето предвид.
(211)
Един от индонезийските производители износители оспори изчисляването на целевата печалба на промишлеността на Съюза и използването на данни от 2004 до 2006 г., като предложи целевата печалба да бъде изчислена въз основа на данните само от 2004 г. В рамките на предишното разследване на вноса от Съединените щати обаче бе установено, че осреднените данни за трите години представляват по-точна база, отколкото информацията само за 2004 г. Не бяха изтъкнати доводи, въз основа на които да се стигне до различно заключение.
(212)
След оповестяването на окончателните мерки жалбоподателите изразиха мнението, че целевата печалба в размер на 15 %, която бе предложена на етапа на временните мерки, следва да се запази. Приведените от жалбоподателите аргументи обаче нямат връзка с целта на определянето на целевата печалба, а именно да се установи печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос. Поради това този аргумент се отхвърля.
(213)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата, методологията, изложена в съображения 176 - 177 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2. Окончателни мерки
(214)
Въз основа на заключенията относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мита върху вноса на разглеждания продукт, като равнището на митото следва да бъде по-ниският от двата маржа - дъмпинговия или маржа на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(215)
Ставките на антидъмпинговото мито са установени чрез съпоставяне на маржовете на отстраняване на вредата с дъмпинговите маржове. Съответно ставките на окончателното антидъмпингово мито, изразени като цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, са, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
Марж на вредата
Ставка на антидъмпинговото мито
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Всички останали дружества
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Индонезия
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Всички останали дружества
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Предвид факта обаче, че антидъмпинговото мито ще се прилага и за смеси, които включват биодизел (пропорционално на тяхното тегловно съдържание на биодизел), както и за чистия биодизел, е препоръчително, с оглед на по-голямата прецизност и правилното прилагане на митото от страна на митническите органи на държавите членки, митото да бъде определено като сума с фиксиран размер, изразена в евро на тон нетно тегло, и да се прилага за чистия биодизел от внос или за количеството биодизел в продукта, получен при смесването.
(217)
В съображение 183 от регламента за временните мерки е посочено, че вносът на биодизел от засегнатите държави подлежи на регистрация, за да може при необходимост митата да бъдат събрани до 90 дни преди налагането на временните мерки.
(218)
Събирането на митата на подлежащите на регистрация продукти е възможно само ако са спазени условията в член 10, параграф 4 от основния регламент. Въз основа на статистиката за осъществения след регистрацията внос бе установено, че вместо съществено да нарасне преди налагането на временните мерки, вносът значително е намалял. Поради това условията не са изпълнени и следователно няма да бъдат събирани мита за регистрирания внос.
(219)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки на митото (за разлика от митото, приложимо в национален мащаб за „всички останали дружества“) се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатите държави и произведен от тези дружества, и следователно от посочените по-горе конкретни правни субекти. Внесеният разглеждан продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат с митото, приложимо по отношение на „всички останали дружества“.
(220)
Всички заявления за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на антидъмпинговото мито (например след промяна на наименованието на правния субект или след създаването на нови субекти за производство или за продажба) следва да се изпращат до Комисията (12) заедно с цялата информация, която е от значение, по-специално относно всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството и продажбите на местния пазар и за износ, която произтича например от посочената промяна на наименованието или на субектите за производство и продажба. Ако е целесъобразно, регламентът ще бъде съответно изменен, като бъде актуализиран списъкът на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
(221)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(222)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание в случаите, в които това бе целесъобразно.
3. Поемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг
(223)
Двама индонезийски производители износители предложиха да поемат ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. Следва да се отбележи, че поради съществените колебания в цените на суровините, продуктът не е подходящ за прилагането на ангажименти за спазване на минимален ценови праг. В този контекст дружествата предложиха минималните вносни цени (МВЦ) да бъдат индексирани редовно в съответствие с ценовите колебания на суровото палмово масло (СПМ) чрез прилагането на коефициент върху разходите за суровината.
(224)
Що се отнася до предложението от страна на двамата производители износители, следва да се посочи, че за да може индексирането на МВЦ да изпълни целта си, следва да бъдат взети предвид множество допълнителни параметри, които оказват съществено въздействие и са свързани с нестабилността на пазара на биодизел. Той се характеризира със силни колебания, а стопанската дейност в този отрасъл е повлияна от различни допълнителни фактори, като сложната търговска система с биодизел, ценовата разлика между газьола и биодизела, нестабилността и развитието на пазарите на растителни масла, както и взаимозависимостта между тях, а също и развитието на обменния курс USD/EUR. Поради наличието на всички тези фактори, за да бъде пълноценна, индексацията би била много сложна, състояща се от множество компоненти и би следвало да се извършва ежедневно. Следователно индексирането само на цените на СМП на месечна основа, както се предлага, не би било целесъобразно и не би довело до желаните резултати.
(225)
Освен това бяха установени и други „кръстосани“ рискове по отношение на тези индонезийски износители и техните клиенти, тъй като освен биодизела, за Съюза се изнасят и други продукти в резултат на обичайната за този сектор практика дружествата да заемат и разменят помежду си биодизел, СПМ и други продукти.
(226)
Ето защо в резултат на горепосочените фактори ефективното прилагане и наблюдение на ангажиментите за спазване на минимален ценови праг би било изключително трудно, дори практически неприложимо. Следователно поради посочените по-горе причини тези ангажименти за минимални ценови прагове не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(227)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни заяви, че на етапа на временните мерки при изчисляването на дъмпинговите маржове са били допуснати някои технически грешки, при липсата на които дъмпинговите маржове биха били de minimis. Вследствие на това заинтересованата страна поиска временните антидъмпингови мита да не се събират. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, тъй като окончателното антидъмпингово мито е по-високо от временното мито.
(228)
С оглед на установените дъмпингови маржове и вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98 (кодове по ТАРИК 1516209821, 1516209829 и 1516209830), ex 1518 00 91 (кодове по ТАРИК 1518009121, 1518009129 и 1518009130), ex 1518 00 95 (код по ТАРИК 1518009510), ex 1518 00 99 (кодове по ТАРИК 1518009921, 1518009929 и 1518009930), ex 2710 19 43 (кодове по ТАРИК 2710194321, 2710194329 и 2710194330), ex 2710 19 46 (кодове по ТАРИК 2710194621, 2710194629 и 2710194630), ex 2710 19 47 (кодове по ТАРИК 2710194721, 2710194729 и 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (кодове по ТАРИК 3824909701, 3824909703 и 3824909704), 3826 00 10 и ex 3826 00 90 (кодове по ТАРИК 3826009011, 3826009019 и 3826009030) и с произход от Аржентина и Индонезия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от изброените по-долу дружества, е, както следва:
Държава
Дружество
Ставка на антидъмпинговото мито (евро за тон нетно тегло)
Допълнителен код по ТАРИК
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Други оказали съдействие дружества:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
Всички останали дружества
245,67
B999
Индонезия
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Други оказали съдействие дружества:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
Всички останали дружества
178,85
B999
3. Антидъмпинговото мито върху смесите се прилага пропорционално на общото тегловно съдържание на моноалкилни естери на мастни киселини и парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник (биодизеловото съдържание) в сместа.
4. В случаите, в които стоките са били повредени преди допускането им за реално обращение и поради това действително платената или подлежащата на плащане цена е изчислена пропорционално за определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (13), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент пропорционално на действително платената или подлежащата на плащане цена.
5. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕС) № 490/2013 на Комисията за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, се събират окончателно.
Член 3
Когато нов производител износител от Аржентина или Индонезия представи на Комисията достатъчно доказателства за това, че:
-
не е изнасял за Съюза описания в член 1, параграф 1 продукт през разследвания период (1 юли 2011 г. - 30 юни 2012 г.),
-
не е свързан с нито един от износителите или производителите от Аржентина или Индонезия, спрямо които са наложени мерките, предвидени в настоящия регламент; както и
-
действително е изнасял за Съюза разглеждания продукт след разследвания период, на който се основават мерките, или е поел неотменимо договорно задължение да изнесе значително количество за Съюза,
Член 1, параграф 2 може да бъде изменен, като новият производител износител бъде добавен към оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката и към които поради това се прилага среднопретеглената митническа ставка за съответната засегната държава.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1194/2013
(2013. gada 19. novembris),
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. pantu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Pagaidu pasākumi
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”) 2013. gada 27. maijā Regulā (ES) Nr. 490/2013 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu antidempinga maksājumu Argentīnas un Indonēzijas (“attiecīgās valstis”) izcelsmes biodīzeļdegvielas importam.
(2)
Procedūru sāka 2012. gada 29. augustā (3) pēc tam, kad tika iesniegta sūdzība to Savienības ražotāju (“sūdzības iesniedzēji”) vārdā, kuri ražo vairāk nekā 60 % no Savienības biodīzeļdegvielas produkcijas kopapjoma.
(3)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 5. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
2. Turpmākā procedūra
(4)
Pēc tam, kad tika izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, uz kuru pamata tika nolemts noteikt pagaidu antidempinga maksājumu (“pagaidu informācijas izpaušana”), vairākas ieinteresētās personas rakstiski darīja zināmu savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personas, kas to lūdza, saņēma iespēju tikt uzklausītām.
(5)
Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko uzskatīja par vajadzīgu galīgo secinājumu izdarīšanai. Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski sniegtās piezīmes, un vajadzības gadījumā pagaidu konstatējumi tika attiecīgi mainīti.
(6)
Pēc tam visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika plānots ieteikt galīga antidempinga maksājuma noteikšanu Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam un tādu summu galīgo iekasēšanu, kuras nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgā informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar galīgo informācijas izpaušanu.
(7)
Ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
B. ATLASE
(8)
Piezīmes par Argentīnas un Indonēzijas ražotāju eksportētāju atlasi netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 10.-14. apsvēruma un 16.-20. apsvēruma pagaidu konstatējumi.
(9)
Kāda ieinteresētā persona pieprasīja papildu informāciju par Savienības ražotāju izlases reprezentativitāti gan pagaidu regulas 23. apsvērumā aprakstītās provizoriskās izlases posmā, gan tās 83. apsvērumā aprakstītās galīgās izlases posmā.
(10)
Provizoriskajā izlasē iekļautie Savienības ražotāji IP laikā ražoja 32,5 % no Savienības biodīzeļdegvielas produkcijas. Pēc pagaidu regulas 24. apsvērumā izklāstītajām pārmaiņām galīgajā izlasē bija astoņi uzņēmumi, kuri ražoja 27 % no Savienības produkcijas. Tādējādi izlase bija uzskatāma par Savienības ražošanas nozares reprezentatīvu izlasi.
(11)
Kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka divi izlasē iekļautie ražotāji būtu no tās jāizslēdz, ņemot vērā to saistību ar Argentīnas ražotājiem eksportētājiem. Iespējamo saistību pārbaudīja pirms pagaidu pasākumu noteikšanas, un pagaidu regulas 82. apsvērumā ir publicēti Komisijas secinājumi.
(12)
Argentīnas ražotāju eksportētāju un divu izlasē iekļauto uzņēmumu jebkādu iespējamo saistību pārbaudīja vēlreiz, un netika konstatēta tāda tieša saistība, kuras dēļ kāds no Savienības ražotājiem būtu jāizslēdz no izlases. Tāpēc izlases sastāvu nemainīja.
(13)
Vēl kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisijas īstenotā Savienības ražotāju atlases procedūra bijusi nelikumīga, jo Komisija ierosināja izlasi pirms izmeklēšanas sākuma.
(14)
Šis apgalvojums tiek noraidīts. Komisija galīgo izlasi izveidoja tikai pēc izmeklēšanas sākuma un ievērojot visus pamatregulas nosacījumus.
(15)
Citi apgalvojumi vai piezīmes netika saņemtas, tāpēc pagaidu regulas 22.-25. apsvēruma saturs tiek apstiprināts.
C. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Ievads
(16)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 29. apsvērumā, sākotnēji definētais attiecīgais ražojums ir Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes nefosilas izcelsmes taukskābju monoalkilesteri un/vai parafīna gāzeļļas, kuras iegūtas sintēzes un/vai destilācijas procesā, tīrā veidā vai maisījumā, ko pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 un ex 3826 00 90 (“attiecīgais ražojums”, parasti saukts par “biodīzeļdegvielu”).
2. Apgalvojumi
(17)
Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pretēji pagaidu regulas 34. apsvērumā teiktajam Indonēzijā ražotais palmu metilesteris (PME) nav Savienībā ražotā rapša metilestera (RME) un citu biodīzeļdegvielu vai Argentīnā ražotā sojas metilestera (SME) līdzīgais produkts, jo PME ir daudz lielāka zemākā filtrējamības temperatūra (CFPP), tāpēc tas pirms lietošanas Savienībā ir jāsajauc.
(18)
Šis apgalvojums tiek noraidīts. Indonēzijā ražotais PME konkurē ar ES ražoto biodīzeļdegvielu, kas ir ne tikai RME, bet arī no palmu eļļas un citām izejvielām iegūta biodīzeļdegviela. PME, tāpat kā RME un SME, pirms izmantošanas sajaucot ar citām biodīzeļdegvielām, var lietot visā Savienībā visu gadu. Tādējādi PME ir aizstājams ar Savienībā ražotu biodīzeļdegvielu, un tāpēc tas ir līdzīgais ražojums.
(19)
Pagaidu regulas 35. apsvērumā minēts kāda Indonēzijas ražotāja apgalvojums par to, ka no procedūras aptverto ražojumu klāsta būtu jāizslēdz frakcionētie metilesteri. Šis ražotājs to vēlreiz pieprasīja piezīmēs par pagaidu informācijas izpaušanu, atkārtojot argumentu, ko izteica pirms pagaidu informācijas izpaušanas.
(20)
Taču Savienības ražošanas nozare šo apgalvojumu apstrīdēja, norādot, ka frakcionētie metilesteri ir biodīzeļdegviela un nebūtu jāizslēdz no aptverto ražojumu klāsta.
(21)
Ņemot vērā pēc pagaidu informācijas izpaušanas saņemtās piezīmes, tiek apstiprināts pagaidu regulas 36. apsvērumā izklāstītais Komisijas lēmums. Lai gan dažādiem taukskābju metilesteriem ir atšķirīgi Informatīvā ķīmijas dienesta (“CAS”) indeksa numuri, ražošanas procesi un arī iespējamie lietojumi, frakcionētie metilesteri tomēr ir taukskābju metilesteri, un tos var izmantot degvielai. Tā kā, neveicot ķīmisku analīzi, importēšanas vietā būtu grūti atšķirt vienu taukskābes metilesteri no cita un līdz ar to būtu iespējams izvairīties no noteiktajiem maksājumiem, ja PME biodīzeļdegviela būtu deklarēta kā no palmu eļļas iegūts frakcionētais metilesteris, šis apgalvojums joprojām tiek noraidīts.
(22)
Pagaidu regulas 37. apsvērumā minēts, ka viens Eiropas uzņēmums, kas importē no palmu kodolu eļļas iegūtu taukskābju metilesteri (“PKE”), pieprasīja, lai šā ražojuma importam piemērotu galalietotāja atbrīvojumu vai to izslēgtu no procedūrā aptverto ražojumu klāsta.
(23)
Savienības ražošanas nozare pēc pagaidu informācijas izpaušanas iesniedza piezīmes par galalietotāja atbrīvojuma piemērošanu PKE importam un ierosināto maksājumu apiešanas iespējamību. Savienības ražotāji uzskatīja, ka, ņemot vērā biodīzeļdegvielas aizvietojamību, Komisijai nevajadzētu ļaut izmantot šādu shēmu atbrīvojumam no antidempinga maksājumiem; vienādu fizikālo īpašību dēļ biodīzeļdegvielu, kas atzīta par degvielai neizmantojamu, vienalga varētu izmantot degvielas vajadzībām. PKE var izmantot degvielai - no PKE iegūtos nepiesātinātos alifātiskos spirtus var tālāk pārstrādāt arī biodīzeļdegvielā; turklāt galalietotāja atbrīvojuma dēļ muita attiecīgo importu var kontrolēt tikai ierobežoti, un šīs shēmas piemērošana radītu ievērojamu ekonomisko slogu.
(24)
Pēc apspriešanās par šo jautājumu un ņemot vērā to, ka par degvielai neizmantojamu atzītai biodīzeļdegvielai ir tādas pašas fizikālās īpašības kā biodīzeļdegvielai, kas atzīta par izmantojamu degvielas vajadzībām, šajā gadījumā nav pareizi atļaut PKE importam piemērot galalietotāja atbrīvojumu.
(25)
Viens importētājs no Vācijas vēlreiz atkārtoja pieprasījumu par ražojuma izslēgšanu no procedūrā aptverto ražojumu klāsta un/vai galalietotāja atbrīvojuma piemērošanu attiecībā uz konkrētu no palmu kodolu eļļas iegūtu taukskābju metilesteri (PKE), kas ES paredzēts izmantošanai citiem mērķiem, nevis degvielai. Iesniegtajos komentāros tas vēlreiz apliecināja savu viedokli, kas sākumposmā tika noraidīts, un netika sniegti jauni pierādījumi, kas liktu mainīt secinājumu par to, ka galalietotāja atbrīvojums nebūtu jāpiešķir un PKE būtu jāpaliek ražojumu klāstā.
(26)
Viens ražotājs eksportētājs no Indonēzijas turklāt vēlreiz norādīja uz savu apgalvojumu par to, ka galalietotāja atbrīvojums jāpiešķir frakcionētiem metilesteriem, un pieprasīja piemērot galalietotāja atbrīvojumu šim importam, kas paredzēts piesātināto alifātisko spirtu ražošanai. Kā norādīts iepriekš, visi galalietotāja atbrīvojuma pieprasījumi tika noraidīti, un šīs ieinteresētās personas izklāstītie argumenti minēto secinājumu negrozīja.
3. Secinājums
(27)
Citas piezīmes par attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 29.-39. apsvērums.
D. DEMPINGS
1. Ievadpiezīmes
(28)
Pagaidu regulas 44. un 64. apsvērumā paskaidrots, ka gan Argentīnas, gan Indonēzijas biodīzeļdegvielas tirgu lielā mērā regulē valsts, tāpēc tika uzskatīts, ka pārdošana iekšzemes tirgū nav notikusi parastā tirdzniecības apritē. Tādējādi līdzīgā ražojuma normālā vērtība bija jāaprēķina saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu. Ieinteresētās personas minēto konstatējumu neapstrīdēja, tāpēc tas tiek apstiprināts.
(29)
Gan Argentīnai, gan Indonēzijai piemērojamo aprēķināto normālo vērtību sākumposmā aprēķināja, pamatojoties uz uzņēmumu pašu faktiskajām (un reģistrētajām) ražošanas izmaksām IP laikā, pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām (“PVA izmaksas”) un pamatotu peļņas apmēru. Pagaidu regulas 45. un 63. apsvērumā īpaši norādīts, ka Komisija turpinās izmeklēt apgalvojumu par to, ka diferencētās eksporta nodokļa sistēmas (DET) Argentīnā un Indonēzijā izkropļo izejvielu cenas un tādējādi reģistrētajās ražošanas izmaksās nav pienācīgi atspoguļotas ar attiecīgā ražojuma ražošanu saistītās izmaksas.
(30)
Izmeklēšanas laikā tika noskaidrots, ka DET sistēmas gan Argentīnā, gan Indonēzijā tiešām samazināja galveno izejvielu iekšzemes cenas līdz nedabiski zemam līmenim, kā turpmāk, sākot no 35. apsvēruma, paskaidrots par Argentīnu un 66. apsvērumā - par Indonēziju, un tādējādi ietekmēja biodīzeļdegvielas ražotāju izmaksas abās attiecīgajās valstīs. Ņemot vērā īpašo tirgus situāciju gan Argentīnā, gan Indonēzijā, saistībā ar šo konstatējumu uzskatāms, ka, nosakot abu valstu normālās vērtības, būtu jāņem vērā galveno izejvielu cenu izkropļojums.
(31)
Vispārējā tiesa ir apstiprinājusi (4), ka, ja izejvielu cenu regulēšanas rezultātā iekšzemes tirgū tās ir nedabiski zemas, var pieņemt, ka šis izkropļojums ietekmē līdzīgā ražojuma ražošanas izmaksas. Vispārējā tiesa uzskatīja, ka šādos apstākļos Savienības iestādēm ir tiesības secināt, ka kāds no dokumentācijas vienumiem nav uzskatāms par pienācīgu un ka tāpēc šo vienumu var koriģēt.
(32)
Vispārējā tiesa arī secināja, ka pamatregulas 2. panta 5. punkta pirmajā daļā skaidri noteikts, ka normālo vērtību neaprēķina, pamatojoties uz attiecīgās personas dokumentāciju, ja tajā nav pienācīgi atspoguļotas ar izmeklējamā ražojuma ražošanu saistītās izmaksas. Tādam gadījumam pirmās daļas otrajā teikumā paredzēts, ka izmaksas jākoriģē vai jānosaka, pamatojoties uz tādiem informācijas avotiem, kas nav attiecīgā dokumentācija. Šo informāciju var iegūt, ņemot vērā citu ražotāju vai eksportētāju izmaksas vai arī, ja šāda informācija nav pieejama vai to nedrīkst izmantot, jebkādu citu pieņemamu informācijas avotu, tostarp informāciju no citiem reprezentatīviem tirgiem.
(33)
Pagaidu aprēķinos, aprēķinot Argentīnas un Indonēzijas ražotāju eksportētāju ražošanas izmaksas, tika izmantota attiecīgi faktiskā sojas iekšzemes cena un faktiskā iegrāmatotā neapstrādātas palmu eļļas cena.
(34)
Tā kā konstatēja atsevišķu ražošanas izmaksu, jo īpaši galveno izejvielu izmaksu (sojas eļļas un sojas izmaksas Argentīnā un neapstrādātas palmu eļļas izmaksas Indonēzijā), izkropļojumus, tās noteica, pamatojoties uz attiecīgo valstu kompetento iestāžu publicētajām atsauces cenām. Šīs cenas atbilst starptautisko cenu līmenim.
2. Argentīna
2.1. Normālā vērtība
(35)
Kā norādīts iepriekš, Komisija tagad ir secinājusi, ka DET sistēma Argentīnā izkropļo valsts biodīzeļdegvielas ražotāju ražošanas izmaksas. Izmeklēšanā tika secināts, ka IP laikā izejvielu eksporta nodokļi (35 % sojai un 32 % sojas eļļai) bija ievērojami lielāki nekā gatavā ražojuma eksporta nodokļi (parastā likme - 20 % biodīzeļdegvielai, savukārt piemērotā likme - 14,58 %, ņemot vērā nodokļu atlaidi). Patiesībā IP laikā sojas un biodīzeļdegvielas eksporta nodokļa starpība bija 20,42 procentpunkti, savukārt sojas eļļas un biodīzeļdegvielas eksporta nodokļa starpība bija 17,42 procentpunkti.
(36)
Lai noteiktu sojas un sojas eļļas eksporta nodokļa likmi, Argentīnas Lauksaimniecības, lopkopības un zivsaimniecības ministrija katru dienu publicē sojas un sojas eļļas FOB cenu jeb “atsauces cenu” (5). Atsauces cena atspoguļo starptautisko cenu līmeni (6), un to izmanto, lai aprēķinātu nodokļu iestādēm maksājamo eksporta nodokļa summu.
(37)
Nosakot iekšzemes cenas, tiek ņemtas vērā starptautisko cenu tendences. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka sojas un sojas eļļas starptautiskās un iekšzemes cenas starpība ir ražojumam piemērotais eksporta nodoklis un citi ar tā eksportēšanu saistītie izdevumi. Sojas un sojas eļļas iekšzemes atsauces cenas Argentīnas Lauksaimniecības ministrija publicē kā “FAS teorētisko cenu” (7). Tādējādi sojas un sojas eļļas ražotāji iegūst vienādu neto cenu neatkarīgi no tā, vai tie pārdod produkciju eksportēšanai vai arī iekšzemes tirgū.
(38)
Visbeidzot, tika konstatēts, ka Argentīnas eksporta nodokļa sistēmas radīto izkropļojumu dēļ Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju galvenās izmantotās izejvielas iekšzemes cenas nepamatoti ir zemākas par starptautiskajām cenām, tāpēc pamatregulas 2. panta 5. punkta izpratnē, ko Vispārējā tiesa interpretējusi, kā paskaidrots iepriekš, galveno izejvielu cenas nebija pienācīgi atspoguļotas izmeklējamo Argentīnas ražotāju dokumentācijā.
(39)
Tāpēc Komisija nolēma pārskatīt pagaidu regulas 63. apsvērumu un neņemt vērā sojas (galvenās biodīzeļdegvielas ražošanai iegādātās un izmantotās izejvielas) faktiskās izmaksas, ko savā uzskaitē reģistrēja attiecīgie uzņēmumi, un tās aizstāt ar cenu, par kādu šie uzņēmumi būtu iegādājušies soju, ja tās cena nebūtu izkropļota.
(40)
Lai noteiktu cenu, par kādu attiecīgie uzņēmumi būtu iegādājušies soju, ja tās cena nebūtu izkropļota, Komisija izmantoja Argentīnas Lauksaimniecības ministrijas publicēto sojas eksporta FOB atsauces cenu vidējo vērtību IP laikā (8).
(41)
Argentīnas ražotāju eksportētāju apvienība (CARBIO) un Argentīnas iestādes apgalvoja, ka korekcija attiecībā uz izmaksām, kas uzņēmumiem radušās atbilstoši pamatregulas 2. panta 5. punktam, ir iespējama vienīgi tādā gadījumā, ja dokumentācija (un nevis uzņēmumiem radušās izmaksas) nepietiekami atspoguļo izmaksas, kas saistītas ar attiecīgā ražojuma izgatavošanu un pārdošanu. Šī apvienība apgalvoja, ka praksē Komisija eksporta nodokļus pieskaita uzņēmumu maksātajām sojas eļļas iepirkuma cenām, tādējādi ietverot ražošanas izmaksās tādu posteni, kas nav saistīts ar attiecīgā ražojuma ražošanu vai pārdošanu. Tā arī minēja, ka Vispārējās tiesas spriedums Acron lietā, kurš citēts pagaidu informācijas dokumentā (9), balstīts uz nepareizu PTO Antidempinga nolīguma (ADN) 2.2.1.1. panta skaidrojumu un pašlaik tiek apstrīdēts Tiesā un ka jebkurā gadījumā faktiskie apsvērumi šajā gadījuma ir atšķirīgi, jo izejvielu cenas Argentīnā nav regulētas (kā, piemēram, gāzes cenas Krievijā) un nav izkropļotas, bet gan noteiktas brīvi bez valsts iejaukšanās, un tādēļ Argentīnā nav īpašas tirgus situācijas, kas Komisijai ļautu piemērot pamatregulas 2. panta 5. punktu. Šī apvienība apgalvoja, ka DET sistēma Argentīnā nav pretrunā nekādiem tirdzniecības noteikumiem. Turklāt CARBIO apgalvoja, ka Komisijas veiktais aprēķinātās normālās vērtības (kurā ņemti vērā eksporta nodokļi) un eksporta cenas (kurā nav ņemti vērā eksporta nodokļi) salīdzinājums nav bijis patiess, jo eksporta cenas noteikšanā nav ņemti vērā eksporta nodokļi.
Turklāt šī apvienība apgalvoja, ka normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājums nav bijis patiess arī tādēļ, ka normālās vērtības aprēķināšanā gan ņemtas vērā Čikāgas Tirdzniecības padomē (CBOT) noteiktās sojas starptautiskās cenas, bet eksporta cenas noteikšanā nav ņemti vērā ienākumi vai zaudējumi saistībā ar CBOT riska ierobežošanas darbībām (sk. turpmāk). Turklāt CARBIO apgalvoja, ka, vienkārši aizstājot izmeklējamo uzņēmumu reģistrētās cenas ar starptautisko cenu, Komisija nav ņēmusi vērā Argentīnas ražotāju dabiskās konkurētspējas priekšrocības. Visbeidzot, CARBIO iebilda, ka Komisija nav ņēmusi vērā to, ka bez Argentīnā pastāvošās DET sistēmas sojas CBOT cenas būtu bijušas daudz zemākas.
(42)
Šie apgalvojumi ir jānoraida. Pat ja fakti Acron lietā atšķiras no faktiem šajā lietā, Vispārējā tiesa tomēr ir noteikusi tiesību principu, saskaņā ar kuru izmaksas, kas saistītas ar izmeklējamā ražojuma izgatavošanu un nav pienācīgi atspoguļotas uzņēmumu dokumentācijā, nevar izmantot par pamatu normālās vērtības aprēķināšanā. Acron lietā izmaksas nav pienācīgi atspoguļotas uzņēmuma dokumentācijā, jo gāzes cena ir regulēta. Šajā lietā ir konstatēts, ka izmaksas, kas saistītas ar attiecīgā ražojuma izgatavošanu, nav pienācīgi atspoguļotas attiecīgo uzņēmumu dokumentācijā, jo tās ir nepatiesi zemas tā izkropļojuma dēļ, ko rada Argentīnas DET sistēma. Šis apgalvojums ir patiess neatkarīgi no tā, vai DET sistēmas kā tādas kopumā būtu vai nebūtu pretrunā PTO nolīguma noteikumiem. Turklāt Komisija uzskata, ka Vispārējās tiesas spriedums balstīts uz pareizu ADN skaidrojumu. Vispār ziņojumā “Ķīna: broileri” (10) speciālistu grupa konstatēja, ka, neraugoties uz ADN 2.2.1.1. pantā izteikto pieņēmumu par to, ka parasti ražošanas izmaksu aprēķināšanai izmantojami respondenta grāmatojumi un dokumentācija, izmeklēšanas iestādei ir tiesības neizmantot minētos grāmatojumus, ja tā konstatē, ka tie: i) neatbilst vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem vai ii) nepienācīgi atspoguļo ar izmeklējamā ražojuma izgatavošanu un pārdošanu saistītās izmaksas. Tomēr, veicot šādu atkāpi no standarta noteikumiem, izmeklēšanas iestādei jānorāda šādas rīcības iemesli. Atbilstoši šim skaidrojumam un ņemot vērā DET sistēmas radīto izkropļojumu, kas rada īpašu tirgus situāciju, Komisija attiecīgo uzņēmumu reģistrētās izmaksas par izejvielu iegādi Argentīnā aizstāja ar cenu, kas tiktu maksāta, ja nebūtu bijis konstatētā izkropļojuma. Ja rezultāts ir līdzīgs skaitliskā izteiksmē, tas nenozīmē, ka Komisijas izmantotā metodika bija vien eksporta nodokļu pieskaitīšana izejvielu cenām. Preču starptautisko cenu pamatā ir pieprasījums un piedāvājums, un nav pierādījumu par to, ka Argentīnas DET sistēma ietekmētu CBOT cenas. Tādēļ jebkādi apgalvojumi un pieņēmumi par to, ka Komisija, izmantojot starptautisko cenu, nav veikusi patiesu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, nav pamatoti. Tas pats attiecas uz apgalvojumu, ka Komisija nav ņēmusi vērā Argentīnas ražotāju eksportētāju dabiskās konkurētspējas priekšrocības, jo par iemeslu uzņēmumu reģistrēto cenu aizstāšanai bija izejvielu nepatiesi zemās cenas iekšzemes tirgū, nevis konkurētspējas priekšrocības.
(43)
Pagaidu regulas 45. apsvērumā paskaidrots, ka, tā kā pārdošana iekšzemes tirgū netika uzskatīta par notikušu parastā tirdzniecības apritē, normālā vērtība bija jāaprēķina saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktu, izmantojot pamatotu peļņas apmēru (15 %). Daži ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisija, aprēķinot normālo vērtību, izvēlējās nedabiski augstu pamatotās peļņas apmēru (15 %) un ka tas būtiski atšķīrās no iedibinātās prakses vairākās citās izmeklēšanas procedūrās par līdzīgiem ar izejvielām saistītiem tirgiem (tajās izmantotais peļņas apmērs bija aptuveni 5 %).
(44)
Šis apgalvojums ir jānoraida. Pirmkārt, apgalvojums, ka Komisija, aprēķinot normālo vērtību, sistemātiski izmanto 5 % peļņas apmēru, nav pareizs. Katra situācija tiek izvērtēta individuāli, ņemot vērā attiecīgā gadījuma īpašos apstākļus. Piemēram, 2009. gada biodīzeļdegvielas lietā, kas attiecās uz Amerikas Savienotajām Valstīm, izmantoja dažādus peļņas līmeņus un vidējā svērtā peļņa ievērojami pārsniedza 15 %. Otrkārt, Komisija arī ņēma vērā īstermiņa un vidēja termiņa aizņēmuma likmi Argentīnā, kas saskaņā ar Pasaules Bankas datiem ir aptuveni 14 %. Noteikti šķiet pamatoti uzskatīt, ka uzņēmējdarbība iekšzemes biodīzeļdegvielas tirgos nodrošinās lielāku peļņas apmēru nekā līdzekļu aizņemšanās kapitāla izmaksu segšanai. Turklāt šī peļņa ir vēl mazāka nekā attiecīgā ražojuma ražotāju peļņa IP laikā, lai gan šāda cenu līmeņa iemesls ir DET un valsts regulēto iekšzemes biodīzeļdegvielas cenu izraisītie cenu izkropļojumi. Tāpēc, kā arī iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ tiek uzskatīts, ka peļņa 15 % apmērā ir pamatota summa, ko Argentīnā var nopelnīt salīdzinoši jaunas un kapitālietilpīgas ražošanas nozares pārstāvji.
(45)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas CARBIO un Argentīnas iestādes apgalvoja, ka: i) atsauce uz peļņas līmeņiem ASV nav pamatota; ii) atsauce uz vidēja termiņa aizņēmuma likmi nav loģiska, tā nekad agrāk nav izmantota un, ja tiktu izmantota, tad ne Argentīnas likme, jo ieguldījumus kopā ar ārvalstu struktūrām veic ASV dolāros; iii) Argentīnas ražotāju faktiski gūto peļņu nevarēja ņemt vērā īpašās tirgus situācijas dēļ; un iv) salīdzinājumā ar Savienības ražošanas nozari mērķa peļņa tika noteikta 11 % apmērā.
(46)
Šie apgalvojumi ir jānoraida. Komisija uzskatīja, ka 15 % peļņas apmērs Argentīnas biodīzeļdegvielas ražošanas nozarei ir pamatots, jo minētā nozare konkrētajā valstī IP laikā bija salīdzinoši jauna un kapitālietilpīga. Atsauce uz peļņas apmēru ASV gadījumā tika dota, lai atspēkotu apgalvojumu, ka Komisija, aprēķinot normālo vērtību, sistemātiski izmanto 5 % peļņas apmēru. Atsaucoties uz vidēja termiņa aizņēmumu likmi, mērķis nebija noteikt etalonvērtību, bet gan pārbaudīt izmantotās likmes pamatotību. Tas pats attiecas uz izlasē iekļauto uzņēmumu faktiski gūto peļņu. No otras puses, tā kā normālās vērtības aprēķināšanas iemesls šajā gadījumā ir atšķirīgs no gadījuma, kad aprēķina Savienības ražošanas nozares mērķa peļņu situācijā bez importa par dempinga cenām, jebkāds abu minēto rādītāju salīdzinājums nav vērā ņemams. Tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 46. apsvērums.
(47)
Viens ražotājs eksportētājs biodīzeļdegvielu ražo gan savās ražotnēs, gan nodarbina neatkarīgu ražotāju, ar ko ir noslēdzis atlīdzības līgumu. Šis ražotājs eksportētājs pieprasīja, lai tā ražošanas izmaksas pārrēķinātu, izmantojot tā paša ražošanas izmaksu un tā līgumdarbinieka ražošanas izmaksu vidējo svērto vērtību, nevis Komisijas izmantoto provizorisko vērtību. Analizējot šo prasību, tika konstatēts, ka tā ir pamatota, tāpēc attiecīgā uzņēmuma ražošanas izmaksas tika attiecīgi pārrēķinātas.
(48)
Komisija saņēma arī citus nebūtiskus un ar konkrētiem uzņēmumiem saistītus apgalvojumus, taču, kad tika ieviestas iepriekš izklāstītās normālās vērtības aprēķināšanas metodoloģijas pārmaiņas, tie vairs nebija aktuāli. Tāpēc ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 40.-46. apsvērumā izklāstītie konstatējumi ar iepriekš paskaidrotajām izmaiņām.
2.2. Eksporta cena
(49)
Pagaidu regulas 49. apsvērumā paskaidrots, ka, ja pārdošana eksportam tika veikta ar tādu saistītu tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, kuri atrodas Savienībā, eksporta cena, tostarp saistītā tirgotāja gūtā peļņa, tika koriģēta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu. Tika uzskatīts, ka šādam aprēķinam ir pamatoti izmantot saistītā tirgotāja, kas atrodas Savienībā, peļņas līmeni 5 % apmērā. Divi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka preču tirdzniecībā 5 % peļņas līmenis saistītajam tirgotājam, kas atrodas Savienībā, ir pārāk augsts un ka būtu jāizmanto vai nu nulles peļņas līmenis, vai arī mazāka procentuālā vērtība (līdz 2 % atkarībā no uzņēmuma).
(50)
Šis apgalvojums netika pamatots ar pierādījumiem. Tāpēc attiecībā uz saistītajiem tirgotājiem, kuri atrodas ES, tiek apstiprināts 5 % peļņas līmenis.
(51)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas CARBIO joprojām uzskatīja, ka 5 % pelņas apmērs preču tirdzniecībā ir pārāk augsts, un norādīja uz KPMG šajā jautājumā veiktu īpašu pētījumu, kas Komisijai iesniegts 2013. gada 1. jūlijā pēc pagaidu regulas informācijas izpaušanas. Komisija uzskatīja, ka pētījuma rezultāti nav uzticami veiktā izvērtējuma ierobežojumu dēļ, jo tajā ir aptverts ierobežots tirdzniecības uzņēmumu skaits un puse no tiem nepārdod lauksaimniecības ražojumus. Tādēļ iesniegtie pierādījumi uzskatāmi par nepamatotiem. Tādējādi ES saistītajiem tirgotājiem tiek apstiprināts 5 % peļņas apmērs.
(52)
Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka Komisija, nosakot eksporta cenu, neņēma vērā tā sauktos “riska ierobežošanas rezultātus”, t. i., ienākumus vai zaudējumus, kas ražotājam radās, pārdodot un iegādājoties Čikāgas Tirdzniecības padomē (CBOT) standartizētus nākotnes līgumus par sojas eļļu. Uzņēmums uzstāja, ka, ņemot vērā izejvielu cenu nestabilitāti, riska ierobežošana ir būtiska ar biodīzeļdegvielu saistītās uzņēmējdarbības sastāvdaļa un ka biodīzeļdegvielas pārdevēja tīrie ieņēmumi ir ne tikai pircēja samaksātā cena, bet arī attiecīgās nodrošināšanās darbības radītā peļņa (vai zaudējumi).
(53)
Minētais apgalvojums ir jānoraida, jo pamatregulas 2. panta 8. punktā skaidri norādīts, ka eksporta cena ir tā cena, kas ir faktiski samaksāta vai maksājama par preci, kuru eksportē pārdošanai, neatkarīgi no jebkādiem atsevišķiem - lai arī saistītiem - un no riska ierobežošanas darbībām izrietošiem ienākumiem vai zaudējumiem.
(54)
Citas piezīmes par eksporta cenām netika iesniegtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 47.-49. grozījums un iepriekš minētās izmaiņas.
2.3. Salīdzinājums
(55)
Pagaidu regulas 53. apsvērumā paskaidrots, ka, ja pārdošana eksportam tika veikta ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, kuri atrodas ārpus ES, Komisija pārbaudīja, vai šis saistītais tirgotājs būtu jāuzskata par aģentu, kas saņem komisijas maksu, un, ja tā, cena tika koriģēta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu, ņemot vērā nosacīto uzcenojumu, ko saņem tirgotājs.
(56)
Viens uzņēmums apgalvoja, ka peļņas apmērs, ko Komisija kā nosacīto uzcenojumu piemēroja saistītajam tirgotājam, kurš atrodas ārpus ES, bija pārāk augsts un ka pamatotāk būtu izmantot mazāku peļņas apmēru.
(57)
Komisija rūpīgi izskatīja ražotāja eksportētāja iesniegtos argumentus, taču secināja, ka, ņemot vērā plašās saistīto tirgotāju darbības, 5 % peļņas apmērs uzskatāms par pamatotu. Tāpēc minētais apgalvojums ir jānoraida.
(58)
Citas piezīmes par salīdzinājumu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 50.-55. apsvērums.
2.4. Dempinga starpības
(59)
Visi Argentīnas ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, apgalvoja, ka, ja Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam piemēros antidempinga maksājumu, visiem ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, būtu jāpiemēro vienota maksājuma likme, pamatojoties uz visu izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju antidempinga maksājumu vidējo svērto vērtību. Tie pamatoja šo prasību, norādot, ka visi izlasē iekļautie ražotāji ir komerciāli vai citā veidā savstarpēji saistīti - tie ražo, pārdod un aizdod cits citam biodīzeļdegvielu vai mijmaina to, un bieži dažādu uzņēmumu produkcija tiek iekrauta vienā okeāna kuģī un transportēta uz ES, un muitas iestādes vairs nevar identificēt un nošķirt dažādu ražotāju produkciju. Tie apgalvoja, ka šo īpašo apstākļu dēļ individuālu maksājumu noteikšana nav praktiski īstenojama.
(60)
Lai gan šo prasību izteica visi ražotāji eksportētāji, arī tie, kuru individuālā dempinga starpība ir mazāka par vidējo svērto starpību, un lai gan, iespējams, tiktu vienkāršots muitas iestāžu darbs, šī prasība būtu jānoraida. Ja vien nav iespējams citādi, iespējamos praktiskos sarežģījumus nevajadzētu izmantot kā attaisnojumu pamatregulas nosacījumu nepiemērošanai. Šajā gadījumā tas, ka uzņēmumi mijmaina, aizņemas ražojumu vai veic citas ar attiecīgo ražojumu saistītas darbības, nepadara individuālu maksājumu piemērošanu neiespējamu pamatregulas 9. panta 6. punkta izpratnē.
(61)
Trīs uzņēmumi vēlējās, lai to nosaukumi tiek iekļauti to ražotāju eksportētāju sarakstā, kuri sadarbojās, lai uz tiem attiecinātu antidempinga maksājuma likmi, ko piemēros izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, nevis atlikušo likmi, ko piemēros “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(62)
Divi no šiem trim uzņēmumiem IP laikā jau ražoja biodīzeļdegvielu vai nu iekšzemes tirgum, vai arī saskaņā ar atlīdzības līgumu citu ražotāju eksportētāju vajadzībām, taču paši neeksportēja uz Savienību. Trešais uzņēmums IP laikā biodīzeļdegvielu neražoja, jo attiecīgajā periodā joprojām turpinājās tā ražotnes celtniecība.
(63)
Komisija uzskata, ka trīs minētie uzņēmumi neatbilst nosacījumiem, kas jāizpilda, lai uzņēmumu uzskatītu par ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās. Tas attiecas ne tikai uz uzņēmumu, kas IP laikā vispār neražoja biodīzeļdegvielu, bet arī uz uzņēmumiem, kuri sadarbojās izmeklēšanas laikā, iesniedzot atlases veidlapu, jo tajā tie bija skaidri norādījuši, ka ražo biodīzeļdegvielu iekšzemes tirgum vai trešām personām, taču neeksportē to uz Savienību savā vārdā.
(64)
Tāpēc šī prasība ir jānoraida, un attiecīgajiem trim uzņēmumiem būtu jāpiemēro “atlikušais” antidempinga maksājums.
(65)
Ņemot vērā iepriekš izklāstītās normālās vērtības un eksporta cenas korekcijas un to, ka citas piezīmes netika saņemtas, pagaidu regulas 59. apsvēruma tabulu aizstāj ar šādu tabulu, un galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir šādas:
Uzņēmums
Dempinga starpība
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Grupa Renova (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. un Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Grupa T6 (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
46,8 %
Visi pārējie uzņēmumi
49,2 %
3. Indonēzija
3.1. Normālā vērtība
(66)
Kā norādīts iepriekš 28.-34. apsvērumā, Komisija ir secinājusi, ka DET sistēma Indonēzijā izkropļo valsts biodīzeļdegvielas ražotāju ražošanas izmaksas un tāpēc ar attiecīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu saistītās izmaksas nav pienācīgi atspoguļotas izmeklējamo Indonēzijas ražotāju glabātajā dokumentācijā.
(67)
Tāpēc Komisija nolēma pārskatīt pagaidu regulas 63. apsvērumu un neņemt vērā neapstrādātas palmu eļļas (CPO), kas ir galvenā biodīzeļdegvielas ražošanai iegādātā un izmantotā izejviela, faktiskās izmaksas, ko savā uzskaitē reģistrēja attiecīgie uzņēmumi, un tās aizstāt ar cenu, par kādu šie uzņēmumi būtu iegādājušies CPO, ja tās cena nebūtu izkropļota.
(68)
Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka iekšzemē tirgotās CPO cena ir ievērojami mazāka par “starptautisko” atsauces cenu un to starpība ir gandrīz tikpat liela kā CPO piemērotais eksporta nodoklis. Tā kā DET sistēma ierobežo CPO eksporta iespējas, iekšzemes tirgū ir pieejams lielāks CPO daudzums, tādējādi radot spiedienu samazināt CPO iekšzemes cenas. Tas nozīmē, ka tirgus situācija ir īpaša.
(69)
IP laikā biodīzeļdegvielas eksportam piemērotā eksporta nodokļa likme bija 2-5 %. Šajā periodā CPO eksporta nodokļa likme bija 15-20 %, savukārt RBDPO eksporta nodoklis - 5-18,5 %. Dažādās tarifa likmes piemēro atbilstīgi attiecīgajam atsauces cenu diapazonam (kas atbilst starptautiskā tirgus tendencēm un nav saistīts ar kvalitātes atšķirībām). Palmu augļu eksportam piemēro fiksētu nodokļa likmi - 40 %.
(70)
Iepriekš minēto iemeslu dēļ pagaidu regulas 63. apsvērumu pārskata un attiecīgo uzņēmumu reģistrētās galvenās izejvielas (CPO) izmaksas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu aizstāj ar Indonēzijas iestāžu publicēto CPO eksporta atsauces cenu (HPE) (11), kuras pamatā ir publicētās starptautiskās cenas (Roterdama, Malaizija un Indonēzija). Šī korekcija attiecas uz CPO, kas tika pirkta gan no saistītiem, gan nesaistītiem uzņēmumiem. Attiecīgā tiesību subjekta pašu ražotās CPO cena ir pieņemama tad, ja nav pierādījumu par to, ka šī cena būtu izkropļota.
(71)
Visi ražotāji eksportētāji no Indonēzijas, kā arī Indonēzijas valdība apgalvo, ka uzņēmumu reģistrēto CPO izmaksu aizstāšana ar CPO Indonēzijas atsauces cenu ir pretrunā gan PTO noteikumiem, gan pamatregulas 2. panta 5. punkta noteikumiem un tādējādi ir nelikumīga. Šajā saistībā Indonēzijas valdība apgalvoja, ka Komisija nepareizi rīkojusies, Indonēzijas Republiku uzskatot par valsti, kurā nav tirgus ekonomikas. Turpmāk izklāstīts šo uzņēmumu iesniegto argumentu apkopojums. Pirmkārt, Komisija nav minējusi nekādu iemeslu, kura dēļ būtu jāatkāpjas no faktiski reģistrētajām izmaksām, vai to, ka minētās izmaksas nepienācīgi atspoguļotu ar attiecīga ražojuma izgatavošanu saistītās izmaksas, bet ir vien minējusi, ka reģistrētās izmaksas ir nepamatoti zemas salīdzinājumā ar starptautiskajām cenām un tādēļ ir aizstājamas.
Tas ir pretrunā PTO noteikumiem, saskaņā ar kuriem kritērijs, lai noteiktu, vai konkrētas izmaksas var izmantot ražošanas izmaksu aprēķināšanā, ir tas, vai izmaksas ir saistītas ar ražojuma izgatavošanu vai pārdošanu, un nevis tas, vai tās pienācīgi atspoguļo tirgus vērtību. Otrkārt, pat ja pamatregulas 2. panta 5. punktā šķietami ir pieļauta korekcija, šo pantu varētu piemērot vien tādos gadījumos, kad valsts tieši iejaucas tirgū, nosakot vai regulējot cenas nepamatoti zemā līmenī. Tomēr šajā konkrētajā gadījumā Komisija pieņem, ka CPO iekšzemes cena ir nepatiesi zema CPO uzliktā eksporta nodokļa un nevis valsts regulējuma dēļ. Pat ja tas būtu taisnība, šāda veida ietekme uz iekšzemes cenu uzskatāma tikai un vienīgi par nejaušību vai vienkārši par eksporta nodokļu sistēmas blakusiedarbību. Treškārt, Komisija nepamatoti atsaucas uz spriedumu Acron lietā, lai ar to pamatotu CPO korekcijas taisnīgumu. Šis spriedums pašlaik tiek apstrīdēts un tādēļ nav uzskatāms par precedentu. Jebkurā gadījumā faktiskie apstākļi Acron lietā bija atšķirīgi, jo pretēji CPO cenām Indonēzijā, kas tiek brīvi noteiktas tirgū, gāzes cenas regulē valsts. Visbeidzot, Indonēzijas valdība apgalvo, ka 2. panta 5. punkta korekcija tika veikta vienīgi tādēļ, lai palielinātu dempinga starpības, pamatojoties uz nodokļu atšķirībām.
(72)
Apgalvojums, ka korekcijas veikšana, balstoties uz pamatregulas 2. panta 5. punktu, ir pretrunā PTO un/vai Savienības noteikumiem, ir jānoraida. PTO antidempinga nolīgums (ADN) ir transponēts pamatregulā, tādēļ uzskatāms, ka visi minētās regulas noteikumi, tostarp 2. panta 5. punkta noteikumi, ir saskaņā ar Savienības pienākumiem, kas ietverti ADN. Šajā ziņā jāatgādina, ka pamatregulas 2. panta 5. punkts ir vienādā mērā piemērojams gan attiecībā uz tirgus ekonomikas valstīm, gan attiecībā uz valstīm, kurās nav tirgus ekonomikas. Kā minēts iepriekš 42. apsvērumā, Vispārējā tiesa Acron lietā noteica tiesību principu, saskaņā ar kuru izmaksas, kas saistītas ar izmeklējamā ražojuma izgatavošanu un nav pienācīgi atspoguļotas uzņēmumu dokumentācijā, nevar izmantot par pamatu normālās vērtības aprēķināšanā, un šādas izmaksas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu var aizstāt ar izmaksām, kas atspoguļo tirgus konjunktūras noteikto cenu. Fakts, ka Acron lieta skāra valsts regulētas cenas, nav interpretējams tādējādi, ka Komisijai būtu tiesības piemērot 2. panta 5. punktu tikai attiecībā uz citiem valsts iejaukšanās veidiem, kas tiešā vai netiešā veidā izkropļo konkrēto tirgu, samazinot cenas līdz nepatiesi zemam līmenim. Speciālistu grupa ziņojumā “Ķīna: broileri” nesen nonāca pie līdzīga secinājuma par ADN 2.2.1.1. panta skaidrojumu. Šajā lietā Komisija konstatēja, ka ar attiecīgā ražojuma izgatavošanu saistītās izmaksas nav pietiekami atspoguļotas attiecīgo uzņēmumu dokumentācijā, jo tās ir nepatiesi zemas Indonēzijas DET sistēmas dēļ. Tādēļ Komisija uzskata, ka ir pietiekams pamatojums veikt COP izmaksu korekciju atbilstoši pamatregulas 2. panta 5. punktam. Atbildot uz Indonēzijas valdības apgalvojumu, var teikt, ka 2. panta 5. punktā paredzētās korekcijas pamats ir konstatētā atšķirība starp iekšzemes un starptautiskām CPO cenām un nevis atšķirības nodokļu piemērošanā.
(73)
Divi ražotāji eksportētāji no Indonēzijas apgalvoja, ka Komisija nav pierādījusi to, ka Indonēzijas iekšzemes CPO cena būtu izkropļota. Minētie ražotāji eksportētāji iebilda, ka Komisijas pamata pieņēmums par to, ka DET ierobežo CPO eksporta iespējas, kā rezultātā iekšzemes tirgū ir pieejami lieli CPO apjomi, un tādējādi tiek pazeminātas iekšzemes CPO cenas, ir faktiski nepareizs, jo CPO tiek eksportēts lielos daudzumos (70 % no visa ražošanas apjoma). Jebkurā gadījumā, pat ja iekšzemes CPO tirgu varētu uzskatīt par izkropļotu DET dēļ, tikpat izkropļota būtu arī HPE cena, jo tā balstīta uz starptautiskajām eksporta cenām, kurās ietverts eksporta nodoklis. Tādēļ HPO cenu nevar izmantot par etaloncenu CPO izmaksu korekcijas veikšanai.
(74)
Neskarot faktu, ka CPO no Indonēzijas eksportē lielos daudzumos, izmeklēšanā ir konstatēts, ka CPO iekšzemes cena salīdzinājumā ar starptautiskajām cenām ir nepatiesi zema. Turklāt konstatētā cenu atšķirība aptuveni atbilst DET eksporta nodoklim. Tādēļ ir pamatots secinājums, ka zemo iekšzemes cenu līmeni ir izraisījis izkropļojums, ko rada DET. Turklāt preču, arī CPO, starptautiskās cenas nosaka, pamatojoties uz piedāvājumu un pieprasījumu, kas atspoguļo tirgus konjunktūras dinamiku. Nav darīti zināmi tādi pierādījumi, kas liecinātu, ka minēto tirgus konjunktūru būtu izkropļojusi ietekme, ko rada Indonēzijas DET. Tādēļ apgalvojums par to, ka HPE nebūtu piemērota etaloncena, tiek noraidīts.
(75)
Viens ražotājs eksportētājs, kura pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū netika atzīts par reprezentatīvu (pagaidu regulas 60. apsvērums), apgalvoja, ka Komisija kļūdaini veikusi reprezentativitātes pārbaudi, pamatojoties uz saistīto uzņēmumu individuālo pārdošanas apjomu, nevis visu grupā iekļauto uzņēmumu kopējo pārdošanas apjomu. Taču tas atzina, ka iespējamā kļūda neietekmēja provizorisko konstatējumu par attiecīgo uzņēmumu. Tiek atgādināts, ka attiecībā uz šo ražotāju eksportētāju visi saistītie uzņēmumi atsevišķi neatbilda reprezentativitātes pārbaudes kritērijiem. Tāpēc arī tad, ja šis apgalvojums būtu pamatots, būtu skaidrs, ka reprezentativitātes pārbaude, pamatojoties uz visu saistīto uzņēmumu kopējo pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū, kā atzina ražotājs eksportētājs, nevarētu ietekmēt sākotnējos konstatējumus. Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 60.-62. apsvērums.
(76)
Viena persona apgalvoja, ka saistībā ar pagaidu regulas 63. apsvērumu tai tika piemērotas pārmērīgas PVA izmaksas. Izskatot šo apgalvojumu, tika noskaidrots, ka, aprēķinot normālo vērtību, PVA izmaksas tika piemērotas gan iekšzemes, gan eksporta pārdošanas apjomam. Tāpēc tika veiktas vajadzīgās korekcijas un PVA izmaksas piemēroja tikai pārdošanai iekšzemes tirgū.
(77)
Viena persona apstrīdēja normālās vērtības aprēķinu, jo īpaši 2. panta 6. punktā paredzēto metodoloģiju, kas minēta pagaidu regulas 65. apsvērumā. Pamatregulas 2. panta 6. punktā ir paredzētas trīs alternatīvas metodoloģijas PVA izmaksu un peļņas noteikšanai gadījumā, ja nevar izmantot uzņēmuma faktiskos datus. Šī persona apgalvoja, ka attiecīgās trīs metodoloģijas jāizskata to izklāstīšanas secībā un tāpēc vispirms būtu jāapsver 2. panta 6. punkta a) apakšpunkta un 2. panta 6. punkta b) apakšpunkta piemērošana.
(78)
Tā kā šķiet, ka pagaidu regulā ir analizēta tikai 2. panta 6. punkta c) apakšpunktā paredzētā metodoloģija, turpmākajos apsvērumos izklāstīts, kāpēc šajā gadījumā nevar piemērot 2. panta 6. punkta a) un b) apakšpunktu.
(79)
Pamatregulas 2. panta 6. punkta a) apakšpunktu nevar piemērot tāpēc, ka izlasē iekļautajiem Indonēzijas (un Argentīnas) uzņēmumiem netika noteiktas faktiskas summas, jo tie nepārdeva ražojumu parastā tirdzniecības apritē. Tādējādi nav pieejami 2. panta 6. punkta a) apakšpunkta piemērošanai vajadzīgie dati par eksportētāju vai ražotāju (izlasē iekļauto) faktiskajām summām.
(80)
Pamatregulas 2. panta 6. punkta b) apakšpunkts nav piemērojams, jo visi izlasē ietvertie Indonēzijas (un Argentīnas) uzņēmumi parastā tirdzniecības apritē nepārdod tās pašas vispārējās kategorijas ražojumus.
(81)
Saistībā ar 2. panta 6. punkta b) apakšpunktu šī persona arī apgalvoja, ka pamatregula nav konsekventa ar PTO regulu, jo tās 2. panta 6. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka ražojumam jābūt pārdotam parastā tirdzniecības apritē. Tomēr, kā minēts iepriekš 72. apsvērumā, pamatregulā ir transponēts PTO Antidempinga nolīgums (ADN), un tādēļ uzskatāms, ka visi minētās regulas noteikumi, tostarp 2. panta 6. punkta noteikumi, ir saskaņā ar Savienības pienākumiem, kas ietverti ADN, un ka parastā tirdzniecības apritē veiktas pārdošanas elements pilnībā atbilst noteikumiem.
(82)
Tāpēc tiek apstiprināta 2. panta 6. punkta c) apakšpunkta piemērošana, izvēloties jebkādu citu pamatotu metodi peļņas apmēra noteikšanai.
(83)
Vairākas personas arī uzskatīja, ka normālās vērtības aprēķināšanai izmantotais 15 % peļņas apmērs ir pārmērīgs. Tās apgalvoja, ka pagaidu regulā nav paskaidrots, kā Komisija aprēķināja 15 % peļņas apmēru, un tāpēc tās pieņēma, ka Komisija izmantoja kaitējuma aprēķināšanai izmantoto peļņas apmēru (15 %). Tās apgalvoja, ka vairākās citās lietās par patēriņa precēm Komisija izmantoja peļņas līmeņus 5 % diapazonā. Vairākas personas ierosināja izmantot ASV izcelsmes bioetanola lietā noteikto peļņas apmēru. Viena persona arī ierosināja, ka tās pārdotajam biodīzeļdegvielas un minerāldīzeļdegvielas maisījumam būtu jāpiemēro mazāks peļņas apmērs. Turklāt Indonēzijas valdība apgalvoja, ka, aizstājot CPO izmaksas atbilstoši pamatregulas 2. panta 5. punktam un vienlaikus izmantojot 15 % pelņas apmēru atbilstoši pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktam (kas atspoguļo peļņas apmēru tirgū bez izkropļojumiem), tiek veikta dubulta korekcija.
(84)
Pirmkārt, apgalvojums, ka Komisija, aprēķinot normālo vērtību, sistemātiski izmanto 5 % peļņas apmēru, nav pareizs. Katra situācija tiek izvērtēta individuāli, ņemot vērā attiecīgā gadījuma īpašos apstākļus. Piemēram, 2009. gada biodīzeļdegvielas procedūrā, kas attiecās uz Amerikas Savienotajām Valstīm, izmantoja dažādus peļņas līmeņus, un vidējā svērtā peļņa ievērojami pārsniedza 15 %. Otrkārt, tā kā saskaņā ar Pasaules Bankas datiem īstermiņa un vidēja termiņa aizņēmuma likme Indonēzijā ir aptuveni 12 %, šķiet, ir pamatoti uzskatīt, ka uzņēmējdarbība iekšzemes biodīzeļdegvielas tirgū nodrošinās lielāku peļņas apmēru nekā līdzekļu aizņemšanās kapitāla izdevumu segšanai. Treškārt, neatkarīgi no tā, vai biodīzeļdegvielas un minerāldīzeļdegvielas maisījums ietilpst tajā pašā ražojumu vispārējā kategorijā, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punkta b) apakšpunktu šiem ražojumiem jābūt pārdotiem parastā tirdzniecības apritē, kā tas jau norādīts iepriekš 80. apsvērumā. Tā kā biodīzeļdegviela iekšzemes tirgū netiek pārdota parastā tirdzniecības apritē, mutatis mutandis netiek uzskatīts, ka biodīzeļdegvielas un minerāldīzeļdegvielas maisījumu pārdod parastā tirdzniecības apritē. Tāpēc, kā arī iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ peļņa 15 % apmērā ir pamatota summa, ko Indonēzijā var nopelnīt salīdzinoši jaunas, kapitālietilpīgas ražošanas nozares pārstāvji. Indonēzijas valdības arguments par dubulto korekciju nav pieņemams, jo izmaksu korekcija atbilstoši pamatregulas 2. panta 5. punktam un pamatota peļņa atbilstoši pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktam ir divas pilnīgi atšķirīgas lietas. Ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 65. apsvērums.
(85)
Viena persona apgalvoja, ka CPO HPE cena būtu jākoriģē uz leju, atņemot transportēšanas izmaksas, kuras tajā ir ietvertas, jo iekšzemes CPO cenas korekcija līdz CPO starptautiskās cenas līmenim tiek veikta ar mērķi iegūt neizkropļotu iekšzemes CPO cenu.
(86)
Minētais apgalvojums ir jānoraida. Komisija ir apsvērusi vairākas vispiemērotākās cenas alternatīvas, kas būtu izmantojamas par starptautisko atsauces cenu. Jāatgādina, ka arī Indonēzijas iestādes izmanto HPE cenu par etaloncenu, aprēķinot ikmēneša eksporta maksājumu. Tādēļ Indonēzijas iestāžu nosauktā HPE cena tika uzskatīta par vispiemērotāko starptautisko atsauces cenu, kas būtu izmantojama par etaloncenu, nosakot izmaksu izkropļojuma līmeni biodīzeļdegvielas ražošanā Indonēzijā.
(87)
Divas personas iebilda, ka Komisija nav ņēmusi vērā to, ka biodīzeļdegviela bez CPO tiek ražota arī no citām izejvielām, piemēram, no palmu taukskābju destilāta (“PFAD”), pārstrādātas palmu eļļas (“RPO”) vai pārstrādāta palmu stearīna (“RST”). Tā kā nav ņemtas vērā visas izejvielas, ko personas izmantojušas biodīzeļdegvielas ražošanā, CPO korekcija (kā aprakstīts 70. apsvērumā) ir attiecināta uz nepareizām izmantotajām izejvielām, un tādēļ arī aprēķinātās normālās vērtības līmenis ir nepareizs.
(88)
Šie apgalvojumi ir jānoraida. Jāuzsver, ka Komisija ir aizstājusi vienīgi tās izmaksas, kas radušās par CPO, kas iepirkta no saistītiem vai nesaistītiem ražotājiem biodīzeļdegvielas ražošanai. Kas attiecas uz citiem blakusproduktiem kā, piemēram, PFAD, RPO un RST, kas rodas iepirktās CPO ražošanas procesā un ko arī tālāk pārstrādā biodīzeļdegvielā, nekādas korekcijas nav veiktas.
(89)
Trīs personas apgalvoja, ka Komisija nav ievērojusi to, ka to veiktie CPO iepirkumi no saistītiem uzņēmumiem būtu klasificējami kā uzņēmumā veikta ražošana un tādēļ korekcija atbilstoši 2. panta 5. punktam nebūtu piemērojama (kā paskaidrots iepriekš 70. apsvērumā). Personas apgalvo, ka darījumi uzņēmumu grupas ietvaros tika veikti, ievērojot godīgas konkurences nosacījumus, un tādēļ tie nebūtu koriģējami, izmantojot starptautisko cenu. Turklāt viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka aprēķinātā normālā vērtība IP laikā būtu jānosaka ik mēnesi.
(90)
Tā kā iekšējā darījuma cenu nevar uzskatīt par ticamu, Komisijas standarta prakse šādos gadījumos ir pārbaudīt to, vai darījumos starp saistītām personām patiesi ir ievēroti godīgas konkurences nosacījumi. Lai to noteiktu, Komisija salīdzina saistīto uzņēmumu darījuma cenu ar attiecīgo tirgus cenu. Tā kā attiecīgā tirgus cena ir izkropļota, Komisija šādu salīdzinājumu nevar veikt. Tādēļ Komisijai šāda neuzticama cena ir jāaizstāj ar pamatotu cenu, ko parastos tirgus apstākļos izmantotu atbilstoši godīgas konkurences nosacījumiem. Šajā gadījumā - ar starptautisko cenu. Attiecībā uz apgalvojumu par aprēķinātās normālās vērtības noteikšanu katru mēnesi iesniegtā un pārbaudītā informācija nebija pietiekami detalizēta, lai pieļautu šādus aprēķinus. Tādēļ abi apgalvojumi tiek noraidīti.
(91)
Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka atbilstoši pamatregulas 2. panta 5. punktam būtu jākoriģē arī tajā pašā tiesību subjektā pašu ražotās CPO izmaksas, jo arī tās skar DET izraisītais izkropļojums.
(92)
Minētais apgalvojums ir jānoraida. Lai gan izejvielas biodīzeļdegvielas ražošanas procesā patiesi tiek nodotas tālāk vairākos pārstrādes/ražošanas posmos, šo ražošanas posmu izmaksas var uzskatīt par ticamām, jo tās ir radušās viena tiesību subjekta ietvaros un jautājums par darījumiem, kuru cenas būtu apšaubāmas, kā aprakstīts iepriekš, šajā gadījumā nav aktuāls.
(93)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijai būtu bijis jāatskaita no aprēķinātās normālās vērtības tā saucamās cenas pielaides. Minētais apgalvojums nav pieņemams. Aprēķinātā normālā vērtība tika noteikta, pamatojoties uz izmaksām. Tādēļ nebūtu pamatoti atskaitīt pielaides, vadoties pēc apsvērumiem saistībā ar cenām.
3.2. Eksporta cena
(94)
Viena persona apstrīdēja noteikto eksporta cenu, apgalvojot, ka būtu jāņem vērā ar riska ierobežošanu saistītie ienākumi un zaudējumi, un pieņemot, ka ar biodīzeļdegvielu saistītās nodrošināšanās radītie ienākumi un zaudējumi ir nekonsekventi atspoguļoti uzskaitē.
(95)
Apgalvojums, ka būtu jāņem vērā ar riska ierobežošanu saistītie ienākumi un zaudējumi, ir jānoraida. Pamatregulas 2. panta 8. punktā skaidri norādīts, ka eksporta cena ir tā cena, kas faktiski samaksāta vai maksājama par preci, kuru eksportē pārdošanai, neatkarīgi no jebkādiem atsevišķiem - lai arī saistītiem - un no riska ierobežošanas darbībām izrietošiem ienākumiem vai zaudējumiem. Tāpēc ar šo tiek apstiprināta pagaidu regulas 66. un 67. apsvērumā paredzētā metodoloģija.
(96)
Komisija atzīst, ka sākumposmā vienas personas ar biodīzeļdegvielu saistītās riska ierobežošanas radītie ienākumi un zaudējumi uzskaitē tika atspoguļoti nekonsekventi. Šis apgalvojums tiek pieņemts, un ir veiktas vajadzīgās korekcijas.
(97)
Viena persona attiecībā uz pagaidu regulas 68. apsvērumu apgalvoja, ka 5 % peļņas apmērs, ko izmantoja saistītajiem tirdzniecības uzņēmumiem, kuri atrodas Savienībā, izraisīja pārmērīgu kapitāla ienesīgumu un ir lielāks par peļņu, ko par biodīzeļdegvielas pārdošanu parasti gūst nesaistītie tirgotāji. Šī persona apgalvo, ka parastais kapitāla ienesīgums ir peļņas apmērs 1,3-1,8 %.
(98)
Tā kā nesaistītie importētāji nesadarbojās un tirdzniecības uzņēmumi ir pakalpojumu uzņēmumi, kuri neveic būtiskus kapitālieguldījumus, iepriekš minētais pieņēmums par kapitāla ienesīgumu ir nebūtisks un Komisija to noraida, uzskatot, ka šajā gadījumā 5 % peļņas apmērs ir pamatots. Tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 68. apsvērums.
(99)
Saistībā ar pagaidu regulas 69. apsvērumu viena persona apgalvoja, ka eksporta cenai būtu jāpieskaita uzcenojums par divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielu, jo tas būtu saskaņā ar Itālijas tiesību aktiem.
(100)
Arī tad, ja Komisija šo apgalvojumu pieņemtu un pieskaitītu eksporta cenai uzcenojumus, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta k) apakšpunktu tie no jauna būtu jāatņem, lai varētu salīdzināt eksporta cenu ar to pašu normālo vērtību, pienācīgi ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Tā kā Indonēzijā divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielai nepiemēro uzcenojumu, lielāka eksporta cena Itālijā nebūtu tieši salīdzināma. Tāpēc šī prasība tiek noraidīta, un ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 69. apsvērums.
(101)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas šī persona atkārtoja savu apgalvojumu. Tomēr netika iesniegti papildu argumenti, lai grozītu Komisijas izvērtējuma secinājumus. Tāpēc pagaidu regulas 69. apsvērums joprojām tiek apstiprināts.
(102)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairāki ražotāji eksportētāji vērsa Komisijas uzmanību uz iespējamām kļūdām dempinga aprēķinos. Šie apgalvojumi tika pārbaudīti, un attiecīgos gadījumos aprēķini tika koriģēti.
3.3. Salīdzinājums
(103)
Piezīmes par salīdzinājumu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 70.-75. apsvērums.
3.4. Dempinga starpības
(104)
Ņemot vērā iepriekš apsvērumos izklāstītās normālās vērtības un eksporta cenas korekcijas un tā kā citas piezīmes netika saņemtas, galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir šādas:
Uzņēmums
Dempinga starpība
PT Ciliandra Perkasa, Džakarta
8,8 %
PT Musim Mas, Medana
18,3 %
PT Pelita Agung Agrindustri, Medana
16,8 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medana, un PT Wilmar Nabati Indonesia, Medana
23,3 %
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
20,1 %
Visi pārējie uzņēmumi
23,3 %
E. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas apjoms un Savienības ražošanas nozare
(105)
Pagaidu regulas 80.-82. apsvērumā definēta Savienības ražošanas nozare un apstiprināts, ka no Savienības ražošanas nozares definīcijas tika izslēgti trīs uzņēmumi, jo tie bija atkarīgi no importa, kas tika veikts no attiecīgajām valstīm, proti, tie no attiecīgajām valstīm importēja ievērojami vairāk biodīzeļdegvielas, nekā paši ražoja.
(106)
No Savienības ražošanas nozares definīcijas tika izslēgti vēl divi uzņēmumi, jo izmeklēšanas periodā tie neražoja biodīzeļdegvielu.
(107)
Pēc pagaidu regulas publicēšanas tika saņemtas piezīmes par to, ka no Savienības ražošanas nozares definīcijas būtu jāizslēdz arī citi uzņēmumi, jo tie importē biodīzeļdegvielu no attiecīgajām valstīm un ir saistīti ar Argentīnas un Indonēzijas ražotājiem eksportētājiem, tādējādi pasargājot sevi no dempinga nelabvēlīgās ietekmes.
(108)
Šīs piezīmes ir noraidītas. Izvērtējot apgalvojumu attiecībā uz saistību starp ražotājiem eksportētājiem un Savienības ražošanas nozari, tika konstatēts, ka kontrolakciju sabiedrībai piederēja gan Argentīnas ražotāja eksportētāja akcijas, gan Savienības ražotāja akcijas.
(109)
Pirmkārt, tika konstatēts, ka šie uzņēmumi atklāti un savstarpēji konkurē par vieniem un tiem pašiem klientiem Savienības tirgū, un tas liecina, ka to saistība nekādi neietekmēja ne Argentīnas ražotāja eksportētāja, nedz arī Savienības ražotāja uzņēmējdarbības praksi.
(110)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona pieprasīja informāciju saistībā ar Komisijas secinājumu, ka Argentīnas ražotāji un Savienības ražošanas nozare Eiropas tirgū konkurē par vieniem un tiem pašiem klientiem. Izmeklēšana attiecībā uz Savienības ražotājiem un izmeklēšana attiecībā uz Argentīnas ražotājiem šo faktu apliecināja, un netika saņemti pierādījumi, kas pamatotu pieņēmumu par to, ka Argentīnas eksportētāji un Savienības ražotāji būtu vienojušies par savstarpēju nekonkurēšanu biodīzeļdegvielas pārdošanā galalietotājiem. Galalietotāju skaits ir salīdzinoši neliels, un tie galvenokārt ir lielas naftas pārstrādes rūpnīcas, kas iepērk gan no Savienības ražotājiem, gan no importētājiem.
(111)
Otrkārt, tika konstatēts, ka Savienības ražotāja, kas minēts iepriekš 108. apsvērumā, galvenās intereses ir saistītas ar Savienību, jo īpaši tā ražošanas un saistītās pārdošanas darbības, kā arī pētniecības pasākumi. Tāpēc tika secināts, ka attiecīgā saistība nav iemesls šā uzņēmuma izslēgšanai no Savienības ražošanas nozares definīcijas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
(112)
Tas, ka atsevišķi Savienības ražošanas nozares pārstāvji importējuši biodīzeļdegvielu no attiecīgajām valstīm, nav pietiekams iemesls, lai mainītu Savienības ražošanas nozares definīciju. Kā paskaidrots pagaidu regulā, Savienības ražošanas nozares pārstāvji no attiecīgajām valstīm importēja pašaizsardzības nolūkā. Turklāt tika konstatēts, ka atsevišķiem tādiem Savienības ražotājiem, kuri importēja no attiecīgajām valstīm, interešu centrs bija Savienībā - šo uzņēmumu saražotais apjoms pārsniedza importēto, un to pētniecības darbības tika veiktas Savienībā.
(113)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares definīcijā būtu jāiekļauj arī tādi uzņēmumi, kuri iegādājās biodīzeļdegvielu un to sajauca ar minerāldīzeļdegvielu, jo arī šie maisījumi bija attiecīgais ražojums. Šis apgalvojums tiek noraidīts. Attiecīgais ražojums ir biodīzeļdegviela tīrā veidā vai maisījumā. Tāpēc attiecīgā ražojuma ražotāji ir biodīzeļdegvielas ražotāji, nevis uzņēmumi, kuri sajauc biodīzeļdegvielu ar minerāldīzeļdegvielu.
(114)
Tāpēc tiek apstiprināta pagaidu regulas 80.-82. apsvērumā sniegtā Savienības ražošanas nozares definīcija un 83. apsvērumā noteiktais produkcijas apjoms IP laikā.
2. Patēriņš Savienībā
(115)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Savienības ražošanas nozare nedaudz koriģēja 2009. gada pārdošanas apjomu, tādējādi pielāgojot attiecīgā gada patēriņu Savienībā. Šī korekcija nemaina tendenci un pagaidu regulā izdarītos secinājumus par datiem. Turpmāk ir dota koriģēta 1. tabula. Piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 84.-86. apsvērums.
Patēriņš Savienībā
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Tonnas
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indekss (2009. gads = 100)
100
103
100
105
Informācijas avots: Eurostat, Savienības ražošanas nozares dati.
3. Importa no attiecīgajām valstīm ietekmes kumulatīvais novērtējums
(116)
Pagaidu regulas 88.-90. apsvērumā Komisija konstatēja, ka ir izpildīti Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes importa kumulatīvā novērtējuma priekšnosacījumi. Viena ieinteresētā persona apstrīdēja šo secinājumu, apgalvojot, ka Indonēzijas izcelsmes PME nekonkurēja ar Savienībā ražoto biodīzeļdegvielu tādu pašu iemeslu dēļ kā Argentīnas izcelsmes SME un ka PME bija lētāks par Savienībā ražoto biodīzeļdegvielu, jo izejviela (vai “izejmateriāls”) bija lētāka par Savienībā pieejamo izejmateriālu.
(117)
Minētie argumenti tiek noraidīti. Gan SME, gan PME importē Savienībā, turklāt tos arī ražo Savienībā un pirms pārdošanas vai sajaukšanas ar minerāldīzeļdegvielu sajauc ar RME un citām Savienībā ražotām biodīzeļdegvielām. Maisījumu izgatavotāji galīgā ražojuma izgatavošanai visu gadu var iegādāties no dažādiem izejmateriāliem iegūtu un dažādas izcelsmes biodīzeļdegvielu, pamatojoties uz tirgus noteikumiem un klimatiskajiem apstākļiem. Vasaras mēnešos tiek pārdots lielāks PME apjoms, bet ziemas mēnešos - mazāks, tomēr tas konkurē ar RME un Savienībā ražotu biodīzeļdegvielu, kā arī ar Argentīnas izcelsmes SME.
(118)
Tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 90. apsvērums.
4. Attiecīgo valstu izcelsmes importa par dempinga cenām apjoms, cena un tirgus daļa
(119)
Viena ieinteresētā persona apstrīdēja pagaidu regulas 2. tabulā sniegtos importa datus, norādot, ka Indonēzijas izcelsmes importa apjoms bija daudz mazāks, nekā norādīts tabulā. Pagaidu regulas 2. tabulas importa datu pamatā ir Eurostat dati, kuri tika rūpīgi pārbaudīti un atzīti par pareiziem, kā arī atbilstīgiem Indonēzijas eksportētāju savāktajiem datiem. Biodīzeļdegviela ir salīdzinoši jauns ražojums, un tās importam piemērojamie muitas kodi pēdējo gadu laikā ir mainījušies. Tāpēc, izgūstot Eurostat datus, lai pārliecinātos par datu precizitāti, jāizmanto attiecīgajā laikā piemērojamie kodi. Tas nozīmē, ka ieinteresētās personas izgūtie dati ir nepilnīgi un tajos norādīts mazāks importa apjoms nekā 2. tabulā sniegtajā pilnīgajā datu kopā.
(120)
Tā kā 1. tabulā norādītais patēriņš Savienībā tika nedaudz koriģēts, nedaudz mainījās arī 2. tabulā redzamā Argentīnas tirgus daļa 2009. gadā, savukārt Indonēzijas dati nemainījās. Tas neietekmē ar datiem saistītās tendences un secinājumus. Turpmāk tabulā ir labota tirgus daļa.
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Imports no Argentīnas
Tirgus daļa
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
135
167
141
Informācijas avots: Eurostat.
5. Cenu samazinājums
(121)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 94.-96. apsvērumā, lai noteiktu cenu samazinājumu, Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes produktu importa cenu, izmantojot izlasē iekļauto uzņēmumu datus, salīdzināja ar attiecīgo Savienības ražošanas nozares ražojumu pārdošanas cenu. Šajā salīdzinājumā no cenu samazinājuma aprēķina izslēdza biodīzeļdegvielu, ko Savienības ražošanas nozare importēja tālākpārdošanai.
(122)
Ieinteresētās personas norādīja, ka izmantotā metodoloģija, t. i., zemākās filtrējamības temperatūras (“CFPP”) salīdzinājums, atšķīrās no metodes, ko piemēroja iepriekšējā antidempinga izmeklēšanā, kura attiecās uz ASV izcelsmes biodīzeļdegvielu un kurā salīdzināja izejmateriālus.
(123)
Atšķirībā no Argentīnas un Indonēzijas ražotājiem eksportētājiem Savienības ražošanas nozare nepārdod no viena izejmateriāla iegūtu biodīzeļdegvielu, bet, lai iegūtu pārdodamo galīgo biodīzeļdegvielu, sajauc vairākus izejmateriālus. Galapatērētājs nezina un neuztraucas par iegādātā ražojuma sastāvu, ja vien tā zemākā filtrējamības temperatūra atbilst prasītajai. Patērētājam būtiska ir zemākā filtrējamības temperatūra, nevis izmantotie izejmateriāli. Ņemot to vērā, tika secināts, ka šajā procedūrā ir pareizi salīdzināt cenu, pamatojoties uz zemāko filtrējamības temperatūru.
(124)
Lai salīdzinātu no Indonēzijas importētos ražojumus, kuru zemākā filtrējamības temperatūra ir 13 °C un augstāka, ar Savienībā ražotiem un sajauktiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 0 °C, tiem Indonēzijas izcelsmes ražojumiem, kuriem zemākā filtrējamības temperatūra bija 13 °C vai augstāka, importa cenu koriģēja atbilstīgi cenas starpībai starp tiem Savienības ražošanas nozares pārdotiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 13 °C, un tiem Savienības ražošanas nozares pārdotiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 0 °C. Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs norādīja, ka, tā kā Savienības ražošanas nozare ražojumus, kuru zemākā filtrējamības temperatūra ir 13 °C, vienā darījumā pārdeva nelielā daudzumā, šīs cenas būtu jāsalīdzina ar cenām, kas noteiktas līdzvērtīga apjoma darījumiem ar ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra ir 0 °C. Pārbaudot līdzvērtīga apjoma darījumus ar tādiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 0 °C, tika konstatēts, ka cenas starpība atbilst starpībai, kas izmantota visiem ar šo ražojumu saistītajiem darījumiem, un cenas atšķirības bija gan lielākas, gan mazākas par vidējo cenas starpību. Tāpēc pagaidu regulas 97. apsvērumā konstatētais cenas samazinājuma līmenis netika mainīts.
(125)
Viens ražotājs eksportētājs no Indonēzijas pieprasīja Komisijai izpaust pilnu ražojuma kontroles numuru (“PCN”) attiecībā uz maisījumiem, ko pārdod Savienības ražošanas nozare, proti, Savienības ražošanas nozares katra pārdotās pašu produkcijas izejmateriāla procentuālo īpatsvaru. Ņemot vērā to, ka kaitējuma noteikšanas nolūkos salīdzinājums tika veikts vienīgi attiecībā uz CFPP, šis pieprasījums tika noraidīts.
(126)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka atšķīrās Atjaunojamo energoresursu direktīvas kritērijiem atbilstīgās biodīzeļdegvielas (“AED sertificēta”) un šiem kritērijiem neatbilstīgās biodīzeļdegvielas cena. Tā apgalvoja, ka, tā kā no Indonēzijas importētie ražojumi nebija AED sertificēti un tā kā reģistrētā AED sertificētās biodīzeļdegvielas cena bija lielāka, būtu jāveic attiecīgas korekcijas.
(127)
Minētais apgalvojums tika noraidīts. Gandrīz visi ražojumi, ko IP laikā importēja no Indonēzijas, bija AED sertificēti. Turklāt dalībvalstis AED noteikto ilgtspējības kritēriju savos tiesību aktos īstenoja tikai 2012. gadā, tāpēc lielākajā IP posmā tam, vai biodīzeļdegviela bija vai nebija AED sertificēta, nebija nozīmes.
(128)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs izteica piezīmi par cenu samazinājuma aprēķiniem un apgalvoja, ka PME imports no Indonēzijas būtu jāsalīdzina ar visu Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu. Faktiski cenu samazinājums tika aprēķināts, salīdzinot Indonēzijas PME cenas ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām par visiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 0 °C, un tad Indonēzijas PME importa cenai pieskaitot starpību starp cenu par Savienības ražošanas nozares pārdotajiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 0 °C, un cenu par Savienības ražošanas nozares pārdotajiem ražojumiem, kuru zemākā filtrējamības temperatūra bija 13 °C. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts. Tās pašas ieinteresētās personas apgalvojums, ka kaitējuma aprēķinos ietverts importētais ražojums, neatbilst faktiem un tādēļ tiek noraidīts. Jebkurā gadījumā importētā biodīzeļdegviela tika sajaukta ar Savienībā ražoto biodīzeļdegvielu un pārdota par to pašu cenu kā maisījumi, kas nesaturēja importēto biodīzeļdegvielu.
(129)
Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs turklāt apstrīdēja pēcimportēšanas izmaksu aprēķinus. Tomēr tika apstiprinātas minētās izmaksas, ko veido faktiskās biodīzeļdegvielas importēšanas izmaksas, no kurām atņemtas piegādes izmaksas līdz galasaņēmējam, un nekādas izmaiņas nav nepieciešamas.
6. Makroekonomiskie rādītāji
(130)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 101. apsvērumā, pamatojoties uz saņemtajiem datiem, kas attiecās uz par visu Savienības ražošanas nozari, tika analizēti šādi makroekonomiskie rādītāji: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, dempinga starpības lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga.
(131)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Savienības ražošanas nozare norādīja, ka pagaidu regulas 4. tabulā izmantotajos datos par jaudu iekļauta jauda, kas nebija izmantota, taču nebūtu bijusi pieejama biodīzeļdegvielas ražošanai IP laikā vai iepriekšējos gados. Ražotāji šo jaudu atsevišķi norādīja kā “dīkstāves jaudu”, kas nebūtu jāuzskata par izmantošanai pieejamo jaudu. Tāpēc 4. tabulā norādītais jaudas izmantojums bija neprecīzs. Rūpīgi pārskatot no jauna iesniegtos datus, apgalvojums tika apstiprināts un 4. tabulā sniegtie dati tika koriģēti. Pagaidu regulā norādītais jaudas izmantojuma rādītājs bija 43-41 %, un to mainīja uz 46-55 %. Savienības ražošanas nozare arī koriģēja 2009. gada ražošanas apjoma datus, kā redzams turpmākajā tabulā.
2009. g.
2010. g.
2011. g.
IP
Ražošanas jauda (tonnas)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Indekss (2009. gads = 100)
100
99
85
87
Ražošanas apjoms (tonnas)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indekss (2009. gads = 100)
100
107
98
104
Jaudas izmantojums
46 %
50 %
53 %
55 %
Indekss (2009. gads = 100)
100
109
115
120
(132)
Pagaidu regulas 103. apsvērumā analizēti iepriekšējie dati par jaudas izmantojumu un norādīts, ka ražošanas apjoms pieauga, savukārt jauda saglabājās nemainīga. Pēc datu pārskatīšanas ražošanas apjoms turpināja pieaugt, taču attiecīgā perioda izmantojamā jauda samazinājās. Tas liecina, ka Savienības ražošanas nozare, ņemot vērā no Argentīnas un Indonēzijas veiktā importa apjoma pieaugumu un reaģējot uz norisēm tirgū, samazināja pieejamo jaudu. Pārskatītie dati tagad vairāk atbilst Savienības ražošanas nozares un Savienības ražotāju publiskajiem paziņojumiem par to, ka attiecīgajā periodā vairākās ražotnēs tika pārtraukta ražošana un ka nodrošinātā jauda nebija tūlītēji pieejama izmantošanai vai ka to varētu izmantot tikai tad, ja veiktu ievērojamus atkārtotus ieguldījumus.
(133)
Vairākas ieinteresētās personas apšaubīja pārskatītos jaudas un jaudas izmantojuma datus. Tomēr neviena ieinteresētā persona nepiedāvāja alternatīvas. Pārskatīšana tika balstīta uz aktualizētajiem jaudas datiem, ko nodrošināja sūdzības iesniedzējs un kas attiecās uz visu Savienības ražošanas nozari. Pārskatītie dati tika salīdzināti ar atklātībā pieejamiem datiem saistībā it īpaši ar dīkstāves jaudu, kā arī ar to ražotāju jaudu, kuri pārtrauca darbību finansiālu grūtību dēļ. Kā paskaidrots iepriekš 6. iedaļā “Makroekonomiskie rādītāji”, pārskatītie dati sniedz precīzāku datu kopu attiecībā uz jaudu, kas attiecīgajā periodā pieejama biodīzeļdegvielas ražošanai, nekā sākotnēji pieejamā un pagaidu regulā publicētā datu kopa.
(134)
Viena ieinteresētā persona paziņoja, ka Savienības ražošanas nozarei nebija nodarīts kaitējums, jo ražošanas apjoms pieauga atbilstīgi patēriņam. Šis arguments tiek noraidīts, jo par kaitējuma esību skaidri liecina citi būtiski kaitējuma rādītāji, jo īpaši tirgus daļa, kas tika zaudēta no attiecīgajām valstīm veiktā importa dēļ, un rentabilitātes samazināšanās tendence, kas izraisīja zaudējumus.
(135)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei netika nodarīts kaitējums, ja salīdzina tendences tikai laikposmā no 2011. gada līdz IP, nevis laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”). Tā kā IP attiecas uz pusi no 2011. gada, 2011. gada un IP salīdzinājums nav precīzs. Turklāt, lai salīdzinājums būtu jēgpilns, jāpārbauda pietiekami ilga perioda tendences, kuras jāņem vērā, novērtējot kaitējumu, un šajā gadījumā tā tika darīts. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(136)
Šī ieinteresētā persona arī norādīja, ka Komisija pagaidu regulā nebija publicējusi Savienības ražošanas nozares kopējo pārdošanas apjomu, un pieprasīja šo rādītāju publicēt. Tomēr visi pamatregulas 3. panta 5. punktā minētie būtiskie faktori tika pārbaudīti, un tādējādi bija iespējams sagatavot pilnīgu kaitējuma novērtējumu. Datus par pārdošanas apjomu sniedza un apstiprināja izlasē iekļautie uzņēmumi, kuri pārstāvēja visu Savienības ražošanas nozari.
(137)
Šī ieinteresētā persona arī norādīja, ka, tā kā Savienības ražošanas nozare varēja palielināt nodarbinātības līmeni, izmeklēšanas periodā tā netika nelabvēlīgi ietekmēta.
(138)
Tomēr, kā paskaidrots pagaidu regulas 106. apsvērumā, nodarbinātības līmenis šajā kapitālietilpīgajā nozarē ir salīdzinoši zems. Tāpēc nelielas skaitļu pārmaiņas var ievērojami mainīt indeksētos datus. Kā liecina citi rādītāji, kopējā nodarbinātības līmeņa pieaugums nemazina Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(139)
Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 103.-110. apsvērums.
7. Mikroekonomiskie rādītāji
(140)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 102. apsvērumā, pamatojoties uz pārbaudītajiem Savienības ražotāju datiem, tika analizēti šādi mikroekonomiskie rādītāji: vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.
(141)
Atbilstīgas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 111.-117. apsvērums.
8. Secinājums par kaitējumu
(142)
Vairākas personas apstrīdēja pagaidu regulā izteikto secinājumu par kaitējumu, jo atsevišķi rādītāji laikposmā no 2011. gada līdz IP, šķiet, uzlabojās. Lai gan laikposmā no 2011. gada līdz IP atsevišķi rādītāji tiešām palielinājās (piemēram, ražošanas un pārdošanas apjoms), ražošanas nozare šajā periodā nespēja novirzīt izmaksu pieaugumu, kā tas jau norādīts pagaidu regulas 111. apsvērumā. Tāpēc nozares stāvoklis turpināja pasliktināties un zaudējumi no 0,2 % 2011. gadā pieauga līdz 2,5 % IP laikā. Tāpēc tiek uzskatīts, ka arī tad, ja kaitējuma analīzē ņemtu vērā tikai laikposmu no 2011. gada līdz IP, būtu jākonstatē, ka ražošanas nozarei tika radīts būtisks kaitējums.
(143)
Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 118.-120. apsvērums.
F. CĒLOŅSAKARĪBA
1. Importa par dempinga cenām radītā ietekme
(144)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka imports no Argentīnas nevarēja būt kaitējuma cēlonis, jo tā apjoms no 2010. gada līdz IP beigām nemainījās, bet no 2011. gada līdz IP beigām nedaudz samazinājās.
(145)
Šie dati ņemti no pagaidu regulas 2. tabulas un ir precīzi. Tomēr Komisijas veiktā analīze attiecas uz laikposmu no attiecīgā perioda sākuma līdz IP beigām, un šajā laikposmā importa apjoms pieauga par 48 %, bet tirgus daļa - par 41 %. Turklāt, kā paskaidrots pagaidu regulas 90. apsvērumā, tika ņemts vērā imports ne tikai no Argentīnas, bet arī no Indonēzijas.
(146)
Atsaucoties uz gada cenu salīdzinājumu, šī ieinteresētā persona norādīja, ka no Argentīnas importēto ražojumu cenas palielinājās ātrāk nekā Savienības ražošanas nozares ražojumu pārdošanas cenas. Taču no Argentīnas importēto ražojumu cenas joprojām bija mazākas par Savienības ražošanas nozares cenām, un, iespējams, tāpēc Savienības cenas nevarēja pieaugt tik ātri.
(147)
Citas piezīmes par ietekmi, ko radīja imports par dempinga cenām, netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 123.-128. apsvērums.
2. Citu faktoru ietekme
2.1. Imports no trešām valstīm, kas nav attiecīgās valstis
(148)
Piezīmes netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 129. apsvērumā izteiktais secinājums par to, ka imports no citām valstīm neradīja kaitējumu.
2.2. Imports, kas no attiecīgajām valstīm netika veikts par dempinga cenām
(149)
Piemērojot pamatregulas 2. panta 5. punktu, kā norādīts iepriekš 38. un 70. apsvērumā, netika konstatēts, ka no attiecīgajām valstīm bijis arī imports, kas nav par dempinga cenām. Tāpēc tiek attiecīgi pārskatīts pagaidu regulas 130. apsvērums.
2.3. Citi Savienības ražotāji
(150)
Piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 131. apsvērums.
2.4. Savienības ražošanas nozares veiktais imports
(151)
Kā izklāstīts pagaidu regulas 132.-136. apsvērumā, Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā no attiecīgajām valstīm importēja ievērojamus biodīzeļdegvielas daudzumus - līdz pat 60 % no visa importa, kas IP laikā veikts no šīm valstīm.
(152)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka biodīzeļdegvielas importēšana, ko nebūt neveica pašaizsardzības nolūkā, ietilpa Savienības ražošanas nozares “rūpīgi izstrādātā ilgtermiņa stratēģijā” ieguldījumiem biodīzeļdegvielā un tās iegādei no Argentīnas.
(153)
Tā arī apgalvo, ka importēt sojas eļļu uz Savienību un tur to pārstrādāt biodīzeļdegvielā nekad nav bijis ekonomiski pamatoti un ka ekonomiski izdevīgi ir tikai pārstrādāt sojas eļļu Argentīnā un eksportēt iegūto biodīzeļdegvielu.
(154)
Šie apgalvojumi būtu jānoraida. Par šādu “ilgtermiņa stratēģiju” nav iesniegti pierādījumi, un Savienības ražošanas nozare šādas stratēģijas esību noliedz. Turklāt, ja Savienības ražošanas nozares stratēģijā būtu paredzēts papildināt biodīzeļdegvielas produkcijas apjomu, to ražojot Argentīnā un importējot gatavo ražojumu, būtu bezjēdzīgi un neloģiski pēc tam iesniegt sūdzību par šādu importu.
(155)
Viena ieinteresētā persona atkārtoja, ka biodīzeļdegvielas imports, ko Savienības ražošanas nozare veikusi pašaizsardzības nolūkā, patiesībā bija daļa no ilgtermiņa komerciālas stratēģijas. Šis pieņēmums, kas nebija pamatots, tiek noraidīts. Šādas stratēģijas pastāvēšana nav pierādīta, ir izteikti tikai pieņēmumi. Turklāt tas šķiet neloģiski, ka attiecīgie Savienības ražotāji atbalstītu sūdzības iesniedzēju un dažos gadījumos būtu palielinājuši savu jaudu Savienībā, lai gan tiem vienlaikus būtu bijusi stratēģija, kuras mērķis ir nosegt ražošanas vajadzības ar importa palīdzību.
(156)
Tā pati ieinteresētā persona arī iebilda, ka Savienības ražošanas nozares tirgus daļa būtu jāaprēķina, ietverot tās importu, kas veikts pašaizsardzības nolūkā. Šis iebildums tika noraidīts, jo tirgus daļas aprēķiniem jāatspoguļo Savienības ražošanas nozares pašas ražoto preču pārdošanas apjoms un nevis tās tirdzniecības darbības ar gatavo ražojumu, kas veiktas laikā, kad pieaug importa par dempinga cenām apjoms.
(157)
Savienības ražošanas nozare arī ir parādījusi, ka iepriekšējos gados sojas eļļas - un palmu eļļas - importēšana pārstrādei biodīzeļdegvielā bija ekonomiski dzīvotspējīga. Attiecīgā ieinteresētā persona neiesniedza pierādījumus par pretējo. Gatavā ražojuma importēšana ir ekonomiski izdevīga tikai tāpēc, ka pastāv diferencētā eksporta nodokļa izkropļojošā ietekme, kuras dēļ lētāk ir eksportēt biodīzeļdegvielu, nevis izejvielas.
(158)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka šis imports radīja kaitējumu, jo tikai Savienības ražošanas nozarei bija pieejama jauda, kas vajadzīga, lai sajauktu no Argentīnas importēto SME un no Indonēzijas importēto PME ar Savienībā ražotu biodīzeļdegvielu tālākpārdošanai biodīzeļdegvielas pārstrādātājiem. Šis pieņēmums ir nepareizs. Sajaukšana ir vienkārša darbība, ko uzglabāšanas tvertnēs var veikt daudzi tirdzniecības uzņēmumi. Netika iesniegti pierādījumi par to, ka šādus maisījumus varētu sagatavot tikai Savienības ražotāji, tāpēc šis pieņēmums tika noraidīts.
(159)
Viens ražotājs eksportētājs no Indonēzijas vēl arī apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares imports nav veikts pašaizsardzības nolūkā, un salīdzināja datus par 2011. kalendāra gadu un par IP, kas ietver tā paša gada sešus mēnešus. Tādēļ, ja nav iespējams IP sadalīt divās daļās, minētais salīdzinājums ir neprecīzs. Tādēļ šis arguments tiek noraidīts.
(160)
Citas piezīmes par Savienības ražošanas nozares veikto eksportu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 132.-136. apsvērums.
2.5. Savienības ražošanas nozares jauda
(161)
Pagaidu regulas 137.-140. apsvērumā norādīts, ka Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums visā attiecīgajā periodā saglabājās zems, taču, lai gan šajā periodā pasliktinājās izlasē iekļauto uzņēmumu stāvoklis, attiecīgi nesamazinājās to jaudas izmantojums.
(162)
Tāpēc sākotnēji tika secināts, ka zemais jaudas izmantojuma līmenis, kas bija pastāvīgs, nebija Savienībai nodarītā kaitējuma cēlonis.
(163)
Viena ieinteresētā persona komentēja pagaidu regulā izklāstītos datus, norādot, ka arī tad, ja nebūtu bijis importa, Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums IP laikā būtu bijis tikai 53 %. Tā arī pieminēja ražošanas jaudas pieaugumu no 2009. gada līdz IP beigām, kura dēļ attiecīgajā periodā samazinājās jaudas izmantojums.
(164)
Tomēr ieinteresētā persona neiesniedza pierādījumus, kas apliecinātu, ka zemais jaudas izmantojuma līmenis būtu izraisījis tik lielu kaitējumu, lai ietekmētu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos. Pastāvīgās izmaksas ir tikai neliela daļa (aptuveni 5 %) no kopējām ražošanas izmaksām, tāpēc zemais jaudas izmantojuma līmenis bija tikai viens no kaitējuma faktoriem, un tas nebija izšķirīgs. Viens no zemā jaudas izmantojuma līmeņa iemesliem ir arī tas, ka Savienības ražošanas nozare īpašu tirgus apstākļu dēļ pati importēja gatavo ražojumu.
(165)
Turklāt pēc tam, kad tika iekļauti pārskatītie dati par jaudu un tās izmantojumu, Savienības ražošanas nozares jauda attiecīgajā periodā samazinājās, bet jaudas izmantojums no 46 % pieauga līdz 55 %. Tas liecina, ka, ja importa par dempinga cenām nebūtu, Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums ievērojami pārsniegtu minētos 53 %.
(166)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairākas ieinteresētās personas izteica šaubas par secinājumu, ka jaudas izmantošanas zemais līmenis nav bijis noteicošais faktors, kas izraisījis kaitējumu. Tika izteikts pieņēmums, ka fiksētās izmaksas biodīzeļdegvielas nozarē ir daudz lielākas nekā iepriekš minētā nelielā izmaksu daļa. Tomēr tās neiesniedza pierādījumus, kas pamatotu šo pieņēmumu, tādēļ tas tika noraidīts. Jebkurā gadījumā fiksētās izmaksas nav nekādā veidā saistītas ar jaudas izmantojuma likmēm. Izlasē iekļauto uzņēmumu pārbaudē konstatēja, ka fiksēto izmaksu īpatsvars no ražošanas izmaksām IP laikā bija robežās no 3 % līdz 10 %.
(167)
Šajā ziņā tika arī izteikts pieņēmums, ka Savienības ražošanas nozares jaudas pārpalikums bijis tik liels, ka pat bez importa tā nebūtu spējusi gūt pietiekamu rentabilitāti. Šis pieņēmums netika pamatots ar pierādījumiem, un tas, kas Savienības ražošanas nozare 2009. gadā, kad jaudas izmantojums bija neliels, darbojās rentabli, liecina, ka bez importa par dempinga cenām tās rentabilitāte būtu bijusi vēl augstāka.
(168)
Turklāt bija iebildumi par to, ka Savienības ražošanas nozares jaudas samazinājums jau pats par sevi radīja kaitējumu, jo radās izmaksas par rūpnīcu slēgšanu un jaudas samazinājums to rūpnīcu dēļ, kas pārstāja darboties. Šis pieņēmums netika pamatots, un netika iesniegti pierādījumi, kas liecinātu, ka izmaksas par jaudas samazināšanu vai veselu rūpnīcu vai uzņēmumu slēgšanu būtu ievērojamas.
(169)
Visbeidzot, attiecībā uz jaudu tika izteikts pieņēmums, ka attiecīgajā periodā palielināt biodīzeļdegvielas ražošanas jaudu būtu bezatbildīgs uzņēmējdarbības lēmums. Nav iesniegti pierādījumi, kas pamatotu šo pieņēmumu. Turklāt tas, ka daži uzņēmumi spēja palielināt ražošanas jaudu laikā, kad palielinājās Argentīnas un Indonēzijas biodīzeļdegvielas par dempinga cenām importa apjoms, liecina, ka tirgū bija pieprasījums pēc to konkrētajiem ražojumiem.
(170)
Pārskatītie makroekonomiskie rādītāji arī liecina, ka uzņēmumi šajā periodā sāka likvidēt izmantošanai pieejamo jaudu un, tuvojoties IP beigām, sāka slēgt ražotnes, kuras vairs nebija dzīvotspējīgas. Arī uzņēmumu līmeņa jaudas pieaugumi galvenokārt izskaidrojami ar tā dēvētajām “otrās paaudzes” biodīzeļdegvielas ražotnēm, kurās biodīzeļdegvielu ražo no eļļas atkritumiem vai hidrogenētas augu eļļas (“HVO”). Tāpēc Savienības ražošanas nozare īstenoja un joprojām īsteno jaudas racionalizēšanas procesu, lai izpildītu Savienības prasības.
(171)
Citas piezīmes par Savienības ražošanas nozares jaudu netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 137.-140. apsvērums.
2.6. Nepietiekama piekļuve izejvielām un vertikālā integrācija
(172)
Jaunas piezīmes par piekļuvi izejvielām netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 141.un 142. apsvērums.
2.7. Divkāršā uzskaite
(173)
Pagaidu regulas 143.-146. apsvērumā izskatīts apgalvojums par to, ka “divkāršās uzskaites” sistēma - no eļļas atkritumiem iegūtas biodīzeļdegvielas divkārtēja uzskaite attiecībā uz sajaukšanas pilnvarām atsevišķās dalībvalstīs - radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei vai vismaz tiem Savienības ražotājiem, kuri biodīzeļdegvielu ražo no neapstrādātas eļļas.
(174)
Viena ieinteresētā persona atsaucās uz kāda Savienības ražotāja izteiktu piezīmi par to, ka 2011. gadā tā pārdošanas apjoms kritās tāpēc, ka citi ražotāji ražoja divkāršajai uzskaitei atbilstīgu biodīzeļdegvielu.
(175)
Tomēr nelabvēlīgā ietekme uz šo ražotāju bija ierobežota, īslaicīga un tikai daļēji attiecās uz izmeklēšanas periodu, jo divkāršās uzskaites shēmu tajā dalībvalstī, kurā atrodas attiecīgais uzņēmums, pieņēma tikai 2011. gada septembrī. Tā kā izlasē iekļauto uzņēmumu finanšu rezultāti pasliktinājās pēc 2011. gada septembra un šis uzņēmums bija iekļauts izlasē, divkāršo uzskaiti nevar uzskatīt par kaitējuma cēloni.
(176)
Tā kā Savienības ražošanas nozari veido gan tādi uzņēmumi, kuri ražo biodīzeļdegvielu no eļļas atkritumiem un izmanto atsevišķās dalībvalstīs ieviesto divkāršo uzskaiti, gan arī tādi, kuri biodīzeļdegvielu ražo no neapstrādātām eļļām, pieprasījuma pārmaiņas ietekmē Savienības ražošanas nozari. Divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielas ražošanai vajadzīgo lietotu eļļu pieejamais daudzums ir ierobežots, tāpēc ir sarežģīti ievērojami palielināt divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielas ražošanas apjomu. Tāpēc joprojām pastāv liels pieprasījums pēc pirmās paaudzes biodīzeļdegvielas. Izmeklēšanas periodā netika konstatēts ievērojams divkāršajai uzskaitei atbilstīgas biodīzeļdegvielas importa apjoms, un tas liecina par to, ka divkāršā uzskaite novirza pieprasījumu Savienības ražošanas nozarē un nerada importa pieprasījumu. Ieinteresētā persona neiesniedza Komisijai datus, kuri liecinātu, ka no neapstrādātas eļļas iegūtās biodīzeļdegvielas cena attiecīgajā periodā samazinājās divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielas dēļ. Patiesībā fakti liecina, ka divkāršās uzskaites biodīzeļdegviela ir nedaudz dārgāka par neapstrādātas eļļas biodīzeļdegvielu, kuras cena ir saistīta ar minerāldīzeļdegvielu.
(177)
Savienības ražošanas nozares, ko veido abi ražotāju tipi, stāvokļa pasliktināšanos nevar saistīt ar divkāršās uzskaites sistēmu, kuru īsteno atsevišķās dalībvalstīs. Pagaidu regulas 145. apsvērumā minēts, ka pasliktinājās arī to izlasē iekļauto uzņēmumu stāvoklis, kuri ražo divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielu, un tas liecina, ka importa par dempinga cenām radītais kaitējums skar visu nozari.
(178)
Vairākas ieinteresētās personas pēc galīgās informācijas izpaušanas iebilda, ka divkāršās uzskaites dīzeļdegvielas apjoms ir novērtēts ar zemu. Tomēr Savienības tirgū pieejamās divkāršās uzskaites biodīzeļdegvielas apjomi bija ierobežoti salīdzinājumā ar biodīzeļdegvielas kopējo pārdošanas apjomu izmeklēšanas periodā. Turklāt, ja dalībvalstī tiek piemērota divkāršā uzskaite, biodīzeļdegviela, kas atbilst divkāršās uzskaites nosacījumiem, tiek ražota Savienībā un tādējādi pieprasījums ir Savienības ražošanas nozares ietvaros. Netika iesniegti jauni pierādījumi, kas liktu mainīt minēto secinājumu.
(179)
Jaunas piezīmes par regulējuma faktoriem netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 143.-146. apsvērums.
2.8. Citi regulējuma faktori
(180)
Pagaidu regulas 147.-153. apsvērumā izskatīti ieinteresēto personu pieņēmumi par to, ka dalībvalstīs piemērotie ierobežojumi, piemēram, kvotu sistēmas un nodokļu režīmi, izstrādāti tā, lai ierobežotu importu no attiecīgajām valstīm, proti, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, jo īpaši atsevišķās dalībvalstīs, nevar būt radījis imports.
(181)
Sākotnēji šie argumenti tika noraidīti, inter alia tāpēc, ka imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm tiek veikts uz lielāko daļu dalībvalstu. Turklāt pēc šo ražojumu importēšanas uz kādu no dalībvalstīm tos var pārvest un pārdot arī citās dalībvalstīs.
(182)
Viena ieinteresētā persona norādīja, ka 2011. gadā Francijas muitas iestādēs muitots pavisam neliels Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas daudzums un ka arī Vācijā šajā periodā importēts tikai neliels attiecīgā ražojuma apjoms.
(183)
Pirmkārt, kā paskaidrots iepriekš, vienā dalībvalstī muitotu biodīzeļdegvielu var pārdot citā dalībvalstī, tāpēc minētie dati nav uzticami. Otrkārt, izlasē iekļautie Francijas un Vācijas uzņēmumi varēja pierādīt, ka starp to produkcijas un no attiecīgajām valstīm importēto ražojumu cenām pastāv konkurence, kā arī parādīt no tās izrietošo radīto kaitējumu.
(184)
Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka attiecīgajā periodā vairākās dalībvalstīs atcēla biodīzeļdegvielas ražošanas nozares interesēs izstrādātās shēmas, tādējādi samazinot biodīzeļdegvielas uzņēmumu ieņēmumus un radot tiem kaitējumu. Tās konkrēti atsaucās uz nodokļu atvieglojumu un videi nekaitīgo degvielu nodokļu pakāpenisko atcelšanu attiecīgi Francijā un Vācijā.
(185)
Tomēr nepastāv acīmredzama saistība starp laiku, kad notika šīs pārmaiņas, un Savienības ražošanas finanšu rezultātu pasliktināšanos. Daudzi atvieglojumi bija vērsti uz biodīzeļdegvielas lietotājiem, nevis ražotājiem, un IP laikā vairums atvieglojumu joprojām bija spēkā. Nav iesniegti pierādījumi par to, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis būtu dalībvalstu politikas pārmaiņas un obligātas sajaukšanas prasību piemērošana.
(186)
Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs norādīja uz notiekošo Konkurences ĢD izmeklēšanu attiecībā uz iespējamu izkropļotu cenu nosaukšanu informācijas nodošanas laikā par naftas un biodegvielu produktu cenām informācijas aģentūras Platts vajadzībām un pieprasīja apsvērt minētās izmeklēšanas priekšmetu kā iespējamu kaitējuma iemeslu. Šis apgalvojums tika noraidīts, jo izmeklēšana vēl turpinās un konstatējumi nav publiskoti.
(187)
Jaunas piezīmes par dalībvalstu politiku netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 147.-153. apsvērums.
3. Secinājums par cēloņsakarību
(188)
Attiecīgo ražojumu no attiecīgajām valstīm IP laikā importēja par dempinga cenām, kas bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām. Periods, kad palielinājās imports par dempinga cenām, neapstrīdami sakrīt ar periodu, kad pasliktinājās Savienības ražošanas nozares stāvoklis. Imports par dempinga cenām tieši konkurēja ar Savienības ražošanas nozares produkciju, un tādējādi Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā zaudēja rentabilitāti un tirgus daļu. Lai gan ir iespējams, ka Savienības ražošanas nozares rezultātus zināmā mērā ietekmēja pārējie iepriekš minētie faktori, tas nemaina to, ka imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm rada kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(189)
Netika iesniegti jauni pierādījumi, lai mainītu secinājumu par to, ka citu faktoru, kas aplūkoti atsevišķi vai kopā, radītā ietekme nebija tik liela, lai ietekmētu cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei radīto kaitējumu. Citas piezīmes attiecībā uz secinājumu par cēloņsakarību netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 154.-157. apsvērums.
G. SAVIENĪBAS INTERESES
1. Savienības ražošanas nozares intereses
(190)
Piezīmes par Savienības ražošanas nozares interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 159.-161. apsvērums.
2. Nesaistītu importētāju un tirgotāju intereses
(191)
Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ierosinātie maksājumi nelabvēlīgi ietekmēs importētājus un tirgotājus, taču neiesniedza pierādījumus. Patiesībā ar šo argumentu tika apgalvots pretējais, proti, ka šo maksājumu varētu novirzīt lietotājiem un patērētājiem, nosakot augstākas cenas un tādējādi, visticamāk, neietekmējot importētājus un tirgotājus.
(192)
Biodīzeļdegvielas importētāji vai tirgotāji pēc informācijas par pagaidu pasākumiem publicēšanas piezīmes neiesniedza.
(193)
Jaunas papildu piezīmes par nesaistīto importētāju/tirgotāju interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 162. un 163. apsvērums.
3. Lietotāju un patērētāju intereses
(194)
Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ierosināto maksājumu dēļ palielināsies biodīzeļdegvielas cena un tādējādi mazināsies patērētāju motivācija iegādāties ar biodegvielu darbināmus transportlīdzekļus.
(195)
Minētais apgalvojums tiek noraidīts. Galvenais biodīzeļdegvielas lietojums ir tās iejaukšana minerāldīzeļdegvielā pārdošanai patērētājiem, lai tiem nebūtu jāiegādājas speciāls transportlīdzeklis, ko var darbināt tikai ar tīrām biodegvielām.
(196)
Lai gan, ja biodīzeļdegvielu importētu no Argentīnas vai Indonēzijas, šā elementa cena pieaugtu, ja biodīzeļdegvielas daļa patērētājiem pārdotajā dīzeļdegvielā būtu neliela, arī cenas pieaugums būtu neliels un patērētāji to īpaši nemanītu (kā izklāstīts pagaidu regulā).
(197)
Iespējamā pasākumu ietekme uz dīzeļdegvielas galīgo patērētāja cenu, kas varētu būt maza, kā paskaidrots iepriekš, netraucē Atjaunojamo energoresursu direktīvas (“AED”) mērķu sasniegšanu.
(198)
Lietotāji, patērētāji un to intereses pārstāvošas grupas vai apvienības neiesniedza piezīmes par pagaidu regulu.
(199)
Papildu piezīmes par lietotāju interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 164.-166. apsvērums.
4. Izejvielu piegādātāju intereses
(200)
Piezīmes par izejvielu piegādātāju interesēm netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 167.-169. apsvērums.
5. Secinājums par Savienības interesēm
(201)
Netika saņemtas tādas piezīmes, kuru dēļ būtu jāmaina pagaidu regulā izklāstītā Savienības interešu analīze, līdz ar to pasākumu īstenošana joprojām ir Savienības interesēs. Tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 170. un 171. apsvērums.
H. GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(202)
Vairākas ieinteresētās personas iebilda pret pagaidu regulas 175. apsvērumā noteikto Savienības ražošanas nozares mērķa peļņu (t. i., 15 %), norādot, ka tik liela Savienības biodīzeļdegvielas nozares peļņa nebūtu reāla.
(203)
Taču lielākā daļa attiecīgo ieinteresēto personu ierosināja aizstāt 15 % mērķa peļņu ar datiem par citiem laikposmiem vai citu izmeklēšanu datiem, nepaskaidrojot, kāpēc kāds periods vai izmeklēšana būtu piemērotāka par citu laikposmu vai izmeklēšanu.
(204)
Kā paskaidrots pagaidu regulā, 15 % peļņas apmērs bija procentos no apgrozījuma izteikta peļņa, ko Savienības ražošanas nozare guva 2004.-2006. gadā, kad nebija importa par dempinga cenām. Tas bija pēdējais periods, kad peļņu guva apstākļos, kuros nebija importa par dempinga cenām, jo kopš 2006. gada tas Savienības tirgū tika veikts pastāvīgi, vispirms no ASV, pēc tam no Argentīnas un Indonēzijas.
(205)
Tomēr kopš 2004.-2006. gada Savienības biodīzeļdegvielas tirgus daudzējādā ziņā ir ievērojami nobriedis. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam importa par dempinga cenām tirgus daļa bija nenozīmīga un arī cita veida importa apmērs bija mazs. IP laikā importa par dempinga cenām tirgus daļa bija 19 %. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam Savienības ražošanas nozari veidoja 40 uzņēmumi, bet tagad tajā darbojas vairāk nekā 200 uzņēmumu, tādējādi ir pieaudzis arī konkurences līmenis.
(206)
No 2004. gada līdz 2006. gadam ievērojami pieauga patēriņš - no 2 miljoniem metrisko tonnu līdz 5 miljoniem metrisko tonnu, savukārt attiecīgajā periodā patēriņš palielinājās tikai nedaudz, bet jaudas izmantojums, kas 2004.-2006. gadā bija 90 %, IP laikā bija 55 %.
(207)
Tāpēc būtu pamatoti ņemt vērā iepriekš aprakstītās tirgus norises un attiecīgi pielāgot mērķa peļņu, lai atspoguļotu to peļņu, ko Savienības ražošanas nozare varētu gūt pašreizējos tirgus apstākļos.
(208)
Tāpēc tika aprēķināta un izteikta euro šo trīs gadu laikā gūtā faktiskā peļņa par pārdoto metrisko tonnu, nevis izmantota peļņas procentuālā vērtība. Katra gada summa tika koriģēta ar 2011. gada cenām, un pēc tam tika aprēķināta vidējā vērtība. Procentos no apgrozījuma izteikta Savienības ražošanas nozares mērķa peļņa IP laikā ir 11,0 %.
(209)
Tāpēc uz šā pamata tika pārrēķināta kaitējuma novēršanas starpība.
(210)
Pēc pagaidu informācijas izpaušanas attiecībā uz kaitējuma starpības aprēķiniem viena ieinteresētā persona iebilda, ka 5,1 % no importa nodokļa, kas piemērojams ES importētajai RBD palmu eļļai, būtu jāatskaita no Savienības ražotāju ražošanas izmaksām. Šis arguments tiek noraidīts, jo šis maksājums ir izmaksas, kas Savienības ražotājiem rodas, importējot palmu eļļu, un tādēļ tas ir vērā ņemams.
(211)
Viens Indonēzijas ražotājs eksportētājs apstrīdēja Savienības ražošanas nozares mērķa peļņas aprēķinus un to, ka izmantoti 2004. līdz 2006. gada dati, un pēc tam ieteica mērķa peļņas aprēķiniem izmantot vienīgi 2004. gada datus. Tomēr iepriekšējā izmeklēšanā par importu no Amerikas Savienotajām Valstīm tika konstatēts, ka vidēji trīs gadu perioda izmantošana dod precīzāku rezultātu nekā vienīgi 2004. gada izmantošana. Netika iesniegti citi argumenti, kas liktu izdarīt atšķirīgu secinājumu.
(212)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzēji iebilda, ka jāsaglabā sākotnējā posmā ierosinātais 15 % peļņas apjoms. Tomēr sūdzības iesniedzēju izteiktais arguments nav saistīts ar nolūku, kura dēļ ir nosakāma mērķa peļņa, proti, peļņa, ko gūtu Savienības ražošanas nozare, ja nebūtu importa par dempinga cenām. Tāpēc šis arguments tiek noraidīts.
(213)
Citas piezīmes par kaitējuma novēršanas starpību netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināta pagaidu regulas 176. un 177. apsvērumā aprakstītā metodoloģija.
2. Galīgie pasākumi
(214)
Ņemot vērā izdarītos secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, kā arī saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu attiecīgā ražojuma importam piemērojamie galīgie antidempinga pasākumi būtu jānosaka mazākās dempinga un kaitējuma starpības apmērā, ievērojot noteikumu par mazāko maksājumu.
(215)
Antidempinga maksājumu likmes noteiktas, salīdzinot kaitējuma novēršanas starpību un dempinga starpību. Tāpēc galīgās antidempinga maksājumu likmes, kas izteiktas procentos no CIF cenas pie Savienības robežas pirms muitas nodokļu nomaksas, ir šādas:
Valsts
Uzņēmums
Dempinga starpība
Kaitējuma starpība
Antidempinga maksājuma likme
Argentīna
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenosairesa
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(EUR 216,64)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenosairesa
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(EUR 239,35)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenosairesa; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Baijablanka; Vicentin S.A.I.C., Aveljaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(EUR 245,67)
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(EUR 237,05)
Visi pārējie uzņēmumi
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(EUR 245,67)
Indonēzija
PT Ciliandra Perkasa, Džakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(EUR 76,94)
PT Musim Mas, Medana
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(EUR 151,32)
PT Pelita Agung Agrindustri, Medana
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(EUR 145,14)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medana; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medana
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(EUR 174,91)
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(EUR 166,95)
Visi pārējie uzņēmumi
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(EUR 178,85)
(216)
Tomēr, tā kā antidempinga maksājumu piemēros arī maisījumiem, kuru sastāvā ir biodīzeļdegviela (proporcionāli biodīzeļdegvielas svara saturam), kā arī tīrai biodīzeļdegvielai, lai dalībvalstu muitas dienesti maksājumu noteiktu pareizi, būtu precīzāk un lietderīgāk to izteikt kā fiksētu summu euro par neto tonnu un piemērot to tīrai importētai biodīzeļdegvielai vai biodīzeļdegvielas daļai maisījumos.
(217)
Pagaidu regulas 183. apsvērumā norādīts, ka biodīzeļdegvielas imports no attiecīgajām valstīm ir jāreģistrē, lai vajadzības gadījumā ne vēlāk kā 90 dienas pirms pagaidu pasākumu noteikšanas būtu iespējams iekasēt vajadzīgos maksājumus.
(218)
Maksājumus par reģistrētajiem produktiem iespējams iekasēt tikai tad, ja ir izpildīti pamatregulas 10. panta 4. punkta noteikumi. Pārbaudot statistiku par importa apjomu pēc reģistrācijas, tika secināts, ka pirms pagaidu pasākumu noteikšanas tas nevis būtiski pieauga, bet gan ievērojami samazinājās. Tādējādi attiecīgie noteikumi nav izpildīti, un maksājumi par reģistrēto importu netiks iekasēti.
(219)
Atsevišķu uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli. Šīs maksājuma likmes (pretēji valsts mēroga maksājumam, ko piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem”) tiek piemērotas tikai tāda attiecīgā ražojuma importam, kura izcelsme ir attiecīgajās valstīs un kuru ražo minētie uzņēmumi, tātad konkrēti nosaukti tiesību subjekti. Importētajam attiecīgajam ražojumam, kuru ražojis kāds cits, šīs regulas rezolutīvajā daļā konkrēti neminēts uzņēmums, tostarp tiesību subjekts, kas ir saistīts ar konkrēti minētajiem, nevar piemērot šīs likmes, un uz to attiecas maksājuma likme, kura piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(220)
Visas prasības piemērot atsevišķu uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc pārmaiņām tiesību subjekta nosaukumā vai jaunas ražotnes vai tirdzniecības nodaļas izveides) būtu nekavējoties jāadresē Komisijai (12), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par pārmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, tādu pārdošanu iekšzemes tirgū un eksportam, kura saistīta, piemēram, ar šo nosaukuma maiņu vai pārmaiņām ražotnēs vai tirdzniecības nodaļās. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kam piemēro atsevišķās maksājuma likmes.
(221)
Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika plānots ieteikt galīga antidempinga maksājuma noteikšanu Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam un tādu summu galīgo iekasēšanu, kas nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgā informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar galīgo informācijas izpaušanu.
(222)
Ieinteresēto personu mutiskās un rakstiskās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
3. Saistības
(223)
Divi Indonēzijas ražotāji eksportētāji piedāvāja līdzīgas cenu saistības atbilstoši pamatregulas 8. panta 1. punktam. Jānorāda, ka izejvielu cenu būtisko atšķirību dēļ attiecīgais ražojums nav piemērots fiksētām cenu saistībām. Šajā saistībā abi uzņēmumi ierosināja regulāri indeksēt minimālās importa cenas (MIP) attiecībā uz neapstrādātas palmu eļļas (CPO) cenu svārstībām, piemērojot šīm izejvielu izmaksām koeficientu.
(224)
Saistībā ar divu ražotāju eksportētāju piedāvājumiem jānorāda, ka jēgpilnas indeksētas MIP noteikšanā būtu jāņem vērā vairāki papildu parametri, kam ir būtiska nozīme un kas raksturo biodīzeļdegvielas tirgus nestabilitāti. Biodīzeļdegvielas tirgus ir ļoti nestabils, un biodīzeļdegvielas uzņēmējdarbību ietekmē dažādi papildu faktori kā, piemēram, biodīzeļdegvielas tirdzniecības sistēmas sarežģītā uzbūve, benzīna un biodīzeļdegvielas cenu atšķirības, svārstības un attīstība augu eļļu tirgos un dažādu augu eļļu veidu savstarpēja atkarība, kā arī USD/EUR valūtas maiņas likme. Minēto faktoru dēļ katru dienu būtu jāveic ļoti sarežģīta un daudzkārtēja indeksācija, lai tā būtu izmantojama. Tādēļ indeksācija, kas attiecināta tikai uz CPO cenām un veikta reizi mēnesī, ir uzskatāma par nepiemērotu un nenodrošinās gaidīto rezultātu.
(225)
Turklāt tika konstatēts nozīmīgs šķērskompensācijas risks attiecībā uz minētajiem Indonēzijas ražotājiem un to pircējiem, jo uz Savienību bez biodīzeļdegvielas tiek eksportēti arī citi ražojumi un šajā uzņēmējdarbībā parasta prakse ir biodīzeļdegvielas, CPO vai citu ražojumu aizdevumi un mijmaiņa uzņēmumu starpā.
(226)
Tādēļ iepriekš minēto iemeslu dēļ saistību efektīva īstenošana un uzraudzība ir apgrūtināta vai pat neiespējama. Tādēļ iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ minētos saistību piedāvājumus nav iespējams pieņemt.
4. Pagaidu antidempinga maksājumu galīgā iekasēšana
(227)
Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka pagaidu posmā dempinga starpību aprēķinos ieviesušās dažas kļūdas un ka bez šīm kļūdām dempinga starpības būtu de minimis līmenī. Tādēļ ieinteresētā persona pieprasīja neiekasēt pagaidu antidempinga maksājumus. Šis apgalvojums ir jānoraida, jo galīgais antidempinga maksājums nepārprotami ir lielāks nekā pagaidu maksājums.
(228)
Ņemot vērā konstatēto dempinga starpību un Savienības ražošanas nozarei radītā kaitējuma līmeni, būtu galīgi jāiekasē summas, kas nodrošinātas, piemērojot pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo antidempinga maksājumu importētiem Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes nefosilas izcelsmes taukskābju monoalkilesteriem un/vai parafīna gāzeļļām, kas iegūti sintēzes un/vai destilācijas procesā, tīrā veidā vai maisījumā un ko pašreiz klasificē ar KN kodiem ex 1516 20 98 (Taric kodi 1516209821, 1516209829 un 1516209830), ex 1518 00 91 (Taric kodi 1518009121, 1518009129 un 1518009130), ex 1518 00 95 (Taric kodi 1518009510), ex 1518 00 99 (Taric kodi 1518009921, 1518009929 un 1518009930), ex 2710 19 43 (Taric kodi 2710194321, 2710194329 un 2710194330), ex 2710 19 46 (Taric kodi 2710194621, 2710194629 un 2710194630), ex 2710 19 47 (Taric kodi 2710194721, 2710194729 un 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (Taric kodi 3824909701, 3824909703 un 3824909704), 3826 00 10 un ex 3826 00 90 (Taric kodi 3826009011, 3826009019 un 3826009030).
2. Galīgā antidempinga maksājuma likme, ko piemēro 1. punktā aprakstītajam ražojumam, kuru ražo turpmāk minētie uzņēmumi, ir šāda:
Valsts
Uzņēmums
Maksājuma likme euro par neto tonnu
Taric papildu kods
Argentīna
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenosairesa
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenosairesa
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenosairesa; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Baijablanka; Vicentin S.A.I.C., Aveljaneda
245,67
B784
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās:
Cargill S.A.C.I., Buenosairesa; Unitec Bio S.A., Buenosairesa; Viluco S.A., Tukumana
237,05
B785
Visi pārējie uzņēmumi
245,67
B999
Indonēzija
PT Ciliandra Perkasa, Džakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medana
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medana
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medana; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medana
174,91
B789
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Džakarta
166,95
B790
Visi pārējie uzņēmumi
178,85
B999
3. Maisījumiem antidempinga maksājumu piemēro proporcionāli kopējam nefosilas izcelsmes sintēzes un/vai destilācijas procesā iegūtu taukskābju monoalkilesteru un parafīna gāzeļļu svaram (biodīzeļdegvielas saturam) maisījumā.
4. Ja preces pirms laišanas brīvā apgrozībā ir bojātas un tāpēc muitas vērtības noteikšanai saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (13) 145. pantu faktiski maksātā vai maksājamā cena ir noteikta atbilstoši proporcijai, antidempinga maksājuma summu, kas aprēķināta iepriekš minētajos apmēros, procentuāli samazina atbilstoši faktiski samaksātās vai maksājamās cenas proporcijai.
5. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Tiek galīgi iekasētas summas, kas nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumiem, kuri paredzēti Regulā (ES) Nr. 490/2013 par Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importu.
3. pants
Ja kāds jauns Argentīnas vai Indonēzijas ražotājs eksportētājs iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus par to, ka:
-
tas izmeklēšanas periodā (no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam) neeksportēja 1. panta 1. punktā aprakstīto ražojumu uz Savienību,
-
tas nav saistīts ar Argentīnas vai Indonēzijas ražotāju vai eksportētāju, uz kuru attiecas šajā regulā paredzētie pasākumi,
-
tas eksportēja uz Savienību attiecīgo ražojumu pēc izmeklēšanas perioda, kas ir pasākumu noteikšanas pamatā, vai tas ir uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības par ievērojama daudzuma eksportēšanu uz Savienību,
šīs regulas 1. panta 2. punktu var grozīt, pievienojot izlasē neiekļauto ražotāju, kas sadarbojās, sarakstam jauno ražotāju eksportētāju un tādējādi piemērojot tam attiecīgās valsts vidējo svērto maksājuma likmi.
4. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 19. novembrī