РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1299/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 178 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В член 176 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) е предназначен да подпомага преодоляването на основните различия между регионите в Съюза. В съответствие с посочения член и с член 174, първа и втора алинея от ДФЕС, ЕФРР трябва да допринася за намаляване на неравенството между нивата на развитие на различните региони и да намалява изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, сред които трябва да се обръща специално внимание на селски райони, районите, засегнати от промишлен преход и региони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, като например най-северните региони с много ниска гъстота на населението и островните, трансграничните и планинските региони.
(2)
Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3). предвижда общи разпоредби за ЕФРР, Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР). Регламент (ЕС) №1301 /2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) предвижда специални разпоредби относно вида дейности, които могат да бъдат финансирани от ЕФРР и определя техните цели. Посочените регламенти не са изцяло адаптирани към специфичните потребности на цел „Европейско териториално сътрудничество“, при която си сътрудничат най-малко две държави-членки или държава-членка и трета държава. Поради това е необходимо да се определят специални разпоредби за целта „Европейско териториално сътрудничество“ относно нейното приложно поле, географски обхват, финансови средства, тематична концентрация и инвестиционни приоритети, програмиране, мониторинг и оценка, техническа помощ, допустимост, управление, контрол и определяне, участие на трети държави и финансово управление.
(3)
С цел да се увеличи добавената стойност на политиката на сближаване на Съюза специалните разпоредби следва да са насочени към постигане на значително опростяване за всички участници: бенефициери, органи по програмите, органи в участващите държави-членки на съответното местно, регионално или национално равнище, и трети държави, както и на равнището на Комисията.
(4)
С цел да подкрепи хармоничното развитие на територията на Съюза на различни равнища ЕФРР следва да предоставя подкрепа за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
(5)
Трансграничното сътрудничество има за цел преодоляването на общи предизвикателства, установени съвместно в граничните региони, като: затруднен достъп, по-конкретно в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) свързването и на транспортната инфраструктура, упадък на местната промишленост, неподходяща среда за стопанска дейност, липса на мрежови структури между местната и регионалната администрация, ниско равнище на научни изследвания, иновации и навлизане на ИКТ, замърсяване на околната среда, предотвратяване на риска, отрицателни нагласи към гражданите на съседни държави като цели и използването на неоползотворения потенциал за растеж в граничните райони (развитие на трансгранични бази и групи за научни изследвания и иновации, трансгранична интеграция на трудовия пазар, сътрудничество между образователни институции, включително университети или между здравни центрове) чрез засилен процес на сътрудничество за общото хармонично развитие на Съюза.
(6)
Транснационалното сътрудничество има за цел укрепване на сътрудничеството чрез действия, благоприятстващи интегрираното териториално развитие и обвързани с приоритетите на политиката на сближаване на Съюза, и следва също да включва морско трансгранично сътрудничество, което не е застъпено в програми за трансгранично сътрудничество.
(7)
Междурегионалното сътрудничество следва да има за цел да повиши ефективността на политиката на сближаване, като насърчава обмена на опит между регионите по тематичните цели и развитието на градските райони, включително връзките между градските и селските райони, да подобри изпълнението на програмите и действията за териториално сътрудничество, както и да насърчи анализирането на тенденциите на развитието в областта на териториалното сближаване чрез проучвания, събиране на данни и други мерки. Обменът на опит относно тематичните цели следва да подобрява разработването и изпълнението главно на оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, но също, по целесъобразност, на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“, включително насърчаването на взаимноизгодно сътрудничество между новаторски групи за интензивни научни изследвания и обмена между научните работници и научноизследователските институции както в развитите, така и в по-малко развитите райони, като се вземе предвид опитът от програмите „Региони на знанието“ и „Научноизследователски потенциал на регионите по цел „Сближаване“ и най-отдалечените региони“ по Седмата рамкова програма за научни изследвания.
(8)
Следва да се определят обективни критерии за допустимост на региони и райони. За тази цел набелязването на региони и райони на равнището на Съюза, които отговарят на критериите за допустимост, следва да се основава на общата система за класификация на регионите, въведена с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(9)
Трансграничното сътрудничество следва да подкрепя региони, разположени по сухопътни или морски граници. Въз основа на опита от предишни програмни периоди Комисията следва да определи списък на трансграничните райони, които следва да получават подкрепа по отделните програми за трансгранично сътрудничество с опростена процедура. При съставянето на списъка Комисията следва да отчита необходимите корекции с цел да се гарантират съгласуваност, по-специално по отношение на сухопътните и морските граници, и непрекъснатост на програмните райони, установени за програмния период 2007-2013 г. Тези корекции биха могли представляват намаляване или да разширяване съществуващите програмни райони или броя на програмите за трансгранично сътрудничество като допускат възможността за географско припокриване.
(10)
Комисията следва да определи районите за транснационално сътрудничество с оглед на необходимите действия за насърчаване на интегрирано териториално развитие.При определянето на тези райони, Комисията следва да вземе предвид придобития от предходни програми опит и, по целесъобразност, макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни.
(11)
За да се осигури за всички региони на Съюза полза от обмена на опит и добри практики, програмите за междурегионално сътрудничество следва да обхващат цялата територия на Съюза.
(12)
Необходимо е да продължи да се подкрепя или по целесъобразност да се установява трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество със съседните на Съюза трети държави, тъй като това сътрудничество е важен инструмент на политиката за регионално развитие и следва да бъде от полза за регионите на държавите-членки, граничещи с трети държави. За тази цел ЕФРР следва да предоставя принос за трансгранични програми и програми за морските басейни, създадени по Европейския инструмент за съседство (ЕИС) в съответствие с бъдещ законодателен акт на Съюза относно Европейския инструмент за съседство за периода 2014-2020г. („ЕИС“) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) в съответствие с бъдещ законодателен акт на Съюза относно Инструмента за предприсъединителна помощ за периода 2014 - 2020 г. („законодателен акт относно ИПП II“).
(13)
Освен при интервенции по външните граници, подкрепени от инструменти на външната политика на Съюза, които обхващат гранични региони в рамките на Съюза и извън него, следва да е възможно програмите за сътрудничество, подкрепяни от ЕФРР да обхващат региони в рамките на Съюза и в определени случаи извън него, когато регионите извън Съюза не попадат в обхвата на инструментите на външната политика, било защото не са определени като държава бенефициер, или защото такива програми за външно сътрудничество не могат да бъдат създадени. Необходимо е обаче да се вземат необходимите мерки за това подкрепата от ЕФРР за операции, провеждани на територията на трети държави, да обслужва на първо място интересите на регионите на Съюза. В рамките на тези ограничения, когато съставя списъците на трансграничните и транснационалните програмни райони, Комисията следва да включва в тях и региони в трети държави.
(14)
Необходимо е да се предвидят средствата, които ще бъдат разпределени за всеки от компонентите на цел „Европейско териториално сътрудничество“, като значителна част от средствата останат съсредоточени за трансгранично сътрудничество, включително делът на всяка държава-членка от общите средства за трансгранично и транснационално сътрудничество, потенциалът, който е на разположение на държавите-членки във връзка с гъвкавостта между компонентите, и бъде осигурена достатъчна степен на финансова подкрепа за сътрудничество в най-отдалечените региони.
(15)
В интерес на регионите на Съюза следва да се създаде механизъм за организиране на подкрепата от ЕФРР за инструменти на външната политика, като ЕИС и ИПП II, включително в случаите, когато не могат да бъдат приети програми за външно сътрудничество или те трябва да бъдат прекратени. Този механизъм следва да се стреми да постигне оптимално действие и възможно най-добра координация между тези инструменти.
(16)
По-голямата част от финансирането по ЕФРР за програми за трансгранично и транснационално сътрудничество следва да се концентрира върху ограничен брой тематични цели, така че политиката на сближаване да постигне оптимално въздействие на цялата територия на Съюза. Въпреки това при програмата за междурегионалното сътрудничество по тематичните цели концентрацията следва да намери отражение в целта на всяка операция, а не в ограничаване на броя на тематичните цели, така че междурегионалното сътрудничество да допринесе във възможно най-голяма степен за повишаване главно на ефективността на политиката на сближаване по цел „Инвестиции за растеж и работни места” и също така, по целесъобразност, по цел „Европейско териториално сътрудничество”. При другите програми за междурегионално сътрудничество, тематичната концентрация следва да произтича от техния специфичен обхват.
(17)
За постигане на целите и задачите, заложени в стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, в рамките на цел „Европейско териториално сътрудничество“ ЕФРР следва да допринесе за тематичните цели за развитие на икономика, основана на знанието, научните изследвания и иновациите, включително посредством насърчаване на сътрудничеството между предприятията, по-конкретно между МСП, и посредством насърчаване на създаването на системи за трансграничен обмен на информация в областта на ИКТ; за насърчаване на по-екологична, по-ефективно използваща ресурсите и по-конкурентна икономика, включително чрез насърчаване на устойчива трансгранична мобилност; за постигане на висока степен на заетост, която води до социално и териториално сближаване, включително посредством дейности за подкрепа на устойчив туризъм, на културата и националното наследство като част от една териториална стратегия, целяща постигане на растеж, допринасящ за заетостта; и за развитие на административен капацитет. Списъкът на инвестиционните приоритети по различните тематични цели обаче следва да бъде адаптиран към специфичните потребности на цел „Европейско териториално сътрудничество“ чрез предоставяне на допълнителни инвестиционни приоритети, като в рамките на трансграничното сътрудничество бъде предоставена възможност по-специално за продължаване на правното и административно сътрудничество, сътрудничеството между гражданите и институциите и на сътрудничеството в областта на заетостта, обучението, приобщаването на общностите и социалното приобщаване в трансграничен аспекти бъдат разработени координирани макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни в рамките на транснационалното сътрудничество. В допълнение следва да се определят специфични или допълнителни инвестиционни приоритети за определени междурегионални програми за сътрудничество, които да отразяват техните специфични дейности.
(18)
В рамките на тематичната цел за насърчаване на социалното приобщаване и борбата с бедността и като се има предвид нейното практическото значение е необходимо да се гарантира, че по трансграничната програма PEACE между Северна Ирландия и граничните райони на Ирландия за подкрепа на мира и помирението, ЕФРР следва да допринася и за насърчаване на социалната и икономическата стабилност в съответните региони, по-специално посредством действия за насърчаване на сближаването между общностите. Предвид спецификата на посочената трансгранична програма някои правила относно подбора на операции съгласно настоящия регламент следва да не се прилагат към тази трансгранична програма.
(19)
Необходимо е изискванията за съдържанието на програмите за сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество” да бъдат съобразени с техните специфични потребности. В тези изисквания следва да бъдат застъпени и необходимите аспекти за ефективното им изпълнение на територията на участващите държави-членки, като тези относно отговорните органи за одит и контрол, процедура за създаване на съвместен секретариат и разпределение на задълженията в случай на финансови корекции. Когато държавите-членки участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, съответните програми за сътрудничество следва да уточняват по какъв начин намесата би могла да допринесе за тези стратегии. Освен това поради хоризонталния характер на програмите за междурегионално сътрудничество тяхното съдържание следва да се адаптира, особено по отношение на определянето на бенефициера или бенефициерите по текущите програми INTERACT и ESPON.
(20)
С цел да се стимулира координацията на финансирането от ЕФРР за програми за сътрудничество, приети съгласно настоящия регламент, в които участват най-отдалечените региони, с възможното допълващо финансиране от Европейския фонд за развитие (ЕФР), ЕИС, ЕПП II и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), държавите-членки и третите държави или отвъдморски страни или територии (последните наричани по-нататък „територии“), участващи в тези програми за сътрудничество, следва да установят правила за механизми за координация в тези програми.
(21)
Уместно е третите държави или територии да бъдат привличани в процеса на подготовка на програмите за сътрудничество, след като са приели поканата за участие в такива програми. В настоящия регламент следва да се установят специални процедури за такова привличане. Чрез дерогация от стандартната процедура, когато в програма за сътрудничество са включени най-отдалечени райони и трети държави или територии, участващите държави-членки провеждат консултации с тези трети държави или територии, преди да представят програмите на Комисията. За да бъде по-ефективно и прагматично участието на трети държави или територии в програмите за сътрудничество, следва да е възможно споразуменията относно съдържанието на програмите за сътрудничество и относно евентуалния принос на третите държави или територии да бъдат направени чрез официално одобрените протоколи от консултациите с тези трети държави или територии или от обсъжданията в организациите за регионално сътрудничество. Като се отчитат принципите на споделено управление и на опростяване процедурите за одобряване на оперативните програми следва да бъдат такива, че Комисията да одобрява само централните елементи на програмите за сътрудничество, а останалите елементи следва да бъдат одобрени от участващата държава-членка или държави-членки. От съображения за правна сигурност и прозрачност е необходимо да се гарантира, че когато участващата държава-членка или държави-членки изменят елемент на програмата за сътрудничество, който не подлежи на одобрение от страна на Комисията, управляващият орган на тази програма уведомява Комисията за всяко такова решение за изменение в срок от един месец от датата на решението за изменение.
(22)
В съответствие със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж европейските структурни и инвестиционни фондове следва да осигуряват по-интегриран и приобщаващ подход за преодоляване на местните проблеми. За укрепването на този подход подкрепата от ЕФРР в граничните региони следва да бъде координирана с подкрепата от ЕЗФРСР и ЕФМДР, като по целесъобразност включва европейски групи за териториално сътрудничество (ЕГТС), създадени в съответствие с Регламент (ЕС) № 1302/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), когато местното развитие е една от целите им.
(23)
Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. условията за избор на операции следва да бъдат по-ясни и по-стриктни с цел да се гарантира, че се избират само действително съвместни операции. Поради специфичния контекст и особеностите на програмите за сътрудничество между най-отдалечените райони и трети държави или територии, следва да бъдат установени и пригодени по-леки условия за сътрудничество по отношение на провежданите по тези програми операции. Следва да се даде определение на понятието „единствени бенефициери“ и на тези бенефициери следва да се позволи самостоятелно да изпълняват операции за сътрудничество.
(24)
Следва да се уточнят отговорностите на водещите бенефициери, които носят цялостна отговорност за изпълнението на определена операция.
(25)
Изискванията към докладите за изпълнението следва да бъдат съобразени с контекста на сътрудничество и да отразяват цикъла на изпълнение на програмите. С оглед на доброто управление годишният преглед следва да може да се извършва в писмен вид.
(26)
В съответствие с Регламент (ЕС) № 1303/2013 управляващият орган следва да гарантира, че оценките на програмите за сътрудничество се извършват въз основа на плана за оценка и включват оценки за измерване на ефективността, ефикасността и въздействието на тези програми. Поне веднъж по време на програмния период, една оценка следва да оцени по какъв начин предоставената подкрепа е допринесла за постигането на целите на програмата. Тези оценки следва да съдържат информация за всякакви предложения за корекции по време на програмния период.
(27)
В приложение към настоящия регламент следва да бъде съставен общ набор от показатели за изпълнението, които да улеснят извършването на оценка на напредъка на изпълнението на програмите, съобразен със специфичния характер на програмите за сътрудничество. Тези показатели следва да се допълват от специфични за програмата показатели за резултатите и където е уместно - от специфични за програмата показатели за изпълнението.
(28)
Поради участието на повече от една държава-членка и произтичащите от това по-големи административни разходи, по-специално за проверки и превод, таванът на разходите за техническа помощ следва да бъде по-висок, отколкото по цел „Инвестиции за растеж и работни места“. С цел компенсиране на по-високите административни разходи държавите-членки следва да се насърчават, когато е възможно, да намалят административната тежест по отношение на изпълнението на съвместни проекти. Освен това програми за сътрудничество, за които се предоставя ограничена подкрепа от ЕФРР, следва да получат определена минимална сума за техническа помощ, която би могло да е по-голяма от 6 %, с цел да се осигурят достатъчно финансови средства за ефективни дейности за техническа помощ.
(29)
Поради участието на повече от една държава-членка общото правило, предвидено в Регламент (ЕС) № 1303/2013, според което всяка държава-членка приема национални правила за допустимост на разходите, не е целесъобразно за цел „Европейско териториално сътрудничество“. Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. следва да бъде определена ясна йерархия на правилата за допустимост на разходите със силна ориентация към правила за допустимост на разходите,установени на равнището на Съюза или за дадена програма за сътрудничество като цяло, за да се избегнат всякакви възможни противоречия или несъответствия между различни регламенти и между регламентите и националните правила. По-конкретно Комисията, въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г., следва да приеме правила за допустимост на разходите за категориите разходи, предвидени в настоящия регламент.
(30)
Тъй като в изпълнението на операциите често участва персонал от повече от една държава-членка и предвид броя на операциите, при които разходите за персонал представляват съществено перо, следва да се прилага единна ставка на разходите за персонал, основана на другите преки разходи за операциите за сътрудничество, за да се избегне отделно счетоводство за управлението на такива операции.
(31)
Правилата за гъвкавост относно местоположението на операциите извън програмния район следва да бъдат опростени. Освен това е необходимо да се подкрепя и улеснява чрез специфични правила ефективно трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество със съседните на Съюза трети държави или територии, когато това е нужно, за да се гарантира ефективна подкрепа за развитието на регионите на държавите-членки. Във връзка с това в изключителни случаи и при определени условия е целесъобразно да се разреши подкрепа от ЕФРР за операции извън частта на Съюза от програмния район и на територията на съседни трети държави, ако тези операции са от полза за регионите на Съюза.
(32)
Държавите-членки следва да бъдат поощрявани да възложат функциите на управляващия орган наЕГТС или да възложат на такава група отговорността за управлението на тази част от програмата за сътрудничество, която e свързана с територията, обхваната от тази група.
(33)
Управляващият орган следва да създаде съвместен секретариат, който, inter alia, предоставя информация на кандидатите за подкрепа, занимава се със заявленията за проекти и подпомага бенефициерите при изпълнението на техните операции.
(34)
Управляващите органи следва да отговарят за всички функции, установени в Регламент (ЕС) № 1303/2013, включително проверки на управлението, с цел да се гарантират единни стандарти в целия програмен район. Въпреки това когато за управляващ орган бъде определена ЕГТС, тези проверки следва да бъдат провеждани от или под отговорността на управляващия орган поне за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС, докато контрольорите следва единствено да бъдат използвани в останалите държави-членки и трети държави или територии. Дори когато не бъде определена ЕГТС, управляващият орган следва да бъде упълномощен от участващите държави-членки да извършва проверки на целия програмен район.
(35)
Сертифициращите органи следва да носят отговорност за всички функции на сертифициращия орган, установени с Регламент (ЕС) № 1303/2013. Държавите-членки следва да могат да определят управляващ орган, който да изпълнява и функциите на сертифициращ орган.
(36)
Един одитен орган следва да отговаря за извършването на одитните функции, установени с Регламент (ЕС) № 1303/2013, с цел да се гарантират единни стандарти в целия програмен район. Когато няма такава възможност, одитният орган по програмата следва да бъде подпомогнат от група одитори.
(37)
С цел да се засили икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза и да се увеличи ефективността на неговата политика на сближаване, следва да се позволи на трети държави да участват чрез принос към ресурсите на ИПП II и ЕИС в програми за транснационално и междурегионално сътрудничество. Операциите, съфинансирани в рамките на такива програми, следва обаче да продължават да преследват целите на политиката на сближаване, дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза. В този контекст приносът към целите на външните действия на Съюза продължава да има само съпътстващ характер, тъй като центърът на интереса на програмите за сътрудничество следва да се определя от тематичните цели и инвестиционните приоритети на политиката на сближаване. За да бъде осигурено ефективното участие на трети държави в програмите за сътрудничество, управлявани в съответствие с принципа на споделеното управление, условията за изпълнението на програмите следва да се съдържат в самите програми за сътрудничество и ако е необходимо - в споразуменията за финансиране, сключени между Комисията, правителствата на всяка от третите държави и държавата-членка, на чиято територия се намира управляващият орган на съответната програма за сътрудничество. Условията за изпълнението на програмите следва да съответстват на разпоредбите на приложимото право на Съюза и, по целесъобразност - на разпоредбите на националното право на участващите държави-членки, които са свързани с неговото прилагане.
(38)
Следва да се създаде ясна йерархия на финансовите задължения с оглед възстановяването на средства при установени нередности - от бенефициерите през водещия бенефициер и управляващия орган до Комисията. Следва да се предвиди държавите-членки да носят отговорност в случаите, когато средствата не могат да бъдат възстановени.
(39)
Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. следва да се предвиди изрична дерогация за преизчисляване на разходи, извършени във валута, различна от евро, като се прилага месечен обменен курс към възможно най-близката дата до момента на реалното извършване на разходите или през месеца, когато разходите са подадени за проверка или през месеца, когато разходите са докладвани на водещия бенефициер. Плановете за финансиране, докладите и отчетите по съвместни операции за сътрудничество се представят пред съвместния секретариат, органите по програмата и мониторинговия комитет само в евро. Извършва се проверка за точността на преизчисляването.
(40)
С цел да бъдат определени специални правила за изменение на общите показатели за изпълнението и за допустимост на разходите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменението на списъка с общите показатели за изпълнението, установени в приложението към настоящия регламент и със специфичните правила за допустимост на разходите за програмите за сътрудничество. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(41)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на списъците на трансгранични райони и транснационални райони, на списъка на всички програми за сътрудничество и на общия размер на подкрепата от ЕФРР за всяка програма за сътрудничество, на номенклатурата относно категориите интервенции, и на образците за програми за сътрудничество и докладите за изпълнението. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(42)
На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за приемането на решения за одобряване на определени елементи от програмите за сътрудничество и за последващи изменения на тези елементи.
(43)
Настоящият регламент следва да не засяга продължаването или промяната на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1080/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8) или на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие следва да продължи да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или на съответните операции до тяхното приключване. Заявленията за получаване на помощ, представени или одобрени в рамките на Регламент (ЕО) № 1080/2006, следва да продължат да бъдат валидни.
(44)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване чрез преодоляване на основните различия между регионите в Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради степента на неравенство между нивата на развитие на различните региони и изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, както и ограниченията на финансовите ресурси на държавите-членки и регионите, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(45)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент определя обхвата на ЕФРР по отношение на цел „Европейско териториално сътрудничество“ и въвежда специални разпоредби във връзка с тази цел.
2. Настоящият регламент определя за цел „Европейско териториално сътрудничество“приоритетните цели и организацията на ЕФРР, критериите за допустимост на държавите-членки и регионите за получаване на подкрепа от ЕФРР, наличните финансови средства за подкрепа от ЕФРР и критериите за тяхното разпределяне.
С него се въвеждат и необходимите разпоредби с цел да се гарантират ефективното изпълнение, мониторинг, финансово управление и контрол на оперативните програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“ („програми за сътрудничество“), включително в случаите, когато в такива програми за сътрудничество участват трети държави.
3. Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1303/2013 и глава I от Регламент (ЕС) № 1301/2013 се прилагат за цел „Европейско териториално сътрудничество“ и програмите за сътрудничество по нея, освен когато по силата на настоящия регламент изрично е предвидено друго или когато посочените разпоредби могат да се прилагат единствено за цел „Инвестиции за растеж и работни места.“
Член 2
Компоненти на цел „Европейско териториално сътрудничество“
По цел „Европейско териториално сътрудничество“ ЕФРР предоставя подкрепа за следните компоненти:
(1)
трансгранично сътрудничество между гранични региони за насърчаване на интегрирано регионално развитие между съседни региони от две или повече държави-членки, граничещи по суша или по море, или между съседни гранични региони от поне една държава-членка и една трета държава по външните граници на Съюза, които не са обхванати от други програми по външните финансови инструменти на Съюза;
(2)
транснационално сътрудничество на големи транснационални територии с участието на национални, регионални и местни партньори, включително морско трансгранично сътрудничество в случаите, които не са обхванати по линия на трансграничното сътрудничество, с оглед постигането на по-висока степен на териториална интеграция на съответните територии;
(3)
междурегионално сътрудничество за по-ефективна политика на сближаване чрез насърчаване на:
a)
обмен на опит, съсредоточен върху тематични цели между партньорите на цялата територия на Съюза, включително във връзка с развитието на регионите, посочени в член 174 от ДФЕС, за установяване и разпространение на добри практики с оглед на пренасянето им главно в оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, но също, при необходимост, в програми за сътрудничество;
б)
обмен на опит за установяване, пренос и разпространение на добри практики в областта на устойчивото развитие на градските райони, включително връзките между градските и селските райони;
в)
обмен на опит за установяване, пренос и разпространение на добри практики и новаторски подходи по отношение на изпълнението на действия и програми за сътрудничество, както и използването на ЕГТС;
г)
анализ на тенденции в развитието по отношение на целите за териториално сближаване, включително териториалните аспекти на икономическото и социалното сближаване, и хармонично развитие на територията на Съюза чрез проучвания, събиране на данни и други мерки.
Член 3
Географски обхват
1. По отношение на трансграничното сътрудничество подкрепа получават региони на Съюза на ниво 3 по NUTS по всички вътрешни и външни сухопътни граници, които не са обхванати от други програми по външните финансови инструменти на Съюза, и всички региони на Съюза на ниво 3 по NUTS по морски граници, отстоящи най-много на 150 km, без да се засягат евентуални корекции, необходими с цел да се гарантират съгласуваност и непрекъснатост на районите по програмите за сътрудничество, определени за програмния период 2007-2013 г.
Комисията, чрез актове за изпълнение, приема решение, установяващо списъка на трансграничните райони, които получават подкрепа, разбит по програми за сътрудничество. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедура по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
В списъка се уточняват и регионите на Съюза на ниво 3 по NUTS, които се имат предвид при разпределянето на средства от ЕФРР за трансгранично сътрудничество по всички вътрешни граници и по външните граници, обхванати от външните финансови инструменти на Съюза, като ЕИС, съгласно законодателния акт относно ЕИС и ИПП II, съгласно законодателния акт относно ИПП II.
Когато представят проект на програми за трансгранично сътрудничество, държавите-членки могат - в надлежно обосновани случаи и с цел да осигурят съгласуваността между трансграничните райони - да поискат региони на ниво 3 по NUTS, различни от изброените в решението, посочено във втора алинея, да бъдат включени в даден район за трансгранично сътрудничество.
По искане на съответната държава-членка или държави-членки с цел улесняване на трансграничното сътрудничество по морските граници за най-отдалечените региони и без да се засягат разпоредбите на първа алинея, Комисията може да включи в решението, посочено във втора алинея, регионите на ниво 3 по NUTS в най-отдалечените региони по морски граници, отстоящи на над 150 km, като трансгранични райони, които могат да получават подкрепа от съответните средства на тези държави-членки,.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за трансгранично сътрудничество могат да бъдат включени региони в Норвегия и Швейцария както и Лихтенщайн, Андора, Монако и Сан Марино, както и трети държави или територии, съседни на най-отдалечените региони, всички от които съответстват на ниво 3 по NUTS.
3. По отношение на транснационалното сътрудничество Комисията приема чрез актове за изпълнение решение, установяващо списък на транснационалните райони, които следва да получават подкрепа, разбит по програми за сътрудничество и обхващащ региони на ниво 2 по NUTS, и гарантира непрекъснатост на сътрудничеството в по-големи съгласувани райони въз основа на предходни програми, при отчитане на макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, където е уместно. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Когато представят проекти на програми за транснационално сътрудничество, държавите-членки могат да поискат към даден район за транснационално сътрудничество да бъдат добавени допълнителни региони на ниво 2 по NUTS, граничещи с регионите, изброени в решението, посочено по първа алинея. Държавите-членки посочат мотивите за това искане.
4. Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за транснационално сътрудничество могат да бъдат включени региони от следните трети държави или територии:
a)
третите държави или територии, изброени или посочени в параграф 2 от настоящия член;
б)
Фарьорските острови и Гренландия.
Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за транснационално сътрудничество могат да бъдат включени и региони на трети държави, обхванати от външните финансови инструменти на Съюза, като ЕИС съгласно законодателния акт относно ЕИС, включително съответните региони на Руската федерация, и ИПП II, съгласно законодателния акт относно ИПП II.На разположение се предоставят годишни бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от ЕИС и ИПП II за тези програми, при условие че в програмите по подходящ начин са застъпени съответните цели в областта на външното сътрудничество.
Тези региони съответстват на ниво 2 по NUTS.
5. По отношение на междурегионалното сътрудничество подкрепата от ЕФРР обхваща цялата територия на Съюза.
Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, програмите за междурегионално сътрудничество могат да обхващат цялата територия или част от третите държави или територии, посочени в параграф 4, първа алинея, букви а) и б)от настоящия член.
6. С информативна цел регионите на трети държави или територии, посочени в параграфи 2 и 4, се споменават в списъците по параграфи 1 и 3.
7. В надлежно обосновани случаи с цел увеличаване на ефикасността на изпълнението на програмата, най-отдалечените региони могат да включат в единна програма за териториално сътрудничество сумите от ЕФРР, разпределени за трансгранично и транснационално сътрудничество, включително допълнителните средства, предвидени в член 4, параграф 2 при спазване на приложимите правила за всяка от тези суми.
Член 4
Ресурси за цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Средствата за цел „Европейско териториално сътрудничество“ възлизат на 2,75 % от глобалните налични средства за поемане на бюджетни задължения от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд за програмния период 2014-2020 г., посочени в член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 (т.е. общо 8 948 259 330 EUR), и се разпределят, както следва:
a)
74,05 % (или общо 6 626 631 760 EUR за трансгранично сътрудничество;
б)
20,36 % (или общо 1 821 627 570 EUR) за транснационално сътрудничество;
в)
5,59 % (или общо 500 000 000 EUR) за междурегионално сътрудничество.
2. За програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“ за най-отдалечените региони се разпределят средства в размер най-малко 150 % от предоставената подкрепа от ЕФРР за програмния период 2007-2013 г. за програми за сътрудничество. Освен това сума в размер 50 000 000 EUR от средствата, разпределени за междурегионално сътрудничество, се отделя за сътрудничество в най-отдалечените региони. По отношение на тематичната концентрация за тези допълнителни средства се прилага член 6, параграф 1.
3. Комисията уведомява всяка държава-членка за дела й от общите суми за трансгранично и транснационално сътрудничество съгласно посоченото в параграф 1, букви а) и б), с разпределението по години. Критерий за разпределението по държави-членки е броят на населението в районите, посочени в член 3, параграф 1, втора алинея и член 3, параграф 3, първа алинея.
Въз основа на сумите, оповестени съгласно първа алинея всяка държава-членка информира Комисията дали и как е използвала възможността за трансфер, предвидена в член 5, и произтичащото от нея разпределение на средства между трансграничните и транснационалните програми, в които държавата-членка участва. Въз основа на предоставената от държавите-членки информация Комисията приема чрез актове за изпълнение решение, в което се съдържа списък с всички програми за сътрудничество и се посочва общият размер на цялостната подкрепа от ЕФРР за всяка програма. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013
4. Приносът от ЕФРР за трансгранични програми и програми за морските басейни по ЕИС, както и за трансгранични програми по ИПП II, се определя от Комисията и съответните държави-членки. Определеният за всяка държава-членка принос от ЕФРР впоследствие не се преразпределя между съответните държави-членки.
5. Подкрепата от ЕФРР за отделните трансгранични програми и програми за морските басейни по ЕИС и трансграничните програми по ИПП II се предоставя, при условие че от ЕИС и ИПП II бъдат предоставени най-малко средства в равностоен размер. Този равностоен размер е в рамките на максималната сума, определена в законодателния акт относно ЕИС или законодателния акт относно ИПП II.
6. Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от ЕФРР за трансграничните програми и програмите за морските басейни по ЕИС и трансграничните програми по ИПП II, се вписват в съответните бюджетни редове за тези инструменти за бюджетната 2014 година.
7. През 2015 и 2016 г. годишният принос от ЕФРР за програмите по ЕИС и ИПП II, за който до 30 юни в Комисията не е била представена нито една програма по трансграничните програми и програмите за морските басейни в рамките на ЕИС и трансграничните програми по ИПП II, и който не е бил преразпределен в полза на друга програма, представена в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество по параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
Ако до 30 юни 2017 г. все още има трансгранични програми и програми за морските басейни в рамките на ЕИС и трансгранични програми по ИПП II, които не са били представени в Комисията, цялата подкрепа от ЕФРР, посочена в параграф 4 за тези програми, за оставащия период до 2020 г., която не е била преразпределена в полза на друга приета програма в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
8. Всички трансгранични програми и програми за морските басейни, посочени в параграф 4, приети от Комисията, се прекратяват, или разпределените за програмата средства се намаляват в съответствие с приложимите правила и процедури, по-специално в случай че:
a)
нито една от държавите партньори, обхванати от програмата, не е подписала съответното финансово споразумение в срока, определен в съответствие с законодателния акт относно ЕИС или законодателния акт относно ИПП II; или
б)
програмата не може да бъде изпълнена съгласно плана поради възникнали проблеми във взаимоотношенията между участващите държави.
В тези случаи по искане на съответната(ите) държава(и)-членка(и), посочената в параграф 4 подкрепа от ЕФРР, съответстваща на годишните вноски, за които все още не са били поети задължения, или на годишните вноски, за които са били поети задължения и тези задължения са били отменени изцяло или частично през същата бюджетна година, и които не са били преразпределени в полза на друга програма в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество съгласно параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
9. Комисията предоставя на комитета, създаден съгласно член 150, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, годишно обобщение на финансовото изпълнение на трансграничните програми и програмите за морските басейни по ЕИС, както и на трансграничните програми по ИПП II, за които ЕФРР допринася в съответствие с настоящия член.
Член 5
Опция за прехвърляне
Всяка държава-членка може да прехвърли до 15 % от разпределените за нея финансови средства за всеки от компонентите, посочени в член 4, параграф 1, букви а) и б) от един от тези компоненти към друг компонент.
ГЛАВА II
Тематична концентрация и инвестиционни приоритети
Член 6
Тематична концентрация
1. Поне 80 % от средствата, отпускани от ЕФРР за всяка програма за трансгранично сътрудничество и за всяка транснационална програма, се концентрират върху най-много четири от тематичните цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. Всички тематични цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013 г., могат да се избират за междурегионално сътрудничество, посочено в член 2, точка 3, буква а) от настоящия регламент.
Член 7
Инвестиционни приоритети
1. ЕФРР, в рамките на своя обхват, както е посочено в член 3 от Регламент (ЕС) № 1301/2013, допринася за постигането на тематичните цели, изложени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013. чрез съвместни действия по трансгранични, транснационални и междурегионални програми за сътрудничество. В допълнение към инвестиционните приоритети, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1301 /2013., ЕФРР може също така да подкрепя следните инвестиционни приоритети в рамките на тематичните цели, посочени за всеки от компонентите на европейското териториално сътрудничество:
a)
в областта на трансграничното сътрудничество:
i)
насърчаване на устойчива и качествена заетост и подкрепа за мобилността на работната сила чрез интеграция на трансграничните трудови пазари, включително трансгранична мобилност, съвместни местни инициативи за заетост, информационни и консултационни услуги и съвместно обучение;
ii)
насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация чрез насърчаване на равенството между половете, равните възможности, както и интеграцията на общностите през граница;
iii)
инвестиции в образованието, обучението и професионално обучение за умения и ученето през целия живот чрез разработване и изпълнение на съвместни образователни и обучителни схеми и на схеми в областта на професионалното обучение;
iv)
повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез насърчаване на правното и административното сътрудничество и сътрудничеството между гражданите и институциите;
б)
в областта на транснационалното сътрудничество: повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез развиване и координиране на макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни;
в)
в областта на междурегионалното сътрудничество: повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез:
i)
разпространяване на добри практики и експертен опит и извличане на ползи от резултатите от обмяната на опит във връзка с устойчиво градско развитие, включително връзките между градските и селските райони, съгласно член 2, точка 3, буква б).
ii)
насърчаване на обмяната на опит с цел укрепване на ефективността на програмите и действията за териториално сътрудничество, както и използването на ЕГТС съгласно член 2, точка 3, буква в);
iii)
укрепване на доказателствената база с цел укрепване на ефективността на политиката на сближаване и постигането на тематичните цели чрез анализ на тенденциите за развитие съгласно член 2, точка 3, буква г);
2. При трансграничната програма PEACE и в рамките на тематичната цел за насърчаване на социалното приобщаване, борбата с бедността и всяко форма на дискриминация, ЕФРР допринася също така за насърчаването на социалната и икономическата стабилност в съответните региони, по-специално чрез действия за насърчаване на сближаването между общностите.
ГЛАВА III
Програмиране
Член 8
Съдържание, приемане и изменение на програмите за сътрудничество
1. Всяка програма за сътрудничество се състои от приоритетни оси. Без да се засягат разпоредбите на член 59 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, всяка приоритетна ос отговаря на една тематична цел и включва един или няколко инвестиционни приоритета от същата тематична цел в съответствие с членове 6 и 7 от настоящия регламент. По целесъобразност и с цел увеличаване на нейното въздействие и ефективност чрез тематично съгласуван интегриран подход за осъществяване на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, дадена приоритетна ос може, в надлежно обосновани случаи, да съчетава един или повече допълнителни инвестиционни приоритета от различни тематични цели, за да се постигне максимален принос към тази приоритетна ос.
2. Всяка програма за сътрудничество допринася за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и за постигането на икономическото, социалното и териториалното сближаване и посочва:
a)
обосновка на избора на тематични цели, съответстващите им инвестиционни приоритети и разпределените за тях финансови средства, с оглед на общата стратегическа рамка, предвидена в Приложение I към Регламент (ЕС) № 1303/2013 въз основа на анализ на нуждите в програмния район и избраната в отговор на тези нужди стратегия, разглеждане, по целесъобразност, на липсващите връзки в трансграничната инфраструктура, като се вземат предвид резултатите от предварителната оценка, направена в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
за всяка приоритетна ос, различна от техническата помощ:
i)
инвестиционните приоритети и съответстващите им конкретни цели;
ii)
за да се укрепи насочеността на програмирането към постигането на резултати - очакваните резултати по специфичните цели и съответните показатели за резултатите, с базова стойност и целева стойност, количествено определена, когато е целесъобразно, в съответствие с член 16;
iii)
описание на видовете и примерите за действия, които ще получат подкрепа по всеки инвестиционен приоритет, и очаквания им принос за постигането на специфичните цели, посочени в подточка i), включително ръководните принципи за подбора на операциите и, когато е целесъобразно, определяне на основни целеви групи, конкретни целеви територии, категории бенефициери, планираното използване на финансовите инструменти, както и на големи проекти;
iv)
общите и специфичните показатели за изпълнението, включително количествено определената целева стойност, които се очаква да допринесат за постигането на резултатите, в съответствие с член 16, за всеки един инвестиционен приоритет;
v)
набелязване на стъпки за изпълнението на финансови показатели и на показатели за изпълнението, и когато е целесъобразно на показателите за резултати, които да служат за етапни цели и целеви стойности на рамката на изпълнението в съответствие с член 21, параграф 1 и приложение II към посочения регламент (ЕС) № 1303/2013;
vi)
по целесъобразност, резюме на планираното използване на техническа помощ, включително, когато е необходимо, действия за укрепване на административния капацитет на органите, участващи в управлението и контрола на програмите, и бенефициерите и, когато е необходимо, действия за повишаване на административния капацитет на съответните партньори за участие в изпълнението на програмите;
vii)
съответстващите категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията, и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
в)
за всяка приоритетна ос, която засяга техническата помощ:
i)
специфични цели;
ii)
очакваните резултати за всяка конкретна цел и, където това е обективно оправдано, предвид съдържанието на действията, съответните показатели за резултати с базова стойност и целева стойност в съответствие с член 16;
iii)
описание на действията, които ще получат подкрепа, и очаквания им принос за постигане на конкретните цели, посочени в подточка i);
iv)
показателите за изпълнението, които се очаква да допринесат за постигане на резултатите;
v)
съответстващите категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията, и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
Подточка ii) не се прилага, когато приносът на Съюза за приоритетната ос или приоритетните оси, които засягат техническата помощ в рамките на определена програма за сътрудничество, не надвишава 15 000 000 EUR;
г)
план за финансиране със следните таблици (без подялба по участващи държави-членки):
i)
таблица, в която за всяка година в съответствие с правилата за равнищата на съфинансиране, посочени в членове 60, 120 и 121 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит, предвиден за подкрепата от ЕФРР;
ii)
таблица, в която за целия програмен период за програмата за сътрудничество и за всяка приоритетна ос се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит на подкрепата от ЕФРР и националното съфинансиране. За приоритетните оси, които съчетават инвестиционни приоритети от различни тематични цели, в таблицата се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит и националното съфинансиране за всяка една от съответните тематични цели. Когато националното съфинансиране е съставено от публично и частно съфинансиране, в таблицата се дава ориентировъчна разбивка на публичните и частните източници. Тя показва с информативна цел евентуалния принос на участващите в програмата трети държави, и предвижданото участие от ЕИБ;
д)
списък на големите проекти, чието изпълнение е планирано в рамките на програмния период.
Комисията приема актове за изпълнение относно номенклатура, посочена в първа алинея, буква б), подточка vii) и буква в), подточка v). Тези актове за изпълнение са приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3 от Регламент № 1303/2013.
3. При отчитане на нейното съдържание и цели дадена програма за сътрудничество описва интегрирания подход за териториално развитие, включително по отношение на регионите и районите, посочени в член 174, параграф 3 от ДФЕС, като се вземат предвид споразуменията за партньорство на участващите държави-членки и представя начините, по които тази програма за сътрудничество допринася за изпълнението на нейните цели и планираните резултати, като уточнява, по целесъобразност, следното;
a)
подхода за използването на инструментите на ръководеното от общностите местно развитие и принципите за определяне на областите, в които той ще бъде приложен;
б)
принципите за определяне на областите в градовете, в които ще се изпълняват интегрирани действия за устойчиво градско развитие, и ориентировъчен размер на разпределяната от ЕФРР подкрепа за тези действия;
в)
подхода за използването на инструмента за интегрирани териториални инвестиции, посочен в член 11, в случаи, различни от обхванатите в буква б), и примерната сума, отпусната за тях по всяка приоритетна ос;
г)
когато държавите-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, приноса на планираните интервенции по програмата за сътрудничество към тези стратегии, предмет на потребностите на програмния район, както са установени от съответните държави-членки и при отчитане, когато е приложимо, на стратегически важните проекти, определени в тези стратегии.
4. В програмата за сътрудничество се посочват и:
a)
разпоредбите за изпълнение, които:
i)
определят управляващия орган, сертифициращия орган по целесъобразност и одитния орган;
ii)
определят органа или органите, определени да изпълняват контролни функции;
iii)
определят органа или органите, определени да отговарят за изпълнението на одиторски функции;
iv)
установяват процедурата за създаване на съвместен секретариат;
v)
определят общо описание на механизмите за управление и контрол;
vi)
определят разпределянето на задълженията между участващите държави-членки в случай на финансови корекции, наложени от управляващия орган или Комисията.
б)
органът, към който Комисията прави плащания;
в)
предприетите действия за включване на партньорите, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, в подготовката на програмата за сътрудничество, и ролята на тези партньори в подготовката и изпълнението на програмата за сътрудничество, включително включването им в мониторинговия комитет;
5. В програмата за сътрудничество се посочва и следното, като се взема предвид съдържанието на споразуменията за партньорство и се отчита институционалната и правната рамка на държавите-членки:
a)
механизми, с които се гарантира ефективна координация между ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд, ЕЗФРСР, ЕФМДР и други инструменти за финансиране, национални и на Съюза, включително координацията и евентуалната комбинация с Механизма за свързване на Европа съгласно Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), ЕИС, ЕФР и ИПП II, както и с ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, изложени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1303/2013, в случаите, когато държавите-членки и трети държави или територии участват в програми за сътрудничество, които включват използването на бюджетни кредити по ЕФРР за най-отдалечените региони и средства от ЕФР, механизми за координация на подходящо равнище с цел улесняване на ефективната координация на използването на тези бюджетни средства и ресурси;
б)
резюме на оценката на административната тежест за бенефициерите и, при необходимост, на планираните действия за намаляване на тази тежест, придружено от ориентировъчен график за тези действия.
6. Изискваната информация по параграф 2, първа алинея, буква а), параграф 2, първа алинея, буква б), подточки i)-vii), параграф 3 и параграф 5, буква а) се адаптира към специфичния характер на програмите за сътрудничество съгласно член 2, точка 3, букви б), в) и г). Изискваната информация по параграф 2, първа алинея, буква д) и параграф 5, буква б), не се включва в програмите за сътрудничество съгласно член 2, точка 3, букви в) и г).
7. Всяка програма за сътрудничество, по целесъобразност и предмет на съответната надлежно обоснована оценка от страна на държавите-членки за съответствието им със съдържанието и целите на програмата, съдържа описание на:
a)
конкретните действия, с които при избора на операциите се отчитат изискванията за опазване на околната среда, ресурсната ефективност, смекчаването на изменението на климата и приспособяването към него, устойчивостта при бедствия, както и превенцията и управлението на риска;
б)
конкретните действия за насърчаване на равните възможности и предотвратяване на дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация по време на подготовката, разработването и изпълнението на програмата за сътрудничество, и по-специално във връзка с достъпа до финансиране, като се имат предвид потребностите на различните целеви групи, изправени пред риск от подобна дискриминация, и по-специално изискванията за осигуряване на достъпност за хората с увреждания;
в)
приноса на програмата за сътрудничество за насърчаване на равенството между мъжете и жените и - където е целесъобразно - описание на уредбата, с която се гарантира отчитането на социалния аспект на пола на ниво програма и на ниво операции.
Първа алинея, букви а) и б) не се прилагат за програми за сътрудничество по член 2, точка 3, букви б), в) и г).
8. В програмите за сътрудничество по член 2, точка 3, букви в) и г) се определят техният бенефициер или бенефициери и може да бъде определена процедурата за отпускане на средства
9. Участващите държави-членки и - когато са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество - третите държави или територии, когато е приложимо, потвърждават писмено съгласието си със съдържанието на програмата за сътрудничество преди представянето ѝ в Комисията. Това споразумение включва и ангажимент от страна на всички участващи държави-членки и, по целесъобразност, трети държави или територии, да предоставят необходимото съфинансиране за изпълнение на програмата за сътрудничество и, когато е приложимо, ангажимента за финансов принос от страна на третите държави или територии.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на програми за сътрудничество, които включват най-отдалечени региони и трети държави или територии, съответните държави-членки провеждат консултации с тези трети държави или територии, преди да представят програмите за сътрудничество на Комисията. В този случай постигнатото съгласие по съдържанието на програмите за сътрудничество и евентуалния принос на третите държави или територии може да бъде изразено в официално одобрения протокол от срещите за консултации с третите държави или територии или обсъжданията в рамките на организациите за регионално сътрудничество.
10. Участващите държави-членки и - когато са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество - третите държави и територии изготвят програмата за сътрудничество в съответствие с приетия от Комисията образец.
11. Комисията приема образеца, посочени в параграф 10 чрез актове за изпълнение. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
12. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение за одобряване на всички елементи, включително бъдещи изменения, които попадат в обхвата на настоящия член, с изключение на елементите, попадащи в обхвата на параграф 2, буква б), подточка vii), параграф 2, буква в), подточка v), параграф 2, буква д), параграф 4, буква а), подточка i) и параграф 4, буква в), и параграфи 5 и 7 от настоящия член, за които участващите държави-членки продължават да носят отговорност.
13. За всяко решение за изменение на елементите на програмата за сътрудничество, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 12, управляващият орган уведомява Комисията в рамките на един месец от датата на решението за изменение. В решението за изменение се посочва датата на влизането му в сила, която не може да предшества датата на неговото приемане.
Член 9
Съвместен план за действие
В случаите, когато за изпълнението на съвместния план за действие, посочен в член 104, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, като бенефициер отговаря ЕГТС, служители на съвместния секретариат на програмата за сътрудничество и членове на Общото събрание на ЕГТС могат да участват като членове в управителния комитет по член 108, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Членовете на Общото събрание на ЕГТС не могат да представляват мнозинство в управителния съвет.
Член 10
Водено от общностите местно развитие
Водено от общностите местно развитие съгласно член 32 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 може да се осъществява по програми за трансгранично сътрудничество, при условие че в състава на местната група за развитие участват представители на поне две държави, една от които е държава-членка.
Член 11
Интегрирани териториални инвестиции
Междинният орган по програмите за сътрудничество, който управлява и реализира интегрираните териториални инвестиции, посочени в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, е юридическо лице, учредено в съответствие със законодателството на една от участващите държави, при условие че негови учредители са публични органи или организации от поне две участващи държави, или ЕГТС.
Член 12
Избор на операции
1. Операции по програмите за сътрудничество се избират от мониторингов комитет, посочен в член 47 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Посоченият мониторингов комитет може да състави управителен комитет, който да работи под негово ръководство и да осъществи избора на операции.
2. В избраните операции за трансгранично и транснационално сътрудничество участват бенефициери най-малко от две участващи държави, поне една от които е държава-членка. Определена операция може да се изпълнява на територията на една-единствена държава, при условие че са установени трансгранични и транснационални въздействия и ползи.
В операции в областта на междурегионалното сътрудничество, посочени в член 2, точка 3, букви а) и б), участват бенефициери най-малко от три държави, поне две от които са държави-членки.
Условията, посочени в първа алинея, не се прилагат за операции по трансграничната програма PEACE между Северна Ирландия и граничните райони на Ирландия за подкрепа на мира и помирението съгласно посоченото в член 7, параграф 2.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2 ЕГТС или друго юридическо лице, учредено в съответствие със законодателството на една от участващите държави, може да бъде единствен бенефициер за определена операция, при условие че учредителите са публични органи или организации от: поне две участващи държави при трансгранично и транснационално сътрудничество и поне три участващи държави при междурегионално сътрудничество.
Юридическо лице, което прилага съответно финансов инструмент или фонд на фондове, може да бъде единственият бенефициер за определена операция, без да се прилагат изискванията за неговия състав, определени в първа алинея.
4. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на осигуряването с персонал или на финансирането на операциите, или по отношение на двете.
При операция по програми между най-отдалечени региони и трети държави или територии от бенефициерите се изисква да си сътрудничат само в две от областите, посочени в първа алинея.
5. За всяка операция управляващият орган предоставя на водещия или единствен бенефициер документ, с който се определят условията за предоставяне на подкрепа за операцията, включително специалните изисквания за продуктите или услугите, които ще бъдат предоставяни в рамките на операцията, план за финансиране и график за изпълнение.
Член 13
Бенефициери
1. Когато в определена операция по програма за сътрудничество участват двама или повече бенефициери, всички бенефициери определят един от тях като водещ бенефициер.
2. Водещият бенефициер:
a)
определя взаимоотношенията си с останалите бенефициери чрез споразумение, включващо разпоредби, inter alia, които гарантират доброто финансово управление на отпуснатите за операцията средства, включително механизмите за възстановяване на неправомерно изплатени суми;
б)
поема отговорност да осигури изпълнението на цялата операция;
в)
гарантира, че представените от всички бенефициери разходи са били извършени за изпълнение на операцията и съответстват на дейностите, договорени между всички бенефициери, както и в съответствие с документа, предоставен от управляващия орган съгласно член 12, параграф 5;
г)
прави необходимото за това, разходите, представени от другите бенефициери, да бъдат проверени от контрольор(и) в случаите, когато такава проверка не се извършва от управляващия орган, съгласно член 23, параграф 3.
3. Освен ако в споразуменията по параграф 2, буква а) не е предвидено друго, водещият бенефициер гарантира, че останалите бенефициери получават общата сума на предоставения от фондовете принос възможно най-бързо и изцяло. Не се приспада или удържа каквато и да е сума и не се начислява специална такса или друга такса със същия ефект, която би намалила тези суми за останалите бенефициери.
4. Водещите бенефициери трябва да се намират на територията на държава-членка, участваща в програмата за сътрудничество. При все това държавите-членки и третите държави или територии, участващи в програма за сътрудничество, могат да се договорят, че водещият бенефициер може да се намира на територията на трета държава или територия, участваща в тази програма за сътрудничество, при условие че управляващият орган се е уверил, че водещият бенефициер е в състояние да изпълнява задачите по параграфи 2 и 3 и че са изпълнени изискванията за управление, проверки и одит.
5. Единствените бенефициери трябва да бъдат регистрирани на територията на държава-членка, участваща в програмата за сътрудничество. Те могат да бъдат регистрирани обаче в държава-членка, неучастваща в програмата, при положение че са изпълнени условията по член 12, параграф 3.
ГЛАВА IV
Мониторинг и оценка
Член 14
Доклади за изпълнението
1. До 31 май 2016 г. и до същата дата на всяка следваща година до 2023 г. включително управляващият орган представя на Комисията годишен доклад за изпълнението в съответствие с член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Представеният през 2016 г. доклад за изпълнението обхваща финансовата 2014 и 2015 г. и периода от началната дата за допустимост на разходите до 31 декември 2013 г.
2. За докладите, представени през 2017 г. и 2019 г., крайният срок, посочен в параграф 1, е 30 юни.
3. Годишните доклади за изпълнението съдържат информация за:
a)
изпълнението на програмата за сътрудничество в съответствие с член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
по целесъобразност, напредъка по подготовката и изпълнението на основните проекти и съвместните планове за действие.
4. Годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 и 2019 г., съдържат изложение и оценка на изискваната информация по член 50, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и информацията, посочена в параграф 2 от настоящия член, както и следната информация:
а)
напредъка по изпълнението на плана за оценка и предприетите действия във връзка с констатациите от извършените оценки;
б)
резултатите от осъществените мерки за информация и публичност, извършени по комуникационната стратегия;
в)
участието на партньорите в изпълнението, мониторинга и оценката на програмата за сътрудничество.
Годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 г. и 2019 г. могат, с оглед на съдържанието и целите на всяка от програмите за сътрудничество, да установят информация относно и да оценяват следното:
a)
напредъка по изпълнението на интегрирания подход за териториално развитие, включително устойчиво градско развитие и водено от общностите местно развитие в рамките на програмата за сътрудничество;
б)
напредъка по изпълнението на действия, целящи да повишат капацитета на органите и бенефициерите да администрират и да използват ЕФРР;
в)
по целесъобразност, приноса към макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
г)
предприетите конкретни действия за насърчаване на равенството между мъжете и жените и за насърчаване на недискриминация, по-специално достъпност за хора с увреждания, както и създадената уредба, с която се гарантира отчитането на социалните аспекти на пола в програмата за сътрудничество и операциите;
д)
предприетите действия за насърчаване на устойчивото развитие;
ж)
напредъка по изпълнението на действия в областта на социалните иновации;
5. Годишните доклади за изпълнението и окончателният доклад се съставят съгласно образци, приети от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 15
Годишен преглед
Срещата за годишния преглед се организира в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 1303 /2013.
В случаите, когато не се организира среща за годишен преглед в съответствие с член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, годишният преглед може да се извърши в писмена форма.
Член 16
Показатели по цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Общите показатели за изпълнение, посочени в приложението към настоящия регламент, показателите за резултатите по отделните програми, както и по целесъобразност, показателите за изпълнение по отделните програми, се използват в съответствие с член 27, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и с член 8, параграф 2, буква б), подточки ii) и iv) и буква в), подточки ii) и iv) от настоящия регламент.
2. По отношение на общите показатели за изпълнение и на показателите за изпълнение по отделните програми за базовите стойности се задава нула. Кумулативните количествено определени целеви стойности за тези показатели се определят за 2023 г.
3. По отношение на показателите за резултатите по отделните програми, които са свързани с инвестиционните приоритети, за базовите стойности се използват последните налични данни и се определят цели за 2023 г. Целите могат да имат количествено или качествено изражение.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегиран акт в съответствие с член 29, за да измени списъка на общите показатели за изпълнение, определени в приложението към настоящия регламент с цел да извърши корекции, когато е обосновано, за осигуряване на ефективната оценка на напредъка при изпълнението на програмата.
Член 17
Техническа помощ
Сумата на разпределените средства от ЕФРР за техническа помощ се ограничава до 6 % от общата сума, разпределена за програмата за сътрудничество. За програми с общ размер на разпределените средства, който не надвишава 50 000 000 EUR, сумата на разпределените средства от ЕФРР за техническа помощ се ограничава до 7 % от общата разпределена сума, но не може да бъде по-малка от 1 500 000 EUR и по-голяма от 3 000 000 EUR.
ГЛАВА V
Допустимост
Член 18
Правила за допустимост на разходите
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 29 за установяването на специални правила относно допустимостта на разходите по програми за сътрудничество във връзка с разходите за персонал, разходите за офиси и административните разходи, разходите за път и престой, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за делегираните актове, приети в съответствие с член 29 до 22 април 2014 г..
2. Без да се засягат правилата за допустимост, определени по силата на или на основание на членове 65-71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Регламент (ЕС) № 1301/2013, на настоящия регламент или на делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, участващата в мониторинговия комитет държава-членка определя допълнителни правила за допустимост на разходите за цялата програма за сътрудничество.
3. В случаите, които не са уредени от правилата за допустимост, определени по силата на или на основание на членове 65-71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Регламент (ЕС) № 1301/2013, на делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, или на правилата, установени съвместно от участващите държави-членки съгласно параграф 2 от настоящия член, се прилагат националните правила на държавата-членка, в която са извършени разходите.
Член 19
Разходи за персонал
Разходите за персонал по дадена операция могат да се изчисляват при единна ставка в размер до 20 % от преките разходи, различни от разходите за персонал по съответната операция.
Член 20
Допустимост на операциите по програмите за сътрудничество в зависимост от местоположението им
1. Операции по програми за сътрудничество, които са предмет на дерогациите по параграфи 2 и 3, се изпълняват в частта от програмния район, която е на територията на Съюза („част на програмния район в Съюза“).
2. Управляващият орган има право да приеме цялата операция или част от нея да се осъществява на територия извън частта на програмния район в Съюза, при положение че бъдат изпълнени всички от посочените по-долу условия:
a)
операцията е от полза за програмния район;
б)
разпределената обща сума по програмата за сътрудничество за операции на територия извън частта на програмния район в Съюза не надвишава 20 % от подкрепата от ЕФРР на програмно равнище или 30 % по програми за сътрудничество, при които частта на програмния район в Съюза са най-отдалечените региони;
в)
задълженията на управляващите и одитните органи във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите на програмата за сътрудничество или те сключват споразумения за това с органи в държавата-членка, трета държава или територия, където се осъществява операцията.
3. Разходите за операции, свързани с техническа помощ или дейности за популяризация и изграждане на капацитет, могат да се извършват на територия извън частта на програмния район в Съюза, при положение че бъдат изпълнени условията, посочени в параграф 2, букви а) и в).
ГЛАВА VI
Управление, контрол и определяне
Член 21
Определяне на органите
1. За целите на член 123, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 държавите-членки, участващи в програма за сътрудничество, определят единен управляващ орган; за целите на член 123, параграф 2 от същия регламент - единен сертифициращ орган; а за целите на член 123, параграф 4 от същия регламент - единен одитен орган. Управляващият орган и одитният орган са разположени в една и съща държава-членка.
Държавите-членки, участващи в програмата за сътрудничество, могат да определят управляващия орган да бъде отговорен и за упражняване на функциите на сертифициращ орган. Това определяне не засяга разпределянето на отговорностите във връзка с прилагането на финансовите корекции между участващите държави-членки, както е заложено в програмата за сътрудничество.
2. Сертифициращият орган получава плащанията от Комисията и като общо правило прави плащания към водещия бенефициер в съответствие с член 132 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. Процедурата за определяне на управляващия орган и - когато това е целесъобразно - на сертифициращия орган, изложена в член 124 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се провежда от държавата-членка, на чиято територия се намира органът.
Член 22
Европейска група за териториално сътрудничество
Държавите-членки, участващи в програмата за сътрудничество, имат право да използват ЕГТС и да я натоварят с управлението на тази програма за сътрудничество или част от нея, по-специално като ѝ възложат отговорностите на управляващ орган.
Член 23
Функции на управляващия орган
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4 от настоящия член управляващият орган на програмата за сътрудничество изпълнява функциите, предвидени в член 125 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. Управляващият орган създава съвместен секретариат след проведени консултации с държавите-членки и третите държави, участващи в програмата за сътрудничество.
Съвместният секретариат подпомага управляващия орган и мониторинговия комитет за изпълнението на функциите им. Съвместният секретариат също така предоставя информация на потенциални бенефициери за възможности за финансиране по програмите за сътрудничество и подпомага бенефициерите при изпълнението на операциите.
3. В случаите, когато управляващият орган е ЕГТС, проверките по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 се извършват от или на отговорността на управляващия орган поне за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС.
4. Когато управляващият орган не извършва проверките по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 в целия програмен район или когато проверките не се извършват от или на отговорността на управляващия орган за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС в съответствие с параграф 3, всяка държава-членка, или когато е приела поканата за участие в програмата за сътрудничество, всяка трета държава или територия, определя орган или лице, което отговаря за извършването на такива проверки на бенефициерите на нейна територия („контрольор/и“).
За контрольори, посочени в първа алинея, може да се определят същите органи, които отговарят за извършването на такива проверки по оперативните програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ или, когато участват трети държави, за извършването на съпоставими проверки по инструментите на външната политика на Съюза.
Управляващият орган се уверява, че разходите на всеки бенефициер, участващ в дадена операция, са били проверени от определения контрольор.
Всяка държава-членка прави необходимото разходите на бенефициера да могат да бъдат проверявани в срок от три месеца от подаването на документите от страна на съответния бенефициер.
Всяка държава-членка или - когато е приела поканата за участие в програмата за сътрудничество - всяка трета държава, отговаря за проверките, които се извършват на нейна територия.
5. В случаите, когато предоставянето на съфинансирани продукти или услуги може да се провери само по отношение на цялата операция, проверката се извършва от управляващия орган или от контрольора на държавата-членка, в която се намира водещият бенефициер.
Член 24
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на програмата за сътрудничество изпълнява функциите, предвидени в член 126 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 25
Функции на одитния орган
1. Държавите-членки и третите държави, участващи в програмата за сътрудничество, могат да вземат решение и да оправомощят одитния орган пряко да извършва функциите, предвидени в член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, на цялата територия, обхваната от програмата за сътрудничество. Те уточняват случаите, в които одитният орган се придружава от одитор от държава-членка или трета държава.
2. В случаите, когато одитният орган не притежава правомощието, посочено в параграф 1, той се подпомага от група одитори, която изпълнява функциите, предвидени в член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и в чийто състав влизат представители от всяка държава-членка или трета държава, участваща в програмата за сътрудничество. Всяка държава-членка или всяка трета държава - когато е приела поканата за участие в програма за сътрудничество - отговаря за одитите, които се извършват на нейна територия.
Всеки представител от всяка държава-членка или трета държава, участваща в програмата за сътрудничество, отговаря за предоставянето на фактическите елементи, свързани с разходите на негова територия, които одитният орган изисква за извършване на оценката си.
Групата одитори се създава до три месеца след решението за одобрение на програмата за сътрудничество. Тя съставя собствен процедурен правилник и определя за свой председател одитния орган на програмата за сътрудничество.
3. Във функционално отношение одиторите са независими от контрольорите, извършващи проверки по член 23.
ГЛАВА VII
Участие на трети държави в програми за транснационално и междурегионално сътрудничество
Член 26
Условия за изпълнение за участието на трети държави
Приложимите условия за изпълнение на програмите, които уреждат финансовото управление, програмирането, мониторинга, оценката и контрола на участието на трети държави чрез принос с ресурси на ИПП II или ЕИСза програми за транснационално и междурегионално сътрудничество, се определят в съответната програма за сътрудничество и, при необходимост, във финансовото споразумение между Комисията, правителствата на съответните трети държави и държавата-членка, на чиято територия се намира управляващият орган на съответната програма за сътрудничество. Условията за изпълнение на програмите съответстват на правилата на политиката на сближаване на Съюза.
ГЛАВА VIII
Финансово управление
Член 27
Бюджетни задължения, плащания и възстановяване на средствата
1. Подкрепата от ЕФРР за програмите за сътрудничество постъпва в една сметка без национални подсметки.
2. Управляващият орган гарантира, че водещият или единствен бенефициер възстановява всички суми, платени в резултат на нередности. Бенефициерите връщат на водещия бенефициер всички неправомерно платени суми.
3. Ако водещият бенефициер не успее да осигури връщане на средствата от останалите бенефициери или управляващият орган не успее да осигури връщане на средствата от водещия или единствен бенефициер, държавата-членка или третата държава, на чиято територия се намира, а за ЕГТС - на чиято територия е регистриран съответният бенефициер, възстановява на управляващия орган всякакви неправомерни платенш на бенефициера суми. Управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми в общия бюджет на Съюза в съответствие с разпределението на задълженията между участващите държави-членки, предвидено в програмата за сътрудничество.
Член 28
Използване на еврото
Чрез дерогация от член 133 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 бенефициерите преизчисляват в евро разходи, извършени в друга валута, като използват месечния счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, в който разходите:
а)
са били извършени,или
б)
са представени за проверка на управляващия орган или контрольора в съответствие с член 23 от настоящия регламент, или
в)
са били докладвани на водещия бенефициер.
Избраният метод се представя в програмата за сътрудничество и е приложим към всички бенефициери.
Преизчисляването им се проверява от управляващия орган или контрольора в държавата-членка или в третата държава, в която се намира бенефициерът.
ГЛАВА IX
Заключителни разпоредби
Член 29
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, се предоставя на Комисията от 21 декември 2013 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 30
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга нито продължаването, нито промяната, включително цялостната или частичната отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1080/2006 или друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие продължава да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или съответните операции до тяхното приключване. За целите на настоящия параграф помощта обхваща оперативни програми и големи проекти.
2. Заявленията за получаване на помощ, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1080/2006 преди 1 януари 2014 г., остават в сила.
Член 31
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент до 31 декември 2020 г., в съответствие с член 178 от ДФЕС.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 4, 27 и 28 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1299/2013
(2013. gada 17. decembris)
par īpašiem noteikumiem par atbalstu no Eiropas Reģionālās attīstības fonda saistībā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība"
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 178. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 176. pantā noteikts, ka Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) mērķis ir palīdzēt izlīdzināt Savienības reģionu attīstības līmeņa galvenās atšķirības. Saskaņā ar minēto pantu un LESD 174. panta otro un trešo daļu ERAF jāpalīdz mazināt dažādu reģionu attīstības līmeņa atšķirības un vismazāk attīstīto reģionu atpalicību; šajā kontekstā īpaša uzmanība jāvelta lauku apvidiem, apvidiem, kurus skar rūpniecības restrukturizācija, kā arī reģioniem, kuros ir būtiska vai pastāvīga ekonomiska vai demogrāfiska atpalicība, piemēram, galējie ziemeļu reģioni ar mazu iedzīvotāju blīvumu, kā arī salas un pārrobežu un kalnu reģioni.
(2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 (3) paredzēti noteikumi, kas ir kopīgi ERAF, Eiropas Sociālajam fondam (ESF), Kohēzijas fondam, Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondam (EJZF). Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1301/2013 (4), ir paredzēti īpaši noteikumi par to pasākumu veidiem, kurus var atbalstīt ERAF, un noteikti minēto pasākumu mērķi. Minētās regulas nav pilnībā pielāgotas mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" īpašajām vajadzībām gadījumos, kad sadarbojas vismaz divas dalībvalstis vai viena dalībvalsts un trešā valsts. Tāpēc jāparedz noteikumi, kas konkrēti attiecas uz mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība" un aptver darbības jomu, ģeogrāfisko pārklājumu, finanšu resursus, tematisko koncentrāciju un investīciju prioritātes, plānošanu, uzraudzību un novērtēšanu, tehnisko palīdzību, atbilstību, pārvaldību, kontroli un izraudzīšanos, trešo valstu dalību, kā arī finanšu pārvaldību.
(3)
Lai palielinātu Savienības kohēzijas politikas pievienoto vērtību, konkrēto noteikumu mērķim vajadzētu būt panākt būtiskus vienkāršojumus visiem iesaistītajiem dalībniekiem: atbalsta saņēmējiem, par programmām atbildīgajām iestādēm, iesaistīto dalībvalstu attiecīgajām vietējām, reģionālajām vai valsts iestādēm un trešām valstīm, kā arī Komisijai.
(4)
Lai atbalstītu Savienības teritorijas harmonisku attīstību dažādos līmeņos, saskaņā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība" ERAF būtu jāatbalsta pārrobežu, transnacionāla un starpreģionu sadarbība.
(5)
Ar pārrobežu sadarbību būtu jānovērš kopējas problēmas, kas ir kopīgi konstatētas pierobežas reģionos, piemēram, slikta sasniedzamība, jo īpaši saistībā ar informācijas un komunikāciju tehnoloģiju (IKT) savienojamību un transporta infrastruktūru, vietējo ražošanas nozaru lejupslīde, nepiemērota darījumdarbības vide, tīklu trūkums starp vietējām un reģionālajām pārvaldes iestādēm, zems pētniecības un inovācijas, kā arī IKT ieviešanas līmenis, vides piesārņojums, riska novēršana, negatīva attieksme pret kaimiņvalsts iedzīvotājiem, un būtu jātiecas izmantot neapgūto izaugsmes potenciālu pierobežas teritorijās (pārrobežu pētniecības un inovācijas struktūru un kopu attīstība, pārrobežu darba tirgus integrācija, sadarbība starp izglītības pakalpojumu sniedzējiem, tostarp augstskolām, vai starp veselības aprūpes centriem), vienlaikus pastiprinot sadarbības procesu Savienības vispārējas harmoniskas attīstības nolūkā.
(6)
Ar transnacionālo sadarbību būtu jāpastiprina sadarbība, īstenojot darbības, kas veicina integrētu teritoriālu attīstību saistībā ar Savienības kohēzijas politikas prioritātēm, un tai būtu jāietver arī jūras pārrobežu sadarbība, uz kuru neattiecas pārrobežu sadarbības programmas.
(7)
Ar starpreģionu sadarbību būtu jāpastiprina kohēzijas politikas efektivitāte, veicinot pieredzes apmaiņu starp reģioniem par tematiskajiem mērķiem un pilsētvides attīstību, tostarp saikni starp pilsētām un laukiem, lai uzlabotu teritoriālās sadarbības programmu un darbību īstenošanu, kā arī veicinot attīstības tendenču analīzi teritoriālās kohēzijas jomā, veicot pētījumus, vācot datus un īstenojot citus pasākumus. Pieredzes apmaiņai par tematiskajiem mērķiem būtu jāuzlabo galvenokārt to darbības programmu izstrāde un īstenošana, kas atbilst mērķim "Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai", bet attiecīgā gadījumā arī to programmu izstrāde un īstenošana, kas atbilst mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība", tostarp veicinot savstarpēji izdevīgu sadarbību starp inovatīvām, ar intensīvu pētniecību saistītām kopām un pieredzes apmaiņu starp pētniekiem un pētniecības iestādēm gan attīstītajos, gan arī mazāk attīstītos reģionos, ņemot vērā pieredzi, kas gūta, īstenojot Septītās pētniecības pamatprogrammas iniciatīvas "Zināšanu reģioni" un "Pētniecības potenciāls konverģences reģionos un tālākajos reģionos".
(8)
Būtu jānosaka objektīvi kritēriji, kā izraudzīties atbilstīgus reģionus un teritorijas. Šajā nolūkā, apzinot atbilstīgus reģionus un teritorijas Savienības mērogā, būtu jābalstās uz kopējo reģionu klasifikācijas sistēmu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1059/2003 (5).
(9)
Ar pārrobežu sadarbību būtu jāatbalsta reģioni, kas atrodas pie sauszemes vai jūras robežām. Balstoties uz iepriekšējos plānošanas periodos gūto pieredzi, Komisijai būtu jānosaka to pārrobežu teritoriju saraksts, kam jāsaņem pārrobežu sadarabības programmu atbalsts vienkāršākā veidā, pamatojoties uz sadarbības programmu. Sastādot minēto sarakstu, Komisijai būtu jāņem vērā pielāgojumi, kas vajadzīgi saskaņotības nodrošināšanai, jo īpaši attiecībā uz sauszemes un jūras robežām, un 2007.-2013. gada plānošanas periodā izveidoto programmu darbības teritoriju nepārtrauktība. Šādi pielāgojumi varētu ietvert esošās programmu darbības teritorijas vai pārrobežu sadarbības programmu skaita samazināšanu vai palielināšanu, vienlaikus pieļaujot ģeogrāfiskās pārklāšanās iespēju.
(10)
Komisijai būtu jānosaka transnacionālās sadarbības teritorijas, ņemot vērā darbības, kas ir vajadzīgas, lai sekmētu integrētu teritoriālo attīstību. Nosakot minētās teritorijas, Komisijai būtu jāņem vērā iepriekšējo programmu īstenošanas laikā gūtā pieredze un attiecīgā gadījumā makroreģionālās un jūras baseinu stratēģijas.
(11)
Lai nodrošinātu to, ka visi Savienības reģioni iegūst no pieredzes un labas prakses apmaiņas, starpreģionu sadarbības programmām būtu jāaptver visa Savienība.
(12)
Jāturpina atbalstīt vai vajadzības gadījumā jāizveido pārrobežu, transnacionāla un starpreģionu sadarbība ar trešām valstīm Savienības kaimiņos, jo šāda sadarbība ir svarīgs reģionālās attīstības politikas instruments, ieguvējiem no kuras vajadzētu būt dalībvalstu reģioniem, kas robežojas ar trešām valstīm. Šajā nolūkā ERAF būtu jāsniedz ieguldījums pārrobežu un jūras baseina programmās, kas izveidotas saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI) atbilstīgi topošajam Savienības leģislatīvajam aktam par Eiropas kaimiņattiecību instrumentu laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ("EKI leģislatīvais akts") un ar Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA II) atbilstīgi topošajam Savienības leģislatīvajam aktam par Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu laipkosmam no 2014. līdz 2020. gadam ("IPA II leģislatīvais akts").
(13)
Papildus pasākumiem pie ārējām robežām, kurus atbalsta ar Savienības ārējās politikas instrumentiem un kuri aptver pierobežas reģionus Savienības iekšienē un ārpus tās, vajadzētu būt iespējai, ka ERAF atbalstītas sadarbības programmas aptver reģionus gan Savienības iekšienē, gan atsevišķos gadījumos ārpus tās, ja ārējās politikas instrumenti neattiecas uz reģioniem ārpus Savienības vai nu tādēļ, ka tie nav definēti kā atbalsta saņēmējvalsts, vai tādēļ, ka šādas ārējās sadarbības programmas nevar izveidot. Tomēr ir jānodrošina, lai galvenie ieguvēji no ERAF atbalsta tām darbībām, ko īsteno trešo valstu teritorijā, būtu Savienības reģioni. Ņemot vērā minētos ierobežojumus, Komisijai, sastādot sarakstus ar pārrobežu un transnacionālo programmu darbības teritorijām, būtu jāiekļauj arī reģioni trešās valstīs.
(14)
Jānosaka resursi, kādi pieškirami katram atsevišķam mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" elementam, vienlaikus saglabājot ievērojamu koncentrēšanos pārrobežu sadarbībai, tostarp katras dalībvalsts daļu pārrobežu un transnacionālās sadarbības kopējā finansējumā, dalībvalstu iespējas šos elementus elastīgi izmantot un nodrošinot pietiekamu finansējuma līmeni tālāko reģionu sadarbībai.
(15)
Savienības reģionu labā būtu jāizveido mehānisms, lai organizētu ERAF atbalstu tādiem ārējās politikas instrumentiem kā, piemēram, EKI un IPA II, tostarp gadījumos, kad nevar pieņemt ārējās sadarbības programmas vai tās ir jāpārtrauc. Ar minēto mehānismu būtu jācenšas nodrošināt optimālu darbību un pēc iespējas lielāku saskaņotību starp minētajiem instrumentiem.
(16)
Lielākā daļa no pārrobežu un transnacionālās sadarbības programmās paredzētā ERAF finansējuma būtu jāvelta ierobežotam skaitam tematisko mērķu, lai panāktu pēc iespējas lielāku kohēzijas politikas ietekmi visā Savienībā. Tomēr saistībā ar starpreģionu sadarbības programmām īstenotajai koncentrācijai uz tematiskiem mērķiem būtu jāizpaužas katras darbības nolūkā un nevis tematisko mērķu skaita ierobežošanā, lai tādējādi panāktu pēc iespējas lielāku atdevi no starpreģionu sadarbības kohēzijas politikas efektivitātes uzlabošanai galvenokārt atbilstīgi mērķim "Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai" un attiecīgā gadījumā arī saskaņā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība". Citu starpreģionu sadarbības programmu gadījumā tematiskajai koncentrācijai būtu jāizriet no to konkrētās darbības jomas.
(17)
Lai izpildītu Savienības stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei izklāstītos mērķus un uzdevumus, ERAF atbilstīgi mēŗķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" būtu jāsniedz ieguldījums tematisko mērķu sasniegšanā, proti, uz zināšanām, pētniecību un inovāciju balstītas ekonomikas attīstība, tostarp veicinot sadarbību starp uzņēmumiem, jo īpaši MVU, un sekmējot pārrobežu informācijas apmaiņas sistēmu izveidi IKT jomā; ekoloģiskākas, resursefektīvas un konkurētspējīgas ekonomikas veicināšana, tostarp sekmējot ilgtspējīgu pārrobežu mobilitāti, augsta nodarbinātības līmeņa veicināšana, kas rada sociālo un teritoriālo kohēziju, tostarp teritoriālā stratēģijā, kuras mērķis ir panākt nodarbinātību veicinošu izaugsmi, iekļaujot pasākumus ilgtspējīga tūrisma, kultūras un dabas mantojuma atbalstīšanai un veidojot administratīvās spējas. Tomēr saraksts ar dažādiem tematiskajiem mērķiem atbilstošajām investīciju prioritātēm būtu jāpielāgo mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" īpašajām vajadzībām, paredzot papildu investīciju prioritātes, kas saistībā ar pārrobežu sadarbību jo īpaši ļauj turpināt tiesisko un administratīvo sadarbību, sadarbību starp iedzīvotājiem un iestādēm, un sadarbību nodarbinātības, apmācības, kopienu integrācijas un sociālās iekļaušanas jomā pārrobežu perspektīvā, izstrādājot un saskaņojot makroreģionālas un jūras baseinu stratēģijas saskaņā ar transnacionālo sadarbību. Turklāt noteiktām starpreģionu sadarbības programmām būtu jānosaka īpašas vai papildu investīciju prioritātes, lai atspoguļotu to īpašos pasākumus.
(18)
Atbilstīgi tematiskajam mērķim "Sociālās iekļaušanas veicināšana un nabadzības apkarošana" un ņemot vērā tā praktisko nozīmīgumu, ir jānodrošina, ka saistībā ar PEACE pārrobežu programmu starp Ziemeļīriju un Īrijas robežapgabaliem, kuru mērķis ir miera un saskaņas atbalsts, ERAF būtu jāpalīdz arī attiecīgajos reģionos veicināt sociālo un ekonomisko stabilitāti, jo īpaši īstenojot darbības kohēzijas veicināšanai starp kopienām. Ņemot vērā specifiku, kas raksturīga minētajai pārrobežu programmai, atsevišķus šīs regulas noteikumus par darbību atlasi nebūtu jāpiemēro minētajai pārrobežu programmai.
(19)
Prasības attiecībā uz mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" atbilstošo sadarbības programmu saturu ir jāpielāgo to īpašajām vajadzībām. Tāpēc minētajām prasībām būtu jāaptver arī aspekti, kas ir vajadzīgi efektīvai īstenošanai iesaistīto dalībvalstu teritorijā, piemēram, par revīziju un kontroli atbildīgās struktūras, kopīga sekretariāta izveides procedūra un saistību sadalīšana finanšu korekciju gadījumā. Ja dalībvalstis un reģioni piedalās makroreģionālās un jūras baseinu stratēģijās, attiecīgajās sadarbības programmās būtu jānosaka, kā pasākumi varētu veicināt šādu stratēģiju īstenošanu. Turklāt starpreģionu sadarbības programmu horizontālā rakstura dēļ būtu jāpielāgo šādu sadarbības programmu saturs, jo īpaši attiecībā uz atbalsta saņēmēja vai saņēmēju definīciju pašreizējo INTERACT un ESPON programmu ietvaros.
(20)
Lai ERAF atbalstu sadarbības programmām, kas pieņemtas saskaņā ar šo regulu un kurās iesaistīti tālākie reģioni, saskaņotu ar iespējamo papildu finansējumu no Eiropas Attīstības fonda (EAF), EKI, IPA II, kā arī ar Eiropas Investīciju banku (EIB), dalībvalstīm un trešām valstīm vai aizjūras zemēm vai teritorijām (pēdējās turpmāk kopā minētas kā "teritorijas"), kas piedalās šādās sadarbības programmās, būtu jāizveido noteikumi par koordinācijas mehānismiem minētajās programmās.
(21)
Ir lietderīgi iesaistīt trešās valstis vai teritorijas, kuras sākušas sadarbības programmu sagatavošanas procesu, ja tās ir pieņēmušas uzaicinājumu piedalīties šādās programmās. Šādai iesaistei šajā regulā būtu jānosaka īpašas procedūras. Atkāpjoties no standarta procedūras, tādu sadarbības programmu gadījumā, kurās ir iesaistīti tālākie reģioni un trešās valstis vai teritorijas, iesaistītajām dalībvalstīm, pirms tās iesniedz programmas Komisijai, būtu jākonsultējas ar attiecīgajām trešām valstīm vai teritorijām. Lai trešo valstu vai teritoriju iesaisti sadarbības programmās padarītu efektīvāku un pragmatiskāku, vajadzētu būt arī iespējai piekrišanu sadarbības programmu saturam un trešo valstu vai teritoriju iespējamajam ieguldījumam sniegt oficiāli apstiprinātos protokolos, kas sagatavoti pēc konsultatīvām sanāksmēm ar šādām trešām valstīm vai teritorijām vai pēc reģionālās sadarbības organizāciju apspriedēm. Ņemot vērā dalītas pārvaldības un vienkāršošanas principus, sadarbības programmu apstiprināšanas procedūrai vajadzētu būt tādai, ka Komisija apstiprina tikai sadarbības programmu galvenos elementus, savukārt pārējie elementi būtu jāapstiprina iesaistītajai dalībvalstij vai dalībvalstīm. Juridiskās noteiktības un pārredzamības labad ir jānodrošina, ka gadījumos, kad iesaistītā dalībvalsts vai dalībvalstis groza kādu sadarbības programmas elementu, ko Komisija neapstiprina, minētās programmas vadošā iestāde vienā mēnesī no šāda grozījumu lēmuma pieņemšanas dienas par minēto grozījumu lēmumu paziņo Komisijai.
(22)
Saskaņā ar Savienības stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem būtu jānodrošina integrētāka un iekļaujošāka pieeja vietējo problēmu risināšanai. Lai pastiprinātu šādu pieeju, ERAF atbalsts pierobežas reģioniem būtu jākoordinē ar atbalstu no ELFLA un EJZF, un vajadzības gadījumā būtu jāiesaista Eiropas teritoriālās sadarbības grupas (ETSG), kas izveidotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1302/2013 (6), ja vietējā attīstība ir viens no to uzdevumiem.
(23)
Balstoties uz 2007.-2013. gada plānošanas periodā gūto pieredzi, būtu jāprecizē un jāpastiprina pasākumu atlases nosacījumi, lai nodrošinātu tikai patiesi kopīgu pasākumu atlasi. Ņemot vērā īpašo kontekstu un īpatnības, kas raksturo sadarbības programmas starp tālākiem reģioniem un trešām valstīm vai teritorijām, būtu jānosaka un jāpielāgo atviegloti sadarbības nosacījumi attiecībā uz šajās programmās paredzētajām apstrādes darbībām. Būtu jānosaka vienīgo atbalsta saņēmēju jēdziens un jāprecizē, ka šādiem atbalsta saņēmējiem ir atļauts pašiem veikt sadarbības pasākumus.
(24)
Būtu jāprecizē galveno atbalsta saņēmēju, kuri saglabā vispārējo atbildību par pasākuma īstenošanu, pienākumi.
(25)
Prasības attiecībā uz īstenošanas ziņojumiem būtu jāpielāgo sadarbības kontekstam un tām būtu jāatspoguļo programmas īstenošanas cikls. Pareizas pārvaldības interesēs vajadzētu būt iespējai, ka ikgadējā izvērtēšana norit rakstiski.
(26)
Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1303/2013 vadošajai iestādei būtu jānodrošina, ka sadarbības programmu novērtēšana tiek veikta, pamatojoties uz novērtēšanas plānu, un ietver novērtējumus, lai izvērtētu minēto prgrammu efektivitāti, lietderību un ietekmi. Vismaz reizi plānošanas periodā novērtēšanā būtu jāizvērtē, kā sniegtais atbalsts ir veicinājis programmas mērķu sasniegšanu. Šādos novērtējumos būtu jāietver informācija par jebkādiem plānošanas periodā ierosinātiem pielāgojumiem.
(27)
Lai atvieglotu programmu īstenošanas gaitā gūto panākumu izvērtēšanu, šīs regulas pielikumā būtu jānosaka kopējs iznākuma rādītāju kopums, kas pielāgots sadarbības programmu īpašajam raksturam,. Minētie rādītāji būtu jāpapildina ar katrai programmai raksturīgiem rezultātu rādītājiem un attiecīgā gadījumā ar katrai programmai raksturīgiem iznākuma rādītājiem.
(28)
Sakarā ar to, ka ir iesaistīta vairāk nekā viena dalībvalsts, kas rada lielākas administratīvās izmaksas, jo īpaši attiecībā uz kontrolēm un tulkojumiem, tehniskās palīdzības izdevumu maksimālajai robežai vajadzētu būt augstākai nekā atbilstoši mērķim",Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai". Lai kompensētu paaugstinātās administratīvās izmaksas, dalībvalstis būtu jāmudina pēc iespējas samazināt administratīvo slogu attiecībā uz kopīgo projektu īstenošanu. Turklāt sadarbības programmām ar ierobežotu ERAF atbalsta apmēru būtu jāsaņem noteikta tehniskai palīdzībai paredzēta minimālā summa, kas varētu pārsniegt 6 %, lai nodrošinātu pietiekamu finansējumu efektīvām tehniskās palīdzības pasākumiem.
(29)
Sakarā ar to, ka ir iesaistīta vairāk nekā viena dalībvalsts, Regulā (ES) Nr. 1303/2013 izklāstītais vispārējais noteikums, saskaņā ar kuru katrai dalībvalstij jāpieņem savi valsts noteikumi par izdevumu atbilstību, nav lietderīgs attiecībā uz mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība". Balstoties uz 2007.-2013. gada plānošanas periodā gūto pieredzi, būtu jānosaka skaidra noteikumu par izdevumu atbilstību hierarhija ar viennozīmīgu virzību uz tādiem noteikumiem par izdevumu atbilstību, kas noteikti Savienības līmenī vai visai sadarbības programmai, lai izvairītos no jebkādām iespējamām pretrunām vai neatbilstībām starp dažādām regulām un starp regulām un valstu noteikumiem. Balstoties uz 2007.-2013. gada plānošanas periodā gūto pieredzi, Komisijai jo īpaši būtu jāpieņem noteikumi par izdevumu atbilstību, ņemot vērā šajā regulā noteiktās izmaksu kategorijas.
(30)
Sakarā ar to, ka pasākumu īstenošanā bieži vien ir iesaistīts personāls no vairāk nekā vienas dalībvalsts, un, ņemot vērā to darbību skaitu, kurām personāla izmaksas ir būtisks elements, vienota likme, ko piemēro personāla izmaksām, būtu jāpiemēro citām tiešajām sadarbības darbību izmaksām, tādējādi nepieļaujot atsevišķu grāmatvedību šādu darbību pārvaldībā.
(31)
Būtu jāvienkāršo elastības noteikumi par pasākumu norises vietu, kas atrodas ārpus programmu darbības teritorijas. Turklāt ir jāatbalsta un ar īpašiem pasākumiem jāveicina efektīva pārrobežu, transnacionālā un starpreģionu sadarbība ar Savienības kaimiņos esošām trešām valstīm vai teritorijām, ja tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu efektīvu atbalstu dalībvalstu reģionu attīstībai. Tādēļ ir lietderīgi izņēmuma kārtā un ar konkrētiem nosacījumiem atļaut ERAF atbalstu darbībām, kas tiek īstenotas ārpus programmas darbības teritorijas Savienības daļas un kaimiņos esošu trešo valstu teritorijā, ja minētās darbības sniedz labumu Savienības reģioniem.
(32)
Dalībvalstis būtu jāmudina pieškirt vadošās iestādes funkcijas ETSG vai uzticēt šādai grupai atbildību par tās sadarbības programmas daļas pārvaldību, kura attiecas uz teritoriju, kurā darbojas minētā ETSG.
(33)
Vadošajai iestādei būtu jāizveido kopīgs sekretariāts, kas inter alia sniegtu informāciju atbalsta pieprasītājiem, apstrādātu projektu pieteikumus un palīdzētu atbalsta saņēmējiem īstenot savas darbības.
(34)
Vadošajām iestādēm būtu jāatbild par Regulā (ES) Nr. 1303/2013 noteiktajām funkcijām, tostarp pārvaldības pārbaudēm, lai nodrošinātu vienotus standartus visā programmas darbības reģionā. Tomēr gadījumos, kad par vadošo iestādi ir izraudzīta ETSG, šādas pārbaudes būtu jāveic vadošajai iestādei vai tās pārraudzībā vismaz attiecībā uz tām dalībvalstīm vai teritorijām, kuru pārstāvji piedalās ETSG, savukārt kontrolieru pakalpojumi būtu jāizmanto tikai pārējās dalībvalstīs un trešās valstīs vai teritorijās. Pat tad, ja ETSG nav izraudzīta, iesaistītajām dalībvalstīm būtu jāatļauj vadošajai iestādei veikt pārbaudes visā programmas darbības teritorijā.
(35)
Sertifikācijas iestādēm būtu jāatbild par sertifikācijas iestādes funkcijām, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 1303/2013. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai uzdot vadošajai iestādei veikt arī sertifikācijas iestādes funkcijas.
(36)
Vienotai revīzijas iestādei būtu jāatbild par revīzijas iestādes funkcijām, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 1303/2013, lai nodrošinātu vienādus standartus visā programmas darbības teritorijā. Ja tas nav iespējams, revidentu grupai vajadzētu būt iespējai palīdzēt programmas revīzijas iestādei.
(37)
Lai stiprinātu Savienības ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju un uzlabotu tās kohēzijas politikas efektivitāti, trešām valstīm būtu jāatļauj ar IPA II un EKI līdzekļu ieguldījumu piedalīties transnacionālās un starpreģionu sadarbības programmās. Tomēr ar darbībām, ko līdzfinansē no šādām programmām, būtu jāturpina īstenot kohēzijas politikas mērķus, pat ja tās daļēji vai pilnībā tiek veiktas ārpus Savienības teritorijas. Šajā sakarā ieguldījums Savienības ārējo darbību mērķu sasniegšanā paliek vienīgi sekundārs, jo sadarbības programmu galvenās jomas būtu jānosaka ar kohēzijas politikas tematiskajiem mērķiem un investīciju prioritātēm. Lai nodrošinātu trešo valstu efektīvu līdzdalību sadarbības programmās, kas tiek pārvaldītas saskaņā ar dalītas pārvaldības principu, programmu īstenošanas nosacījumi būtu jāizklāsta pašās sadarbības programmās un vajadzības gadījumā arī finansēšanas nolīgumos, ko noslēdz starp Komisiju, katras trešās valsts valdību un tās dalībvalsts valdību, kurā atrodas attiecīgās sadarbības programmas vadošā iestāde. Programmu īstenošanas nosacījumiem būtu jāatbilst piemērojamiem Savienības tiesību aktiem un attiecīgā gadījumā iesaistīto dalībvalstu tiesību aktu noteikumiem saistībā ar to piemērošanu.
(38)
Būtu jāizveido skaidra finansiālās atbildības ķēde attiecībā uz neatbilstīgo maksājumu atgūšanu - no atbalsta saņēmējiem līdz galvenajam atbalsta saņēmējam, vadošajai iestādei un Komisijai. Būtu jāparedz noteikums par dalībvalstu atbildību gadījumos, kad atgūšana nav iespējama.
(39)
Balstoties uz 2007.-2013. gada plānošanas periodā gūto pieredzi, būtu jāparedz skaidra atkāpe citā valūtā nekā euro maksāto izdevumu pārrēķināšanai, piemērojot mēneša valūtas maiņas kursu, kas bija noteikts dienā, kura ir pēc iespējas tuvāk izdevumu veikšanas laikposmam, vai mēnesī, kad izdevumus iesniedza pārbaudei, vai mēnesī, kad par izdevumiem tika paziņots galvenajam atbalsta saņēmējam. Kopīgajam sekretariātam, programmu iestādēm un uzraudzības komitejai iesniedzamajos finanšu plānos, ziņojumos un pārskatos par kopīgajiem sadarbības pasākumiem summas būtu jānorāda euro. Pārrēķināšanas pareizība būtu jāpārbauda.
(40)
Lai paredzētu konkrētus noteikumus par kopējo iznākuma rādītāju grozīšanu un par izdevumu atbilstību, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz šīs regulas pielikumā iekļautā kopējo iznākuma radītāju saraksta grozīšanu un attiecībā uz konkrētiem noteikumiem par izdevumu atbilstību sadarbības programmām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(41)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz pārrobežu reģionu un transnacionālo reģionu sarakstiem, visu sadarbības programmu sarakstu un vispārējām ERDF atbalsta summām attiecībā uz katru sadarbības programmu, intervences kategoriju nomenklatūru un sadarbības programmu paraugiem, kā arī īstenošanas ziņojumiem. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (7).
(42)
Īstenošanas pilnvaras būtu japiešķir Komisijai, lai pieņemtu lēmumus, ar ko apstiprina dažus sadarbības programmu aspektus un jebkādus minēto aspektu turpmākus grozījumus.
(43)
Šai regulai nebūtu jāietekmē tās palīdzības nepārtrauktība vai grozīšana, kuru Komisija apstiprinājusi, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1080/2006 (8) vai uz jebkuriem citiem tiesību aktiem, kurus minētajai palīdzībai piemēro 2013. gada 31. decembrī. Tādēļ minētā regula vai šādi citi piemērojamie tiesību akti minētajai palīdzībai vai attiecīgajām darbībām būtu jāturpina piemērot pēc 2013. gada 31. decembra līdz to noslēgumam. Pieteikumiem palīdzības saņemšanai, kas iesniegti vai apstiprināti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1080/2006, būtu jāpaliek spēkā.
(44)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, stiprināt ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, mazinot galvenās reģionālās atšķirības Savienībā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet dažādo reģionu attīstības līmeņa atšķirību, mazāk labvēlīgo reģionu atpalicības, kā arī dalībvalstu un reģionu finanšu līdzekļu ierobežojuma dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(45)
Lai būtu iespējams nekavējoties piemērot šajā regulā paredzētos pasākumus, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
Vispārēji noteikumi
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka ERAF darbības jomu attiecībā uz mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība" un paredz īpašus noteikumus saistībā ar minēto mērķi.
2. Ar šo regulu mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" nolūkā nosaka ERAF prioritāros uzdevumus un uzbūvi, dalībvalstu un reģionu atbilstības kritērijus atbalsta saņemšanai no ERAF, finanšu resursus, kas pieejami atbalstam no ERAF, un to piešķiršanas kritērijus.
Ar to paredz arī noteikumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" atbilstošo darbības programmu ("sadarbības programmas") efektīvu īstenošanu, uzraudzību, finansiālo pārvaldību un kontroli, tostarp gadījumos, kad šādās sadarbības programmās piedalās trešās valstis.
3. Regulu (ES) Nr. 1303/2013 un Regulas (ES) Nr. 1301/2013 I nodaļu piemēro mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" un tā sadarbības programmām, izņemot gadījumus, kas īpaši paredzēti šajā regulā, vai gadījumus, kad minētos noteikumus var vienīgi piemērot mērķim "Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai".
2. pants
Mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" elementi
Saskaņā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība" ERAF atbalsta šādus elementus:
1)
pārrobežu sadarbību starp blakus esošiem reģioniem, lai veicinātu integrētu reģionālo attīstību starp kaimiņu sauszemes un jūras pierobežas reģioniem divās vai vairākās dalībvalstīs vai starp kaimiņu pierobežas reģioniem vismaz vienā dalībvalstī un vienā trešā valstī, kuri atrodas pie Savienības ārējām robežām un uz kuriem neattiecas programmas saistībā ar Savienības ārējiem finanšu instrumentiem;
2)
transnacionālu sadarbību starp lielākām transnacionālām teritorijām, kurā ir iesaistīti valsts, reģionālie un vietējie partneri, kura aptver arī jūras pārrobežu sadarbību gadījumos, uz kuriem neattiecas pārrobežu sadarbība, un kuras mērķis ir panākt augstāku teritoriālās integrācijas pakāpi minētajās teritorijās;
3)
starpreģionu sadarbību, lai pastiprinātu kohēzijas politikas efektivitāti, veicinot:
a)
pieredzes apmaiņu starp partneriem visā Savienībā, galveno uzmanību pievēršot tematiskajiem mērķiem, tostarp saistībā ar to reģionu attīstību, kuri minēti LESD 174. pantā, un labas prakses apzināšanu un izplatīšanu ar nolūku pārnest to galvenokārt uz darbības programmām atbilstoši mērķim "Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai", bet vajadzības gadījumā arī uz sadarbības programmām;
b)
pieredzes apmaiņu par labas prakses apzināšanu, pārnešanu un izplatīšanu attiecībā uz pilsētvides ilgtspējīgu attīstību, tostarp saikni starp pilsētām un laukiem;
c)
pieredzes apmaiņu par labas prakses un inovatīvu pieeju apzināšanu, pārnešanu un izplatīšanu saistībā ar sadarbības programmu un darbību īstenošanu, kā arī ETSG izmantošanu;
d)
attīstības tendenču izvērtēšanu saistībā ar teritoriālās kohēzijas mērķiem, tostarp ekonomiskās un sociālās kohēzijas teritoriālajiem aspektiem, un Savienības teritorijas harmonisku attīstību, veicot pētījumus, vācot datus un īstenojot citus pasākumus.
3. pants
Ģeogrāfiskais pārklājums
1. Pārrobežu sadarbības gadījumā atbalstāmie reģioni ir NUTS 3. līmeņa Savienības reģioni pie visām iekšējām un ārējām sauszemes robežām, uz kuriem neattiecas programmas Savienības ārējo finanšu instrumentu ietvaros, un visi NUTS 3. līmeņa Savienības reģioni pie jūras robežām ne vairāk kā 150 km attālumā cits no cita, neskarot iespējamus pielāgojumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu 2007.-2013. gada plānošanas periodā izveidoto sadarbības programmu darbības teritoriju saskaņotību un nepārtrauktību.
Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu par to pārrobežu teritoriju sarakstu, kas saņem atbalstu, iedalot tās pēc sadarbības programmas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 2. punktā.
Minētajā sarakstā norāda arī tos NUTS 3. līmeņa Savienības reģionus, kas ir ņemti vērā saistībā ar ERAF piešķīrumu pārrobežu sadarbībai pie visām iekšējām robežām un tām ārējām robežām, uz kurām attiecas Savienības ārējie finanšu instrumenti, piemēram, EKI saskaņā ar EKI leģislatīvo aktu un IPA II saskaņā ar IPA II leģislatīvo aktu.
Iesniedzot pārrobežu sadarbības programmu projektus, dalībvalstis pienācīgi pamatotos gadījumos un ar mērķi nodrošināt saskaņotību starp pārrobežu teritorijām var pieprasīt, lai NUTS 3. līmeņa reģionus, kas nav uzskaitīti otrajā daļā minētajā lēmumā, pievienotu konkrētajai pārrobežu sadarbības teritorijai.
Pēc attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstu pieprasījuma, lai veicinātu tālāko reģionu pārrobežu sadarbību pie jūras robežām un neskarot šā punkta pirmajā daļā minētos noteikumus, Komisija otrajā daļā minētajā lēmumā par pārrobežu teritorijām, kas var saņemt atbalstu no minēto dalībvalstu attiecīgā piešķīruma, var ietvert tos NUTS 3. līmeņa tālākos reģionus pie jūras robežām, kas atrodas vairāk nekā 150 km attālumā cits no cita.
2. Neskarot 20. panta 2. un 3. punktu, pārrobežu sadarbības programmas var aptvert reģionus Norvēģijā un Šveicē un aptvert arī Lihtenšteinu, Andoru, Monako un Sanmarīno, kā arī reģionus trešās valstīs vai teritorijās, kas atrodas tālāko reģionu kaimiņos; visi šie reģioni ir NUTS 3. līmenim līdzvērtīgi reģioni.
3. Attiecībā uz transnacionālo sadarbību Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, ar ko nosaka sarakstu ar transnacionālajām teritorijām, kas saņem atbalstu, iedalot tās pēc sadarbības programmas un aptverot NUTS 2. līmeņa reģionus, vienlaikus nodrošinot, ka šāda sadarbība uz iepriekšējo programmu pamata netiek pārtraukta lielākās sasvstarpēji sasaistītās teritorijās, attiecīgā gadījumā ņemot vērā makroreģionālās un jūras baseinu stratēģijas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 2. punktā.
Iesniedzot transnacionālās sadarbības programmu projektus, dalībvalstis var pieprasīt, lai attiecīgajai transnacionālās sadarbības teritorijai pievienotu papildu NUTS 2. līmeņa reģionus, kas atrodas blakus pirmajā daļā minētajā lēmumā uzskaitītajiem reģioniem. Dalībvalstis norāda šāda pieprasījuma iemeslus.
4. Neskarot 20. panta 2. un 3. punktu, transnacionālās sadarbības programmas var aptvert reģionus abās šādās trešās valstīs vai teritorijās:
a)
trešās valstis vai teritorijas, kas uzskaitītas vai minētas šā panta 2. punktā;
b)
Fēru salas un Grenlande.
Neskarot 20. panta 2. un 3. punktu, transnacionālās sadarbības programmas var aptvert arī reģionus trešās valstīs, uz kurām attiecas Savienības ārējie finanšu instrumenti, piemēram, EKI saskaņā ar EKI leģislatīvo aktu, tostarp attiecīgos Krievijas Federācijas reģionus, un IPA II saskaņā ar IPA II leģislatīvo aktu. Gada apropriācijas, kas atbilst atbalstam, ko EKI un IPA II sniedz minētajām programmām, tiek darītas pieejamas ar noteikumu, ka programmas pienācīgi pievēršas attiecīgajiem ārējās sadarbības uzdevumiem.
Šādi reģioni ir NUTS 2. līmenim līdzvērtīgi reģioni.
5. Attiecībā uz starpreģionu sadarbību ERAF atbalsts aptver visu Savienības teritoriju.
Neskarot 20. panta 2. un 3. punktu, starpreģionu sadarbības programmas var aptvert šā panta 4. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minēto trešo valstu vai teritoriju visu teritoriju vai tās daļu.
6. Informācijas nolūkos 2. un 4. punktā minēto trešo valstu vai teritoriju reģioni ir uzskaitīti sarakstos, kas minēti 1. un 3. punktā.
7. Pienācīgi pamatotos gadījumos, lai paaugstinātu programmu īstenošanas efektivitāti, tālākie reģioni vienā teritoriālās sadarbības programmā var apvienot ERAF līdzekļus, kas ir piešķirti pārrobežu un transnacionālai sadarbībai, tostarp saskaņā ar 4. panta 2. punktu sniegto papildu piešķīrumu, vienlaikus ievērojot noteikumus, kas piemērojami katram no minētajiem piešķīrumiem.
4. pants
Resursi mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība"
1. Mērķim "Eiropas teritoriālā sadarbība" paredzēto resursu apmērs ir 2,75 % no visiem resursiem, kas budžeta saistībās ir pieejami no ERAF, ESF un Kohēzijas fonda 2014. -2020. gada plānošanas periodam un izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 91. panta 1. punktā (t. i., kopā EUR 8 948 259 330), un tos piešķir šādi:
a)
74,05 % (t. i., kopā EUR 6 626 631 760) pārrobežu sadarbībai;
b)
20,36 % (t. i., kopā EUR 1 821 627 570) transnacionālai sadarbībai;
c)
5,59 % (t. i., kopā EUR 500 000 000) starpreģionu sadarbībai.
2. Programmām saskaņā ar mērķi "Eiropas teritoriālā sadarbība", tālākajiem reģioniem piešķir ne mazāk kā 150 % no ERAF atbalsta, ko sadarbības programmu īstenošanai tie saņēma 2007.-2013. gada plānošanas periodā. Papildus no piešķīruma starpreģionu sadarbībai tiek atlikta summa EUR 50 000 000 apmērā, kas paredzēta tālāko reģionu sadarbībai. Attiecībā uz tematisko koncentrāciju minētajam papildu piešķīrumam piemēro 6. panta 1. punktu.
3. Komisija katru dalībvalsti informē par tai paredzēto daļu pārrobežu un transnacionālās sadarbības kopējā finansējumā, kas minēts 1. punkta a) un b) apakšpunktā, norādot sadalījumu pa gadiem. Par kritēriju sadalījumam starp dalībvalstīm izmanto iedzīvotāju skaitu 3. panta 1. punkta otrajā daļā un 3. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajās teritorijās.
Pamatojoties uz saskaņā ar pirmo daļu paziņotajām summām, katra dalībvalsts informē Komisiju par to, vai un kādā veidā tā ir izmantojusi 5. pantā paredzēto pārvietošanas iespēju, un par tās rezultātā izveidoto līdzekļu sadalījumu starp pārrobežu un transnacionālām programmām, kurās attiecīgā dalībvalsts piedalās. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, Komisija, izmanotjot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, kurā ir iekļauts visu sadarbības programmu saraksts un norādītas kopējā ERAF atbalsta summas pa programmām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 2. punktā.
4. Komisija un attiecīgās dalībvalstis nosaka ERAF ieguldījumu, kas pārrobežu un jūras baseina programmām ir paredzēts saskaņā ar EKI un pārrobežu programmām - saskaņā ar IPA II. Katrai dalībvalstij noteikto ERAF ieguldījumu starp attiecīgajām dalībvalstīm vairs nepārdala.
5. ERAF atbalstu atsevišķai pārrobežu un jūras baseina programmai saskaņā ar EKI un pārrobežu programmām - saskaņā ar IPA II piešķir ar noteikumu, ka EKI un IPA II piešķir vismaz līdzvērtīgas summas. Minētās līdzvērtības maksimālais apmērs ir noteikts EKI legislatīvajā aktā vai IPA II leģislatīvajā aktā.
6. Gada apropriācijas, kas atbilst atbalstam, ko ERAF sniedz pārrobežu un jūras baseina programmām saskaņā ar EKI un pārrobežu programmām saskaņā ar IPA II, iekļauj attiecīgajās minēto instrumentu budžeta pozīcijās 2014. gada budžetā.
7. ERAF ikgadējo ieguldījumu, kurš paredzēts programmām saskaņā ar EKI un IPA II un attiecībā uz kuru Komisijai saskaņā ar pārrobežu un jūras baseina programmām saskaņā ar EKI un pārrobežu programmām saskaņā ar IPA II līdz 30. jūnijam nav iesniegta neviena programma, un kurš nav iedalīts citai programmai, kas iesniegta tajā pašā ārējās sadarbības programmu kategorijā, 2015. un 2016. gadā piešķir tām iekšējām pārrobežu sadarbības programmām saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, kurās piedalās attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis.
Ja līdz 2017. gada 30. jūnijam saskaņā ar pārrobežu un jūras baseina programmām saskaņā ar EKI un pārrobežu programmām saskaņā ar IPA II vēl joprojām ir tādas programmas, kuras nav iesniegtas Komisijai, tad visu 4. punktā minēto ERAF atbalstu atlikušajiem gadiem līdz 2020. gadam, kurš nav iedalīts citai programmai, kas pieņemta tajā pašā ārējās sadarbības programmu kategorijā, piešķir tām iekšējām pārrobežu sadarbības programmām saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, kurās piedalās attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis.
8. Jebkuru 4. punktā minēto pārrobežu un jūras baseina programmu, kuru Komisija ir pieņēmusi, pārtrauc vai piešķīrumu programmai samazina atbilstīgi piemērojamajiem noteikumiem un procedūrām, jo īpaši, ja:
a)
neviena partnervalsts, uz kuru attiecas programma, nav parakstījusi attiecīgo finansēšanas nolīgumu līdz termiņam, kas noteikts saskaņā ar EKI leģislatīvo aktu vai IPA II leģislatīvo aktu; vai
b)
programmu nevar īstenot saskaņā ar plānu iesaistīto valstu attiecību problēmu dēļ.
Šādā gadījumā 4. punktā minēto ERAF ieguldījumu, kas atbilst gada maksājumiem, par kuriem vēl nav radušās saistības, vai gada maksājumiem, kuri tajā pašā budžeta gadā ir pilnīgi vai daļēji izmaksāti vai atgūti un kuri nav iedalīti citai programmai tajā pašā ārējās sadarbības programmu kategorijā, pēc attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstu pieprasījuma piešķir tām iekšējām pārrobežu sadarbības programmām saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, kurās piedalās attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis.
9. Komitejai, kas izveidota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 1. punktu, Komisija sniedz ikgadēju kopsavilkumu par to, kā tiek finansiāli īstenotas tās pārrobežu un jūras baseina programmas saskaņā ar EKI un tās pārrobežu programmas saskaņā ar IPA II, kurās ERAF sniedz ieguldījumu atbilstīgi šim pantam.
5. pants
Pārvietošanas iespēja
Katra dalībvalsts līdz 15 % no tai paredzētā finansiālā piešķīruma katram no 4. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajiem elementiem var pārvietot no viena no minētajiem elementiem uz otru.
II NODAĻA
Tematiskā koncentrācija un investīciju prioritātes
6. pants
Tematiskā koncentrācija
1. Vismaz 80 % no ERAF piešķīruma katrai pārrobežu sadarbības un transnacionālajai programmai koncentrē ne vairāk kā četriem no tematiskajiem mērķiem, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 9. panta pirmajā daļā;
2. Šīs regulas 2. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajām starpreģionu sadarbības programmām var atlasīt visus tematiskos mērķus, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 9. panta pirmajā daļā.
7. pants
Investīciju prioritātes
1. Saskaņā ar darbības jomu, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1301/2013 3. pantā, ERAF sniedz ieguldījumu Regulas (ES) Nr. 1303/2013 9. panta pirmajā daļā izklāstīto tematisko mērķu īstenošanā, nodrošinot kopīgu rīcību saskaņā ar pārrobežu, transnacionālās un starpreģionu sadarbības programmām. Papildus Regulas (ES) Nr. 1301/2013 5. pantā noteiktajām investīciju prioritātēm ERAF var atbalstīt arī šādas investīciju prioritātes atbilstīgi tematiskajiem mērķiem, kas noteikti katram Eiropas teritoriālās sadarbības elementam:
a)
saskaņā ar pārrobežu sadarbību:
i)
veicināt stabilas un kvalitātīvas darba vietas un atbalstīt darbaspēka mobilitāti - īstenojot pārrobežu darba tirgu integrāciju, tostarp pārrobežu mobilitāti, kopīgas nodarbinātības iniciatīvas vietējā mērogā, informatīvus un konsultatīvus pakalpojumus un kopīgu apmācību;
ii)
sekmēt sociālo integrāciju, apkarot nabadzību un jebkādu diskrimināciju - veicinot dzimumu līdztiesību, iespēju vienlīdzību un kopienu integrāciju pārrobežu mērogā;
iii)
ieguldīt izglītībā, apmācībā un profesionālajā izglītībā prasmju apguvei un mūžizglītībai - izstrādājot un īstenojot kopīgas izglītības, arodmācības un apmācību shēmas;
iv)
stiprināt publisko iestāžu un ieinteresēto personu institucionālās spējas un sekmēt efektīvu valsts pārvaldi - veicinot tiesisko un administratīvo sadarbību un sadarbību starp iedzīvotājiem un iestādēm;
b)
saskaņā ar transnacionālo sadarbību: stiprināt publisko iestāžu un ieinteresēto personu institucionālās spējas un efektīvu valsts pārvaldi - izstrādājot un koordinējot makroreģionālas un jūras baseinu stratēģijas;
c)
saskaņā ar starpreģionu sadarbību - stiprināt publisko iestāžu un ieinteresēto personu institucionālās spējas un efektīvu valsts pārvaldi:
i)
izplatot labo praksi un speciālās zināšanas un lietderīgi izmantojot rezultātus, kas gūti, apmainoties ar pieredzi par pilsētvides ilgtspējīgu atjaunošanu, tostarp saikni starp pilsētām un laukiem, ievērojot 2. panta 3. punkta b) apakšpunktu;
ii)
veicinot pieredzes apmaiņu, lai pastiprinātu teritoriālās sadarbības programmu un darbību efektivitāti, kā arī ETSG izmantošanu, ievērojot 2. panta 3. punkta c) apakšpunktu;
iii)
stiprinot pierādījumu bāzi, lai paaugstinātu kohēzijas politikas efektivitāti un uzlabotu tematisko mērķu izpildi, izvērtējot attīstības tendences, ievērojot 2. panta 3. punkta d) apakspunktu;
2. Pārrobežu programmas PEACE gadījumā un saskaņā ar sociālās integrācijas sekmēšanas, nabadzībasun jebkādas diskriminācijas apkarošanas tematisko mērķi ERAF sniedz ieguldījumu arī sociālās un ekonomiskās stabilitātes veicināšanā attiecīgajos reģionos, jo īpaši īstenojot darbības kohēzijas veicināšanai starp kopienām.
III NODAĻA
Programmu izstrāde
8. pants
Sadarbības programmu saturs, pieņemšana un grozīšana
1. Sadarbības programmu veido prioritārie virzieni. Neskarot Regulas (ES) Nr. 1303/2013 52. pantu, prioritārais virziens atbilst tematiskajam mērķim un aptver vienu vai vairākas minētā tematiskā mērķa investīciju prioritātes atbilstoši šīs regulas 6. un 7. pantam. Attiecīgā gadījumā un nolūkā palielināt prioritārā virziena ietekmi un efektivitāti, izmantojot tematiski saskaņotu integrētu pieeju Savienības stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei mērķu sasniegšanai, pienācīgi pamatotos gadījumos prioritārajā virzienā var iekļaut vienu vai vairākas papildinošas investīciju prioritātes no dažādiem tematiskajiem mērķiem, lai panāktu maksimālu ieguldījumu minētajā prioritārajā virzienā.
2. Sadarbības programma veicina Savienības stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei īstenošanu un ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķa sasniegšanu, un tajā izklāsta:
a)
tematisko mērķu, atbilstošo investīciju prioritāšu un finanšu piešķīrumu izvēles pamatojumu, ņemot vērā vienoto stratēģisko satvaru, kas noteikts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 I pielikumā; pamatojoties uz situācijas analīzi, visu programmas darbības teritoriju vajadzību un izvēlētās atbildes šādām vajadzībām, attiecīgā gadījumā izveidojot trūkstošos posmus pārrobežu infrastruktūrā, ņemot vērā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 55. pantu veiktā ex ante novērtējuma rezultātus;
b)
attiecībā uz katru prioritāro virzienu, kas nav tehniskā palīdzība:
i)
investīciju prioritātes un atbilstošos konkrētos uzdevumus,
ii)
lai stiprinātu plānošanas orientāciju uz rezultātu sasniegšanu, konkrēto mērķu gaidāmos rezultātus un atbilstošos rezultātu rādītājus, norādot atskaites vērtību un mērķvērtību, kas vajadzības gadījumā ir izteikta skaitliski, saskaņā ar 16. pantu,
iii)
atbalstāmo darbību veidu un piemēru aprakstu katrai investīciju prioritātei un to paredzamo ieguldījumu i) punktā minēto konkrēto mērķu izpildē, tostarp pasākumu atlases pamatprincipus un, attiecīgā gadījumā, galveno mērķgrupu, konkrēto iesaistīto teritoriju, atbalsta saņēmēju veidu apzināšanu, finanšu instrumentu plānoto izmantojumu un lielos projektus,
iv)
kopējos un īpašos iznākuma rādītājus katrai investīciju prioritātei - tostarp skaitliski izteiktu mērķvērtību -, kuriem būtu jāveicina rezultātu sasniegšana saskaņā ar 16. pantu;
v)
īstenošanas posmus un finanšu un iznākuma rādītājus, un, attiecīgā gadījumā, rezultātu rādītājus, kas izmantojami kā starpposma mērķi un galamērķi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 21. panta 1. punktu un minētās regulas II pielikumu;
vi)
attiecīgā gadījumā - kopsavilkumu par tehniskās palīdzības plānoto izmantošanu, vajadzības gadījumā iekļaujot darbības, lai pastiprinātu programmu pārvaldībā un kontrolē iesaistīto iestāžu, kā arī atbalsta saņēmēju administratīvās spējas, un vajadzības gadījumā darbības, lai uzlabotu attiecīgo partneru administratīvās spējas piedalīties programmu īstenošanā;
vii)
atbilstošās intervences kategorijas, balstoties uz Komisijas pieņemto nomenklatūru un plānoto resursu paredzamo sadalījumu;
c)
attiecībā uz katru prioritāro virzienu, kas saistīts ar tehnisko palīdzību:
i)
konkrētus mērķus,
ii)
katra konkrētā uzdevuma gaidāmos rezultātus un, ja, ņemot vērā darbību saturu, tas ir objektīvi pamatoti, atbilstošos rezultātu rādītājus, norādot atskaites vērtību un mērķvērtību, saskaņā ar 15. pantu,
iii)
atbalstāmo darbību aprakstu un to paredzamo ieguldījumu šā apakšpunkta i) punktā minēto īpašo mērķu sasniegšanā,
iv)
īpašos rezultātu rādītājus, kuri, iespējams, veicinās rezultātu sasniegšanu,
v)
attiecīgās intervences kategorijas, balstoties uz Komisijas pieņemtu nomenklatūru un plānoto resursu paredzamo sadalījumu;
Šā apakšpunkta ii) punktu nepiemēro, ja Savienības ieguldījums prioritārajā virzienā vai virzienos, kas attiecas uz sadarbības programmai sniegtu tehnisku palīdzību, nepārsniedz EUR 15 000 000;
d)
finanšu plānu ar šādām tabulām (bez sadalījuma pa iesaistītajām dalībvalstīm):
i)
tabulu, kurā saskaņā ar noteikumiem par līdzfinansēšanas likmēm, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 60., 120. un 121. pantā par katru gadu ir minēta kopējās finanšu apropriācijas summa, kāda paredzēta atbalstam no ERAF,
ii)
tabulu, kurā attiecībā uz visu plānošanas periodu, sadarbības programmu un katru prioritāro virzienu ir norādīta kopējās finanšu apropriācijas summa, ko saņem kā ERAF atbalstu un valsts līdzfinansējumu. Attiecībā uz prioritārajiem virzieniem, kas apvieno investīciju prioritātes no dažādiem tematiskiem mērķiem, tabulā norāda kopējās finanšu apropriācijas un valsts līdzfinansējuma summu katram attiecīgajam tematiskajam mērķim. Ja valsts līdzfinansējums sastāv no valsts un privātā līdzfinansējuma, tad tabulā norāda paredzamo sadalījumu starp valsts un privātā finansējuma elementiem. Informācijas nolūkos tabulā norāda programmā iesaistīto trešo valstu jebkādu ieguldījumu un paredzamo EIB līdzdalību;
e)
to svarīgāko projektu sarakstu, kuru īstenošana ir paredzēta plānošanas periodā.
Komisija pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz nomenklatūru, kas minēta pirmās daļas b) apakšpunkta vii) punktā un c) apakšpunkta v) punktā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 3. punktā.
3. Ņemot vērā sadarbības programmas saturu un mērķus, tajā apraksta integrēto pieeju attiecībā uz teritoriālo attīstību, tostarp attiecībā uz LESD 174. panta trešajā daļā minētajiem reģioniem un apvidiem, ņemot vērā iesaistīto dalībvalstu partnerības nolīgumus un parāda, kā minētā sadarbības programma palīdz sasniegt tās mērķus un gaidāmos rezultātus, attiecīgā gadījumā norādot:
a)
pieeju sabiedrības virzītas vietējās attīstības instrumentu izmantošanai un principus to teritoriju apzināšanai, kurās šo pieeju īstenos,
b)
principus to pilsētu teritoriju apzināšanai, kurās jāīsteno integrētas darbības pilsētvides ilgtspējīgai attīstībai, un šādām darbībām paredzētā ERAF atbalsta plānoto gada piešķīrumu;
c)
pieeju 11. pantā minētā integrētu teritoriālo investīciju instrumenta izmantošanai gadījumos, kas nav minēti b) apakšpunktā, un tiem paredzēto finanšu piešķīrumu no katra prioritārā virziena;
d)
ja dalībvalstis un reģioni piedalās makroreģionālās stratēģijās un jūras baseinu stratēģijās, - saskaņā ar sadarbības programmu plānoto pasākumu ieguldījumu minēto stratēģiju īstenošanā atkarībā no attiecīgo dalībvalstu noteiktajām vajadzībām programmas darbības teritorijā, vajadzības gadījumā ņemot vērā minētajās stratēģijās apzinātos stratēģiski svarīgos projektus.
4. Sadarbības programmā turklāt izklāsta:
a)
īstenošanas noteikumus, kuri:
i)
norāda vadošo iestādi, attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādi un revīzijas iestādi,
ii)
norāda struktūru vai struktūras, kurām uzticēti kontroles uzdevumi,
iii)
norāda struktūru vai struktūras, kurām uzticēta atbildība par revīzijas uzdevumiem,
iv)
izklāsta procedūru kopīgā sekretariāta izveidei,
v)
nosaka pārvaldības un kontroles noteikumu kopsavilkuma aprakstu,
vi)
nosaka saistību sadalīšanu iesaistīto dalībvalstu vidū gadījumā, ja vadošā iestāde vai Komisija ir noteikusi finanšu korekcijas.
b)
struktūru, kam Komisija veiks maksājumus;
c)
darbības, kas veiktas, lai iesaistītu Regulas (ES) Nr. 1303/2013 5. pantā minētos partnerus sadarbības programmas sagatavošanā, un minēto partneru lomu sadarbības programmas sagatavošanā un īstenošanā, tostarp to iesaisti uzraudzības komitejā.
5. Ņemot vērā partnerības nolīgumu saturu un dalībvalstu institucionālo un tiesisko sistēmu, sadarbības programmā izklāsta arī:
a)
mehānismus, kas nodrošina efektīvu koordināciju starp ERAF, ESF, Kohēzijas fondu, ELFLA, EJZF un citiem Savienības un valsts finansēšanas instrumentiem, tostarp koordināciju un iespējamu papildināšanu ar Eiropas infrastruktūras savienošans instrumentu saksaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1316/2013 (9), CEF, EKI, EAF un IPA II, kā arī ar EIB, ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1303/2013 I pielikumā izklāstītos noteikumus - ja dalībvalstis un trešās valstis vai teritorijas piedalās sadarbības programmās, kurās paredzēts izmantot ERAF apropriācijas saistībā ar tālākajiem reģioniem, kā arī resursus no EAF, - atbilstoša līmeņa koordinācijas mehānismus, lai nodrošinātu minēto apropriāciju un resursu izmantošanas efektīvu koordināciju;
b)
kopsavilkumu par atbalsta saņēmējiem radītā administratīvā sloga izvērtējumu un vajadzības gadījumā darbības, ko plānots veikt, lai samazinātuadministratīvo slogu, norādot arī minēto darbību paredzamo grafiku.
6. Informāciju, kas pieprasīta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā un 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkta i) līdz vii) punktā, 3. punktā un 5. punkta a) apakšpunktā, pielāgo sadarbības programmu īpašajam raksturam saskaņā ar 2. panta 3. punkta b), c) un d) apakšpunktu.
Informāciju, kas pieprasīta 2. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā un 5. punkta b) apakšpunktā, neiekļauj sadarbības programmās saskaņā ar 2. panta 3. punkta c) un d) apakšpunktu.
7. Katrā sadarbības programmā attiecīgā gadījumā un atkarībā no attiecīgo dalībvalstu pienācīgi pamatota izvērtējuma par šo elementu atbilstību programmas saturam un mērķiem iekļauj aprakstu par:
a)
īpašām darbībām, kuras jāveic, lai pasākumu atlasē ņemtu vērā vides aizsardzības prasības, resursefektivitāti, klimata pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos tām, noturību katastrofu gadījumā, riska novēršanu un riska pārvaldību;
b)
īpašām darbībām, kuras jāveic, lai sadarbības programmas sagatavošanas, izstrādes un īstenošanas laikā - un jo īpaši saistībā ar piekļuvi finansējumam - veicinātu iespēju vienlīdzību un novērstu jebkādu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, ticības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ, ņemot vērā to dažādo mērķa grupu vajadzības, kuras pakļautas šādas diskriminācijas apdraudējumam, un jo īpaši prasības, lai nodrošinātu pieejamību personām ar invaliditāti;
c)
sadarbības programmas ieguldījumu vīriešu un sieviešu līdztiesības veicināšanā un attiecīgā gadījumā pasākumus dzimumu līdztiesības principa integrēšanai programmas un darbības līmenī.
Pirmās daļas a) un b) apakšpunktu nepiemēro sadarbības programmām saskaņā ar 2. panta 3. punkta b), c) un d) apakšpunktu.
8. Sadarbības programmās atbilstīgi 2. panta 3. punkta c) un d) apakšpunktam definē atbalsta saņēmēju vai saņēmējus un tajās var precizēt piešķiršanas procedūru.
9. Pirms sadarbības programmas iesniegšanas Komisijai iesaistītās dalībvalstis un attiecīgā gadījumā trešās valstis vai teritorijas, ja tās ir pieņēmušas uzaicinājumu piedalīties sadarbības programmā, rakstiski apstiprina savu piekrišanu sadarbības programmas saturam. Šī piekrišana aptver arī visu iesaistīto dalībvalstu un attiecīgā gadījumā trešo valstu vai teritoriju saistības nodrošināt sadarbības programmas īstenošanai vajadzīgo līdzfinansējumu un attiecīgā gadījumā trešo valstu vai teritoriju saistības sniegt finansiālu ieguldījumu.
Atkāpjoties no pirmās daļas, tādu sadarbības programmu gadījumā, kurās ir iesaistīti tālākie reģioni un trešās valstis vai teritorijas, attiecīgās dalībvalstis, pirms iesniedz sadarbības programmas Komisijai, konsultējas ar attiecīgajām trešām valstīm vai teritorijām. Tādā gadījumā piekrišanu sadarbības programmu saturam un trešo valstu vai teritoriju iespējamajam ieguldījumam var izteikt oficiāli apstiprinātos protokolos, kas sagatavoti pēc konsultatīvām sanāksmēm ar trešām valstīm vai teritorijām vai pēc reģionālās sadarbības organizāciju apspriedēm.
10. Iesaistītās dalībvalstis un trešās valstis vai teritorijas, ja tās ir pieņēmušas uzaicinājumu piedalīties sadarbības programmā, izstrādā sadarbības programmas saskaņā ar Komisijas pieņemto paraugu.
11. Komisija, izmanotjot īstenošanas aktus, pieņem 10. punktā minēto paraugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar konsultēšanās procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 2. punktā.
12. Komisija, izmanotjot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, ar ko apstiprina visus elementus, tostarp turpmākos grozījumus, uz kuriem attiecas šis pants, izņemot tos elementus, uz kuriem attiecas šā panta 2. punkta b) apakšpunkta vii) punkts, 2. punkta c) apakšpunkta v) punkts, 2. punkta e) apakšpunkts, 4. punkta a) apakšpunkta i) punkts, 4. punkta c) apakšpunkts un 5. un 7. punkts, kas paliek iesaistīto dalībvalstu atbildībā.
13. Par visiem lēmumiem, ar kuriem groza sadarbības programmas elementus, uz kuriem neattiecas 12. punktā minētais Komisijas lēmums, vadošā iestāde informē Komisiju vienā mēnesī no minētā grozījumu lēmuma dienas. Grozījumu lēmumā norāda tā spēkā stāšanās dienu, kas nevar būt pirms tā pieņemšanas dienas.
9. pants
Kopīgais rīcības plāns
Ja kopīgais rīcības plāns, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 104. panta 1. punktā, tiek īstenots ETSG kā atbalsta saņēmējas atbildībā, tad sadarbības programmas kopīgā sekretariāta darbinieki un ETSG asamblejas locekļi var kļūt par Regulas (ES) Nr. 1303/2013 108. panta 1. punktā minētās koordinācijas komitejas locekļiem. ETSG asamblejas locekļi neveido vadības komitejas locekļu vairākumu.
10. pants
Sabiedrības virzīta vietējā attīstība
Sabiedrības virzītu vietējo attīstību saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 32. pantu var īstenot pārrobežu sadarbības programmās, ja vietējās attīstības grupu veido pārstāvji no vismaz divām valstīm, no kurām viena ir dalībvalsts.
11. pants
Integrētas teritoriālās investīcijas
Attiecībā uz sadarbības programmām starpniekstruktūra, kas pārvalda un īsteno Regulas (ES) Nr. 1303/2013 36. panta 3. punktā minētās integrētās teritoriālās investīcijas, ir juridiska persona, kas izveidota saskaņā ar vienas no iesaistīto valstu tiesību aktiem, ar noteikumu, ka to ir izveidojušas valsts iestādes vai struktūras no vismaz divām iesaistītajām valstīm, vai ETSG.
12. pants
Darbību atlase
1. Sadarbības programmām atbilstošās darbības atlasa uzraudzības komiteja, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 47. pantā. Minētā uzraudzības komiteja var izveidot koordinācijas komiteju, kas darbību atlasē darbojas uzraudzības komitejas vadībā.
2. Pārrobežu un transnacionālās sadarbības ietvaros atlasītās darbības aptver atbalsta saņēmējus no vismaz divām iesaistītajām valstīm, no kuriem vismaz viens ir no dalībvalsts. Darbību var īstenot vienā valstī, ja ir konstatēta pārrobežu vai transnacionāla ietekme un ieguvumi.
Darbības, kas attiecas uz 2. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā minēto starpreģionu sadarbību, aptver atbalsta saņēmējus no vismaz trim valstīm, no kurām vismaz divas ir dalībvalstis.
Pirmajā daļā minētos nosacījumus nepiemēro darbībām saskaņā ar PEACE pārrobežu programmu starp Ziemeļīriju un Īrijas robežapgabaliem, kuru mērķis ir miera un saskaņas atbalsts, kā minēts 7. panta 2. punktā.
3. Neatkarīgi no 2. punkta, ETSG vai cita juridiska persona, kas izveidota saskaņā ar vienas no iesaistīto valstu tiesību aktiem, var būt darbības vienīgais atbalsta saņēmējs ar noteikumu, ka šo juridisko personu ir izveidojušas valsts iestādes vai struktūras no vismaz divām iesaistītajām valstīm (pārrobežu un transnacionālās sadarbības gadījumā) un vismaz no trim iesaistītajām valstīm (starpreģionu sadarbības gadījumā).
Juridiska persona, kas īsteno finanšu instrumentu vai attiecīgā gadījumā līdzekļu fondu, var būt vienīgais darbības atbalsta saņēmējs, nepiemērojot šā punkta pirmajā daļā noteiktās prasības par juridiskās personas sastāvu.
4. Atbalsta saņēmēji sadarbojas darbību izstrādē un īstenošanā. Turklāt tie sadarbojas darbību nodrošināšanā ar personālu vai to finansēšanā, vai arī abās šajās jomās.
Attiecībā uz darbībām programmās, kas izveidotas starp tālākiem reģioniem un trešām valstīm vai teritorijām, atbalsta saņēmējiem ir jāsadarbojas tikai divās no pirmajā daļā minētajām jomām.
5. Vadošā iestāde attiecībā uz katru darbību nosūta galvenajam vai vienīgajam atbalsta saņēmējam dokumentu, kurā izklāstīti nosacījumi par atbalsta piešķiršanu darbībai, tostarp īpašas prasības saskaņā ar darbību piegādājamiem produktiem vai pakalpojumiem, finanšu plāns un izpildes termiņš.
13. pants
Atbalsta saņēmēji
1. Ja attiecībā uz sadarbības programmā veicamo darbību ir divi vai vairāk atbalsta saņēmēji, tad visi atbalsta saņēmēji izraugās vienu no tiem par galveno atbalsta saņēmēju.
2. Galvenais atbalsta saņēmējs:
a)
sadarbībā ar pārējiem atbalsta saņēmējiem izstrādā vienošanos, kurā iekļauti noteikumi, kas cita starpā nodrošina darbībai piešķirto līdzekļu pareizu pārvaldību, tostarp noteikumi par nepamatoti izmaksāto summu atgūšanu;
b)
uzņemas atbildību, lai nodrošinātu visas darbības īstenošanu;
c)
nodrošina, ka visu atbalsta saņēmēju uzrādītie izdevumi tika samaksāti darbības īstenošanas gaitā un atbilst darbībām, par kurām vienojušies visi atbalsta saņēmēji, kā arī dokumentam, ko saskaņā ar 12. panta 5. punktu ir nosūtījusi vadošā iestāde;
d)
nodrošina, ka pārējo atbalsta saņēmēju uzrādītos izdevumus ir pārbaudījuši kontrolieri, ja šo pārbaudi nav veikusi 23. panta 3. punktā minētā vadošā iestāde.
3. Ja saskaņā ar 2. punkta a) apakšpunktu noteiktās prasības neparedz citādi, galvenais atbalsta saņēmējs nodrošina, ka pārējie atbalsta saņēmēji saņem fondu ieguldījuma kopējo summu pēc iespējas ātrāk un pilnā apmērā. Nekādas summas neatvelk vai neietur un neuzliek nekādu īpašu maksu vai citu līdzvērtīgu maksājumu, kas pārējiem atbalsta saņēmējiem samazinātu minēto līdzekļu apjomu.
4. Galvenie atbalsta saņēmēji atrodas dalībvalstī, kura piedalās attiecīgajā sadarbības programmā. Tomēr dalībvalstis un trešās valstis vai teritorijas, kuras piedalās sadarbības programmā, var vienoties, ka galvenais atbalsta saņēmējs var atrasties trešā valstī vai teritorijā, kura piedalās attiecīgajā sadarbības programmā, ar noteikumu, ka vadošā iestāde ir pārliecinājusies, ka galvenais atbalsta saņēmējs spēj veikt 2. un 3. punktā minētos uzdevumus un ka pārvaldības, pārbaudes un revīzijas prasības ir izpildītas.
5. Vienīgie atbalsta saņēmēji ir reģistrēti dalībvalstī, kura piedalās attiecīgajā sadarbības programmā. Tomēr tie var būt reģistrēti dalībvalstī, kura nepiedalās attiecīgajā programmā, ar noteikumu, ka ir ievēroti 12. panta 3. punktā paredzētie nosacījumi.
IV NODAĻA
Uzraudzība un novērtēšana
14. pants
Īstenošanas ziņojumi
1. Vadošā iestāde līdz 2016. gada 31. maijam un līdz tam pašam datumam katrā nākamajā gadā līdz 2023. gadam, to ieskaitot, iesniedz Komisijai gada īstenošanas ziņojumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 50. panta 1. punktu. Īstenošanas ziņojums, ko iesniedz 2016. gadā, aptver 2014. un 2015. finanšu gadu, kā arī laikposmu no izdevumu atbilstības sākuma dienas līdz 2013. gada 31. decembrim.
2. Attiecībā uz ziņojumiem, ko iesniedz 2017. gadā un 2019. gadā, 1. punktā minētais termiņš ir 30. jūnijs.
3. Gada īstenošanas ziņojumos iekļauj informāciju par:
a)
sadarbības programmas īstenošanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 50. panta 2. punktu;
b)
attiecīgā gadījumā - panākumiem, kas gūti svarīgāko projektu un kopīgo rīcības plānu sagatavošanā un īstenošanā.
4. Gada īstenošanas ziņojumos, kurus iesniedz 2017. un 2019. gadā, iekļauj un novērtē informāciju, kas attiecīgi pieprasīta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 50. panta 4. un 5. punktu, un šā panta 2. punktā minēto informāciju kopā ar informāciju par:
a)
panākumiem, kas gūti, īstenojot novērtēšanas plānu un turpmākos pasākumus, balstoties uz novērtēšanas gaitā izdarītajiem secinājumiem;
b)
saskaņā ar komunikācijas stratēģiju veikto informācijas un publicitātes pasākumu rezultātiem;
c)
partneru iesaisti sadarbības programmas īstenošanā, uzraudzībā un novērtēšanā.
Gada īstenošanas ziņojumos, kurus iesniedz 2017. un 2019. gadā, ņemot vērā katras sadarbības programmas saturu un mērķus, var iekļaut informāciju par turpmāk minēto un izvērtēt:
a)
panākumus, kas gūti, sadarbības programmā īstenojot integrēto pieeju attiecībā uz teritoriālo attīstību, tostarp pilsētvides ilgtspējīgu attīstību, un sabiedrības virzītu vietējo attīstību;
b)
panākumiem, kas gūti darbību īstenošanā, lai pastiprinātu iestāžu un atbalsta saņēmēju spējas pārvaldīt un izmantot ERAF;
c)
attiecīgā gadījumā ieguldījumu makroreģionālajās un jūras baseinu stratēģijās;
d)
īpašām darbībām, kas veiktas, lai veicinātu vīriešu un sieviešu līdztiesību un sekmētu nediskrimināciju, jo īpaši nodrošinātu pieejamību personām ar invaliditāti, un īstenotajiem noteikumiem, kuru mērķis ir nodrošināt dzimumu jautājuma iekļaušanu sadarbības programmā un darbībās;
e)
darbībām, kas veiktas, lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību;
f)
panākumiem, kas gūti, īstenojot darbības sociālās inovācijas jomā.
5. Gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus izstrādā, balstoties uz turpmāk izklāstītajiem paraugiem, kurus Komisija pieņem, izmantojot īstenošanas aktus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā konsultēšanās procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 150. panta 2. punktā.
15. pants
Ikgadējā izvērtēšana
Ikgadējo izvērtēšanas sanāksmi organizē saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 51. pantu.
Ja ikgadējā izvērtēšanas sanāksme nav organizēta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 51. panta 3. punktu, ikgadējo izvērtēšanu var veikt rakstiski.
16. pants
Mērķa "Eiropas teritoriālā sadarbība" rādītāji
1. Šīs regulas pielikumā izklāstītos kopējos iznākuma rādītājus, katrai programmai raksturīgos rezultātu rādītājus un attiecīgā gadījumā katrai programmai raksturīgos iznākuma rādītājus izmanto saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 27. panta 4. punktu un šīs regulas 8. panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkta ii) un iv) punktu, un c) apakšpunkta ii) un iv) punktu.
2. Kopējo un programmai raksturīgo iznākuma rādītāju atskaites vērtība ir nulle. Minēto rādītāju kumulatīvās skaitliski izteiktās mērķvērtības nosaka 2023. gadam.
3. Ar investīciju prioritātēm saistīto programmai raksturīgo rezultātu rādītāju atskaites vērtību noteikšanai izmanto jaunākos pieejamos datus, un mērķvērtības nosaka 2023. gadam. Mērķus var izteikt kvantitatīvā vai kvalitatīvā izteiksmē.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 29. pantu, lai grozītu pielikumā iekļauto kopējo iznākuma rādītāju sarakstu nolūkā veikt pamatotus pielāgojumus, lai efektīvi izvērtētu programmu īstenošanā panākto progresu.
17. pants
Tehniskā palīdzība
Summu, ko no ERAF piešķir tehniskai palīdzībai, ierobežo līdz 6 % no sadarbības programmai piešķirtās kopējās summas. Attiecībā uz programmām, kuru kopējais piešķīrums nepārsniedz EUR 50 000 000, summu, ko no ERAF piešķir tehniskai palīdzībai, ierobežo līdz 7 % no piešķirtās kopējās summas, taču tā nav mazāka par EUR 1 500 000 un lielāka par EUR 3 000 000.
V NODAĻA
Atbilstība
18. pants
Noteikumi par izdevumu atbilstību
1. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 29. pantu, lai izklāstītu īpašus noteikumus par izdevumu atbilstību saistībā ar sadarbības programmām attiecībā uz personāla izmaksām, biroja un administratīvajiem izdevumiem, ceļa un uzturēšanās izmaksām, ārējo ekspertu un pakalpojumu izmaksām un aprīkojuma izdevumiem. Par deleģētiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar 29. pantu, Komisija paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2014. gada 22. aprīlis
2. Neskarot atbilstības noteikumus, kas paredzēti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 65. līdz 71. pantā, Regulā (ES) Nr. 1301/2013, šajā regulā vai šā panta1. punktā minētajā deleģētā aktā, iesaistītās dalībvalstis uzraudzības komitejā pieņem papildu noteikumus par izdevumu atbilstību visai sadarbības programmai.
3. Jautājumiem, kurus neaptver atbilstības noteikumi, kas paredzēti Regulas (ES) Nr. 1303/2013 65. līdz 71. pantā, Regulā (ES) Nr. 1301/2013, šā panta 1. punktā minētajā deleģētā aktā vai noteikumos, ko kopīgi izstrādājušas iesaistītās dalībvalstis saskaņā ar šā panta 2. punktu, piemēro tās dalībvalsts noteikumus, kurā izdevumi tika veikti.
19. pants
Personāla izmaksas
Personāla izmaksas par darbību var aprēķināt kā vienotu likmi līdz 20 % no tiešajām izmaksām, kas neaptver minētās darbības personāla izmaksas.
20. pants
Sadarbības programmu darbību atbilstība atkarībā no vietas
1. Sadarbības programmu darbības, uz kurām attiecas 2. un 3. punktā minētās atkāpes, veic programmas darbības teritorijas daļā, kas aptver Savienības teritoriju ("programmas darbības teritorijas Savienības daļa").
2. Vadošā iestāde var atļaut to, ka visa darbība vai tās daļa tiek īstenota ārpus programmas darbības teritorijas Savienības daļas, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
a)
darbība sniedz ieguvumus programmas darbības teritorijai;
b)
kopējā summa, kas sadarbības programmas ietvaros ir piešķirta darbībām ārpus programmas darbības teritorijas Savienības daļas, nepārsniedz 20 % no ERAF atbalsta programmas līmenī vai 30 % to sadarbības programmu gadījumā, kurās programmas darbības teritorijas Savienības daļa ir tālākie reģioni;
c)
vadošo un revīzijas iestāžu pienākumus, kas attiecas uz darbības pārvaldību, kontroli un revīziju, pilda sadarbības programmas iestādes vai tās noslēdz vienošanās ar iestādēm dalībvalstī vai trešā valstī, vai teritorijā, kur darbību īsteno.
3. To darbību gadījumā, kuras saistītas ar tehnisko palīdzību vai reklāmas pasākumiem un spēju veidošanu, izdevumus var veikt ārpus programmas darbības teritorijas Savienības daļas, ja ir izpildīti 2. punkta a) un c) apakšpunkta nosacījumi.
VI NODAĻA
Pārvaldība, kontrole un izraudzīšanās
21. pants
Iestāžu izraudzīšanās
1. Dalībvalstis, kas piedalās sadarbības programmā, Regulas (ES) Nr. 1303/2013 123. panta 1. punkta vajadzībām izraugās vienu vadošo iestādi; minētās regulas 123. panta 2. punkta vajadzībām tās izraugās vienu sertifikācijas iestādi, un minētās regulas 123. panta 4. punkta vajadzībām tās izraugās vienu revīzijas iestādi. Vadošā iestāde un revīzijas iestāde atrodas tajā pašā dalībvalstī.
Dalībvalstis, kas piedalās sadarbības programmā, var noteikt, ka vadošā iestāde atbild arī par sertifikācijas iestādes funkciju izpildi. Tas neskar saistību sadalījumu starp iesaistītajām dalībvalstīm attiecībā uz finanšu korekciju piemērošanu, kā noteikts sadarbības programmā.
2. Sertifikācijas iestāde saņem Komisijas veiktos maksājumus un parasti veic maksājumus galvenajam atbalsta saņēmējam saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 132. pantu.
3. Vadošās iestādes un attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes izraudzīšanās procedūru, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 124. pantā, veic dalībvalsts, kurā attiecīgā iestāde atrodas.
22. pants
Eiropas teritoriālās sadarbības grupa
Dalībvalstis, kas piedalās sadarbības programmā, var izmantot ETSG, lai tai uzticētu atbildību par minētās sadarbības programmas vai tās daļas pārvaldību, jo īpaši uzticot šai grupai vadošās iestādes pienākumus.
23. pants
Vadošās iestādes funkcijas
1. Neskarot šā panta 4. punktu, sadarbības programmas vadošā iestāde pilda funkcijas, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 1303/2013 125. pantā.
2. Vadošā iestāde, apspriedusies ar dalībvalstīm un visām trešām valstīm, kas piedalās sadarbības programmā, izveido kopīgu sekretariātu.
Kopīgais sekretariāts palīdz vadošajai iestādei un uzraudzības komitejai to attiecīgo funkciju izpildē. Kopīgais sekretariāts sniedz arī informāciju potenciāliem atbalsta saņēmējiem par finansējuma iespējām saskaņā ar sadarbības programmām un palīdz atbalsta saņēmējiem īstenot darbības.
3. Ja vadošā iestāde ir ETSG, tad Regulas (ES) Nr. 1303/2013 125. panta 4. punkta a) apakšpunktam atbilstošās pārbaudes veic vadošā iestāde vai tās atbildībā vismaz tajās dalībvalstīs un trešās valstīs vai teritorijās, kuru pārstāvji piedalās ETSG.
4. Ja vadošā iestāde neveic Regulas (ES) Nr. 1303/2013 125. panta 4. punkta a) apakšpunktam atbilstošās pārbaudes visā programmas teritorijā vai ja pārbaudes neveic vadošā iestāde vai tās atbildībā tajās dalībvalstīs un trešās valstīs vai teritorijās, kuru pārstāvji piedalās ETSG saskaņā ar 3. punktu, tad katra dalībvalsts vai - ja tā ir pieņēmusi uzaicinājumu piedalīties sadarbības programmā, - katra trešā valsts vai teritorija nozīmē struktūru vai personu, kura atbild par to, ka savā teritorijā tiek veiktas šādas atbalsta saņēmēju pārbaudes ("kontrolieris(-i)").
Pirmajā daļā minētie kontrolieri var būt tās pašas struktūras, kas atbild par šādu pārbaužu veikšanu attiecībā uz darbības programmām atbilstoši mērķim"Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai" vai - trešo valstu gadījumā - par līdzvērtīgu pārbaužu veikšanu saskaņā ar Savienības ārējās politikas instrumentiem.
Vadošā iestāde pārliecinās, vai ieceltais kontrolieris ir pārbaudījis katra darbībā iesaistītā atbalsta saņēmēja izdevumus.
Katra dalībvalsts nodrošina, ka atbalsta saņēmēja izdevumus var pārbaudīt trīs mēnešu laikposmā no brīža, kad attiecīgais atbalsta saņēmējs ir iesniedzis dokumentus.
Katra dalībvalsts vai - ja tā ir pieņēmusi uzaicinājumu piedalīties sadarbības programmā, - katra trešā valsts ir atbildīga par savā teritorijā veiktajām pārbaudēm.
5. Ja līdzfinansēto produktu vai pakalpojumu piegādes pārbaudi var veikt vienīgi attiecībā uz visu darbību, pārbaudi veic tās dalībvalsts vadošā iestāde vai kontrolieris, kurā atrodas galvenais atbalsta saņēmējs.
24. pants
Sertifikācijas iestādes funkcijas
Sadarbības programmas sertifikācijas iestāde veic funkcijas, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 1303/2013 126. pantā.
25. pants
Revīzijas iestādes funkcijas
1. Dalībvalstis un trešās valstis, kas piedalās sadarbības programmā, var atļaut revīzijas iestādei tieši pildīt Regulas (ES) Nr. 1303/2013 127. pantā paredzētās funkcijas visā sadarbības programmas aptvertajā teritorijā. Tās precizē gadījumus, kad revīzijas iestādi pavada dalībvalsts vai trešās valsts revidents.
2. Ja revīzijas iestādei nav 1. punktā minētās atļaujas, tai palīdz revidentu grupa, kuru veido pārstāvji no katras dalībvalsts vai trešās valsts, kas piedalās sadarbības programmā, un kura pilda Regulas (ES) Nr. 1303/2013 127. pantā paredzētās funkcijas. Katra dalībvalsts vai- ja tā ir pieņēmusi uzaicinājumu piedalīties sadarbības programmā, - katra trešā valsts ir atbildīga par savā teritorijā veiktajām revīzijām.
Katrs katras dalībvalsts vai trešās valsts, kas piedalās programmā, pārstāvis atbild par to, lai sniegtu tos faktus par izdevumiem savā teritorijā, kuri ir vajadzīgi revīzijas iestādei sava izvērtējuma veikšanai.
Revidentu grupu izveido trīs mēnešos pēc tā lēmuma pieņemšanas, ar ko apstiprina sadarbības programmu. Tā izstrādā savu reglamentu, un to vada sadarbības programmas revīzijas iestāde.
3. Revidenti ir funkcionāli neatkarīgi no kontrolieriem, kuri veic pārbaudes saskaņā ar 23. pantu.
VII NODAĻA
Trešo valstu līdzdalība transnacionālās un starpreģionu sadarbības programmās
26. pants
Īstenošanas nosacījumi trešo valstu līdzdalībai
Piemērojamie programmas īstenošanas nosacījumi, ar ko reglamentē finanšu pārvaldību, kā arī plānošanu, uzraudzību, novērtēšanu un kontroli saistībā ar trešo valstu līdzdalību transnacionālās un starpreģionu sadarbības programmās, izmantojot IPA II vai EKI ieguldījumus, ir paredzēti attiecīgajā sadarbības programmā un vajadzības gadījumā finansēšanas nolīgumā starp Komisiju, iesaistīto trešo valstu valdībām un dalībvalsti, kurā atrodas attiecīgās sadarbības programmas vadošā iestāde. Programmas īstenošanas nosacījumi atbilst Savienības kohēzijas politikas noteikumiem.
VIII NODAĻA
Finanšu pārvaldība
27. pants
Budžeta saistības, maksājumi un līdzekļu atgūšana
1. Sadarbības programmām paredzēto ERAF atbalstu iemaksā vienā kontā bez valstu apakškontiem.
2. Vadošā iestāde nodrošina, ka visas pārkāpuma rezultātā samaksātās summas tiek atgūtas no galvenā vai vienīgā atbalsta saņēmēja. Atbalsta saņēmēji atmaksā galvenajam atbalsta saņēmējam visas nepamatoti izmaksātās summas.
3. Ja galvenais atbalsta saņēmējs nespēj nodrošināt līdzekļu atmaksu no pārējiem atbalsta saņēmējiem vai ja vadošā iestāde nespēj nodrošināt līdzekļu atmaksu no galvenā vai vienīgā atbalsta saņēmēja, tad dalībvalsts vai trešā valsts, kuras teritorijā atrodas vai - ETSG gadījumā - ir reģistrēts attiecīgais atbalsta saņēmējs, atlīdzina vadošajai iestādei visas summas, kas tika nepamatoti izmaksātas šim saņēmējam. Vadošā iestāde atbild par attiecīgo summu atlīdzināšanu Savienības vispārējam budžetam atbilstoši sadarbības programmā noteiktajai saistību sadalīšanai iesaistīto dalībvalstu vidū.
28. pants
Euro izmantošana
Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1303/2013 133. panta, citā valūtā nekā euro maksātos izdevumus atbalsta saņēmēji pārrēķina euro, izmantojot Komisijas vienreiz mēnesī noteikto maiņas kursu tajā mēnesī, kurā minētie izdevumi vai nu:
a)
veikti;
b)
iesniegti pārvaldības iestādes vai kontroliera pārbaudei saskaņā ar šīs regulas 22. pantu; vai
c)
paziņoti galvenajam atbalsta saņēmējam.
Izvēlēto metodi nosaka sadarbības programmā un piemēro visiem atbalsta saņēmējiem.
Pārrēķināšanu pārbauda tās dalībvalsts vai trešās valsts vadošā iestāde vai kontrolieris, kurā atrodas atbalsta saņēmējs.
IX NODAĻA
Nobeiguma noteikumi
29. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 16. panta 4. punktā un 18. panta 1. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir no 2013. gada 21. decembrim līdz 2020. gada 31. decembrim.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 16. panta 4. punktā un 18. panta 1. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 16. panta 4. punktu un 18. panta 1. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
30. pants
Pārejas noteikumi
1. Šī regula neietekmē tās palīdzības turpināšanu vai grozīšanu, tostarp pilnīgu vai daļēju atcelšanu, kuru Komisija apstiprinājusi, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1080/2006 vai uz jebkuriem citiem tiesību aktiem, ko minētajai palīdzībai piemēro 2013. gada 31. decembrī. Tāpēc minēto regulu vai šādus citus piemērojamus tiesību aktus minētajai palīdzībai vai attiecīgajām darbībām turpina piemērot pēc 2013. gada 31. decembra līdz to noslēgumam. Šā punkta nolūkos palīdzība aptver darbības programmas un lielos projektus.
2. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1080/2006 līdz 2014. gada 1. janvārim iesniegtie vai apstiprinātie palīdzības saņemšanas pieteikumi paliek spēkā.
31. pants
Pārskatīšana
Eiropas Parlaments un Padome šo regulu pārskata līdz 2020. gada 31. decembrim saskaņā ar LESD 178. pantu.
32. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šīs regulas 4., 27. un 28. pantu piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 17. decembrī