РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1024/2013 НА СЪВЕТА
от 15 октомври 2013 година
за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейската централна банка,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
През последните десетилетия Съюзът постигна значителен напредък в създаването на вътрешен пазар на банкови услуги. Вследствие на това в много държави членки банкови групи със седалища в други държави членки притежават съществен пазарен дял и кредитните институции са диверсифицирали географски своята стопанска дейност както в еврозоната, така и извън нея.
(2)
Настоящата финансова и икономическа криза показа, че целостта на единната валута и на вътрешния пазар може да бъде застрашена от фрагментацията на финансовия сектор. Ето защо е от съществено значение да се засили интеграцията на банковия надзор, за да се укрепи Съюзът, да се възстанови финансовата стабилност и да се положи основата за икономическо възстановяване.
(3)
Поддържането и задълбочаването на вътрешния пазар на банкови услуги е от съществено значение за насърчаване на икономическия растеж в Съюза и подходящото финансиране на реалната икономика. Това обаче се оказва все по-трудна задача. Данните показват, че интеграцията на банковите пазари в Съюза е пред застой.
(4)
Същевременно, наред с приемането на засилена регулаторна рамка на Съюза, надзорните органи трябва да подобрят своя надзорен контрол, така че да отчита поуките от финансовата криза през последните години, и да могат да контролират много сложни и взаимосвързани пазари и институции.
(5)
Правомощията за надзора над отделните кредитни институции в Съюза остават предимно на национално равнище. Координацията между надзорните органи е съществена, но кризата показа, че координацията сама по себе си не е достатъчна, по-специално в контекста на единната валута. С цел да се запази финансовата стабилност в Съюза и да се засилят положителните ефекти, които пазарната интеграция оказва върху растежа и благосъстоянието, следва да се задълбочи интеграцията при отговорностите по надзора. Това е особено важно, за да се осигури цялостен и задълбочен поглед върху банковата група като цяло и нейното общо състояние, и би намалило риска от различни тълкувания и противоречиви решения на равнището на отделните образувания.
(6)
В много случаи стабилността на кредитните институции е все още тясно свързана със състоянието на държавата членка, в която те са установени. Съмнения относно устойчивостта на обслужването на публичния дълг, перспективите за икономически растеж и жизнеспособността на кредитните институции пораждат неблагоприятни и взаимно усилващи се пазарни тенденции. Това може да доведе до рискове за икономическата жизнеспособност на някои кредитни институции и за стабилността на финансовата система в еврозоната и в Съюза като цяло, както и може да създаде големи затруднения за вече ограничените публични финанси на съответните държави членки.
(7)
Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден през 2011 г. с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) (1), и Европейската система за финансов надзор (ЕСФН), създадена по силата на член 2 от същия регламент, член 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) (2) и член 2 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) (3), значително подобриха сътрудничеството между банковите надзорни органи в рамките на Съюза. ЕБО допринася съществено за създаването на единна нормативна уредба за финансовите услуги в Съюза и играе важна роля за последователното провеждане на рекапитализацията на големи кредитни институции в Съюза, която беше одобрена от Европейския съвет на 26 октомври 2011 г., в съответствие с приетите от Комисията насоки и условия, свързани с държавната помощ.
(8)
Европейският парламент призова по различни поводи за създаването на европейски орган, който да е пряко отговорен за някои задачи по надзора над финансовите институции, като се започне с резолюцията му от 13 април 2000 г. във връзка със съобщението на Комисията относно прилагане на рамката за финансовите пазари: План за действие (4) и резолюцията от 21 ноември 2002 г. относно правилата за пруденциален надзор в Европейския съюз (5).
(9)
В заключенията от заседанието си на 29 юни 2012 г. Европейският съвет прикани председателя на Европейския съвет да разработи пътна карта за постигането на истински икономически и паричен съюз. В същия ден на срещата на високо равнище на държавите от еврозоната беше посочено, че когато бъде създаден ефективен единен надзорен механизъм с участието на Европейската централна банка (ЕЦБ), Европейският механизъм за стабилност (ЕМС) би могло да разполага с възможността пряко да рекапитализира банките въз основа на обикновено решение, при спазването на подходящи условия, включително съблюдаване на правилата за държавната помощ.
(10)
На 19 октомври 2012 г. Европейският съвет заключи, че процесът към по-задълбочен икономически и паричен съюз следва да се основава на институционалната и правната рамка на Съюза и да се характеризира с отвореност и прозрачност по отношение на държавите членки, чиято парична единица не е еврото, и със зачитане на целостта на вътрешния пазар. Интегрираната финансова рамка ще има единен надзорен механизъм, който ще бъде отворен, доколкото е възможно, за всички държави членки, които желаят да участват.
(11)
Затова в Съюза следва да се създаде банков съюз, основан на всеобхватна и подробна единна нормативна уредба за финансовите услуги на вътрешния пазар като цяло и съставен от единен надзорен механизъм, нова регулаторна рамка за гарантиране на депозитите и нова рамка за преструктуриране. С оглед на тясната взаимообвързаност и взаимодействие между държавите членки, чиято парична единица е еврото, в банковия съюз следва да влязат най-малко всички държави членки от еврозоната. С оглед на поддържането и задълбочаването на вътрешния пазар и доколкото това е институционално възможно, банковият съюз следва да бъде отворен и за участие на други държави членки.
(12)
Като първа стъпка към банковия съюз единният надзорен механизъм следва да гарантира, че политиката на Съюза, свързана с пруденциалния надзор над кредитните институции, се прилага по съгласуван и ефективен начин, че единната нормативна уредба за финансовите услуги се прилага еднакво за кредитните институции във всички засегнати държави членки и че тези кредитни институции подлежат на надзор по най-високи стандарти, който не е ограничен от други, непруденциални съображения. В частност единният надзорен механизъм (ЕНМ) следва да бъде в съответствие с функционирането на вътрешния пазар за финансови услуги и със свободното движение на капитали. Единният надзорен механизъм е основата за следващи стъпки към банковия съюз. Този подход следва принципа, че въз основа на обикновено решение ЕМС ще има възможността пряко да рекапитализира банките, след като бъде създаден ефективен единен надзорен механизъм. В заключенията си от 13-14 декември 2012 г. Европейският съвет отбеляза, че „за положението, при което осъществяването на банковия надзор действително се прехвърли върху единен надзорен механизъм, ще е необходим единен оздравителен механизъм с нужните правомощия, за да се гарантира, че оздравителни мерки могат да се прилагат спрямо всяка банка в участващите държави членки чрез предвидените за целта инструменти“ и че „единният оздравителен механизъм следва да се основава на принос от самия финансов сектор и да включва подходящи и ефективни договорености за мерки за подкрепа.“
(13)
Като централна банка на еврозоната с обширен експертен опит по въпросите на макроикономическата и финансовата стабилност, ЕЦБ е в подходящата позиция да изпълнява ясно определени надзорни задачи с акцент върху запазване на стабилността на финансовата система на Съюза. В действителност в много държави членки централните банки вече отговарят за банковия надзор. Поради това на ЕЦБ следва да се възложат конкретни задачи относно политиките, свързани с надзора над кредитните институции в участващите държави членки.
(14)
ЕЦБ и компетентните органи на държавите членки, които не са участващи държави членки („неучастващи държави членки“) следва да сключат меморандум за разбирателство, в който се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в настоящия регламент. Меморандумът за разбирателство може, наред с другото, да съдържа пояснения за консултациите във връзка с решенията на ЕЦБ, които засягат дъщерни дружества или клонове, установени в неучастваща държава членка, чието предприятие майка е установено в участваща държава членка, както и сътрудничеството в извънредни ситуации, включително механизмите за ранно предупреждение съгласно определените в приложимото право на Съюза процедури. Меморандумът следва да подлежи на редовен преглед.
(15)
На ЕЦБ следва да се възложат конкретни надзорни задачи, които са от съществено значение за осигуряване на съгласувано и ефективно прилагане на политиката на Съюза, свързана с пруденциалния надзор над кредитните институции, като другите задачи следва да останат в правомощията на националните органи. Задачите на ЕЦБ следва да включват мерки, взети в съответствие с макропруденциалната стабилност, при спазване на специфични правила, отразяващи ролята на националните органи.
(16)
Сигурността и стабилността на големите кредитни институции е от съществено значение, за да се гарантира стабилността на финансовата система. При все това неотдавнашният опит показва, че по-малки кредитни институции също могат да породят заплаха за финансовата стабилност. Затова ЕЦБ следва да може да изпълнява надзорни задачи по отношение на всички кредитни институции и клонове, съответно лицензирани и установени в участващите държави членки.
(17)
При изпълнението на възложените ѝ задачи и без да се засяга целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕЦБ следва да отчита в пълна степен различията между кредитните институции, техните размери и бизнес модели, както и системните ползи от разнообразието в банковия сектор на Съюза.
(18)
Изпълнението на задачите на ЕЦБ следва да допринесе по-специално за гарантирането на пълното отчитане от кредитните институции на всички разходи, породени от техните дейности, така че да се избегне моралният риск и произтичащото от него поемане на прекомерни рискове. При това следва напълно да се вземат предвид съответните макроикономически условия в държавите членки, по-специално стабилността на предлагането на кредити и улесняването на производителните дейности в икономиката като цяло.
(19)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се тълкува като изменяща счетоводната рамка, приложима по силата на други актове на Съюза или на националното право.
(20)
Предварителното лицензиране на кредитните институции е важен пруденциален механизъм, за да се гарантира, че единствено оператори със солидна икономическа основа, с организация, способна да се справи със специфичните рискове, присъщи на привличането на депозити и предоставянето на кредити, и с подходящ управленски персонал осъществяват тези дейности. Във връзка с това на ЕЦБ следва да се възложи задачата за издаване на лицензи на кредитните институции, които ще бъдат създадени в участваща държава членка и отговорността за отнемане на тези лицензи, при спазване на специфични правила, отразяващи ролята на националните органи.
(21)
В допълнение към условията, определени в правото на Съюза за издаване на лицензи на кредитните институции и случаите на отнемане на такива лицензи, държавите членки понастоящем могат да предвиждат допълнителни условия за лицензиране и случаи, в които лицензите се отнемат. Поради това ЕЦБ следва да изпълнява задачата си, свързана с издаване на лицензи на кредитните институции и отнемане на такива лицензи при неспазване на националното право по предложение на съответния национален компетентен орган, който оценява спазването на съответните условия, определени от националното право.
(22)
Оценката на пригодността на всеки нов собственик преди закупуване на съществен дял в кредитна институция е незаменим инструмент да се гарантира непрекъснатата пригодност и финансовата стабилност на собствениците на кредитни институции. ЕЦБ като институция на Съюза е в добра позиция да извършва такава оценка, без да налага ненужни ограничения на вътрешния пазар. На ЕЦБ следва да бъде възложена задачата за оценка на придобиването и освобождаването от значителни дялови участия в кредитни институции, освен в случай на оздравяване на банка.
(23)
Предпоставка за пруденциалната стабилност на кредитните институции е спазването на разпоредбите на Съюза, които изискват кредитните институции да поддържат определени нива на капитал за покриване на рисковете, присъщи за дейността на кредитните институции, да ограничават размера на експозициите към отделни контрагенти, да оповестяват публично информация относно финансовото си състояние, да разполагат с достатъчно ликвидни активи, за да посрещат сътресения на пазара, и да ограничават ливъриджа. На ЕЦБ следва да бъде възложена задачата да осигури спазването на тези правила, в това число по-специално да предоставя одобрения, разрешения, дерогации или освобождавания, предвидени за целите на тези правила.
(24)
Ключови пруденциални инструменти са допълнителните капиталови буфери, включително предпазен капиталов буфер, антицикличен капиталов буфер, за да се гарантира, че по време на периоди на икономически растеж кредитните институции натрупват достатъчна капиталова база, за да поемат загуби в кризисни периоди, буфери за глобални и други институции със системно значение, както и други мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове. За да се осигури цялостна координация, когато националните компетентни органи или определените на национално равнище органи налагат подобни мерки, ЕЦБ следва да бъде надлежно уведомявана. Нещо повече, при необходимост ЕЦБ следва да има възможност да прилага по-високи изисквания и да приема по-строги мерки в тясна координация с националните органи. Разпоредбите на настоящия регламент относно мерките, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове, не засягат процедурите за координация, предвидени в други правни актове на Съюза. Националните компетентни органи или определените на национално равнище органи и ЕЦБ действат при спазване на процедурите за координация, предвидени в тези актове, след като са следвали процедурите, предвидени в настоящия регламент.
(25)
Сигурността и стабилността на дадена кредитна институция зависят също от заделянето на адекватен вътрешен капитал, като се имат предвид рисковете, на които може да бъде изложена, както и от наличието на подходящи вътрешни организационни структури и правила за корпоративно управление. Във връзка с това на ЕЦБ следва да бъде възложена задачата да прилага изисквания, с които да се гарантира, че кредитните институции в участващите държави членки разполагат с надеждни управленски правила, процеси и механизми, включително стратегии и процеси за оценка и поддържане на подходящо ниво на вътрешен капитал. В случай на слабости ЕЦБ следва също да налага подходящи мерки, включително специфични допълнителни капиталови изисквания, специфични изисквания за оповестяване, както и специфични изисквания за ликвидност.
(26)
Рискове за сигурността и стабилността на дадена кредитна институция могат да се появяват както на равнище отделна кредитна институция, така и на равнище банкова група или финансов конгломерат. Важно е да се предприемат конкретни надзорни мерки, с които тези рискове да бъдат смекчени, за да се гарантира сигурността и стабилността на кредитните институции. В допълнение към надзора над отделни кредитни институции задачите на ЕЦБ следва да включват надзор на консолидирана основа, допълнителен надзор, надзор над финансови холдинги и смесени финансови холдинги, с изключение на надзора над застрахователни дружества.
(27)
С цел запазване на финансовата стабилност влошаването на финансовото и икономическото положение на дадена институция трябва да бъде преодоляно на ранен етап. ЕЦБ следва да има задачата да извършва действия за ранна интервенция, както са определени в съответното право на Съюза. Тя обаче следва да координира своите действия за ранна интервенция със съответните органи за преструктуриране. Докато националните органи продължават да имат компетентност за преструктурирането на кредитните институции, ЕЦБ следва също така да се координира по подходящ начин с компетентните национални органи, за да се осигури общо разбиране по отношение на съответните отговорности в случай на кризи, по-специално в контекста на групите за трансгранично управление на кризи и бъдещите оздравителни колегии, създадени за тези цели.
(28)
Надзорните задачи, които не са възложени на ЕЦБ, следва да останат в правомощията на националните органи. Тези задачи следва да включват правомощията за получаване на уведомления от кредитните институции по отношение на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги, упражняване на надзор над органи, които не попадат в обхвата на определението за кредитни институции съгласно правото на Съюза, но които подлежат на надзор като кредитни институции съгласно националното право, упражняване на надзор над кредитните институции от трети държави, които откриват клон или предоставят трансгранични услуги в Съюза, упражняване на надзор върху платежни услуги, извършване на ежедневни проверки на кредитните институции, изпълняване на функцията на компетентни органи по отношение на кредитните институции във връзка с пазарите на финансови инструменти, предотвратяване на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, и защита на потребителите.
(29)
Когато е необходимо ЕЦБ следва напълно да сътрудничи на националните органи, които отговарят за гарантирането на високо равнище на защита на потребителите и борбата срещу изпирането на пари.
(30)
ЕЦБ следва да изпълнява възложените ѝ задачи в съответствие с единната нормативна уредба за финансовите услуги в Съюза, с оглед гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система на Съюза и на отделните участващи държави членки, както и на единството и целостта на вътрешния пазар, като по този начин се гарантира и защитата на вложителите и се подобрява функционирането на вътрешния пазар. По-специално ЕЦБ следва надлежно да вземе предвид принципите на равенството и недискриминацията.
(31)
Възлагането на надзорни задачи на ЕЦБ следва да бъде съобразено с рамката на ЕСФН, създадена през 2010 г., и с нейната основна цел за разработване на единна нормативна уредба и засилване на сближаването на надзорните практики в целия Съюз. Важно е сътрудничеството между органите за банков надзор и надзорните органи на застрахователните пазари и пазарите на ценни книжа да бъде насочено към въпроси от общ интерес и да се осигури подходящ надзор над кредитните институции, които извършват дейност и в секторите на застраховането и ценните книжа. Следователно ЕЦБ следва да бъде задължена да си сътрудничи тясно с ЕБО, ЕОЦКП и ЕОЗППО, Европейския съвет за системен риск (ЕССР) и други органи, които са част от ЕСФН. ЕЦБ следва да изпълнява своите задачи в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и без да засяга правомощията и задачите на други участници в рамките на ЕСФН. ЕЦБ следва също така да бъде задължена да си сътрудничи със съответните органи за преструктуриране и механизми, предоставящи пряка или непряка публична финансова помощ.
(32)
ЕЦБ следва да изпълнява задачите си в зависимост от и при спазване на съответното право на Съюза, включително цялото първично и вторично законодателство на Съюза, решенията на Комисията в областта на държавната помощ, правилата за конкуренцията и контрола на сливанията, както и единната нормативна уредба, приложима за всички държави членки. ЕБО отговаря за разработването на проекти за технически стандарти, както и на насоки и препоръки, гарантиращи сближаване на надзорните практики и последователност на резултатите от надзора в рамките на Съюза. ЕЦБ не следва да изземва тези задачи от ЕБО и поради това следва да упражнява правомощията за приемане на регламентиращи актове в съответствие с член 132 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и при спазване на актовете на Съюза, приети от Комисията въз основа на изработени от ЕБО проекти и при условията на член 16 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
(33)
Когато е необходимо, ЕЦБ следва да сключва меморандуми за разбирателство с компетентни органи, отговарящи за пазарите на финансови инструменти, в които се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в настоящия регламент. Тези меморандуми следва да се предоставят на разположение на Европейския парламент, Съвета и компетентните органи на всички държави членки.
(34)
При изпълнението на задачите си и при упражняването на надзорните си правомощия ЕЦБ следва да прилага материалноправните разпоредби, отнасящи се до пруденциалния надзор над кредитните институции. Тези разпоредби се състоят от съответното право на Съюза, изразяващо се в пряко приложими регламенти или в директиви, като тези относно капиталовите изисквания за кредитните институции и за финансовите конгломерати. Когато материалноправните разпоредби, отразяващи пруденциалния надзор над кредитните институции, са предвидени в директиви, ЕЦБ следва да прилага националното законодателство, в което е транспонирана съответната директива. Когато приложимото право на Съюза се състои от регламенти и в области, в които на датата на влизане в сила на настоящия регламент тези регламенти изрично предвиждат възможности за избор от страна на държавите членки, ЕЦБ следва да прилага и националното законодателство, с което се упражнява този избор. Възможността за избор следва да се счита за изключителна възможност, която се предоставя само на компетентните или определените органи. Това не засяга принципа за върховенство на правото на Съюза. От това следва, че когато приема насоки или препоръки или когато взема решения, ЕЦБ следва да се опира на и да действа съгласно съответното обвързващо право на Съюза.
(35)
В обхвата на задачите, възложени на ЕЦБ, националното право дава на националните компетентни органи някои правомощия, които понастоящем не се изискват от правото на Съюза, в т.ч. някои правомощия за ранна интервенция и превантивни действия. ЕЦБ следва да може да изиска от националните органи в участващите държави членки да упражнят тези си правомощия, за да се гарантира прилагането на цялостен и ефективен надзор в рамките на ЕНМ.
(36)
За да се гарантира, че надзорните разпоредби и решения се прилагат от кредитните институции, финансовите холдинги и смесените финансови холдинги, в случай на нарушение следва да се налагат ефективни, пропорционални и възпиращи наказания. В съответствие с член 132, параграф 3 от ДФЕС и Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (6), ЕЦБ има право да налага глоби или периодични парични санкции на дружествата при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Освен това, за да може ЕЦБ да изпълнява ефективно задачите си, свързани с прилагането на надзорните правила, предвидени в пряко приложими актове на Съюза, ЕЦБ следва да бъде оправомощена да налага имуществени наказания на кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги при нарушение на тези правила. Националните органи следва да продължат да имат правото да налагат наказания в случай на неспазване на задълженията, произтичащи от националното законодателство, с което се транспонират директивите на Съюза. Когато ЕЦБ счита, че за изпълнението на нейните задачи е целесъобразно да наложи наказания при такива нарушения, тя следва да може да отнесе въпроса до съответните национални компетентни органи.
(37)
Националните надзорни органи имат важен и дългогодишен опит в надзора над кредитните институции в рамките на своята територия и познават техните икономически, организационни и културни особености. За целта те са изградили голяма структура от специализиран и висококвалифициран персонал. Поради това, с цел да се осигури надзор с високи стандарти в рамките на Съюза, националните компетентни органи следва да отговарят за подпомагането на ЕЦБ в подготовката и прилагането на всички актове, свързани с упражняването на надзорни задачи от ЕЦБ. Това следва да включва по-специално текущата ежедневна оценка на състоянието на дадена кредитна институция и свързаните с това проверки на място.
(38)
Критериите, предвидени в настоящия регламент, за определяне на обхвата на институциите, които са по-малко значими, следва да се прилагат на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки въз основа на консолидирани данни. Когато ЕЦБ изпълнява възложени ѝ по силата на настоящия регламент задачи по отношение на група от кредитни институции, която не е по-малко значима на консолидирана основа, тя следва да изпълнява тези задачи на консолидирана основа по отношение на групата от кредитни институции и на индивидуална основа по отношение на банковите дъщерни предприятия и клонове на тази група, установени в участващите държави членки.
(39)
Критериите, предвидени в настоящия регламент, за определяне на обхвата на институциите, които са по-малко значими, следва да бъдат уточнени в рамка, приета и публикувана от ЕЦБ в консултация с националните компетентни органи. На тази основа ЕЦБ следва да отговаря за прилагането на тези критерии и да проверява посредством собствени изчисления дали критериите са спазени. Искането на ЕЦБ за предоставяне на информация с оглед на извършването на изчисленията ѝ не следва да принуждава институциите да прилагат счетоводни рамки, различни от приложимите съгласно други правни актове на Съюза или актове на националното право.
(40)
Когато дадена кредитна институция се счита за значима или по-малко значима, тази оценка като цяло не следва да бъде изменяна по-често от веднъж на всеки 12 месеца, освен ако няма структурни промени в банковите групи, като например сливания или освобождаване от инвестиции.
(41)
Когато след постъпило уведомление от национален компетентен орган ЕЦБ взема решение дали дадена институция има съществено значение за местната икономика и съответно следва да бъде обект на надзор от страна на ЕЦБ, ЕЦБ следва да взема предвид всички имащи отношение обстоятелства, включително съображенията за равнопоставеност.
(42)
Що се отнася до надзора на трансграничните кредитни институции, осъществяващи дейност в еврозоната и извън нея, ЕЦБ следва да си сътрудничи тясно с компетентните органи на неучастващите държави членки. В качеството на компетентен орган ЕЦБ следва да бъде обвързана със съответните задължения за сътрудничество и обмен на информация съгласно правото на Съюза и да участва пълноправно в колегиите от надзорни органи. В допълнение, след като упражняването на надзорни задачи от институция на Съюза води до ясни ползи от гледна точка на финансовата стабилност и устойчивата пазарна интеграция, държавите членки, чиято парична единица не е еврото, следва също да могат да участват в ЕНМ. Цялостното и своевременно изпълнение на надзорните решения обаче е необходима предпоставка за ефективното упражняване на надзорните задачи. Затова държавите членки, които искат да участват в ЕНМ, следва да поемат ангажимент, че техните национални компетентни органи ще спазват и приемат всички изискани от ЕЦБ мерки по отношение на кредитни институции. ЕЦБ следва да бъде в състояние да установи тясно сътрудничество с компетентните органи на държава членка, чиято парична единица не е еврото. Тя следва да бъде задължена да установи сътрудничество, когато определените в настоящия регламент условия са изпълнени.
(43)
Като се има предвид, че участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото не са представени в Управителния съвет, докато не се приемат еврото съгласно ДФЕС, и не могат пълноценно да се възползват от другите механизми, предназначени за държавите членки, чиято парична единица е еврото, в настоящия регламент са предвидени допълнителни гаранции в рамките на процеса на вземане на решения. Тези гаранции обаче, и по-специално възможността на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото да изискват незабавното прекратяване на тясното сътрудничество след като информират Управителния съвет за мотивираното си несъгласие с проект на решение на Надзорния съвет, следва да се използват само в надлежно обосновани извънредни случаи. Те следва да се използват само докато са валидни тези особени обстоятелства. Гаранциите са наложени от особените обстоятелства, в които се намират участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото съгласно настоящия регламент, тъй като те не са представени в Управителния съвет и не могат да се ползват в пълна степен от другите механизми, предвидени за държавите членки, чиято парична единица е еврото. Поради това тези гаранции не могат и не следва да представляват прецедент за други области на политиката на Съюза.
(44)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва по какъвто и да било начин да изменя действащата в момента рамка, регулираща промяната на правната форма на дъщерните дружества или клоновете, и прилагането на тази рамка, нито да се подразбира или прилага като средство за предоставяне на стимули в полза на подобна промяна. Във връзка с това отговорността на компетентните органи на неучастващите държави членки следва да се зачита изцяло, така че тези органи да продължат да се ползват от достатъчно инструменти и правомощия за надзор над кредитните институции, действащи на тяхна територия, за да бъдат в състояние да изпълняват тази отговорност и ефективно да опазват финансовата стабилност и обществения интерес. Освен това, за да се оказва съдействие на компетентните органи при изпълнение на задълженията им, на вложителите и на компетентните органи следва да се предоставя навременна информация за евентуална промяна на правната форма на дъщерните дружества или клоновете.
(45)
За да изпълнява задачите си, ЕЦБ следва да има подходящи надзорни правомощия. Правото на Съюза в областта на пруденциалния надзор над кредитни институции предвижда някои правомощия да бъдат предоставени на компетентните органи, определени за тези цели от държавите членки. Доколкото тези правомощия попадат в обхвата на надзорните задачи, възложени на ЕЦБ, за участващите държави членки ЕЦБ следва да се счита за компетентния орган и следва да разполага с правомощията, предоставени на компетентните органи по силата на правото на Съюза. Това включва правомощия, предоставени от тези актове на компетентните органи на държавите членки по произход и на приемащите държави членки, и правомощия, предоставени на определените органи.
(46)
ЕЦБ следва да има надзорни правомощия да отстранява членове от ръководните органи в съответствие с настоящия регламент.
(47)
За да изпълнява своите задачи ефективно, ЕЦБ следва да е в състояние да изисква цялата необходима информация и да провежда разследвания и проверки на място, по целесъобразност в сътрудничество с националните компетентни органи. ЕЦБ и националните компетентни органи следва да имат достъп до една и съща информация, като от кредитните институции не се изисква двойно предоставяне на данни.
(48)
Адвокатската тайна е основен принцип в правото на Съюза, който защитава поверителността на информацията, която обменят физическите или юридическите лица със своите юридически съветници, в съответствие с условията, установени в съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(49)
Когато е необходимо ЕЦБ да поиска информация от лице, установено в неучастваща държава членка, но причисляващо се към кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, установен(а) в участваща държава членка, или на което тази кредитна институция, този финансов холдинг или смесен финансов холдинг е прехвърлил(а) оперативни функции или дейности, и когато подобни изисквания няма да се прилагат и няма да могат да бъдат наложени в неучастващата държава членка, ЕЦБ следва да предприеме действия в координация с компетентния орган на съответната неучастваща държава членка.
(50)
Настоящият регламент не засяга прилагането на правилата, установени в членове 34 и 42 от Протокол № 4 за устава на Европейската система от централни банки и на Европейската централна банка, приложен към Договор за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС („устав на ЕСЦБ и на ЕЦБ“). Актовете, приемани от ЕЦБ съгласно настоящия регламент, не следва да пораждат права или да налагат задължения в неучастващите държави членки, с изключение на случаите, когато тези актове са в съответствие с приложимото право на Съюза, в съответствие с посочения протокол и с Протокол № 15 за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към ДЕС и ДФЕС.
(51)
Когато кредитните институции упражняват правото си на установяване или на предоставяне на услуги в друга държава членка или когато няколко дружества в групата са установени в различни държави членки, правото на Съюза предвижда специални процедури и разпределяне на компетенциите между съответните държави членки. Доколкото ЕЦБ поема някои надзорни задачи за всички участващи държави членки, тези процедури и разпределяне на компетенции следва да не се прилагат към упражняването на правото на установяване или предоставяне на услуги в друга участваща държава членка.
(52)
При изпълнението на задачите си по силата на настоящия регламент и когато се обръща за съдействие към националните компетентни органи, ЕЦБ следва надлежно да търси справедлив баланс между ангажирането на всички участващи национални компетентни органи в съответствие с отговорностите за надзор на самостоятелна, частично консолидирана и консолидирана основа, указани в приложимото право на Съюза.
(53)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се тълкува като даваща правомощия на ЕЦБ да налага наказания на юридически или физически лица, различни от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да изисква от националните компетентни органи да действат с оглед да се гарантира налагането на подходящи наказания.
(54)
Създадена с Договорите, ЕЦБ е институция на Съюза като цяло. В процедурите си по вземане на решения тя следва да бъде обвързана от нормите на Съюза и общите принципи за гарантиране на законосъобразни процедури и прозрачност. Следва да бъде напълно спазвано правото на изслушване, с което се ползват адресатите на решенията на ЕЦБ, както и правото им да искат преразглеждане на решенията на ЕЦБ, съгласно правилата, установени с настоящия регламент.
(55)
Възлагането на надзорни задачи предполага значителна отговорност за ЕЦБ за запазване на финансовата стабилност в рамките на Съюза и за използване на надзорните правомощия по най-ефективния и пропорционален начин. Прехвърлянето на надзорни задачи от държавите членки към Съюза следва да се балансира с помощта на подходящи изисквания за прозрачност и отчетност. Във връзка с това ЕЦБ следва да се отчита за изпълнението на тези задачи пред Европейския парламент и Съвета в качеството им на демократични легитимни институции, представляващи гражданите на Съюза и държавите членки. Това следва да включва редовно докладване и отговаряне на въпроси, зададени от Европейския парламент в съответствие с правилника за дейността му, и от Еврогрупата в съответствие с нейните процедурни правила. Задълженията за докладване следва да подлежат на съответните изисквания относно професионалната тайна.
(56)
ЕЦБ следва да изпраща докладите, които представя на Европейския парламент и на Съвета, и на националните парламенти на участващите държави членки. Националните парламенти на участващите държави членки следва да могат да отправят всякакви бележки или въпроси към ЕЦБ относно изпълнението на нейните задачи по надзора, на които ЕЦБ може да отговаря. Вътрешните правила на тези национални парламенти следва да отчитат спецификата на съответните процедури и разпоредби за отправяне на бележки и въпроси към ЕЦБ. Във връзка с това следва да се обърне специално внимание на бележките или въпросите, свързани с отнемането на лицензи на кредитни институции, спрямо които националните органи са предприели необходимите действия за преструктуриране или за запазване на финансовата стабилност в съответствие с процедурата, установена в настоящия регламент. Националният парламент на участваща държава членка следва да може да покани и председателя или представител на Надзорния съвет да участва в обмена на мнения във връзка с надзора над кредитните институции в тази държава членка, заедно с представител на националния компетентен орган. Тази роля на националните парламенти е целесъобразна предвид потенциалното въздействие, което надзорните мерки могат да окажат върху публичните финанси, кредитните институции, техните клиенти и служители, както и пазарите в участващите държави членки. Когато националните компетентни органи предприемат действия съгласно настоящия регламент, предвидените в националното право разпоредби относно отчетността следва да продължат да се прилагат.
(57)
Настоящият регламент не засяга правото на Европейския парламент да създаде временна анкетна комисия за разследване на предполагаеми нарушения или лошо администриране при прилагането на правото на Съюза в съответствие с член 226 от ДФЕС, нито упражняването на функцията му на осъществяване на политически контрол, установена в Договорите, включително правото на Европейския парламент да заеме позиция или да приеме резолюция по въпроси, които счита за уместни.
(58)
В действията си ЕЦБ следва да спазва принципите за правомерна процедура и прозрачност.
(59)
Регламентът, посочен в член 15, параграф 3 от ДФЕС, следва да определи подробните правила, даващи възможност за достъп до документи, намиращи се в ЕЦБ, произтичащи от изпълнението на надзорни задачи, в съответствие с ДФЕС.
(60)
Съгласно член 263 от ДФЕС Съдът на Европейския съюз трябва да осъществява контрол относно законосъобразността на актовете на, inter alia, ЕЦБ, с изключение на препоръките и становищата, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети страни.
(61)
В съответствие с член 340 от ДФЕС ЕЦБ следва да възстановява, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите членки, всички вреди, причинени от нея или от нейни служители при изпълнението на задълженията им. Това не следва да засяга отговорността на националните компетентни органи да възстановяват вредите, причинени от тях или от техни служители при изпълнението на задълженията им съгласно националното законодателство.
(62)
Регламент № 1 на Съвета определящ езиците, които се използват в Европейската икономическа общност (7), се прилага спрямо ЕЦБ съгласно член 342 от ДФЕС.
(63)
При определяне на това дали правото на достъп до досието от страна на засегнатите лица следва да бъде ограничено ЕЦБ следва да зачита основните права и да спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес.
(64)
ЕЦБ следва да дава възможност на физическите и юридическите лица да отправят искания за преглед на решения, взети по силата на правомощията, предоставени ѝ с настоящия регламент, и чиито адресат са те, или които ги засягат пряко и лично. Обхватът на прегледа следва да е обвързан с процесуалното и материалното съответствие на такива решения с настоящия регламент, като същевременно се зачита свободата на преценка на ЕЦБ да определя възможността за вземане на тези решения. За тази цел и от съображения за процесуална икономия ЕЦБ следва да създаде административен съвет за преглед, който да извършва този вътрешен преглед. За членове на този съвет Управителният съвет на ЕЦБ следва да назначи личности с висока репутация. При вземане на решението Управителният съвет следва, доколкото е възможно, да осигури балансирано географско участие и балансирано участие на представители на двата пола в държавите членки. Процедурата, определена за прегледа, следва да предвижда Надзорният съвет да преразглежда по целесъобразност своите бивши проекти за решения.
(65)
ЕЦБ отговаря за провеждането на паричната политика с оглед поддържане на ценова стабилност в съответствие с член 127, параграф 1 от ДФЕС. Упражняването на надзорни задачи има за цел защита на сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система. Поради това тези задачи следва да бъдат напълно отделени, с цел да се избегнат конфликти на интереси и да се гарантира, че всяка функция се осъществява в съответствие с приложимите цели. ЕЦБ следва да е в състояние да гарантира, че работата на Управителния съвет е строго разграничена по отношение на паричните и на надзорните функции. Това разграничение следва да включва най-малко провеждането на съвсем отделни заседания с отделен дневен ред.
(66)
Организационното отделяне на персонала следва да се отнася за всички услуги, необходими за целите на независимата парична политика, и следва да гарантира, че упражняването на възложените с настоящия регламент задачи е напълно подчинено на демократичната отчетност и надзора, предвидени в настоящия регламент. Служителите, които участват в изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, следва да докладват на председателя на Надзорния съвет.
(67)
По-специално, в рамките на ЕЦБ следва да бъде създаден Надзорен съвет, отговорен за подготовката на решенията по надзорните въпроси, който да обединява специфичния опит на националните надзорни органи. Съветът следва съответно да бъде председателстван от председател, да има заместник-председател и да включва представители на ЕЦБ и националните компетентни органи. Назначаванията в Надзорния съвет в съответствие с настоящия регламент следва да зачитат принципите на балансирано участие на представители на двата пола, опит и квалификации. Всички членове на Надзорния съвет следва да бъдат своевременно и изцяло информирани за точките от дневния ред на заседанията на съвета, за да се подпомогне провеждането на ефективни обсъждания и да се улесни процесът на изготвяне на проекти на решения.
(68)
При изпълнението на своите задачи Надзорният съвет следва да отчита всички релевантни факти и обстоятелства в участващите държави членки и следва да изпълнява своите задължения в интерес на Съюза като цяло.
(69)
При пълно спазване на институционалните разпоредби и реда и условията на гласуване, предвидени в Договорите, Надзорният съвет следва да бъде съществен орган за изпълнението на надзорните задачи на ЕЦБ - задачи, които досега винаги са били в ръцете на националните компетентни органи. Поради това на Съвета следва да бъдат предоставени правомощията да приема решение за изпълнение за назначаване на председател и заместник-председател на Надзорния съвет. След като изслуша Надзорния съвет, ЕЦБ следва да представи за одобрение от Европейския парламент предложение за назначаване на председател и заместник-председател. След одобрението на това предложение Съветът следва да приеме решението за изпълнение. Председателят следва да бъде избран въз основа на открита процедура за подбор, за която Европейският парламент и Съветът следва да бъдат надлежно информирани.
(70)
За да се даде възможност за подходяща ротация, като същевременно се гарантира пълната независимост на председателя, мандатът му следва да не превишава пет години и да не може да се подновява. С цел да се осигури пълна координация с дейностите на ЕБО и с пруденциалните политики на Съюза, Надзорният съвет следва да може да кани ЕБО и Комисията като наблюдатели. Председателят на европейския орган за оздравяване на банките, след като бъде създаден такъв, следва да участва като наблюдател в заседанията на Надзорния съвет.
(71)
Надзорният съвет следва да бъде подпомаган от ръководен комитет в по-ограничен състав. Ръководният комитет следва да подготвя заседанията на Надзорния съвет и да изпълнява задачите си единствено в интерес на Съюза като цяло, като работи при пълна прозрачност с Надзорния съвет.
(72)
Управителният съвет на ЕЦБ следва да кани представители на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото винаги когато възнамерява да възрази на проект за решение, изготвен от Надзорния съвет, или когато заинтересованите национални компетентни органи уведомят Управителния съвет за мотивираното си несъгласие с проект за решение на Надзорния съвет, в случай че въпросното решение е адресирано до националните органи във връзка с кредитни институции от участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото.
(73)
С цел да гарантира разделението между задачите, свързани с паричната политика, и надзорните задачи, ЕЦБ следва да бъде задължена да създаде група за посредничество. Създаването на групата, и по-специално нейният състав, следва да гарантира преодоляването на различията в становищата по балансиран начин в интерес на Съюза като цяло.
(74)
Надзорният съвет, ръководният комитет и персоналът на ЕЦБ, изпълняващ надзорни задължения, следва да спазват подходящи изисквания за запазване на професионална тайна. Подобни изисквания следва да се прилагат по отношение на обмена на информация с персонала на ЕЦБ, който не участва в работата по надзора. Това не следва да възпрепятства ЕЦБ да обменя информация в рамките и при условията, определени в съответните законодателни актове на Съюза, включително с Комисията за целите на изпълнение на нейните задачи по членове 107 и 108 от ДФЕС и съгласно правото на Съюза в областта на засиленото икономическо и бюджетно наблюдение.
(75)
За да изпълнява ефективно своите надзорни задачи, ЕЦБ следва да упражнява възложените ѝ надзорни задачи напълно независимо, по-специално от нежелано политическо влияние и от намеса от страна на финансовия сектор, които биха засегнали оперативната ѝ независимост.
(76)
Използването на периоди на изчакване в надзорните органи представлява важна част от гарантирането на ефективността и независимостта на надзора, осъществяван от тези органи. За тази цел и без да се засяга прилагането на по-строги национални правила, ЕЦБ следва да въведе и поддържа подробни и официални процедури, включително периоди на пропорционален преглед, за да оцени предварително и да предотврати евентуални конфликти с легитимните интереси на ЕНМ/ЕЦБ, когато бивш член на Надзорния съвет започне работа в банковия сектор, върху който преди това е осъществявал надзор.
(77)
За да изпълнява своите надзорни задачи ефективно, ЕЦБ следва да разполага с необходимите за това ресурси. Тези ресурси следва да бъдат получени по начин, който осигурява независимост за ЕЦБ от нежелано влияние от страна на националните компетентни органи и участниците на пазара, както и разделение между паричната политика и задачите по надзора. Разходите за надзора следва да бъдат основно за сметка на дружествата, по отношение на които той се прилага. Следователно упражняването на надзорни задачи от ЕЦБ следва да се финансира от годишни такси, начислявани на кредитните институции, установени в участващите държави членки. ЕЦБ следва да има също право да налага такси на клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, за да покрива разходите си, направени при изпълнението на задачите си на надзорен орган на приемащата държава членка спрямо въпросните клонове. В случай че над дадена кредитна институция или клон се извършва надзор на консолидирана основа, таксата следва да бъде налагана на кредитната институция на най-високо равнище в рамките на въпросната група, установена в участващите държави членки. Изчисляването на тези такси следва да изключва всички клонове, установени в неучастващи държави членки.
(78)
Когато дадена кредитна институция бъде включена в надзор на консолидирана основа, таксата следва да се изчисли на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и да бъде разпределена на кредитните институции, установени в дадена участваща държава членка и включени в надзора на консолидирана основа, въз основа на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, включително рисково претеглените активи.
(79)
Наличието на силно мотивиран, добре обучен и безпристрастен персонал е абсолютно необходимо за ефективния надзор. С цел да се създаде напълно интегриран надзорен механизъм, следва да се осигури адекватен обмен на служители между националните компетентни органи и между тези органи и ЕЦБ, както и командироване на служители. С цел осигуряване на възможност за постоянен контрол на партньорска основа, особено по отношение на надзора на големите кредитни институции, ЕЦБ следва да може да изисква в националните екипи по надзора да се включи също персонал от компетентните органи на други участващи държави членки, което ще позволи съставянето на надзорни екипи с разнообразен географски произход и със специфичен професионален опит и профил. Обменът и командироването на служители следва да допринесе за установяването на обща култура на надзор. ЕЦБ следва редовно да предоставя информация за това колко служители на националните компетентни органи са командировани в ЕЦБ за целите на ЕНМ.
(80)
Предвид глобализацията на банковите услуги и нарасналото значение на международните стандарти, ЕЦБ следва да изпълнява задачите си в съответствие с международните стандарти и в диалог и тясно сътрудничество с надзорните органи извън Съюза, без да се дублира международната роля на ЕБО. Следва да ѝ бъдат предоставени правомощия да развива контакти и да сключва административни договорености с надзорните органи и администрациите на трети държави и с международни организации, при координация с ЕБО и пълно зачитане на настоящата роля и съответните компетентности на държавите членки и на институциите на Съюза.
(81)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (9) се прилагат в пълна степен при обработването на лични данни от ЕЦБ за целите на настоящия регламент.
(82)
По отношение на ЕЦБ се прилага Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (10). ЕЦБ прие Решение ЕЦБ/2004/11 (11) относно условията за извършване на разследвания в Европейската централна банка от Европейската служба за борба с измамите.
(83)
С цел да се гарантира, че кредитните институции подлежат на надзор по най-високи стандарти, който не е ограничен от други, непруденциални съображения, и че е постигнато навременно и ефективно решение на взаимно подсилващите се неблагоприятни последици, които опасенията за пазарните тенденции оказват върху кредитните институции и държавите членки, ЕЦБ следва да започне да изпълнява конкретни надзорни задачи във възможно най-кратък срок. Прехвърлянето на надзорни задачи от националните надзорни органи към ЕЦБ изисква обаче известна подготовка. Поради това следва да се предвиди подходящ период на поетапно въвеждане.
(84)
Когато приема подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, ЕЦБ следва да предвиди преходни разпоредби, с които да се гарантира приключването на текущи надзорни процедури, включително приетите решения и/или мерки или предприетите разследвания преди влизането в сила на настоящия регламент.
(85)
В съобщението си от 28 ноември 2012 г., озаглавено „Подробен план за задълбочен и истински икономически и паричен съюз“, Комисията посочва, че „член 127, параграф 6 от ДФЕС би могъл да бъде изменен, за да се позволи прилагането на обикновената законодателна процедура и да се премахнат някои от правните ограничения, които в момента той поставя пред проекта за ЕНМ (т.е. да се установи пряка и неотменима възможност за избор от държави членки, чиято парична единица не е еврото за участие в ЕНМ, извън модела на „тясното сътрудничество“, да се предоставят на държавите членки, чиято парична единица не е еврото, участващи в ЕНМ, напълно равни права в процеса на вземане на решения от ЕЦБ, и да се развие още повече вътрешното разделение на вземане на решения относно паричната политика и относно надзора)“. В него се посочва също, че „засилването на демократичния контрол над ЕЦБ би било специфичен въпрос за разрешаване, доколкото тя осъществява банков надзор“. Припомня се, че в ДЕС е предвидено, че правителството на всяка държава членка, Европейският парламент или Комисията могат да представят проекти за промени в Договорите, които могат да се отнасят до всеки един аспект от Договорите.
(86)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни, свободата на стопанска инициатива, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, и трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(87)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно създаването на ефикасна и ефективна уредба за изпълнението от институция на Съюза на конкретни задачи по надзора над кредитните институции и осигуряването на последователно прилагане на единната нормативна уредба за кредитните институции, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен на равнището на държавите членки и следователно, поради паневропейската структура на банковия пазар и последиците от изпадането на кредитни институции в несъстоятелност върху други държави членки, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет и обхват
С настоящия регламент на ЕЦБ се възлагат конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции, с цел да се допринесе за сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система в рамките на Съюза и отделните държави членки при пълно зачитане и задължение за полагане на грижа за единството и интегритета на вътрешния пазар на основата на равнопоставено третиране на кредитните институции с оглед да се избегне регулаторният арбитраж.
Институциите, посочени в член 2 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (12), са изключени от задачите по надзора, възложени на ЕЦБ в съответствие с член 4 от настоящия регламент. Обхватът на задачите на ЕЦБ по надзора се ограничава до пруденциалния надзор на кредитните институции съгласно настоящия регламент. С настоящия регламент на ЕЦБ не се възлагат никакви други задачи по надзора като например задачи, свързани с пруденциалния надзор над централни контрагенти.
При изпълнението на задачите си съгласно настоящия регламент и без да засяга целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕЦБ отчита в пълна степен наличието на различни видове кредитни институции, техните размери и бизнес модели.
В нито едно свое действие, предложение или политика ЕЦБ не дискриминира пряко или непряко която и да е държава членка или група от държави членки като място за предоставяне на банкови или финансови услуги в каквато и да било парична единица.
Настоящият регламент не засяга отговорностите и свързаните с тях правомощия на компетентните органи на участващите държави членки да изпълняват задачи по надзора, които не са възложени на ЕЦБ с настоящия регламент.
Настоящият регламент не засяга и отговорностите и свързаните с тях правомощия на компетентните или определените на национално равнище органи на участващите държави членки да прилагат макропруденциални инструменти, които не са предвидени в приложимите правни актове на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„участваща държава членка“ означава държава членка, чиято парична единица е еврото, или държава членка, чиято парична единица не е еврото, но която е установила тясно сътрудничество в съответствие с член 7;
2)
„национален компетентен орган“ означава всеки национален компетентен орган, определен от участващите държави членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (13) и Директива 2013/36/ЕС;
3)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
4)
„финансов холдинг“ означава финансов холдинг съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 20 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
5)
„смесен финансов холдинг“ означава смесена финансова холдингова компания съгласно определението по член 2, точка 15 от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат (14);
6)
„финансов конгломерат“ означава финансов конгломерат съгласно определението по член 2, точка 14 от Директива 2002/87/ЕО;
7)
„определен на национално равнище орган“ означава определен орган на участваща държава членка по смисъла на приложимото право на Съюза;
8)
„квалифицирано дялово участие“ означава квалифицирано дялово участие съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
9)
„единен надзорен механизъм“ (ЕНМ) означава системата за финансов надзор, съставена от ЕЦБ и националните компетентни органи на участващите държави членки, описан в член 6 от настоящия регламент.
ГЛАВА II
Сътрудничество и задачи
Член 3
Сътрудничество
1. ЕЦБ работи в тясно сътрудничество с ЕБО, ЕОЦКП, ЕОЗППО и Европейския съвет за системен риск (ЕССР), както и с другите органи, които са част от ЕСФН, които гарантират адекватно равнище на регулиране и надзор в Съюза.
При необходимост ЕЦБ сключва меморандуми за разбирателство с компетентните органи на държавите членки, които отговарят за пазарите на финансови инструменти. Тези меморандуми се предоставят на разположение на Европейския парламент, Съвета и компетентните органи на всички държави членки.
2. За целите на настоящия регламент ЕЦБ участва в Съвета на надзорниците на ЕБО при условията, посочени в член 40 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
3. ЕЦБ изпълнява задачите си в съответствие с настоящия регламент и без да засяга компетентността и задачите на ЕБО, ЕОЦКП, ЕОЗППО и ЕССР.
4. ЕЦБ поддържа тясно сътрудничество с органите, упълномощени да оздравяват кредитни институции, в т.ч. при изготвянето на планове за оздравяване.
5. При спазване на разпоредбите на членове 1, 4 и 6 ЕЦБ сътрудничи тясно с който и да е инструмент на публичната финансова помощ, включително Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС) и ЕМС, по-специално когато такъв инструмент е отпуснал или има вероятност да отпусне пряка или непряка финансова помощ на кредитна институция, подлежаща на условията на член 4 от настоящия регламент.
6. ЕЦБ и компетентните органи на неучастващите държави членки сключват меморандум за разбирателство, в който се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в член 2. Меморандумът подлежи на редовен преглед.
Без да се засяга първа алинея ЕЦБ сключва меморандум за разбирателство с компетентния орган на всяка неучастваща държава членка, която е държава членка по произход на поне една институция със системно значение в световен мащаб, както е определено в правото на Съюза.
Всеки меморандум подлежи на редовен преглед и се публикува, като поверителната информация се третира по подходящ начин.
Член 4
Задачи, възложени на ЕЦБ
1. В рамките на член 6 и съгласно параграф 3 от настоящия член, ЕЦБ е единственият орган, компетентен да извършва за целите на пруденциалния надзор следните задачи във връзка с всички кредитни институции, установени в участващите държави членки:
а)
да издава лицензи на кредитни институции и да отнема лицензите на кредитни институции при спазване на член 14;
б)
за кредитните институции, установени в участваща държава членка, които желаят да открият клон или да предоставят трансгранични услуги в неучастваща държава членка, да изпълнява задачите, за които компетентният орган на държавата членка по произход има правомощия съгласно приложимото право на Съюза;
в)
да оценява уведомленията за придобиването и освобождаването от квалифицирани дялови участия в кредитни институции, освен в случай на оздравяване на банка, като спазва разпоредбите на член 15;
г)
да осигурява спазване на актовете, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, с които се налагат пруденциални изисквания на кредитните институции, свързани с изискванията за собствен капитал, секюритизацията, ограниченията на големите експозиции, ликвидността, ливъриджа, отчитането и публичното оповестяване на информация по тези въпроси;
д)
да гарантира спазване на актовете, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, с които се налагат изисквания на кредитните институции да разполагат с надеждни управленски правила, включително изисквания за съответствие и пригодност на лицата, отговарящи за управлението на кредитни институции, процеси за управление на риска, механизми за вътрешен контрол, политики и практики за възнагражденията и ефективни процеси за вътрешен анализ на адекватността на капитала в т.ч. вътрешнорейтингови модели;
е)
да извършва надзорен преглед, включително, където е уместно в координация с ЕБО, стрес-тестове и евентуалното им публично оповестяване, за да определя дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, въведени от кредитните институции, и собственият капитал, който те държат, осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове и въз основа на този надзорен преглед да налага на кредитните институции специфични допълнителни капиталови изисквания, специфични изисквания за публично оповестяване, специфични изисквания за ликвидност и други мерки, когато на компетентните органи конкретно е дадена такава възможност от съответното право на Съюза;
ж)
да извършва надзор на консолидирана основа над предприятията майки на кредитните институции, установени в една от участващите държави членки, включително по отношение на финансовите холдинги и смесените финансови холдинги, и да участва в надзора на консолидирана основа, включително в колегиите от надзорни органи, без да се засяга участието на националните компетентни органи в тези колегии в качеството на наблюдатели, по отношение на предприятия майки, които не са установени в една от участващите държави членки;
з)
да участва в допълнителния надзор на финансови конгломерати по отношение на кредитните институции в тях и да изпълнява задачите на координатор, когато ЕЦБ е определена за координатор на финансов конгломерат в съответствие с критериите, определени в съответното право на Съюза;
и)
да изпълнява надзорни задачи във връзка с планове за възстановяване и ранна интервенция, когато кредитна институция или група, по отношение на която ЕЦБ е органът, извършващ надзор на консолидирана основа, не изпълнява или е вероятно да наруши приложимите пруденциални изисквания, и единствено в случаите, посочени изрично в приложимото за компетентните органи право на Съюза - надзорни задачи във връзка със структурни промени, които се изискват от кредитните институции с оглед на предотвратяване на финансови затруднения или изпадане в несъстоятелност, с изключение на всякакви правомощия за оздравяване;
2. За кредитните институции, установени в неучастваща държава членка, които откриват клон или предоставят трансгранични услуги в участваща държава членка, ЕЦБ изпълнява, в рамките на посоченото в параграф 1, задачите, за които националните компетентни органи имат правомощия съгласно съответното право на Съюза.
3. За изпълнението на задачите, които са ѝ възложени по силата на настоящия регламент, и с цел да гарантира високи стандарти на надзор, ЕЦБ прилага цялото приложимо право на Съюза, а когато то се състои от директиви - националното законодателство за транспониране на тези директиви. Когато приложимото право на Съюза се състои от регламенти и когато понастоящем тези регламенти изрично предвиждат възможност за избор от страна на държавите членки, ЕЦБ прилага и националното законодателство, с което се упражнява този избор.
За тази цел ЕЦБ приема насоки и препоръки и взема решения при условията и при спазване на приложимото право на Съюза, и по-специално на всички законодателни и незаконодателни актове, в т.ч. посочените в членове 290 и 291 от ДФЕС. По-специално ЕЦБ подлежи на задължителните регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, разработени от ЕБО и приети от Комисията в съответствие с членове 10-15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, с член 16 от посочения регламент, както и с разпоредбите на посочения регламента относно европейското ръководство за надзор, изготвено от ЕБО в съответствие с посочения регламент. ЕЦБ може също да приема регламенти единствено доколкото те са необходими за организиране или уточняване на реда и условията за изпълнение на поверените ѝ задачи с настоящия регламент.
Преди приемането на даден регламент ЕЦБ провежда открити публични консултации и анализира потенциалните свързани разходи и ползи, освен ако подобни консултации и анализи са несъразмерни по отношение на обхвата и въздействието на въпросните регламенти или по отношение на спешния характер на въпроса, като в такъв случай ЕЦБ обосновава спешността.
Ако е необходимо, ЕЦБ допринася за разработването на проекти на регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение от ЕБО в съответствие с Регламент (ЕС) № 1093/2010, или обръща внимание на ЕБО за евентуалната нужда да представи на Комисията проекти на стандарти за изменение на действащите регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение.
Член 5
Макропруденциални задачи и инструменти
1. Когато е уместно или се прецени, че е наложително, и без да се засягат разпоредбите на параграф 2 от настоящия член, националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващите държави членки прилагат изисквания за капиталови буфери, с които кредитните институции да разполагат на съответното равнище съгласно приложимото право на Съюза, в допълнение към изискванията за собствен капитал по член 4, параграф 1, буква г) от настоящия регламент, включително нива на антицикличния буфер, както и всякакви други мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, като се следват процедурите, определени в тези директиви в случаите, които са изрично посочени в приложимото право на Съюза. Десет работни дни преди да бъде взето подобно решение, съответният орган уведомява по надлежен ред ЕЦБ за своето намерение. Ако ЕЦБ повдигне възражение, тя представя писмено мотивите си в рамките на пет работни дни. Съответният орган разглежда обстойно мотивите на ЕЦБ, преди да процедира към вземане на решението по целесъобразност.
2. Ако се сметне за необходимо, ЕЦБ може вместо националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващата държава членка да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери, с които кредитните институции трябва да разполагат на съответното равнище съгласно приложимото право на Съюза, от прилаганите от националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващите държави членки, в допълнение към изискванията за собствен капитал по член 4, параграф 1, буква г) от настоящия регламент, включително нива на антицикличния буфер, при условията по параграфи 4 и 5 от настоящия член, както и да прилага по-строги мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове на равнището на кредитните институции при условията на процедурите, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично упоменати в приложимото право на Съюза.
3. Всеки национален компетентен орган или определен на национално равнище орган може да предложи на ЕЦБ да действа съгласно параграф 2 с цел преодоляване на специфичното състояние на финансовата система и икономиката в неговата държава членка.
4. Ако ЕЦБ възнамерява да действа в съответствие с параграф 2, тя си сътрудничи тясно с определените на национално равнище органи в съответните държави членки. По-специално ЕЦБ уведомява за намерението си съответните национални компетентни органи или определени на национално равнище органи десет работни дни, преди да вземе подобно решение. Ако някой от съответните органи повдигне възражение, той представя писмено мотивите си в рамките на пет работни дни. ЕЦБ разглежда обстойно мотивите, преди да процедира към вземане на решението по целесъобразност.
5. При изпълнението на задачите, посочени в параграф 2, ЕЦБ взема предвид специфичното състояние на финансовата система, икономическото положение и икономическия цикъл в отделни държави членки или части от тях.
Член 6
Сътрудничество в рамките на ЕНМ
1. ЕЦБ изпълнява задачите си в рамките на единен надзорен механизъм, който се състои от ЕЦБ и националните компетентни органи. ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ.
2. Както ЕЦБ, така и националните компетентни органи спазват задължението за добросъвестно сътрудничество и задължението за обмен на информация.
Без да се засяга правомощието на ЕЦБ да получава пряко или да има пряк достъп до информация, докладвана непрекъснато от кредитните институции, националните компетентни органи предоставят по-конкретно на ЕЦБ цялата информация, необходима за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ по силата на настоящия регламент.
3. Когато е целесъобразно и без да се засяга отговорността и отчетността на ЕЦБ във връзка със задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, националните компетентни органи имат отговорността да оказват съдействие на ЕЦБ при условията, посочени в рамката по параграф 7 от настоящия член, при изготвянето и изпълнението на актове, свързани с посочените в член 4 задачи, по отношение на всички кредитни институции, включително съдействие при осъществяване на дейности за проверка. При изпълнението на задачите си по член 4 те следват дадените от ЕЦБ инструкции.
4. По отношение на задачите, определени в член 4, параграф 1 - с изключение на тези по букви а) и в) от него, ЕЦБ носи отговорностите по параграф 5 от настоящия член, а националните компетентни органи носят отговорностите по параграф 6 от настоящия член, в съответствие с рамката и процедурите, зададени в параграф 7 от настоящия член, за целите на надзора на следните кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, или клонове, които са установени в участващи държави членки, на кредитни институции, които са установени в неучастващи държави членки:
-
кредитни институции, които не са толкова значими на консолидирана основа, като най-високото равнище на консолидация се намира в участващите държави членки или в отделните институции в конкретния случай на клонове, които са установени в участващи държави членки, на кредитни институции, които са установени в неучастващи държави членки. Значимостта се оценява въз основа на следните критерии:
i)
размер;
ii)
значимост за икономиката на Съюза или на дадена участваща държава членка;
iii)
значимост на трансграничните дейности.
По отношение на първа алинея по-горе, дадена кредитна институция или финансов холдинг, или смесен финансов холдинг не се счита за по-малко значима, освен ако това не е обосновано от конкретни обстоятелства, които следва да бъдат уточнени в методиката, при положение че е изпълнено което и да било от следните условия:
i)
общата стойност на активите ѝ надвишава 30 млрд. евро;
ii)
съотношението на общите ѝ активи спрямо БВП на участващата държава членка по установяване надвишава 20 %, освен ако общата стойност на активите ѝ е по-малка от 5 млрд. евро;
iii)
след постъпило уведомление от съответния национален компетентен орган, че той счита тази институция от съществено значение за местната икономика, ЕЦБ взема решение, което потвърждава същественото ѝ значение след обстойна оценка, в т.ч. оценка на балансовия отчет, от страна на ЕЦБ, на въпросната кредитна институция.
ЕЦБ може също по собствена инициатива да разглежда дадена институция като институция от съществено значение тогава, когато последната е установила банкови дъщерни предприятия в повече от една участваща държава членка и нейните трансгранични активи или пасиви представляват значителен дял от общите ѝ активи или пасиви, при спазване на посочените в методиката условия.
Кредитни институции, за които е поискана или получена публична финансова помощ пряко от ЕИФС или ЕМС, не се считат за по-малко значими.
Независимо от предходните алинеи, ЕЦБ осъществява задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, по отношение на трите най-значими кредитни институции във всяка от участващите държави членки, освен ако конкретните обстоятелства налагат друго.
5. По отношение на кредитните институции, посочени в параграф 4, и съгласно рамката, определена в параграф 7:
а)
ЕЦБ публикува регламенти, насоки или общи инструкции, насочени към националните компетентни органи, съгласно които националните компетентни органи изпълняват задачите по член 4, параграф 1- с изключение на тези по букви а) и в) от него, и приемат надзорни решения.
Тези инструкции могат да се отнасят до специфичните правомощия по член 16, параграф 2 за групи или категории кредитни институции с цел осигуряване на последователност на резултатите от надзора в рамките на ЕНМ;
б)
Когато е необходимо с оглед на последователното прилагане на високи стандарти на надзор, ЕЦБ може във всеки момент, по собствена инициатива след консултация с националните компетентни органи или по искане на национален компетентен орган, да реши да упражни пряко всички съответни правомощия по отношение на една или повече кредитни институции, посочени в параграф 4, включително в случаите, когато е била поискана или получена финансова помощ непряко от ЕИФС или ЕМС;
в)
ЕЦБ упражнява надзор върху функционирането на системата въз основа на отговорностите и процедурите по настоящия член, и по-специално на посочените в параграф 7, буква в);
г)
ЕЦБ може по всяко време да използва правомощията, посочени в членове 10-13;
д)
ЕЦБ може също да изисква информация, на принципа ad hoc или постоянно, от националните компетентни органи относно изпълнението на техните задачи съгласно настоящия член.
6. Без да се засягат разпоредбите на параграф 5 от настоящия член, националните компетентни органи изпълняват и носят отговорност за задачите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), г-ж) и и), както и за приемането на всички надзорни решения по отношение на кредитните институции, посочени в параграф 4, първа алинея от настоящия член, съгласно рамката и процедурите по параграф 7 от настоящия член.
Без да се засягат членове 10-13, националните компетентни органи и определените на национално равнище органи запазват правомощията си, в съответствие с националното право, да получават информация от кредитните институции, холдингите, смесените холдинги и предприятията, включени в консолидационното финансово състояние на дадена кредитна институция, и да провеждат проверки на място за тези институции, холдинги, смесени холдинги и предприятия. Националните компетентни органи информират ЕЦБ, в съответствие с рамката по параграф 7 от настоящия член, за предприетите съгласно настоящия параграф мерки и работят по тези мерки в тясна координация с ЕЦБ.
Националните компетентни органи докладват редовно на ЕЦБ относно провеждането на дейностите по настоящия член.
7. В консултация с националните компетентни органи и въз основа на предложение от Надзорния съвет ЕЦБ приема и оповестява рамка за организиране на практическите ред и условия за изпълнението на настоящия член. Рамката включва най-малко следното:
а)
конкретната методика за оценка на критериите по параграф 4, първа, втора и трета алинея, и критериите, съгласно които параграф 4, четвърта алинея престава да се прилага за конкретна кредитна институция, както и произтичащите от това правила за целите на изпълнението на параграфи 5 и 6. Тези правила и методите за оценка на критериите, посочени в параграф 4, първа, втора и трета алинея, се преразглеждат с цел отразяване на евентуални значими промени и гарантират, че когато дадена кредитна институция се счита за значима или по-малко значима, тази оценка бива изменяна само в случай на съществени и непреходни промени в обстоятелствата, по-специално онези обстоятелства, свързани с положението на кредитната институция, които имат значение за оценката.
б)
определянето на процедурите - включително сроковете, и възможността за изготвянето на проекти за решения, които да се изпращат на ЕЦБ за разглеждане - за взаимоотношенията между ЕЦБ и националните компетентни органи относно надзора на кредитните институции, които не се считат за по-малко значими в съответствие с параграф 4;
в)
определянето на процедурите, включително сроковете, за взаимоотношенията между ЕЦБ и националните компетентни органи относно надзора над кредитните институции, които се считат за по-малко значими в съответствие с параграф 4. По-специално тези процедури изискват от националните компетентни органи, в зависимост от отделните случаи, определени в рамката да:
i)
уведомяват ЕЦБ за всяка съществена процедура по надзора;
ii)
подлагат на допълнителна оценка конкретни аспекти от процедурата, ако ЕЦБ поиска това;
iii)
представят на ЕЦБ проекти за съществени надзорни решения, по които ЕЦБ може да изразява становища.
8. Когато ЕЦБ се подпомага от националните компетентни органи или определените на национално равнище органи с оглед на упражняването на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ и националните компетентни органи спазват разпоредбите на съответните законодателни актове на Съюза по отношение на разпределението на отговорностите и сътрудничеството между компетентните органи на различни държави членки.
Член 7
Тясно сътрудничество с компетентните органи на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото
1. В рамките на определените в настоящия член ограничения ЕЦБ изпълнява задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 по отношение на кредитните институции, установени в държава членка, чиято парична единица не е еврото, когато е установено тясно сътрудничество между ЕЦБ и националния компетентен орган на тази държава членка в съответствие с настоящия член.
За тази цел ЕЦБ може да изпраща инструкции до националните компетентни органи или до определените на национално равнище органи на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото.
2. Тясно сътрудничество между ЕЦБ и националния компетентен орган на участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, се установява с решение на ЕЦБ, когато са изпълнени следните условия:
а)
съответната държава членка уведомява другите държави членки, Комисията, ЕЦБ и ЕБО за искането си да установи тясно сътрудничество с ЕЦБ във връзка с изпълнението на задачите, посочени в членове 4 и 5, по отношение на всички кредитни институции, установени в нея, в съответствие с член 6;
б)
в уведомлението съответната държава членка се задължава:
-
да гарантира, че нейният национален компетентен орган или определеният на национално равнище орган ще спазва всички насоки или искания на ЕЦБ; и
-
да предоставя информацията за установените в нея кредитни институции, която ЕЦБ може да изиска с цел да направи цялостна оценка на тези кредитни институции.
в)
съответната държава членка е приела необходимото национално законодателство, за да гарантира, че нейният национален компетентен орган ще бъде задължен да приеме поисканите от ЕЦБ мерки по отношение на кредитни институции, в съответствие с параграф 4.
3. Решението, посочено в параграф 2, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Решението започва да се прилага 14 дни след публикуването му.
4. Когато ЕЦБ счита, че националният компетентен орган на дадена държава членка следва да приеме мярка, свързана със задачите по параграф 1, по отношение на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, тя дава инструкции на този орган, като посочва съответен срок.
Този срок е най-малко 48 часа, освен ако по-ранното приемане не е абсолютно необходимо за предотвратяване на непоправими вреди. Националните компетентни орган на съответната държава членка предприема всички необходими мерки в съответствие със задължението, посочено в параграф 2, буква в).
5. ЕЦБ може да реши да отправи предупреждение към съответната държава членка, че тясното сътрудничество ще бъде временно преустановено или прекратено, ако не бъдат предприети решителни коригиращи действия в следните случаи:
а)
когато, по мнение на ЕЦБ, съответната държава членка вече не отговаря на условията по параграф 2, букви а)-в); или
б)
когато, по мнение на ЕЦБ, националният компетентен орган на съответната държава членка не действа в съответствие със задължението си по параграф 2, буква в).
Ако 15 дни след уведомлението за предупреждението не са предприети такива действия, ЕЦБ може временно да преустанови или да прекрати тясното сътрудничество със съответната държава членка.
Решението за временно преустановяване или прекратяване на тясното сътрудничество се съобщава на съответната държава членка и се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. В решението се посочва датата, от която то се прилага, като надлежно се отчитат ефективността на надзора и законните интереси на кредитните институции.
6. Държавата членка може да поиска ЕЦБ да прекрати тясното сътрудничество по всяко време след изтичането на три години от датата на публикуването на решението на ЕЦБ за установяване на тясно сътрудничество в Официален вестник на Европейския съюз. В искането се обясняват причините за прекратяването, включително, според случая, значителните отрицателни последици, ако има такива, по отношение на фискалните отговорности на държавата членка. В такъв случай ЕЦБ незабавно пристъпва към приемането на решение за прекратяване на тясното сътрудничество и посочва датата на прилагане, която е в рамките на максимум три месеца, като надлежно се отчитат ефективността на надзора и законните интереси на кредитните институции. Решението се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
7. Ако участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, уведоми ЕЦБ в съответствие с член 26, параграф 8 за своето мотивирано несъгласие с възражение на Управителния съвет срещу проект за решение на Надзорния съвет, Управителният съвет в срок от 30 дни дава становище по мотивираното несъгласие, изразено от държавата членка, и потвърждава или оттегля своето възражение, като посочва мотивите си.
В случай че Управителният съвет потвърди възражението си, участващата държава членка, чиято парична единица не е еврото, може да уведоми ЕЦБ, че няма да бъде обвързана от евентуалното решение, свързано с евентуален изменен проект за решение на Надзорния съвет.
В такъв случай ЕЦБ обмисля възможността за временно преустановяване или прекратяване на тясното сътрудничество с тази държава членка, като взема под необходимото внимание съображението за ефективност на надзора, и взема съответното решение.
По-специално ЕЦБ взема под внимание следните съображения:
а)
дали отсъствието на такова временно преустановяване или прекратяване би могло да застраши целостта на ЕНМ или да има значителни отрицателни последици по отношение на фискалните отговорности на държавите членки;
б)
дали такова временно преустановяване или прекратяване би могло да има значими отрицателни последици по отношение на фискалните отговорности в държавата членка, уведомила за своето мотивирано несъгласие в съответствие с член 26, параграф 8;
в)
дали се е уверила, че съответният национален компетентен орган е приел мерки, които по мнението на ЕЦБ:
-
гарантират, че кредитните институции в държавата членка, уведомила за своето мотивирано несъгласие в съответствие с предходната алинея, не получават по-благоприятно третиране от кредитните институции в останалите участващи държави членки; и
-
са също толкова ефективни, колкото решението на Управителния съвет по втората алинея от настоящия параграф, по отношение на постигането на целите по член 1, както и за осигуряване на съответствие с приложимото право на Съюза.
ЕЦБ включва тези съображения в своето решение и ги съобщава на съответната държава членка.
8. Ако участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, не е съгласна с проект за решение на Надзорния съвет, тя информира Управителния съвет за своето мотивирано несъгласие в срок от пет работни дни от получаването на проекта за решение. Управителният съвет взема решение по въпроса в срок от пет работни дни, като отчита изцяло представените мотиви, и обяснява писмено решението си на засегнатата държава членка. Последната може да поиска ЕЦБ да прекрати тясното сътрудничество с незабавно действие и няма да бъде обвързана с взетото впоследствие решение.
9. Държава членка, която е прекратила тясното сътрудничество с ЕЦБ, не може да започне ново тясно сътрудничество преди изтичането на три години от датата на публикуване на решението на ЕЦБ за прекратяване на тясното сътрудничество в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 8
Международни отношения
Без да се засяга съответната компетентност на държавите членки и на другите институции и органи на Съюза, освен ЕЦБ, включително ЕБО, във връзка със задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, ЕЦБ може да развива контакти и да сключва административни договорености с надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави, след подходяща координация с ЕБО. Тези договорености не създават правни задължения за Съюза и неговите държави членки.
ГЛАВА III
Правомощия на ЕЦБ
Член 9
Правомощия за надзор и провеждане на разследвания
1. Изключително за целите на изпълнение на задачите, възложени ѝ по силата на член 4, параграфи 1 и 2 и член 5, параграф 2, в участващите държави членки ЕЦБ се счита, когато е подходящо, за компетентния орган или за определения на национално равнище орган, в съответствие с приложимото право на Съюза.
Също изключително за тези цели ЕЦБ има всички правомощия и задължения, които са изложени в настоящия регламент. ЕЦБ има също всички правомощия и задължения, които имат компетентните органи и определените на национално равнище органи съгласно приложимото право на Съюза, освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент. По-специално, ЕЦБ има правомощията, посочени в раздели 1 и 2 от настоящата глава.
Доколкото е необходимо за изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ може да изисква, посредством инструкции, от тези национални органи да упражнят своите правомощия по силата на националното право и в съответствие със заложените в него условия, когато ЕЦБ няма такива правомощия по силата на настоящия регламент. Тези национални органи уведомяват подробно ЕЦБ за упражняването на тези правомощия.
2. ЕЦБ упражнява правомощията по параграф 1 от настоящия член в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея. При упражняване на съответните си надзорни правомощия и на правомощията си за провеждане на разследвания ЕЦБ и националните компетентни органи си сътрудничат тясно.
3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, по отношение на кредитните институции, установени в участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото, ЕЦБ упражнява своите правомощия съгласно член 7.
Раздел 1
правомощия за провеждане на разследвания
Член 10
Искане за информация
1. Без да се засягат правомощията по член 9, параграф 1 и при спазване на условията от приложимото право на Съюза, ЕЦБ може да изиска следните юридически или физически лица, при условията на член 4, да предоставят цялата информация, необходима за изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, включително информацията, която следва да се предоставя периодично и в определен формат за целите на надзора и свързаната с него статистическа отчетност:
а)
кредитни институции, установени в участващите държави членки;
б)
финансови холдинги, установени в участващите държави членки;
в)
смесени финансови холдинги, установени в участващите държави членки;
г)
холдинги със смесена дейност, установени в участващите държави членки;
д)
лица, които принадлежат към субектите по букви а)-г);
е)
трети лица, на които посочените в букви а)-г) субекти са възложили функции или дейности.
2. Посочените в параграф 1 лица предоставят исканата информация. Разпоредбите относно професионалната тайна не освобождават тези лица от задължението да предоставят тази информация. Предоставянето на тази информация не се счита за нарушение на професионалната тайна.
3. Когато ЕЦБ получава информация директно от физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, тя предоставя тази информация на заинтересованите национални компетентни органи.
Член 11
Общи разследвания
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи и при спазване на условията по приложимото право на Съюза ЕЦБ може да извършва всички необходими разследвания по отношение на всички лица, посочени в член 10, параграф 1, установени или базирани в участваща държава членка.
За тази цел ЕЦБ има право:
а)
да изисква представянето на документи;
б)
да проверява счетоводните книги и документите на лицата, посочени в член 10, параграф 1, и да взема копия или извлечения от такива книги и документи;
в)
да получава писмени или устни обяснения от всяко лице, посочено в член 10, параграф 1, или от негови представители или служители;
г)
да задава въпроси на всяко друго лице, което даде съгласие за това, с цел да събере информация, свързана с предмета на разследването.
2. Посочените в член 10, параграф 1, лица подлежат на разследване, започнато въз основа на решение на ЕЦБ.
Когато дадено лице възпрепятства провеждането на разследване, националният компетентен орган на участващата държава членка, на чиято територия се намират съответните помещения, оказва при спазване на националното законодателство необходимото съдействие, включително в случаите, посочени в членове 12 и 13, като улеснява достъпа на ЕЦБ до служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 10, параграф 1, за да могат да се упражнят гореспоменатите права.
Член 12
Проверки на място
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи и при спазване на другите условия, установени в приложимото право на Съюза, ЕЦБ може, в съответствие с член 13 и при условие че уведоми предварително съответния национален компетентен орган, да извършва всички необходими проверки на място в служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 10, параграф 1, и всякакви други предприятия, включени в надзора на консолидирана основа, по който ЕЦБ е органът, извършващ надзор на консолидирана основа, съгласно член 4, параграф 1, буква е). Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверката, ЕЦБ може да извършва проверки на място без предизвестие до тези юридически лица.
2. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕЦБ да извършат проверка на място, могат да влизат в служебните помещения и площи на юридическите лица при наличие на решение за провеждане на разследване, прието от ЕЦБ, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 11, параграф 1.
3. Посочените в член 10, параграф 1, букви а)-е) лица подлежат на проверка на място въз основа на решение на ЕЦБ.
4. Под наблюдението и координацията на ЕЦБ длъжностните лица и останалите придружаващи лица, оправомощени или назначени от националния компетентен орган на държавата членка, на чиято територия предстои да се проведе проверката, подпомагат активно длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕЦБ. За тази цел те разполагат с правомощията, посочени в параграф 2. В проверките на място имат право да участват и служители на националния компетентен орган на участващата държава членка.
5. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, оправомощени или назначени от ЕЦБ, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена съгласно настоящия член, националният компетентен орган на съответната участваща държава членка им оказва необходимото съдействие в съответствие с националното право. Това съдействие включва запечатване на всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката. Когато съответният национален компетентен орган не разполага с такива правомощия, той използва правомощията си да поиска необходимото съдействие от други национални органи.
Член 13
Разрешение от съдебен орган
1. Ако за проверка на място съгласно член 12, параграфи 1 и 2 или за съдействие съгласно член 12, параграф 5 е необходимо разрешение от съдебен орган според националните правила, се подава искане за такова разрешение.
2. Когато се подава искане за разрешение съгласно параграф 1 от настоящия член, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕЦБ и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕЦБ подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕЦБ, на които се основава предположението за нарушение на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не оценява необходимостта от извършване на проверката, нито изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в досието на ЕЦБ. Законосъобразността на решението на ЕЦБ подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз.
Раздел 2
Специфични правомощия за надзор
Член 14
Лицензиране
1. Всяко заявление за лиценз за извършване на дейност на кредитна институция в дадена участваща държава членка се подава до националните компетентни органи на държавата членка, в която ще бъде установена кредитната институция, съгласно изискванията на приложимото национално право.
2. Ако кандидатстващата институция отговаря на всички изисквания за издаване на лиценз, определени в приложимото национално право на тази държава членка, националният компетентен орган, в рамките на предвидения в приложимото национално право срок, приема проект за решение, с което да предложи на ЕЦБ да издаде лиценз. ЕЦБ и кандидатстващата за лиценз институция се уведомяват за проекта за решение. В обратния случай националният компетентен орган отхвърля заявлението за лиценз.
3. Проектът за решение се смята за приет от ЕЦБ, освен ако ЕЦБ не представи възражения в срок до десет работни дни, който в надлежно обосновани случаи може да бъде еднократно удължен за същия срок. ЕЦБ представя възражения срещу проект за решение единствено в случай че не са изпълнени условията за предоставяне на лиценз, предвидени в съответното право на Съюза. ЕЦБ представя писмено мотивите за отказа.
4. Националният компетентен орган уведомява кандидата за лиценз относно решението, взето в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. При спазване на параграф 6 ЕЦБ може да отнеме лиценза в случаите, предвидени в приложимото право на Съюза, по собствена инициатива след консултации с националния компетентен орган на участващата държава членка, в която е установена кредитната институция, или по предложение на този национален компетентен орган. Тези консултации имат за цел да гарантират по-специално, че преди да вземе решение за отнемане на лиценз, ЕЦБ оставя достатъчно време на националните органи да вземат решение относно необходимите корективни действия, в т.ч. евентуални мерки за оздравяване, както и че ги взема предвид.
Когато националният компетентен орган, който е предложил лицензирането в съответствие с параграф 1, прецени, че съгласно приложимото национално право лицензът трябва да бъде отнет, той подава за тази цел предложение до ЕЦБ. В такъв случай ЕЦБ взема решение относно предложението за отнемане на лиценз, като отчита изцяло обосновката за отнемането му, дадена от националния компетентен орган.
6. Докато националните органи продължават да имат компетентност за преструктуриране на кредитните институции, когато преценят, че с отнемането на лиценза ще бъде застрашено адекватното изпълнение на оздравяването или необходимите действия за оздравяване или за запазване на финансовата стабилност, те надлежно уведомяват ЕЦБ за своето възражение, като обясняват подробно заплахата, която ще възникне от отнемането на лиценза. В такива случаи ЕЦБ се въздържа да пристъпи към отнемане на лиценза за срок, който е договорен взаимно с националните органи. ЕЦБ може да удължи този срок, ако прецени, че е постигнат достатъчен напредък. Ако обаче ЕЦБ определи в обосновано решение, че националните органи не са предприели подходящите действия, необходими за запазване на финансовата стабилност, отнемането на лицензите влиза в сила незабавно.
Член 15
Оценка на придобиването на квалифицирани дялови участия
1. Без да се засягат освобождаванията по член 4, параграф 1, буква в), всяко известие за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, установена в участваща държава членка, или всяка информация във връзка с такова придобиване се подава в националните компетентни органи на държавата членка, в която е установена кредитната институция, в съответствие с изискванията на приложимото национално право въз основа на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея.
2. Националният компетентен орган прави оценка на предлаганото придобиване и препраща на ЕЦБ известието заедно с предложение за решение за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването, въз основа на критериите, указани в правните актове по член 4, параграф 3, първа алинея, най-малко десет работни дни преди изтичането на съответния срок за оценка, определен в приложимото право на Съюза, и подпомага ЕЦБ в съответствие с член 6.
3. ЕЦБ решава дали да се противопостави на придобиването въз основа на критериите за оценка, установени в приложимото право на Съюза, и при спазване на процедурата и сроковете, указани в него.
Член 16
Надзорни правомощия
1. За целите на изпълнението на възложените ѝ задачи, посочени в член 4, параграф 1, и без да се засягат другите правомощия на ЕЦБ, ЕЦБ разполага с правомощия по параграф 2 от настоящия член да изисква от всяка кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг в участващите държави членки да предприеме на ранен етап необходимите мерки, за да преодолее съответните проблеми при което и да било от следните обстоятелства:
а)
кредитната институция не отговаря на изискванията на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея;
б)
ЕЦБ разполага с доказателства, че кредитната институция има вероятност да наруши изискванията на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, през следващите 12 месеца;
в)
в рамките на надзорен преглед съгласно член 4, параграф 1, буква е) бъде установено, че прилаганите от кредитната институция правила, стратегии, процеси и механизми, както и собственият ѝ капитал и ликвидността ѝ не гарантират добро управление и покритие за рисковете, на които е изложена.
2. За целите на член 9, параграф 1, ЕЦБ има, по-специално, следните правомощия:
а)
да изисква от институциите да държат собствен капитал в допълнение към капиталовите изисквания, установени в правните актове по член 4, параграф 3, първа алинея, във връзка с елементи на риск и с рискове, които не попадат в обхвата на приложимите правни актове на Съюза;
б)
да изисква да бъдат засилени правилата, процесите, механизмите и стратегиите;
в)
да изисква от институциите да представят план за връщане към спазването на надзорните изисквания съгласно правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, и да определят срок за изпълнението му, вкл. подобрения на плана по отношение на обхвата и срока;
г)
да изисква от институциите да следват специална политика за провизиране или третиране на активите във връзка с изискванията за собствен капитал;
д)
да ограничава дейността, операциите или мрежата на институциите или да изисква освобождаване от дейности, които създават прекомерен риск за стабилността на институцията;
е)
да изисква редуциране на риска, който е присъщ на дейността, продуктите и системите на институциите;
ж)
да изисква от институциите да ограничат променливите възнаграждения като процент от нетните доходи, когато са несъвместими с поддържането на стабилна капиталова база;
з)
да изисква от институциите да използват нетната си печалба за увеличаване на собствения капитал;
и)
да налага ограничение или забрана върху разпределянето на печалбата от институцията на акционерите, съдружниците или държателите на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, когато тази забрана не представлява случай на неизпълнение от страна на институцията;
й)
да налага изисквания за допълнително или по-често представяне на информация, в т.ч. относно капиталовата адекватност и ликвидността;
к)
да налага специални изисквания за ликвидност, включително ограничения върху падежните несъответствия между активите и пасивите;
л)
да изисква разкриване на допълнителна информация;
м)
да отстранява по всяко време членове от управляващите органи на кредитните институции, които не изпълняват изискванията, установени в правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея.
Член 17
Правомощия на приемащите органи и сътрудничество във връзка с надзора на консолидирана основа
1. В отношенията между участващите държави членки процедурите, предвидени в приложимото право на Съюза, по отношение на кредитни институции, които желаят да открият клон или да упражняват правото на свободно предоставяне на услуги, като извършват дейност на територията на друга държава членка, и свързаната с тези процедури компетентност на държавата членка по произход и на приемащата държава членка се прилагат само с оглед на задачите, които не са възложени на ЕЦБ по силата на член 4.
2. Разпоредбите, предвидени в приложимото право на Съюза по отношение на сътрудничеството между компетентните органи от различни държави членки за упражняване на надзор на консолидирана основа, не се прилагат, доколкото ЕЦБ е единственият участващ компетентен орган.
3. При изпълнението на своите задачи по членове 4 и 5, ЕЦБ зачита справедливия баланс между всички участващи държави членки в съответствие с член 6, параграф 8, а в отношенията си с неучастващите държави членки зачита баланса между държавите членки по произход и приемащите държави членки, установен в приложимото право на Съюза.
Член 18
Административни наказания
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, когато кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги умишлено или по небрежност нарушават изискване на съответни пряко приложими правни актове от правото на Съюза, по отношение на което съгласно приложимото право на Съюза компетентните органи са оправомощени да налагат административни имуществени наказания, ЕЦБ може да налага административни имуществени наказания в размер до удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или в размер до 10 % от общия годишен оборот, както е дефиниран в приложимото законодателство на Съюза, на юридическото лице за предходната стопанска година или други имуществени наказания, в зависимост от предвиденото в приложимото право на Съюза.
2. Когато юридическото лице е дъщерно предприятие на предприятие майка, за съответен общ годишен оборот по параграф 1 се приема общият годишен оборот съгласно консолидирания отчет на първостепенното предприятие майка за предходната стопанска година.
3. Наложените наказания са ефективни, пропорционални и възпиращи. При определяне дали да наложи наказание и при определяне на подходящото наказание ЕЦБ действа в съответствие с член 9, параграф 2.
4. ЕЦБ прилага настоящия член в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея от настоящия регламент, включително процедурите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2532/98, както е подходящо.
5. В необхванатите от параграф 1 от настоящия член случаи, когато това е необходимо с оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ може да изисква националните компетентни органи да започнат процедура с оглед на предприемането на мерки, с които да се гарантира налагането на подходящи наказания в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, и всяко приложимо национално законодателство, с което се предоставят конкретни правомощия, неизисквани понастоящем съгласно правото на Съюза. Наказанията, прилагани от националните компетентни органи са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Първа алинея от настоящия параграф се отнася по-специално за имуществените наказания, налагани на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги за нарушения на национални нормативни актове, с които се транспонират съответните директиви на ЕС, и за всякакви административни наказания или мерки, налагани на членове на управителния съвет на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг или на всички други физически лица, които съгласно националното право носят отговорност за нарушение от страна на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг.
6. ЕЦБ публикува всички наказания по параграф 1, независимо дали са били обжалвани или не, в случаите и съгласно условията, изложени в приложимото право на Съюза.
7. Без да се засягат параграфи 1-6, с оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага наказания за нарушение на приети от нея регламенти или решения.
ГЛАВА IV
Организационни принципи
Член 19
Независимост
1. ЕЦБ и националните компетентни органи, действащи в рамките на ЕНМ, действат независимо при изпълнението на възложените им с настоящия регламент задачи. Членовете на Надзорния съвет и на ръководния комитет действат независимо и обективно в интерес на Съюза като цяло, като нямат право да искат, нито да приемат указания от институциите или органите на Съюза, от правителствата на държави членки или от друг публичен или частен орган.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и правителствата и всички останали органи на държавите членки, зачитат тази независимост.
3. След като Надзорният съвет разгледа необходимостта от кодекс за поведение, Управителният съвет съставя и публикува кодекс за поведение за персонала и ръководството на ЕЦБ, участващи в банковия надзор, по-специално във връзка с конфликтите на интереси.
Член 20
Отчетност и докладване
1. ЕЦБ се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на настоящия регламент в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
2. Ежегодно ЕЦБ представя на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Еврогрупата доклад за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, включително информация за предвижданото развитие на структурата и размера на таксите за надзор, посочени в член 30.
3. Председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ представя този доклад публично на Европейския парламент и на Еврогрупата в присъствието на представители от всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
4. По искане на Еврогрупата председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ може да бъде изслушан от Еврогрупата по въпроси, свързани с изпълнението на задачите на ЕЦБ по надзора, в присъствието на представители на всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
5. По искане на Европейския парламент председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ участва в изслушване от компетентните комисии на Европейския парламент по въпроси, свързани с изпълнението на задачите на ЕЦБ по надзора.
6. ЕЦБ отговаря устно или писмено на въпроси, зададени ѝ от Европейския парламент или от Еврогрупата, в съответствие със собствените си процедури, в присъствието на представители на всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
7. Когато Европейската сметна палата прави преглед на оперативната ефективност при управлението на ЕЦБ в съответствие с член 27, параграф 2 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ, тя взема предвид и задачите по надзора, възложени на ЕЦБ по силата на настоящия регламент.
8. При поискване председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ провежда поверителни устни обсъждания при закрити врати с председателя и заместник-председателите на компетентната комисия на Европейския парламент във връзка с неговите задачи по надзора, когато такива обсъждания се изискват за упражняването на правомощията на Европейския парламент съгласно ДФЕС. Европейският парламент и ЕЦБ сключват споразумение за определяне на подробни условия и ред за организирането на тези обсъждания с оглед да се осигури пълна поверителност в съответствие със задълженията за поверителност, наложени на ЕЦБ в качеството ѝ на компетентен орган по силата на приложимото право на Съюза.
9. ЕЦБ съдейства искрено при всички разследвания на Европейския парламент, при спазване на разпоредбите на ДФЕС. ЕЦБ и Европейския парламент сключват подходящи договорености относно практическите условия и ред за упражняването на демократичната отчетност и надзора над изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент. Тези договорености обхващат, inter alia, достъп до информация, съдействие при разследвания и информация за процедурата за избор на председателя на Надзорния съвет.
Член 21
Национални парламенти
1. Когато представя доклада по член 20, параграф 2, ЕЦБ едновременно го изпраща директно до националните парламенти на участващите държави членки.
Националните парламенти могат да изпращат на ЕЦБ обосновани бележки по този доклад.
2. Посредством своите процедури националните парламенти на участващите държави членки могат да поискат от ЕЦБ да отговори в писмен вид на всякакви бележки или въпроси, които те са представили на ЕЦБ във връзка със задачите ѝ по силата на настоящия регламент.
3. Националният парламент на участваща държава членка може да покани председателя или член на Надзорния съвет да участва в обмен на мнения във връзка с надзора над кредитните институции в тази държава членка заедно с представител на националния компетентен орган.
4. Настоящият регламент не засяга отчетността на националните компетентни органи пред националните парламенти съгласно националното право за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, и за изпълнението на дейностите на националните компетентни органи в съответствие с член 6.
Член 22
Законосъобразни процедури за приемане на надзорни решения
1. Преди да вземе решения във връзка с надзора в съответствие с член 4 и глава III, раздел 2, ЕЦБ дава на лицата, срещу които има започната процедура, възможността да бъдат изслушани. ЕЦБ основава своите решения само на онези предявени възражения, по които засегнатите страни са имали възможност да изразят становище.
Първата алинея не се прилага, ако са необходими спешни действия с цел да се предотврати значителна вреда за финансовата система. В такъв случай ЕЦБ може да приеме временно решение и дава възможност на засегнатите лица да бъдат изслушани възможно най-бързо след приемане на решението.
2. Правото на защита на заинтересованите лица се съблюдава строго в хода на производството. Те имат право на достъп до документацията на ЕЦБ при зачитане на законния интерес на други лица от опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до документацията не включва достъп до поверителна информация.
Решенията на ЕЦБ съдържат мотивите, на които се основават.
Член 23
Докладване на нарушения
ЕЦБ гарантира, че са въведени ефективни механизми за докладване на нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, извършени от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, или от компетентните органи в участващите държави членки, в това число конкретни процедури за приемане на съобщенията за нарушения и последващите действия във връзка с тях. Тези процедури са в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и гарантират спазването на следните принципи: подходяща защита за лицата, които докладват нарушения, защита на личните данни и подходяща защита за обвиненото лице.
Член 24
Административен съвет за преглед
1. ЕЦБ създава Административен съвет за преглед, който да извършва вътрешен административен преглед на решенията, взети от ЕЦБ в изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент правомощия, след искане за преглед, представено в съответствие с параграф 5. Обхватът на вътрешния административен преглед е обвързан с процесуалното и материалното съответствие на такива решения с настоящия регламент.
2. Административният съвет за преглед се състои от петима членове от държавите членки, които се ползват с отлична репутация и притежават доказани знания и професионален опит в тази област, включително в областта на надзора, на достатъчно високо ниво в сферата на банковото дело или други финансови услуги, с изключение на членове на настоящия персонал на ЕЦБ, както и на настоящия персонал на компетентните органи или на други национални институции или институции, органи, служби и агенции на Съюза, участващи в изпълнението на задачите на ЕЦБ, които са ѝ възложени с настоящия регламент. Административният съвет за преглед разполага с достатъчно ресурси и експертен опит, за да оценява упражняването на правомощията на ЕЦБ съгласно настоящия регламент. Членовете на Административния съвет за преглед и двама заместници се назначават от ЕЦБ с мандат от пет години, който може да бъде подновен веднъж след покана за изразяване на интерес, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз. Те не са обвързани от каквито и да било указания.
3. Решенията на Административния съвет за преглед се вземат с мнозинство от минимум трима от петимата членове.
4. Членовете на Административния съвет за преглед действат независимо и в обществен интерес. За тази цел те представят публична декларация за поети задължения и публична декларация за интереси, като посочват всеки пряк или косвен интерес, който би могъл да се счита за накърняващ тяхната независимост или отсъствието на подобен интерес.
5. В случаите, посочени в параграф 1, всяко физическо или юридическо лице може да поиска преглед на решение на ЕЦБ съгласно настоящия регламент, на което то е адресат или което го засяга пряко и лично. Искане за преглед срещу решение на Управителния съвет в съответствие с параграф 7 не се приема.
6. Всяко искане за преглед се съставя в писмен вид, включително изложението на основанията за него, и се подава в ЕЦБ в рамките на един месец от уведомяването на въпросното лице за решението или, при липса на такова уведомление, от деня, в който то е узнало за решението, според случая.
7. След като се произнесе относно допустимостта на искането за преглед, Административният съвет за преглед дава становище в срок, съответстващ на спешността на въпроса, но не по-късно от два месеца от получаването на искането, и го отнася до Надзорния съвет за изготвяне на нов проект за решение. Надзорният съвет взема предвид становището на Административния съвет за преглед и представя своевременно нов проект за решение на Управителния съвет. Новият проект за решение или отменя първоначалното решение, или го заменя с решение с идентично съдържание, или го заменя с изменено решение. Новият проект за решение се смята за приет, освен ако Управителният съвет не възрази в срок от максимум десет работни дни.
8. Искане за преглед съгласно параграф 5 няма суспензивно действие. Управителният съвет обаче може въз основа на предложение от Административния съвет за преглед да спре изпълнението на оспорваното решение, ако прецени, че обстоятелствата го налагат.
9. Становището на Административния съвет за преглед, новият проект за решение, представен от Надзорния съвет, и решението, прието от Управителния съвет в съответствие с настоящия член, са мотивирани и се изпращат на страните.
10. ЕЦБ приема решение за установяване на оперативните правила на Административния съвет.
11. Настоящият член не засяга правото да се заведе дело в Съда на Европейския съюз в съответствие с Договорите.
Член 25
Отделяне от функцията за паричната политика
1. При изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ следва само целите, определени в настоящия регламент.
2. ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи отделно и без да се засягат задачите, свързани с паричната политика, и другите задачи. Задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не възпрепятстват, нито се определят от изпълнението на задачите ѝ, свързани с паричната политика. Освен това задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не възпрепятстват изпълнението на задачите, свързани с ЕССР, или изпълнението на други задачи. ЕЦБ докладва пред Европейския парламент и пред Съвета относно това как е изпълнила тази разпоредба. Задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не изменят текущия мониторинг на платежоспособността на контрагентите в рамките на паричната ѝ политика.
Служителите, които участват в изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, се отделят организационно и подлежат на отделни механизми на докладване от служителите, участващи в изпълнението на други задачи, възложени на ЕЦБ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 ЕЦБ приема и публикува всички необходими вътрешни правила, включително правила относно професионалната тайна и обмена на информация между двете функционални области.
4. ЕЦБ гарантира, че работата на Управителния съвет по отношение на паричните и на надзорните функции е строго разграничена. Това разграничение включва провеждането на съвсем отделни заседания с отделен дневен ред.
5. С цел да гарантира разделението между задачите, свързани с паричната политика, и надзорните задачи, ЕЦБ създава група за посредничество. Групата съдейства за преодоляване на различията в становищата, изразени от компетентните органи на съответните участващи държави членки във връзка с възражение на Управителния съвет срещу проект за решение на Надзорния съвет. Групата включва по един представител от всяка участваща държава членка, който се избира от държавата членка сред членовете на Управителния съвет и Надзорния съвет, и взема решенията си с обикновено мнозинство, като всеки член има един глас. ЕЦБ приема и оповестява публично регламент, с който се създава тази група за посредничество и се установява нейният процедурен правилник.
Член 26
Надзорен съвет
1. Планирането и изпълнението на възложените на ЕЦБ задачи се поема изцяло от вътрешен орган, който се състои от председател и заместник-председател, назначени в съответствие с параграф 3, четирима представители на ЕЦБ, назначени в съответствие с параграф 5, и по един представител на националния компетентен орган във всяка участваща държава членка („Надзорен съвет“). Всички членове на Надзорния съвет действат в интерес на Съюза като цяло.
Когато компетентният орган не е централна банка, посоченият в настоящия параграф член на Надзорния съвет може да реши да бъде придружаван от представител на централната банка на държавата членка. За целите на процедурите за гласуване, изложени в параграф 6, представителите на органите на всяка една държава членка се смятат заедно за един член.
2. Назначаванията в Надзорния съвет в съответствие с настоящия регламент зачитат принципите на балансирано участие на представители на двата пола, опит и квалификации.
3. След като изслуша Надзорния съвет, ЕЦБ представя за одобрение от Европейския парламент предложение за назначаване на председател и заместник-председател. След като бъде одобрено предложението, Съветът приема решение за изпълнение, с което назначава председател и заместник-председател на Надзорния съвет. Председателят се избира въз основа на открита процедура за подбор, за която Европейският парламент и Съветът биват надлежно информирани, сред лица с призната репутация и опит в областта на банковото дело и финансите, които не са членове на Управителния съвет. Заместник-председателят на Надзорния съвет се избира сред членовете на Изпълнителния съвет на ЕЦБ. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
След като бъде назначен, председателят изпълнява тази функция на пълен работен ден и не заема никакви други длъжности в националните компетентни органи. Мандатът е пет години и не подлежи на подновяване.
4. Ако председателят на Надзорния съвет вече не отговаря на условията, необходими за изпълнението на неговите задължения, или е извършил сериозно нарушение, Съветът може след предложение от страна на ЕЦБ, одобрено от Европейския парламент, да приеме решение за изпълнение за отстраняване на председателя от длъжност. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
След задължително освобождаване от длъжност на заместник-председателя на Надзорния съвет като член на Изпълнителния съвет, извършено в съответствие с Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ, Съветът може, след предложение на ЕЦБ, одобрено от Европейския парламент, да приеме решение за изпълнение за отстраняване на заместник-председателя от длъжност. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
За тази цел Европейският парламент или Съветът могат да информират ЕЦБ, че считат, че са изпълнени условията за отстраняването на председателя или на заместник-председателя на Надзорния съвет от длъжност, на което ЕЦБ предоставя отговор.
5. Четиримата представители на ЕЦБ, назначени от Управителния съвет, не изпълняват задължения, пряко свързани с паричната функция на ЕЦБ. Всички представители на ЕЦБ имат право на глас.
6. Надзорният съвет взема решения с обикновено мнозинство от членовете си. Всеки член има право на един глас. В случай на равен брой гласове председателят разполага с решаващ глас.
7. Чрез дерогация от параграф 6 от настоящия член, Надзорният съвет взема решения относно приемането на регламенти съгласно член 4, параграф 3 с квалифицирано мнозинство от членовете си, както е определено в член 16, параграф 4 от ДЕС и в член 3 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, приложен към ДЕС и ДФЕС, за членовете, които представляват органите на участващите държави членки. Всеки от четиримата представители на ЕЦБ, които са назначени от Управителния съвет, разполага с глас, който е равен на медианния глас на останалите членове.
8. Без да се засяга член 6, Надзорният съвет извършва подготвителна работа във връзка с възложените на ЕЦБ надзорни задачи и представя на Управителния съвет на ЕЦБ цялостни проекти за решения за приемане съгласно установена от ЕЦБ процедура. Проектите за решения се изпращат едновременно и на националните компетентни органи на засегнатите държави членки. Проект за решение се счита за приет, освен ако Управителният съвет не повдигне възражения в срок, определен по посочената по-горе процедура, но не по-дълъг от десет работни дни. Ако обаче участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, не е съгласна с проект за решение на Надзорния съвет, се прилага процедурата по член 7, параграф 8. В спешни случаи посоченият по-горе срок е не по-дълъг от 48 часа. Ако Управителният съвет повдигне възражения срещу даден проект за решение, той представя писмено мотивите, на които се основава, като по-специално посочва съображенията си по отношение на паричната политика. Ако решение бъде изменено след възражение на Управителния съвет, участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, може да уведоми ЕЦБ за своето мотивирано несъгласие с възражението, при което се прилага процедурата по член 7, параграф 7.
9. Надзорният съвет се подпомага в дейността си от секретариат на пълно работно време, включително по отношение на подготовката за заседанията.
10. Надзорният съвет, като гласува в съответствие с правилото по параграф 6, определя сред членовете си ръководен комитет с по-ограничен състав, който съдейства за осъществяване на неговите дейности, включително за подготовката на заседанията.
Ръководният комитет на Надзорния съвет няма правомощия за вземане на решения. Ръководният комитет се председателства от председателя на Надзорния съвет или по изключение в негово отсъствие - от заместник-председателя на Надзорния съвет. Съставът на Ръководния комитет е основан на справедлив баланс и ротация между националните компетентни органи. Той се състои от не повече от десет членове, в това число председателят, заместник-председателят и един допълнителен представител от ЕЦБ. Ръководният комитет изпълнява задачите си по подготовката в интерес на Съюза като цяло и работи при пълна прозрачност с Надзорния съвет.
11. При отправена покана представител на Европейската комисия може да участва като наблюдател в заседанията на Надзорния съвет. Наблюдателите нямат достъп до поверителна информация, свързана с отделните институции.
12. Управителният съвет приема вътрешен правилник, който урежда подробно отношенията му с Надзорния съвет. Надзорният съвет също приема процедурен правилник, като гласува в съответствие с правилото по параграф 6. И двата правилника се оповестяват публично. Процедурният правилник на Надзорния съвет гарантира равно третиране на всички участващи държави членки.
Член 27
Професионална тайна и обмен на информация
1. Спрямо членовете на Надзорния съвет, персонала на ЕЦБ и служителите, командировани от участващите държави членки, които изпълняват задължения по надзора, дори след като техните задължения са преустановени, се прилагат изискванията за съблюдаване на професионална тайна, посочени в член 37 от Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ и приложимите правни актове на Съюза.
ЕЦБ прави необходимото лицата, които предоставят услуги, пряко или непряко, постоянно или понякога, свързани с изпълнението на задълженията по надзора, да подлежат на равностойни изисквания за съблюдаване на професионална тайна.
2. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ има право, в рамките и при условията, посочени в приложимото законодателство на Съюза, да обменя информация с национални или европейски органи и служби в случаите, когато приложимото законодателство на Съюза позволява на националните компетентни органи да предоставят информация на тези субекти, или когато държавите членки могат да предвидят предоставянето на такава информация съгласно приложимото право на Съюза.
Член 28
Ресурси
ЕЦБ отговаря за заделянето на финансовите и човешките ресурси, необходими за изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задачи.
Член 29
Бюджет и годишен финансов отчет
1. Разходите на ЕЦБ за изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задачи се вписват отделно в бюджета на ЕЦБ.
2. В посочения в член 20 доклад ЕЦБ включва подробни сведения относно предназначената за надзорни функции част от своя бюджет. В годишния финансов отчет на ЕЦБ, изготвен и публикуван съгласно член 26.2 от Устава на ЕЦБ и на ЕСЦБ, се включват приходите и разходите, свързани със задачите по надзора.
3. В съответствие с член 27.1 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ разделът от годишния финансов отчет за надзорните функции подлежи на одит.
Член 30
Такси за надзор
1. ЕЦБ налага годишна такса за надзор на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Таксата покрива разходите на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове от 4 до 6 от настоящия регламент. Тези такси не надхвърлят разходите, свързани с посочените задачи.
2. Размерът на таксата, начислена на дадена кредитна институция или клон, се изчислява в съответствие с определените от ЕЦБ и предварително публикувани ред и условия.
Преди да определи реда и условията, ЕЦБ провежда открити обществени консултации и анализира потенциалните свързани разходи и ползи, и публикува резултатите от тях.
3. Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
Основата за изчисляване на годишната такса за надзор за дадена календарна година са разходите във връзка с надзора на кредитните институции и клоновете за съответната година. ЕЦБ може да изиска авансови плащания на годишната такса за надзор, които се основават на разумна оценка. ЕЦБ осъществява връзка с националните компетентни органи, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, с цел да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички засегнати кредитни институции и клонове. ЕЦБ съобщава на кредитните институции и клонове основата за изчисляване на годишната такса за надзор.
4. ЕЦБ представя доклад в съответствие с член 20.
5. Настоящият член не засяга правото на националните компетентни органи да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени задачи по надзора или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните инструкции - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на настоящия регламент, включително членове 6 и 12 от него.
Член 31
Служители и обмен на служители
1. Заедно с всички национални компетентни органи ЕЦБ установява реда и условията за осигуряване на подходящ обмен на служители с националните компетентни органи и между тях, както и командироване на служители.
2. ЕЦБ може да изисква при необходимост надзорните екипи от националните компетентни органи, които предприемат надзорни действия по отношение на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, намиращи се в една участваща държава членка, в съответствие с настоящия регламент да включват и служители от националните компетентни органи на други участващи държави членки.
3. ЕЦБ въвежда и поддържа подробни и официални процедури, включително етични процедури и пропорционални периоди, за да оцени предварително и да предотврати евентуални конфликти на интереси, произтичащи от последваща заетост в рамките на две години на членовете на Надзорния съвет и служителите на ЕЦБ, участващи в надзорни дейности, и предвижда подходящо разкриване на информация при спазване на приложимите правила за защита на данните.
Тези процедури не засягат прилагането на по-строги национални правила. За членовете на Надзорния съвет, които са представители на националните компетентни органи, тези процедури се въвеждат и прилагат в сътрудничество с националните компетентни органи, без да се засяга приложимото национално право.
За членовете на персонала на ЕЦБ, участващи в надзорни дейности, тези процедури определят категориите позиции, за които се прилага такава оценка, както и периодите, които са пропорционални на функциите на тези членове на персонала в надзорните дейности по време на работата им в ЕЦБ.
4. Процедурите, посочени в параграф 3, предвиждат ЕЦБ да преценява дали има възражения след прекратяване на служебното си правоотношение членовете на Надзорния съвет да приемат работа срещу заплащане в институции от частния сектор, за чийто надзор отговаря ЕЦБ.
Процедурите, посочени в параграф 3, се прилагат като правило в продължение на две години след като членовете на Надзорния съвет са престанали да заемат съответната длъжност и могат да бъдат коригирани въз основа на надлежна обосновка, пропорционална на функциите, изпълнявани по време на този мандат, и продължителността на времето, през което е заемана съответната длъжност.
5. Годишният доклад на ЕЦБ в съответствие с член 20 включва подробна информация, в това число статистически данни, за прилагането на процедурите, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член.
ГЛАВА V
Общи и заключителни разпоредби
Член 32
Преглед
До 31 декември 2015 г., а в последствие на всеки три години, Комисията публикува доклад за прилагането на настоящия регламент, със специален акцент върху наблюдението на възможното му въздействие върху гладкото функциониране на вътрешния пазар. В този доклад се оценява, наред с другото:
а)
функционирането на ЕНМ в рамките на ЕСФН и въздействието на надзорните дейности на ЕЦБ върху интересите на Съюза като цяло и върху единството и целостта на вътрешния пазар в сферата на финансовите услуги, в т.ч. възможното му въздействие върху структурите на националните банкови системи в рамките на Съюза, и ефективността на сътрудничеството и редът и условията за обмен на информация между ЕНМ и компетентните органи на неучастващите държави членки;
б)
разпределянето на задачите между ЕЦБ и националните компетентни органи в рамките на ЕНМ, ефективността на практическите ред и условия за организация, приети от ЕЦБ, и въздействието на ЕНМ върху функционирането на другите колегии от надзорни органи;
в)
ефективността на притежаваните от ЕЦБ надзорни правомощия и правомощия за налагане на наказания, както и целесъобразността на възлагането на ЕЦБ на допълнителни правомощия за налагане на наказания, включително във връзка с лица, различни от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги;
г)
целесъобразността на въведените разпоредби съответно по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти по член 5 и по отношение на предоставянето и отнемането на лицензи по член 14;
д)
ефективността на разпоредбите във връзка с независимостта и отчетността;
е)
взаимодействието между ЕЦБ и ЕБО;
ж)
целесъобразността на разпоредбите във връзка с управлението, включително състава на Надзорния съвет и реда и условията на гласуване в него, и отношенията му с Управителния съвет, както и сътрудничеството в Надзорния съвет между държавите членки, чиято парична единица е еврото и другите участващи в ЕНМ държави членки;
з)
взаимодействието между ЕЦБ и компетентните органи на неучастващите държави членки и последиците от ЕНМ върху тези държави членки;
и)
ефективността на механизма за обжалване на решенията на ЕЦБ;
й)
ефективността на разходите на ЕНМ;
к)
възможното въздействие на прилагането на член 7, параграфи 6, 7 и 8 върху функционирането и интегритета на ЕНМ;
л)
ефективността на разделението между надзорната функция и свързаната с паричната политика функция в рамките на ЕЦБ и на отделянето на финансовите ресурси за надзорните задачи от бюджета на ЕЦБ, като се вземат предвид всички изменения на приложимите правни разпоредби, включително на равнището на първичното право;
м)
фискалните последици от взетите от ЕНМ решения в областта на надзора за участващите държави членки и въздействието от евентуално развитие във връзка с оздравителни финансови договорености;
н)
възможностите за по-нататъшно развитие на ЕНМ, като се вземат предвид всички изменения на приложимите разпоредби, включително на равнището на първичното право, и като се вземе предвид дали обосновката на институционалните разпоредби в настоящия регламент вече не е валидна, включително възможността за пълно привеждане в съответствие на правата и задълженията на държавите членки, чиято парична единица е еврото и на други участващи държави членки.
Докладът се предава на Европейския парламент и на Съвета. При необходимост Комисията прави предложения, свързани с доклада.
Член 33
Преходни разпоредби
1. ЕЦБ публикува рамката, посочена в член 6, параграф 7, до 4 май 2014 г.
2. ЕЦБ поема възложените ѝ с настоящия регламент задачи на 4 ноември 2014 г. при спазване на реда и условията за прилагане и мерките, посочени в настоящия параграф.
След 3 ноември 2013 г. ЕЦБ публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент.
От 3 ноември 2013 г. ЕЦБ изпраща на всяко тримесечие доклад до Европейския парламент, Съвета и Комисията относно напредъка при оперативното прилагане на регламента.
Ако въз основа на докладите, посочени в трета алинея от настоящия параграф, и след обсъжданията им в Европейския парламент и в Съвета се окаже, че ЕЦБ няма да бъде готова да упражнява пълноценно задачите си на 4 ноември 2014 г., ЕЦБ може да приеме решение, с което да определи дата, по-късна от посочената в първа алинея от настоящия параграф, за да се осигури непрекъснатост в прехода от надзор на национално равнище към ЕНМ, и в зависимост от наличността на персонал - въвеждането на подходящи процедури за докладване и ред и условия за сътрудничество с националните компетентни органи съгласно член 6.
3. Независимо от параграф 2 и без да се засяга упражняването на правомощията за провеждане на разследвания, възложени ѝ с настоящия регламент, от 3 ноември 2013 г. ЕЦБ може да започне да изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи, различни от приемането на надзорни решения, по отношение на всяка кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг и след вземане на решение, адресирано до засегнатите образувания и до съответните национални компетентни органи.
Независимо от параграф 2, ако ЕНМ поиска с единодушие ЕЦБ да поеме прекия надзор над кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг като предварително условие за пряката му/ѝ рекапитализация, ЕЦБ може незабавно да започне да изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи по отношение на тази кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг след вземане на решение, адресирано до засегнатите образувания и до националните компетентни органи на съответните участващи държави членки.
4. От 3 ноември 2013 г., с оглед на поемането на задачите си, ЕЦБ може да поиска националните компетентни органи и посочените в член 10, параграф 1 лица да предоставят цялата информация, необходима на ЕЦБ за извършване на цялостна оценка, включително оценка на балансовия отчет, на кредитните институции на участващата държава членка. ЕЦБ извършва тази оценка поне по отношение на кредитните институции, които не са обхванати от член 6, параграф 4. Кредитната институция и компетентният орган предоставят исканата информация.
5. Счита се, че кредитните институции, лицензирани от участващите държави членки на 3 ноември 2013 г. или в съответните случаи към датата, посочена в параграфи 2 и 3 от настоящия член, притежават лиценз в съответствие с член 14 и могат да продължат да извършват дейността си. Националните компетентни органи изпращат на ЕЦБ преди датата на прилагане на настоящия регламент или в съответните случаи преди датите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, идентификационните данни на тези кредитни институции заедно с доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на съответните институции, както и всякаква допълнителна информация, изисквана от ЕЦБ. Информацията се представя във формат, определен от ЕЦБ.
6. Независимо от член 26, параграф 7, до 31 декември 2015 г., регламентите, посочени в член 4, параграф 3 се приемат при едновременно прилагане на гласуване с квалифицирано мнозинство и гласуване с обикновено мнозинство.
Член 34
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Люксембург на 15 октомври 2013 година.
PADOMES REGULA (ES) Nr. 1024/2013
(2013. gada 15. oktobris),
ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 6. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu,
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Pēdējos gadu desmitos Savienība ir panākusi ievērojamu progresu banku pakalpojumu iekšējā tirgus izveidē. Tā rezultātā daudzās dalībvalstīs banku grupām ar citās dalībvalstīs reģistrētām galvenajām mītnēm pieder ievērojama tirgus daļa, un kredītiestādes ir ģeogrāfiski dažādojušas savu uzņēmējdarbību gan eurozonā, gan ārpus tās.
(2)
Pašreizējā finanšu un ekonomikas krīze ir apliecinājusi, ka finanšu nozares sadrumstalotība var apdraudēt vienotās valūtas un iekšējā tirgus integritāti. Tāpēc ir svarīgi pastiprināt banku uzraudzības integrāciju, lai atbalstītu Savienību, atjaunotu finanšu stabilitāti un liktu pamatu ekonomikas atlabšanai.
(3)
Lai veicinātu ekonomikas izaugsmi Savienībā un pietiekama finansējuma nodrošināšanu reālajai ekonomikai, ir jāsaglabā un jāpilnveido banku pakalpojumu iekšējais tirgus. Tomēr to paveikt kļūst arvien grūtāk. Dati liecina, ka banku tirgu integrācija Savienībā drīzumā apstāsies.
(4)
Tajā pašā laikā papildus uzlabota Savienības tiesiskā regulējuma pieņemšanai uzraugiem ir jāpastiprina ar uzraudzību saistītās pārbaudes, lai ņemtu vērā atziņas, kas gūtas pēdējos gados piedzīvotajā finanšu krīzē, un spētu pārraudzīt ārkārtīgi sarežģītus un savstarpēji saistītus tirgus un iestādes.
(5)
Individuālo kredītiestāžu uzraudzības kompetence Savienībā paliek galvenokārt valstu līmenī. Koordinācija starp uzraugiem ir svarīga, taču krīze ir apliecinājusi, ka nepietiek tikai ar koordināciju, jo īpaši saistībā ar vienotu valūtu. Lai saglabātu finanšu stabilitāti Savienībā un palielinātu tirgus integrācijas pozitīvo ietekmi uz izaugsmi un labklājību, uzraudzības pienākumu integrācija būtu jāpastiprina. Tas ir jo īpaši svarīgi, lai nodrošinātu netraucētu un stabilu pārraudzību pār visu banku grupu un tās vispārējo stāvokli, un tas samazinātu atšķirīgu interpretāciju un pretrunīgu lēmumu risku katras atsevišķās struktūras līmenī.
(6)
Kredītiestādes stabilitāte daudzos gadījumos joprojām ir cieši saistīta ar dalībvalsti, kurā tā veic uzņēmējdarbību. Šaubas par valsts parāda atmaksājamību, ekonomiskās izaugsmes izredzēm un kredītiestāžu dzīvotspēju ir radījušas negatīvas, savstarpēji pastiprinošas tirgus tendences. Tas var apdraudēt dažu kredītiestāžu dzīvotspēju un finanšu sistēmas stabilitāti eurozonā un visā Savienībā un var radīt smagu slogu jau tā sarežģītajā attiecīgo dalībvalstu finanšu situācijā.
(7)
Eiropas Uzraudzības iestāde (EBI), kura izveidota 2011. gadā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi) (1), un Eiropas finanšu uzraudzības sistēma (EFUS), kura izveidota ar minētās regulas 2. pantu, 2. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1094/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi) (2) (EAAPI) un 2. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1095/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi) (3) (EVTI), ir būtiski uzlabojušas sadarbību starp banku uzraugiem Savienībā. EBI veic nozīmīgu ieguldījumu finanšu pakalpojumu vienotā noteikumu kopuma izveidē Savienībā, un tai bijusi izšķirīga nozīme, konsekventi īstenojot Savienības lielāko kredītiestāžu rekapitalizāciju, par kuru 2011. gada 26. oktobrī vienojās eurozonas augstākā līmeņa sanāksmē, saskaņā ar Komisijas pieņemtajām pamatnostādnēm un nosacījumiem saistībā ar valsts atbalstu.
(8)
Eiropas Parlaments vairākas reizes - sākot no 2000. gada 13. aprīļa rezolūcijas par Komisijas paziņojumu par finanšu tirgus sistēmas ieviešanu: rīcības plānu (4) un 2002. gada 21. novembra rezolūcijas par kredītiestāžu prudenciālās uzraudzības noteikumiem Eiropas Savienībā (5) - ir aicinājis izveidot Eiropas struktūru, kas būtu tieši atbildīga par noteiktiem finanšu iestāžu uzraudzības uzdevumiem.
(9)
Eiropadomes 2012. gada 29. jūnija secinājumos ir pausts aicinājums Eiropadomes priekšsēdētājam izstrādāt plānu patiesas ekonomiskās un monetārās savienības izveidei. Tajā pašā dienā eurozonas augstākā līmeņa sanāksmē norādīja, ka tad, kad attiecībā uz bankām eurozonā būs izveidots iedarbīgs vienots uzraudzības mehānisms, iesaistot Eiropas Centrālo banku, Eiropas Stabilitātes mehānismam būtu iespēja, pieņemot parastu lēmumu, tieši rekapitalizēt bankas, pamatojoties uz attiecīgiem nosacījumiem, tostarp atbilstību valsts atbalsta noteikumiem.
(10)
Eiropadome 2012. gada 19. oktobrī nolēma, ka procesam ceļā uz dziļāku ekonomisko un monetāro savienību būtu jābalstās uz Savienības iestāžu sistēmu un tiesisko regulējumu, ka tam vajadzētu būt atvērtam un pārredzamam attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro, un ka tajā būtu jāievēro vienotā tirgus integritāte. Integrētajai finanšu sistēmai būs vienots uzraudzības mehānisms, kas būs pēc iespējas atvērtāks visām dalībvalstīm, kuras vēlas tajā piedalīties.
(11)
Tāpēc Savienībā būtu jāizveido banku savienība, kuras pamatā būtu vispusīgs un detalizēts vienots finanšu pakalpojumus reglamentējošo noteikumu kopums attiecībā uz visu iekšējo tirgu un kuru veidotu vienots uzraudzības mehānisms un jaunas sistēmas noguldījumu garantijām un noregulējumam. Ņemot vērā, ka starp dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, pastāv ciešas savstarpējās saiknes un mijiedarbība, banku savienībai būtu jāattiecas uz vismaz visām eurozonas dalībvalstīm. Lai saglabātu un padziļinātu iekšējo tirgu, un ciktāl tas ir institucionāli iespējams, būtu jādod iespēja arī citām dalībvalstīm iesaistīties banku savienībā.
(12)
Vienotam uzraudzības mehānismam kā pirmais solis ceļā uz banku savienību būtu jānodrošina, ka Savienības politika attiecībā uz kredītiestāžu uzraudzību tiek īstenota konsekventi un iedarbīgi, ka finanšu pakalpojumus reglamentējošo vienoto noteikumu kopumu kredītiestādēm visās attiecīgajās dalībvalstīs piemēro vienādi un ka minētajām kredītiestādēm piemēro augstākās kvalitātes uzraudzību, ko neierobežo citi, ar kredītiestāžu uzraudzību nesaistīti apsvērumi. Vienotam uzraudzības mehānismam jo īpaši vajadzētu būt savienojamam ar finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus darbību un ar kapitāla brīvu apriti. Vienots uzraudzības mehānisms ir pamats nākamajiem posmiem virzībā uz banku savienību. Tas atspoguļo principu, ka tiklīdz būs izveidots efektīvs vienots uzraudzības mehānisms, ESM ar parastā kārtībā pieņemtu lēmumu būs iespēja tieši rekapitalizēt bankas. Eiropadome 2012. gada 13. un 14. decembra secinājumos norādīja, ka “situācijā, kad banku uzraudzība tiek faktiski nodota vienotam uzraudzības mehānismam, būs vajadzīgs vienots noregulējuma mehānisms ar pilnvarām, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu, ka ar atbilstīgiem rīkiem var panākt noregulējumu jebkurai iesaistīto dalībvalstu bankai” un ka “vienotajam noregulējuma mehānismam vajadzētu būt balstītam uz paša finanšu sektora ieguldījumu un vajadzētu ietvert atbilstīgus un efektīvus atbalsta pasākumus”.
(13)
ECB kā eurozonas centrālā banka ar plašu pieredzi makroekonomikas un finanšu stabilitātes jautājumos ir piemērota tam, lai īstenotu skaidri noteiktus uzraudzības uzdevumus, galveno uzmanību vēršot uz Savienības finanšu sistēmas stabilitātes aizsardzību. Daudzās dalībvalstīs centrālās bankas jau ir atbildīgas par banku uzraudzību. Tāpēc īpaši uzdevumi būtu jāpiešķir ECB saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu uzraudzību iesaistītajās dalībvalstīs.
(14)
ECB un to dalībvalstu valsts kompetentajām iestādēm, kas nav iesaistītas (“neiesaistītās dalībvalstis”), būtu jānoslēdz saprašanās memorands, kurā vispārīgi apraksta, kā tās savā starpā sadarbosies, veicot savus uzraudzības uzdevumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem attiecībā uz šajā regulā minētajām finanšu iestādēm. Saprašanās memorandā inter alia varētu precizēt apspriešanos par ECB lēmumiem, kas ietekmē meitas sabiedrības vai filiāles, kuras veic uzņēmējdarbību neiesaistītā dalībvalstī un kuru mātes sabiedrība veic uzņēmējdarbību iesaistītā dalībvalstī, kā arī sadarbību ārkārtas situācijās, tostarp agrīnās brīdināšanas mehānismus saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas attiecīgajos Savienības tiesību aktos. Saprašanās memorands būtu regulāri jāpārskata.
(15)
Īpašie uzraudzības uzdevumi, kas ir izšķirīgi, lai konsekventi un iedarbīgi īstenotu Savienības politiku attiecībā uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību, būtu jāuztic ECB, bet pārējiem uzdevumiem būtu jāpaliek valstu iestāžu ziņā. ECB uzdevumos būtu jāiekļauj pasākumu veikšana makroprudenciālās stabilitātes nodrošināšanai, ievērojot konkrētus nosacījumus, kuri atspoguļo valstu iestāžu lomu.
(16)
Lai nodrošinātu finanšu sistēmas stabilitāti, būtiska nozīme ir lielo kredītiestāžu drošumam un stabilitātei. Tomēr nesenā pieredze liecina, ka arī mazākas kredītiestādes var radīt finanšu stabilitātes apdraudējumu. Tāpēc ECB vajadzētu būt iespējai īstenot uzraudzības uzdevumus attiecībā uz visām kredītiestādēm, kurām iesaistītās dalībvalstis ir izsniegušas atļauju, un filiālēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs.
(17)
ECB, veicot tai uzticētos uzdevumus un neskarot mērķi nodrošināt kredītiestāžu drošumu un stabilitāti, būtu pilnībā jāņem vērā kredītiestāžu dažādība, lielums un uzņēmējdarbības modeļi, kā arī Savienības banku nozares dažādības sistēmiskie ieguvumi.
(18)
ECB veiktajiem uzdevumiem būtu jo īpaši jāpalīdz nodrošināt to, ka kredītiestādes pilnībā sev par saistošām pieņem visas to darbību radītās izmaksas, lai tādējādi novērstu bezrūpīgas rīcības risku un no tā izrietošo pārmērīga riska uzņemšanos. Veicot minētos uzdevumus, būtu pilnīgi jāņem vērā attiecīgie makroekonomiskie apstākļi dalībvalstīs, it īpaši kredītu piedāvājuma stabilitāte un sekmīgu darbību veicināšana ekonomikai kopumā.
(19)
Nekas šajā regulā nebūtu jāsaprot kā tāds, kas maina grāmatvedības regulējumu, kurš piemērojams saskaņā ar citiem Savienības un valsts tiesību aktiem.
(20)
Iepriekšēja atļauja kredītiestādes darbības uzsākšanai ir svarīga prudenciālā metode, lai nodrošinātu, ka minēto darbību veic tikai ekonomikas dalībnieki ar stabilu saimniecisko pamatu, organizāciju, kas spēj risināt ar noguldījumu pieņemšanu un kredītu izsniegšanu saistītos riskus, un piemērotiem vadītājiem. Tāpēc ECB vajadzētu būt uzdevumam izsniegt atļauju kredītiestādēm, kam jāveic uzņēmējdarbība iesaistītajās dalībvalstīs, un tai vajadzētu būt atbildīgai par atļauju anulēšanu, ievērojot konkrētus nosacījumus, kuri atspoguļo valstu iestāžu lomu.
(21)
Papildus Savienības tiesību aktos izklāstītajiem nosacījumiem attiecībā uz atļauju izsniegšanu kredītiestādēm un šādu atļauju anulēšanas gadījumiem dalībvalstis pašlaik var izvirzīt papildu nosacījumus attiecībā uz atļauju izsniegšanu un atļaujas anulēšanas gadījumiem. Tāpēc ECB būtu jāveic uzdevums attiecībā uz atļauju izsniegšanu kredītiestādēm un atļauju anulēšanu gadījumos, kad nav izpildītas valsts tiesību aktu prasības, kad to ierosinājusi attiecīgā valsts kompetentā iestāde, kura izvērtē atbilstību piemērojamiem nosacījumiem, kas noteikti valsts tiesību aktos.
(22)
Jebkura jauna īpašnieka piemērotības novērtējums pirms kredītiestādes nozīmīgas akciju daļas iegādes ir neatsverams instruments, lai nodrošinātu kredītiestādes īpašnieku pastāvīgu piemērotību un finanšu stabilitāti. ECB kā Savienības iestāde ir piemērota tam, lai veiktu šādu novērtējumu, neradot nevajadzīgus iekšējā tirgus ierobežojumus. ECB vajadzētu būt uzdevumam izvērtēt kredītiestāžu nozīmīgas akciju daļas iegādi un atsavināšanu, izņemot banku noregulējuma kontekstā.
(23)
Atbilstība Savienības noteikumiem, ar kuriem kredītiestādēm noteikta prasība par noteiktu kapitāla līmeni, lai nodrošinātos pret risku, kas raksturīgs kredītiestāžu darbībai, prasība mazināt riska darījumu apmēru ar atsevišķiem darījuma partneriem, prasība publiski atklāt informāciju par kredītiestādes finanšu situāciju, prasība par pietiekamu daudzumu likvīdu aktīvu kredītiestādes rīcībā, lai ļautu izturēt tirgus spriedzes situācijas, un prasība samazināt sviru ir priekšnoteikums kredītiestādes prudenciālajai stabilitātei. ECB vajadzētu būt uzdevumam nodrošināt atbilstību minētajiem noteikumiem, tostarp jo īpaši sniedzot apstiprinājumus, atļaujas, atkāpes vai atbrīvojumus, kas paredzēti minēto noteikumu piemērošanai.
(24)
Papildu kapitāla rezerves, tostarp kapitāla saglabāšanas rezerves, pretcikliskas kapitāla rezerves, lai nodrošinātu, ka kredītiestādes ekonomiskās izaugsmes laikā uzkrāj pietiekamu kapitāla bāzi zaudējumu segšanai spriedzes periodos, globālas un citas sistēmiskas iestāžu rezerves, kā arī citi pasākumi sistēmiska vai makroprudenciāla riska novēršanai ir svarīgi prudenciāli instrumenti. Lai nodrošinātu pilnīgu koordināciju gadījumos, kad valsts kompetentās iestādes vai valsts norīkotās iestādes piemēro šādus pasākumus, būtu pienācīgi jāinformē ECB. Turklāt attiecīgos gadījumos ECB vajadzētu varēt piemērot stingrākas prasības un pasākumus, nodrošinot ciešu sadarbību ar valsts iestādēm. Šīs regulas noteikumi par pasākumiem, kuru mērķis ir novērst sistēmisku vai makroprudenciālu risku, neskar citos Savienības tiesību aktos paredzētās koordinācijas procedūras. Valsts kompetentās iestādes vai valsts norīkotās iestādes un ECB rīkojas, ievērojot visas šādos aktos paredzētās koordinācijas procedūras pēc tam, kad ir ievērotas šajā regulā paredzētās procedūras.
(25)
Kredītiestādes drošums un stabilitāte ir atkarīga arī no pietiekama iekšējā kapitāla piešķiršanas, ņemot vērā riskus, kuriem tā var tikt pakļauta, un no atbilstīgu iekšējo organizatorisko struktūru un korporatīvās pārvaldības procedūru pieejamības. Tāpēc ECB vajadzētu būt uzdevumam piemērot prasības, kas nodrošina, ka kredītiestādes iesaistītajās dalībvalstīs ir ieviesušas spēcīgas pārvaldības procedūras, procesus un mehānismus, tostarp stratēģijas un procesus sava iekšējā kapitāla pietiekamības novērtēšanai un uzturēšanai. Trūkumu gadījumā tai vajadzētu būt arī uzdevumam piemērot atbilstīgus pasākumus, tostarp īpašas papildu pašu līdzekļu prasības, informācijas atklāšanas prasības un likviditātes prasības.
(26)
Kredītiestādes drošuma un stabilitātes apdraudējums var rasties gan atsevišķas kredītiestādes līmenī, gan banku grupas vai finanšu konglomerāta līmenī. Lai parūpētos par kredītiestāžu drošumu un stabilitāti, ir svarīgi, lai pastāvētu īpaši uzraudzības pasākumi minēto risku mazināšanai. Papildus individuālo kredītiestāžu uzraudzībai ECB uzdevumiem būtu jāiever uzraudzība konsolidētā līmenī, papildu uzraudzība, finanšu pārvaldītājsabiedrību uzraudzība un jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību uzraudzība, izņemot apdrošināšanas sabiedrību uzraudzību.
(27)
Lai saglabātu finanšu stabilitāti, kredītiestādes finanšu un ekonomiskās situācijas pasliktināšanās ir jānovērš tās sākumposmā. ECB vajadzētu būt uzdevumam veikt agrīnas intervences, kā noteikts attiecīgajos Savienības tiesību aktos. Minētās agrīnās intervences tomēr būtu jākoordinē ar attiecīgajām noregulējuma iestādēm. Kamēr vien valsts iestādes ir kompetentas noregulēt kredītiestādes, ECB turklāt būtu piemērotā veidā jākoordinē intervences ar attiecīgajām valsts iestādēm, lai garantētu kopīgu izpratni par attiecīgajiem pienākumiem krīzes gadījumā, jo īpaši saistībā ar pārrobežu krīzes pārvaldības grupām un nākamajām noregulējuma kolēģijām, kas tiks izveidotas minētajiem mērķiem.
(28)
Uzraudzības uzdevumiem, kas netiks uzticēti ECB, būtu jāpaliek valsts iestāžu kompetencē. Minētajos uzdevumos būtu jāiekļauj pilnvaras saņemt paziņojumus no kredītiestādēm saistībā ar tiesībām veikt uzņēmējdarbību un brīvu pakalpojumu sniegšanu, uzraudzīt struktūras, uz kurām neattiecas kredītiestāžu definīcija saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, bet kuras tiek uzraudzītas kā kredītiestādes saskaņā ar valsts tiesību aktiem, uzraudzīt trešo valstu kredītiestādes, kas dibina filiāli vai sniedz pārrobežu pakalpojumus Savienībā, uzraudzīt maksājumu pakalpojumus, veikt kredītiestāžu ikdienas pārbaudes, attiecībās ar kredītiestādēm pildīt kompetento iestāžu funkcijas saistībā ar finanšu instrumentu tirgu un novērst finanšu sistēmas izmantošanu noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas nolūkiem, kā arī aizsargāt patērētājus.
(29)
ECB vajadzības gadījumā būtu pilnīgi jāsadarbojas ar valsts iestādēm, kuras ir kompetentas nodrošināt patērētāju tiesību augsta līmeņa aizsardzību un cīņu pret noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju.
(30)
ECB tai uzticētie uzdevumi būtu jāveic ar mērķi nodrošināt kredītiestāžu drošumu un stabilitāti un Savienības, kā arī atsevišķo iesaistīto dalībvalstu finanšu sistēmas stabilitāti un iekšējā tirgus vienotību un integritāti, tādējādi nodrošinot arī noguldītāju aizsardzību un uzlabojot iekšējā tirgus darbību, saskaņā ar finanšu pakalpojumu vienoto noteikumu kopumu Savienībā. Jo īpaši ECB būtu pienācīgi jāņem vērā vienlīdzības un nediskriminācijas principi.
(31)
Uzraudzības uzdevumu uzticēšanai ECB vajadzētu būt atbilstīgai EFUS, kuras pamatmērķis ir izstrādāt vienotu noteikumu kopumu un pastiprināt uzraudzības prakses konverģenci visā Savienībā. Sadarbība starp banku uzraugiem un apdrošināšanas un vērtspapīru tirgus uzraugiem ir svarīga, lai risinātu kopējas ieinteresētības jautājumus un nodrošinātu pareizu uzraudzību attiecībā uz tām kredītiestādēm, kas darbojas arī apdrošināšanas un vērtspapīru nozarē. Tāpēc būtu jāizvirza prasība ECB cieši sadarboties ar EBI, EVTI un EAAPI, Eiropas Sistēmiskā riska valdi (ESRV) un citām iestādēm, kas veido daļu no EFUS. ECB būtu jāveic uzdevumi saskaņā ar šīs regulas noteikumiem un neskarot pārējo EFUS dalībnieku kompetenci un uzdevumus. Tai būtu arī jānosaka prasība sadarboties ar attiecīgajām noregulējuma iestādēm un sistēmām, kas finansē tiešu vai netiešu publisku finanšu palīdzību.
(32)
ECB būtu jāveic uzdevumi saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem un atbilstīgi tiem, tostarp visiem Savienības primārajiem un sekundārajiem tiesību aktiem, Komisijas lēmumiem valsts atbalsta jomā, konkurences noteikumiem, apvienošanās kontroles noteikumiem un vienotajam noteikumu kopumam, kas attiecas uz visām dalībvalstīm. EBI ir uzticēts uzdevums izstrādāt tehnisko standartu projektu, pamatnostādnes un ieteikumus, kas nodrošinātu uzraudzības konverģenci un uzraudzības rezultātu saskaņotību Savienībā. ECB nebūtu jāaizstāj EBI minēto uzdevumu veikšanā, un tāpēc ECB būtu jāīsteno pilnvaras pieņemt regulas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 132. pantu un atbilstīgi Savienības aktiem, ko pieņēmusi Komisija, pamatojoties uz EBI izstrādātiem projektiem un ievērojot Regulas (ES) Nr. 1093/2010 16. pantu.
(33)
Vajadzības gadījumā ECB būtu jānoslēdz saprašanās memorandi ar kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par finanšu instrumentu tirgiem, vispārīgi izklāstot, kā tās savstarpēji sadarbosies, attiecībā uz šajā regulā minētajām finanšu iestādēm pildot savus uzraudzības uzdevumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Tādi memorandi būtu jādara pieejami Eiropas Parlamentam, Padomei un visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
(34)
ECB, lai veiktu uzdevumus un īstenotu uzraudzības pilnvaras, būtu jāpiemēro būtiskie noteikumi attiecībā uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību. Minētos noteikumus veido attiecīgie Savienības tiesību akti, jo īpaši, tieši piemērojamās regulas vai direktīvas, piemēram, par kapitāla prasībām kredītiestādēm un par finanšu konglomerātiem. Ja būtiskie noteikumi attiecībā uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību ir noteikti direktīvās, ECB būtu jāpiemēro valstu tiesību akti, ar kuriem transponē minētās direktīvas. Ja attiecīgie Savienības tiesību akti ir regulas, un tie ir jomās, kurās šīs regulas spēkā stāšanās dienā dalībvalstīm tiek skaidri piešķirtas iespējas ar minētajām regulām, ECB būtu jāpiemēro arī valsts tiesību akti, ar kuriem šādas iespējas īsteno. Tādas iespējas būtu jāuzskata par izņēmuma iespējām, kas pieejamas tikai kompetentajām vai norīkotajām iestādēm. Tas neskar Savienības tiesību pārākuma principu. Tādējādi ECB, pieņemot pamatnostādnes vai ieteikumus, vai lēmumus, būtu jābalstās uz attiecīgajiem saistošajiem Savienības tiesību aktiem un jārīkojas saskaņā ar tiem.
(35)
Saistībā ar ECB uzticēto uzdevumu jomu ar valsts tiesību aktiem valsts kompetentajām iestādēm tiek uzticētas konkrētas pilnvaras, kas patlaban netiek prasītas ar Savienības tiesību aktiem, tostarp konkrētas agrīnas intervences un piesardzības pasākumu pilnvaras. ECB vajadzētu būt iespējai pieprasīt no valsts iestādēm iesaistītajās dalībvalstīs izmantot minētās pilnvaras, lai nodrošinātu, ka tiek veikta pilnīga un efektīva uzraudzība saistībā ar VUM.
(36)
Lai nodrošinātu, ka kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības un jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības izpilda uzraudzības noteikumus un lēmumus, pārkāpuma gadījumā būtu jāpiemēro iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas. Saskaņā ar LESD 132. panta 3. punktu un Padomes Regulu (EK) Nr. 2532/98 (1998. gada 23. novembris) par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (6), ECB ir tiesības uzlikt naudas sodus vai periodiskus soda maksājumus uzņēmumiem par nespēju izpildīt no tās noteikumiem un lēmumiem izrietošās saistības. Turklāt, lai dotu iespēju ECB efektīvi veikt uzdevumus saistībā ar Savienības tieši piemērojamos tiesību aktos izklāstīto uzraudzības noteikumu izpildi, būtu jāpiešķir ECB pilnvaras piemērot naudas sodus kredītiestādēm, finanšu pārvaldītājsabiedrībām un jauktām finanšu pārvaldītājsabiedrībām par šādu noteikumu pārkāpumiem. Valsts iestādēm vajadzētu būt iespējai piemērot sankcijas gadījumos, kad nav izpildītas saistības, kas izriet no valsts tiesību aktiem, ar kuriem transponētas Savienības direktīvas. Ja ECB savu uzdevumu veikšanai uzskata par lietderīgu piemērot sankcijas par šādiem pārkāpumiem, tai vajadzētu būt iespējai minētajos nolūkos nodot lietu izskatīšanai valsts kompetentajām iestādēm.
(37)
Valstu uzraudzības iestādēm ir nozīmīga un ilggadēja pieredze kredītiestāžu uzraudzībā to teritorijā un zināšanas par šo kredītiestāžu saimnieciskajām, organizatoriskajām un kultūras īpatnībām. To rīcībā minētajiem nolūkiem ir pieejams plašs mērķtiecīgu un augsti kvalificētu darbinieku skaits. Tāpēc, lai nodrošinātu augstu uzraudzības kvalitāti visā Savienībā, valsts kompetentajām iestādēm vajadzētu būt atbildīgām par to, lai palīdzētu ECB jebkuru tādu aktu sagatavošanā un īstenošanā, kas saistīti ar ECB uzraudzības uzdevumu izpildi. Tam jo īpaši būtu jāietver kredītiestādes situācijas ikdienas novērtējums un saistītās pārbaudes uz vietas.
(38)
Kritēriji, kas noteikti šajā regulā, lai definētu tās iestādes, kas ir mazāk nozīmīgas, būtu jāpiemēro iesaistītajās dalībvalstīs augstākajā konsolidācijas līmenī, pamatojoties uz konsolidētiem datiem. Kad ECB veic uzdevumus, kas tai uzticēti ar šo regulu attiecībā uz kredītiestāžu grupu, kas nav mazāk nozīmīga konsolidētā līmenī, tai minētie uzdevumi būtu jāveic konsolidēti attiecībā uz kredītiestāžu grupu un individuāli attiecībā uz tām minētās grupas bankas meitas sabiedrībām un filiālēm, kuras veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs.
(39)
Kritēriji, kas noteikti šajā regulā, lai definētu tās iestādes, kuras ir mazāk nozīmīgas, būtu jānosaka regulējumā, ko pieņem un publicē ECB, tai konsultējoties ar valsts kompetentajām iestādēm. Pamatojoties uz to, ECB vajadzētu būt atbildīgai par minēto kritēriju piemērošanu, un tai būtu jāpārbauda, izmantojot pašai savus aprēķinus, vai minētie kritēriji ir ievēroti. ECB lūgumam pēc informācijas minētā aprēķina veikšanai nebūtu jāuzliek iestādēm par pienākumu piemērot tādus grāmatvedības regulējumus, kas atšķiras no regulējumiem, kuri tajās piemērojami saskaņā ar citiem Savienības un valsts tiesību aktiem.
(40)
Ja kāda kredītiestāde tiek uzskatīta par nozīmīgu vai mazāk nozīmīgu, minētais izvērtējums parasti nebūtu jāmaina biežāk kā reizi 12 mēnešos, izņemot, ja banku grupās notiek strukturālas izmaiņas, piemēram, apvienošana vai nošķiršana.
(41)
ECB - pēc valsts kompetentās iestādes paziņojuma saņemšanas -, pieņemot lēmumu par to, vai iestāde ir nozīmīga attiecībā uz iekšzemes ekonomiku un vai tādēļ ECB tā būtu jāuzrauga, būtu jāņem vērā visi attiecīgie apstākļi, tostarp līdzvērtīgas konkurences apsvērumi.
(42)
Attiecībā uz tādu pārrobežu kredītiestāžu uzraudzību, kuras darbojas gan eurozonā, gan ārpus tās, ECB būtu cieši jāsadarbojas ar neiesaistīto dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Uz ECB kā kompetento iestādi būtu jāattiecina saistītie pienākumi sadarboties un apmainīties ar informāciju saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un tai būtu pilnā mērā jāpiedalās uzraugu kolēģijās. Turklāt, tā kā uzraudzības uzdevumus veic Savienības iestāde, tas dod skaidras priekšrocības finanšu stabilitātes un ilgtspējīgas tirgus integrācijas ziņā, tāpēc dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro, arī vajadzētu būt iespējai piedalīties VUM. Tomēr obligāts priekšnosacījums uzraudzības uzdevumu iedarbīgai īstenošanai ir uzraudzības lēmumu izpilde pilnībā un bez kavēšanās. Tāpēc dalībvalstīm, kas vēlas piedalīties VUM, būtu jāapņemas nodrošināt, ka to valsts kompetentās iestādes izpildīs un piemēros visus ECB pieprasītos pasākumus attiecībā uz kredītiestādēm. ECB vajadzētu būt iespējai veidot ciešu sadarbību ar to dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuru naudas vienība nav euro. Tai vajadzētu būt pienākumam veidot sadarbību tad, kad ir izpildīti šajā regulā izklāstītie nosacījumi.
(43)
Ņemot vērā to, ka iesaistītās dalībvalstis, kuru nauda vienība nav euro, nepiedalās ECB Padomes darbā, kamēr tās nav pieņēmušas euro saskaņā ar LESD, un ka tās nevar pilnībā izmantot citus mehānismus, kas paredzēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, šajā regulā ir paredzēti aizsardzības pasākumi lēmumu pieņemšanas procesā. Tomēr minētie aizsardzības pasākumi, jo īpaši iespēja iesaistītajām dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro, prasīt nekavējošu ciešas sadarbības pārtraukšanu pēc tam, kad ECB Padomei paziņots par pamatotiem iebildumiem pret Uzraudzības valdes lēmuma projektu, būtu jāizmanto pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos. Tie būtu jāizmanto tikai tik ilgi, kamēr ir spēkā minētie īpašie apstākļi. Šie aizsardzības pasākumi pamatojas uz īpašajiem apstākļiem, kuros iesaistītās dalībvalstis, kuru naudas vienība nav euro, atrodas saskaņā ar šo regulu, jo tās nepiedalās ECB Padomes darbā un nevar pilnībā izmantot citus mehānismus, kas paredzēti dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro. Tāpēc minētie aizsardzības pasākumi nav precedents un nebūtu par tādu jāuzskata attiecībā uz citām Savienības politikas jomām.
(44)
Nekam šajā regulā nekādā veidā nevajadzētu mainīt pašreizējo sistēmu, ar ko reglamentē meitas sabiedrību vai filiāļu juridiskās formas maiņu un šādas sistēmas piemērošanu, un neko šajā regulā nekādā veidā nevajadzētu saprast vai piemērot kā stimulu par labu šādām izmaiņām. Tāpēc pilnībā būtu jāievēro neiesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu pienākumi, lai minētās iestādes joprojām varētu izmantot pietiekamus uzraudzības instrumentus un pilnvaras attiecībā uz kredītiestādēm, kas darbojas to teritorijā, un tādējādi spētu pildīt savus pienākumus un efektīvi nodrošināt finanšu stabilitāti, un aizstāvēt sabiedrības intereses. Turklāt, lai palīdzētu minētajām kompetentajām iestādēm pildīt to pienākumus, noguldītāji un kompetentās iestādes būtu laikus jāinformē par meitas sabiedrību vai filiāļu juridiskās formas maiņu.
(45)
Lai veiktu savus uzdevumus, ECB vajadzētu būt atbilstīgām uzraudzības pilnvarām. Savienības tiesību aktos par kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību ir paredzētas noteiktas pilnvaras, ko minētajā nolūkā paredzēts uzticēt dalībvalstu norīkotajām kompetentajām iestādēm. Ciktāl minētās pilnvaras ietilpst ECB uzticēto uzraudzības uzdevumu darbības jomā, attiecībā uz iesaistītajām dalībvalstīm ECB būtu jāuzskata par kompetento iestādi un tai vajadzētu būt pilnvarām, kas ar Savienības tiesību aktiem uzticētas kompetentajām iestādēm. Tas ietver pilnvaras, kas ar minētajiem tiesību aktiem uzticētas piederības dalībvalsts un uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, un pilnvaras, kas uzticētas norīkotajām iestādēm.
(46)
ECB vajadzētu būt uzraudzības pilnvarām atcelt vadības struktūru locekļus saskaņā ar šo regulu.
(47)
Lai ECB varētu efektīvi īstenot uzdevumus, tai vajadzētu būt iespējai pieprasīt visu nepieciešamo informāciju un veikt izmeklēšanu un pārbaudes uz vietas, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar valstu kompetentajām iestādēm. ECB un valstu kompetentajām iestādēm vajadzētu būt piekļuvei vienai un tai pašai informācijai, nepiemērojot kredītiestādēm dubultas pārskatu sniegšanas prasības.
(48)
Advokāta un klienta saziņas konfidencialitāte ir Savienības tiesību pamatprincips, kas saskaņā ar nosacījumiem, kuri izklāstīti Eiropas Savienības Tiesas (EST) judikatūrā, aizsargā saziņas konfidencialitāti starp fiziskām un juridiskām personām un to konsultantiem.
(49)
Ja ECB ir nepieciešams pieprasīt informāciju no personas, kura veic uzņēmējdarbību neiesaistītā dalībvalstī, bet pieder pie kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajā dalībvalstī, vai ar kuru kredītiestāde, finanšu pārvaldītājsabiedrība vai jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība ir slēgusi ārpakalpojumu līgumus par operatīvajām funkcijām vai darbībām, un, ja šādas prasības nepiemēro un nepilda neiesaistītajā dalībvalstī, ECB vajadzētu to saskaņot ar attiecīgās neiesaistītās dalībvalsts kompetento iestādi.
(50)
Šī regula neietekmē to noteikumu piemērošanu, kuri noteikti 34. un 42. pantā Protokolā Nr. 4 par Eiropas centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas centrālās bankas statūtiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību (LES) un LESD (“ECBS un ECB statūti”). Aktiem, ko ECB pieņēmusi saskaņā ar šo regulu, nebūtu jārada nekādas tiesības vai nebūtu jāuzliek nekādi pienākumi neiesaistītajās dalībvalstīs, izņemot gadījumu, kad šādi akti ir saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, saskaņā ar minēto protokolu un Protokolu Nr. 15 par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti.
(51)
Ja kredītiestādes izmanto savas tiesības veikt uzņēmējdarbību vai sniegt pakalpojumus citā dalībvalstī vai ja vairākas struktūras grupā veic uzņēmējdarbību dažādās dalībvalstīs, Savienības tiesību aktos ir paredzētas īpašas procedūras un kompetenču sadalījums starp attiecīgajām dalībvalstīm. Ciktāl ECB uzņemas noteiktus uzraudzības uzdevumus attiecībā uz visām iesaistītajām dalībvalstīm, minētajām procedūrām un uzdevumu piešķiršanai nebūtu jāattiecas uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību vai tiesībām sniegt pakalpojumus citā iesaistītajā dalībvalstī.
(52)
Kad ECB veic uzdevumus, kas tai uzticēti ar šo regulu, un lūdz palīdzību no valsts kompetentajām iestādēm, tai būtu pienācīgi jāņem vērā taisnīgs līdzsvars starp visām iesaistītajām valsts kompetentajām iestādēm atbilstīgi spēkā esošajos Savienības tiesību aktos izklāstītajiem pienākumiem attiecībā uz individuālo uzraudzību un uzraudzību uz subkonsolidētiem un konsolidētiem pamatiem.
(53)
Nekas šajā regulā nebūt jāsaprot kā tāds, ar ko ECB uzticētas pilnvaras piemērot sankcijas tādām fiziskām vai juridiskām personām, kuras nav kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības, neskarot ECB pilnvaras pieprasīt valsts kompetentajām iestādēm rīkoties, lai nodrošinātu, ka atbilstīgas sankcijas tiek piemērotas.
(54)
ECB, kā izveidota ar Līgumiem, ir visas Savienības iestāde. Tai lēmumu pieņemšanas procedūrās būtu jāievēro Savienības noteikumi un vispārējie principi attiecībā uz taisnīgu procesu un pārredzamību. Būtu pilnībā jāievēro to personu tiesības tikt uzklausītām, kurām ECB adresējusi savus lēmumus, kā arī šo personu tiesības lūgt ECB lēmumu pārskatīšanu saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem.
(55)
Uzraudzības uzdevumu uzticēšana nozīmē, ka ECB ir nozīmīgs pienākums sargāt finanšu stabilitāti Savienībā un izmantot uzraudzības pilnvaras visiedarbīgākajā un samērīgākajā veidā. Jebkāda uzraudzības pilnvaru pāreja no dalībvalsts līmeņa uz Savienības līmeni būtu jālīdzsvaro ar atbilstīgām prasībām par pārredzamību un pārskatatbildību. Tāpēc ECB par minēto uzdevumu izpildi būtu jāsniedz pārskats Eiropas Parlamentam un Padomei, kas ir demokrātiski leģitīmas iestādes, kuras pārstāv Savienības pilsoņus un dalībvalstis. Minētajā atskaitē būtu jāietver regulāri pārskati un atbildes uz jautājumiem, ko iesniedz gan Eiropas Parlaments saskaņā ar savu reglamentu, gan Eurogrupa saskaņā ar savām procedūrām. Visiem pārskatu sniegšanas pienākumiem būtu jāpiemēro atbilstīgās dienesta noslēpuma prasības.
(56)
Arī Eiropas Parlamentam un Padomei adresētie pārskati ECB būtu jāpārsūta iesaistīto dalībvalstu parlamentiem. Iesaistīto dalībvalstu parlamentiem vajadzētu būt iespējai iesniegt ECB jebkādus novērojumus vai jautājumus par tai uzticēto uzraudzības uzdevumu veikšanu, uz kuriem ECB var atbildēt. Minēto valstu parlamentu iekšējos noteikumos būtu jāņem vērā attiecīgo procedūru un kārtības elementi, lai vērstos pie ECB ar tādiem novērojumiem un jautājumiem. Tāpēc īpaša uzmanība būtu jāpievērš novērojumiem vai jautājumiem saistībā ar atļauju anulēšanu kredītiestādēm, attiecībā uz kurām valstu iestādes saskaņā ar šajā regulā noteikto procedūru ir veikušas darbības, kas ir vajadzīgas noregulēšanai vai finanšu stabilitātes saglabāšanai. Iesaistītās dalībvalsts parlamentam būtu arī jāspēj uzaicināt Uzraudzības valdes priekšsēdētāju vai pārstāvi kopā ar valsts kompetentās iestādes pārstāvi piedalīties viedokļu apmaiņā par kredītiestāžu uzraudzību minētajā dalībvalstī. Tāda valstu parlamentu loma ir atbilstīga, ņemot vērā to, kā uzraudzības pasākumi var ietekmēt valsts finanses, kredītiestādes, to klientus un nodarbinātos, kā arī tirgus iesaistītajās dalībvalstīs. Ja valstu kompetentās iestādes veic pasākumus saskaņā ar šo regulu, būtu jāturpina piemērot valsts tiesību aktos paredzēto pārskatatbildības kārtību.
(57)
Šī regula neskar Eiropas Parlamenta tiesības izveidot pagaidu izmeklēšanas komiteju, lai izskatītu iespējamos pārkāpumus vai pieļautās administratīvas kļūmes, kas pieļautas, īstenojot Savienības tiesību aktus, saskaņā ar LESD 226. pantu, vai Eiropas Parlamenta politiskās kontroles funkciju izpildi, kā noteikts Līgumos, tostarp tā tiesības ieņemt nostāju vai pieņemt rezolūciju jautājumos, kurus tas uzskata par piemērotiem.
(58)
ECB savā darbībā būtu jāievēro taisnīga procesa un pārredzamības principi.
(59)
LESD 15. panta 3. punktā minētajai regulai būtu jānosaka sīki noteikumi, kas ļauj piekļūt ECB glabātiem dokumentiem saistībā ar uzraudzības pienākumu veikšanu, saskaņā ar LESD.
(60)
Saskaņā ar LESD 263. pantu EST izskata inter alia to ECB aktu likumību, kuri nav ieteikumi un atzinumi un kuri var radīt juridiskas sekas trešām personām.
(61)
Saskaņā ar LESD 340. pantu ECB saskaņā ar vispārējiem tiesību principiem, kas kopīgi visu dalībvalstu tiesību sistēmām, būtu jānovērš jebkāds kaitējums, ko ECB vai tās darbinieki radījuši, pildot savus pienākumus. Tam nebūtu jāskar valsts kompetento iestāžu atbildība novērst jebkādu kaitējumu, ko tās vai to darbinieki radījuši, pildot savus pienākumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
(62)
Saskaņā ar LESD 342. pantu uz ECB attiecas Padomes Regula Nr. 1, ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (7).
(63)
Nosakot to, vai būtu jāierobežo iesaistīto personu tiesības uz piekļuvi lietas materiāliem, ECB būtu jāievēro pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu.
(64)
ECB būtu jānodrošina fiziskām un juridiskām personām iespēja lūgt pārskatīt lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar pilnvarām, kas ECB uzticētas ar šo regulu, un adresēti tām, vai kas tās skar tieši un individuāli. Pārskatīšanas jomai vajadzētu attiekties uz šādu lēmumu procesuālo un materiāltiesisko atbilstību šai regulai, vienlaikus ievērojot rīcības brīvību, kas saglabājas ECB, lai lemtu par iespēju minētos lēmumus pieņemt. Šajā nolūkā un procesuālās ekonomijas dēļ ECB būtu jāizveido administratīva pārskatīšanas padome tādas iekšējas pārskatīšanas veikšanai. Lai izveidotu minēto padomi, ECB Padomei būtu tajā jāieceļ personas ar labu reputāciju. Pieņemot lēmumu, Uzraudzības valdei būtu pēc iespējas jānodrošina atbilstīgs dalībvalstu pārstāvju ģeogrāfiskais un dzimumu līdzsvars. Pārskatīšanas procedūrai būtu jāparedz, ka Uzraudzības valde vajadzības gadījumā pārskata savu iepriekšējo lēmuma projektu.
(65)
ECB ir atbildīga par monetārās politikas funkciju izpildi, lai saglabātu cenu stabilitāti saskaņā ar LESD 127. panta 1. punktu. Uzraudzības uzdevumu īstenošanas mērķis ir aizsargāt kredītiestāžu drošumu un stabilitāti un finanšu sistēmas stabilitāti. Tādēļ, lai izvairītos no interešu konfliktiem un nodrošinātu, ka katra funkcija tiek izpildīta saskaņā ar piemērojamiem mērķiem, tās būtu jāveic pilnīgi atsevišķi. ECB būtu jāspēj nodrošināt to, ka ECB Padome attiecībā uz monetārajām un uzraudzības funkcijām darbojas pilnīgi diferencēti. Šādai diferenciācijai būtu jāietver vismaz stingri nodalītas sanāksmes un darba kārtības.
(66)
Personāla organizatoriskai nošķirtībai būtu jāattiecas uz visiem dienestiem, kas vajadzīgi neatkarīgas monetārās politikas mērķiem, un būtu jānodrošina, ka ar šo regulu uzticēto uzdevumu veikšanā tiek pilnīgi ievērota demokrātiska pārskatatbildība un pārraudzība, kā paredzēts šajā regulā. To uzdevumu veikšanā iesaistītajam personālam, kas ECB uzticēti ar šo regulu, būtu jāsniedz pārskats Uzraudzības valdes priekšsēdētājam.
(67)
Konkrētāk, ar ECB būtu jāizveido Uzraudzības valde, kas ir atbildīga par uzraudzības lēmumu sagatavošanu un kas aptvertu valstu uzraugu īpašās zināšanas. Tāpēc Uzraudzības valde būtu jāvada priekšsēdētājam, tās sastāvā vajadzētu būt priekšsēdētāja vietniekam, un tajā būtu jāiekļauj pārstāvji no ECB un valsts kompetentajām iestādēm. Ieceļot Uzraudzības valdes locekļus saskaņā ar šo regulu, būtu jāievēro principi par dzimumu līdzsvaru, pieredzi un kvalifikāciju. Visiem Uzraudzības valdes locekļiem vajadzētu būt laikus un pilnībā informētiem par tās sanāksmju darba kārtības punktiem, lai tādējādi sekmētu gan apspriežu, gan lēmumu projektu pieņemšanas procesa efektivitāti.
(68)
Veicot uzdevumus, Uzraudzības valdei būtu jāņem vērā visi būtiskie fakti un apstākļi iesaistītajās dalībvalstīs un būtu jāpilda pienākumi visas Savienības interesēs.
(69)
Pilnībā ievērojot institucionālo un balsošanas kārtību, kas noteikta Līgumos, Uzraudzības valdei vajadzētu būt nozīmīgai struktūrai to ECB uzticēto uzraudzības uzdevumu izpildē, kas līdz šim vienmēr ir bijuši valstu kompetento iestāžu kompetencē. Tāpēc būtu jādod Padomei pilnvaras pieņemt īstenošanas lēmumu iecelt Uzraudzības valdes priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku. Eiropas Centrālajai bankai pēc Uzraudzības valdes uzklausīšanas būtu jāiesniedz apstiprināšanai Eiropas Parlamentā priekšlikums par Uzraudzības valdes priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka iecelšanu. Pēc šā priekšlikuma apstiprināšanas Padomei būtu jāpieņem minētais īstenošanas lēmums. Priekšsēdētājs būtu jāizvēlas, pamatojoties uz atklātu atlases procedūru, par kuru būtu pienācīgi jāinformē Eiropas Parlaments un Padome.
(70)
Lai nodrošinātu pienācīgu rotāciju, vienlaikus nodrošinot priekšsēdētāja pilnīgu neatkarību, priekšsēdētāja pilnvaru termiņam nevajadzētu pārsniegt piecus gadus, un tam nevajadzētu būt pagarināmam. Lai nodrošinātu pilnīgu koordināciju ar EBI darbībām un ar Savienības prudenciālajām politikas nostādnēm, Uzraudzības valdei vajadzētu spēt uzaicināt EBI un Komisiju kā novērotājus. Tiklīdz būs izveidota Eiropas Noregulējuma iestāde, tās priekšsēdētājam būtu jāpiedalās Uzraudzības valdes sanāksmēs kā novērotājam.
(71)
Uzraudzības valdes darbs būtu jāatbalsta vadības komitejai, kuras sastāvs ir šaurāks. Vadības komitejai būtu jāsagatavo Uzraudzības valdes sanāksmes, jāpilda savi pienākumi tikai visas Savienības interesēs, kā arī būtu jāstrādā pilnīgi pārredzami kopā ar Uzraudzības valdi.
(72)
ECB Padomei būtu jāuzaicina pārstāvji no iesaistītām dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro, ikreiz, kad ECB Padome apsver iespēju iebilst pret Uzraudzības valdes sagatavoto lēmuma projektu, vai ikreiz, kad attiecīgās valsts kompetentās iestādes informē ECB Padomi par saviem pamatotiem iebildumiem pret Uzraudzības valdes lēmuma projektu, ja šāds lēmums adresēts valsts iestādēm saistībā ar kredītiestādēm no iesaistītajām dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro.
(73)
Lai nodrošinātu monetārās politikas un uzraudzības uzdevumu nodalīšanu, no ECB būtu jāprasa izveidot vidutāju grupu. Vidutāju grupas izveidei un it īpaši tās sastāvam būtu jānodrošina, ka viedokļu atšķirības tiek risinātas līdzsvaroti, visas Savienības interesēs.
(74)
Uz Uzraudzības valdi, vadības komiteju un ECB darbiniekiem, kas veic uzraudzības pienākumus, būtu jāattiecina atbilstīgās dienesta noslēpuma prasības. Līdzīgas prasības būtu jāpiemēro informācijas apmaiņai to ECB darbinieku starpā, kas nav iesaistīti uzraudzības darbībās. Tam nevajadzētu atturēt ECB no informācijas apmaiņas, ievērojot ierobežojumus un saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti attiecīgajos Savienības tiesību aktos, tostarp ar Komisiju tās uzdevumu veikšanai saskaņā ar LESD 107. un 108. pantu un saskaņā ar Savienības tiesību aktiem par pastiprinātu ekonomikas un budžeta uzraudzību.
(75)
Lai ECB uzticētos uzraudzības uzdevumus īstenotu efektīvi, tai tie būtu jāveic pilnīgi neatkarīgi, jo īpaši esot brīvai no nepamatotas politiskas ietekmes un nozares pārstāvju intervences, kas negatīvi ietekmētu tās darbības neatkarību.
(76)
Pārtraukuma periodu izmantošana uzraudzības iestādēs ir svarīgs aspekts, lai nodrošinātu minēto iestāžu veiktās uzraudzības efektivitāti un neatkarību. Šajā nolūkā un neskarot stingrāku valsts noteikumu piemērošanu, ECB būtu jānosaka un jāuztur vispārējas un oficiālas procedūras, tostarp samērīgi pārskatīšanas laikposmi, lai iepriekš izvērtētu un novērstu iespējamus konfliktus ar VUM/ECB likumīgajām interesēm, ja kāds no bijušajiem Uzraudzības valdes locekļiem sāk strādāt banku nozarē, ko viņš pirms tam ir uzraudzījis.
(77)
Lai efektīvi īstenotu uzraudzības uzdevumus, ECB rīcībā vajadzētu būt atbilstīgiem resursiem. Minētie resursi būtu jāiegūst veidā, kas nodrošina ECB neatkarību no valstu kompetento iestāžu un tirgus dalībnieku nepamatotas ietekmes, kā arī monetārās politikas un uzraudzības uzdevumu nodalīšanu. Uzraudzības izmaksas būtu jāsedz struktūrām, kurām piemēro uzraudzību. Tādēļ ECB uzticēto uzraudzības uzdevumu izpilde būtu jāfinansē no gada maksām, ko iekasē no kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs. Tai būtu jāspēj arī iekasēt maksas no tām kredītiestāžu, kas veic uzņēmējdarbību neiesaistītajā dalībvalstī, filiālēm, kuras veic uzņēmējdarbību iesaistītajā dalībvalstī, lai segtu izmaksas, kas ECB rodas, veicot uzņēmējas dalībvalsts uzrauga pienākumus attiecībā uz šīm filiālēm. Ja kredītiestāde vai filiāle ir uzraudzīta konsolidēti, maksa būtu jāpiemēro augstākajā līmenī tajā kredītiestādē, kura ir iesaistītajā grupā ar uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs. Maksu aprēķināšanā neņem vērā nekādas meitas sabiedrības, kas izveidotas neiesaistītajās dalībvalstīs.
(78)
Ja kredītiestāde ir iekļauta uzraudzībā uz konsolidētiem pamatiem, maksa būtu jāaprēķina augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistītajās dalībvalstīs un jāiedala kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajā dalībvalstī un ir iekļautas uzraudzībā uz konsolidētiem pamatiem, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem saistībā ar nozīmību un riska profilu, tostarp riska svērtajiem aktīviem.
(79)
Efektīvai uzraudzībai ir nepieciešami ļoti motivēti, labi apmācīti un objektīvi darbinieki. Lai radītu patiesi integrētu uzraudzības mehānismu, būtu jāparedz atbilstīga darbinieku apmaiņa un pagaidu norīkošana starp ECB un visām valsts kompetentajām iestādēm, un to starpā. Lai nodrošinātu pastāvīgu salīdzinošo kontroli, īpaši - lielu kredītiestāžu uzraudzībā, ECB vajadzētu spēt pieprasīt valstu uzraudzības komandās iekļaut darbiniekus arī no citu iesaistīto dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai varētu veidot uzraudzības komandas, nodrošinot tajās ģeogrāfisko dažādību un iekļaujot darbiniekus ar īpašām zināšanām un kvalifikāciju. Ar darbinieku apmaiņu un pagaidu norīkošanu būtu jāiedibina kopēja uzraudzības prakse. ECB regulāri būtu jāsniedz informācija par to, cik valsts kompetento iestāžu darbinieku ir pagaidu kārtā norīkoti uz ECB darbam saistībā ar VUM.
(80)
Ņemot vērā banku pakalpojumu globalizāciju un starptautisko standartu arvien lielāko nozīmi, ECB būtu jāveic savi uzdevumi, ievērojot starptautiskos standartus, un dialogā un ciešā sadarbībā ar uzraugiem ārpus Savienības, nedublējot EBI starptautisko lomu. Tai vajadzētu būt pilnvarotai dibināt kontaktus un paredzēt administratīvas sadarbības pasākumus ar trešo valstu uzraudzības un pārvaldības iestādēm un ar starptautiskajām organizācijām, vienlaikus saskaņojot ar EBI un pilnībā ievērojot pastāvošās dalībvalstu un Savienības iestāžu lomas un attiecīgās kompetences.
(81)
Piemērojot šo regulu, ECB veiktai personas datu apstrādei pilnībā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (8) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (9).
(82)
Eiropas Centrālajai bankai ir piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (10). ECB ir pieņēmusi Lēmumu ECB/2004/11 (11) par noteikumiem un nosacījumiem izmeklēšanai, ko Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai veic Eiropas Centrālajā bankā.
(83)
Lai nodrošinātu, ka kredītiestādēm piemēro augstākās kvalitātes uzraudzību, ko neierobežo citi, ar prudenciālo uzraudzību nesaistīti apsvērumi, un lai laikus un efektīvi risinātu negatīvu savstarpēji pastiprinošu tirgus tendenču ietekmi uz kredītiestādēm un dalībvalstīm, ECB būtu jāsāk īpašo uzraudzības uzdevumu veikšana pēc iespējas agrāk. Tomēr uzraudzības uzdevumu nodošana no valstu uzraugiem ECB prasa zināmu sagatavošanos. Tāpēc būtu jāparedz pienācīgs pakāpeniskas ieviešanas laikposms.
(84)
ECB, pieņemot sīku darbības kārtību, lai īstenotu tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus, būtu jāparedz pārejas kārtība, kas nodrošinātu, ka tiek pabeigtas pašreizējās uzraudzības procedūras, tostarp jebkurš pirms šīs regulas stāšanās spēkā pieņemts lēmums un/vai pasākums vai uzsākta izmeklēšana.
(85)
Komisija 2012. gada 28. novembra paziņojumā par plānu, kā izveidot ciešu un patiesu ekonomikas un monetāro savienību, ir norādījusi, ka “LESD 127. panta 6. punktu varētu grozīt, lai piemērotu parasto likumdošanas procedūru un novērstu dažus juridiskos ierobežojumus, ko šis pants šobrīd nosaka VUM koncepcijai (piemēram, ietvert tiešu un neatsaucamu iespēju dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro, piedalīties VUM papildus “ciešas sadarbības” modelim, piešķirt dalībvalstīm, kuru naudas vienība nav euro un kuras piedalās VUM, pilnīgi vienlīdzīgas tiesības ECB lēmumu pieņemšanā un vēl skaidrāk iekšēji nodalīt lēmumu pieņemšanu par monetāro politiku un par uzraudzību)”. Tā arī norādīja, ka “īpaši vajadzētu pievērsties ECB kā banku darbības uzraudzītājas demokrātiskās pārskatatbildības stiprināšanai”. Jāatgādina, ka LES paredz, ka priekšlikumus par izmaiņām Līgumos var iesniegt jebkuras dalībvalsts valdība, Eiropas Parlaments vai Komisija un tie var attiekties uz jebkuru Līgumu aspektu.
(86)
Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas iekļauti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tiesības uz personas datu aizsardzību, brīvība veikt uzņēmējdarbību, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, un tā ir jāīsteno saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.
(87)
Ņemot vērā, ka šīs regulas mērķus, proti - iedarbīgas un efektīvas sistēmas izveidi tam, lai Savienības iestāde īstenotu īpašus kredītiestāžu uzraudzības uzdevumus, un kredītiestādēm piemērojamo noteikumu kopuma konsekventas piemērošanas nodrošināšanu - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka, ņemot vērā banku tirgus Savienības mēroga struktūru un kredītiestāžu bankrotu ietekmi uz citām dalībvalstīm, minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
Priekšmets un definīcijas
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Ar šo regulu ECB tiek uzticēti īpaši uzdevumi attiecībā uz politikas nostādnēm, kas saistītas ar kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību, lai veicinātu kredītiestāžu drošumu un stabilitāti un finanšu sistēmas stabilitāti Savienībā un katrā dalībvalstī, pilnībā ņemot vērā iekšējā tirgus vienotību un integritāti un pienākumu tās nodrošināt, pamatojoties uz vienlīdzīgu attieksmi pret kredītiestādēm, lai novērstu regulējuma arbitrāžu.
Uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību (12) 2. panta 5. punktā minētajām iestādēm neattiecina uzraudzības uzdevumus, kas ECB uzticēti saskaņā ar šīs regulas 4. pantu. ECB uzraudzības uzdevumi aprobežojas ar kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību saskaņā ar šo regulu. Ar šo regulu ECB netiek uzticēti nekādi citi uzraudzības uzdevumi, piemēram, uzdevumi, kas saistīti ar centrālo darījuma partneru prudenciālu uzraudzību.
Veicot šajā regulā noteiktos uzdevumus un neskarot mērķi nodrošināt kredītiestāžu drošumu un stabilitāti, ECB pilnībā ņem vērā dažādos kredītiestāžu veidus, uzņēmējdarbības modeļus un lielumu.
Nekāda ECB rīcība, priekšlikums vai politika tieši vai netieši nediskriminē citu dalībvalsti vai dalībvalstu grupu kā banku pakalpojumu vai finanšu pakalpojumu sniegšanas vietu jebkurā valūtā.
Šī regula neskar iesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu atbildību un saistītās pilnvaras veikt uzraudzības uzdevumus, kas ECB nav uzticēti ar šo regulu.
Šī regula arī neskar iesaistīto dalībvalstu kompetento vai norīkoto iestāžu atbildību un saistītās pilnvaras piemērot makroprudenciālos instrumentus, kas nav paredzēti attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“iesaistītā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras naudas vienība ir euro, vai dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, bet kura ir izveidojusi ciešu sadarbību saskaņā ar 7. pantu;
2)
“valsts kompetentā iestāde” ir valsts kompetentā iestāde, kuru iesaistītā dalībvalsts ir norīkojusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām (13) un Direktīvu 2013/36/ES;
3)
“kredītiestāde” ir kredītiestāde, kā definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā;
4)
“finanšu pārvaldītājsabiedrība” ir finanšu pārvaldītājsabiedrība, kā definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 20. apakšpunktā;
5)
“jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība” ir jaukta finanšu pārvaldītājsabiedrība, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/87/EK (2002. gada 16. decembris) par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos 2. panta 15. punktā (14);
6)
“finanšu konglomerāts” ir finanšu konglomerāts, kā definēts Direktīvas 2002/87/EK 2. panta 14. punktā;
7)
“valsts norīkotā iestāde” ir iesaistītās dalībvalsts norīkota iestāde attiecīgo Savienības tiesību aktu nozīmē;
8)
“būtiska līdzdalība” ir būtiska līdzdalība, kā definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 36. apakšpunktā;
9)
“vienots uzraudzības mehānisms” (VUM) ir finanšu uzraudzības sistēma, ko veido ECB un iesaistīto dalībvalstu kompetentās iestādes, kā aprakstīts šīs regulas 6. pantā.
II NODAĻA
Sadarbība un uzdevumi
3. pants
Sadarbība
1. ECB cieši sadarbojas ar EBI, EVTI, EAAPI un Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju (ESRK), un ar citām iestādēm, kuras ir daļa no EFUS, kura nodrošina atbilstīgu regulējuma un uzraudzības līmeni Savienībā.
Vajadzības gadījumā ECB noslēdz saprašanās memorandus ar tām dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par finanšu instrumentu tirgiem. Šādi memorandi ir pieejami Eiropas Parlamentam, Padomei un visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
2. Šīs regulas vajadzībām ECB piedalās EBI Uzraudzības padomē saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1093/2010 40. pantā.
3. ECB pilda uzdevumus saskaņā ar šo regulu un neskarot EBI, EVTI, EAAPI un ESRK kompetenci un uzdevumus.
4. ECB cieši sadarbojas ar iestādēm, kuras ir pilnvarotas regulēt kredītiestādes, tostarp sagatavojot noregulējuma plānus.
5. Ievērojot 1., 4. un 6. pantu, ECB cieši sadarbojas ar jebkuru publisku finansiālās palīdzības instrumentu, tostarp ar Eiropas Finanšu stabilitātes instrumentu (EFSI) un ESM, jo īpaši gadījumos, kad šāds instruments ir piešķīris vai varētu piešķirt tiešu vai netiešu finanšu palīdzību kredītiestādei, uz kuru attiecas 4. pants.
6. ECB un neiesaistīto dalībvalstu kompetentās iestādes noslēdz saprašanās memorandu, kurā vispārīgi apraksta, kā tās savā starpā sadarbosies, veicot uzraudzības uzdevumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem attiecībā uz 2. pantā minētajām finanšu iestādēm. Memorandu regulāri pārskata.
Neskarot pirmo daļu, ECB noslēdz saprašanās memorandu ar kompetento iestādi katrā neiesaistītā dalībvalstī, kurā ir vismaz vienas globāli sistēmiski nozīmīgas iestādes mītnes vieta, kā noteikts Savienības tiesību aktos.
Katru memorandu regulāri pārskata un publicē, pienācīgi ievērojot konfidenciālas informācijas apstrādes principus.
4. pants
ECB uzticētie uzdevumi
1. Saskaņā ar 6. pantu ECB atbilstīgi šā panta 3. punktam ir ekskluzīvi kompetenta prudenciālās uzraudzības vajadzībām veikt šādus uzdevumus attiecībā uz visām kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs:
a)
izsniegt atļaujas kredītiestādēm un anulēt kredītiestāžu atļaujas, ņemot vērā 14. pantu;
b)
attiecībā uz kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību kādā no iesaistītām dalībvalstīm un kas vēlas izveidot filiāli vai sniegt pārrobežu pakalpojumus kādā no neiesaistītajām dalībvalstīm, veikt uzdevumus, kuri piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei jāveic saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem;
c)
izvērtēt paziņojumus par kredītiestāžu būtiskas līdzdalības iegūšanu un atsavināšanu - izņemot banku noregulējuma gadījumu - saskaņā ar 15. pantu;
d)
nodrošināt atbilstību 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajiem tiesību aktiem, kas nosaka prudenciālās prasības kredītiestādēm tādās jomās kā pašu kapitāls, vērtspapīrošana, lielo riska darījumu limiti, likviditāte, svira un attiecībā uz pārskatu sniegšanu un informācijas publiskošanu par minētajiem jautājumiem;
e)
nodrošināt atbilstību 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajiem tiesību aktiem, ar ko piemēro prasības, ka kredītiestādēm jābūt stingriem pārvaldības pasākumiem, tostarp par visu to personu atbilstību un piemērotību, kuras vada kredītiestādes, riska pārvaldības procesiem, iekšējās kontroles mehānismiem, atalgojuma politiku un praksi un efektīviem iekšējiem kapitāla pietiekamības izvērtējuma procesiem, tostarp uz iekšējiem reitingiem balstītiem modeļiem;
f)
veikt uzraudzības pārskatus, tostarp vajadzības gadījumā koordinējot tās ar EBI, stresa testus un to iespējamo publiskošanu, lai noteiktu, vai pasākumi, stratēģijas, procesi un mehānismi, ko ieviesušas kredītiestādes, un šo iestāžu pašu kapitāls nodrošina pareizu pārvaldību un to riska segumu, un, pamatojoties uz šo uzraudzības pārskatu, noteikt kredītiestādēm īpašas papildu pašu kapitāla prasības, īpašas publiskošanas prasības un likviditātes prasības un citus pasākumus, ja tie kompetentajām iestādēm īpaši paredzēti saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem;
g)
veikt kredītiestāžu mātes sabiedrību, kas veic uzņēmējdarbību vienā no iesaistītajām dalībvalstīm, uzraudzību konsolidētā veidā, tostarp finanšu pārvaldītājsabiedrību un jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību uzraudzību, piedalīties konsolidētā uzraudzībā, tostarp uzraugu kolēģijās, neskarot valsts kompetento iestāžu dalību minētajās kolēģijās novērotāja statusā, saistībā ar mātes sabiedrībām, kas neveic uzņēmējdarbību kādā no iesaistītajām dalībvalstīm;
h)
piedalīties finanšu konglomerātu papildu uzraudzībā attiecībā uz tajos iekļautajām kredītiestādēm un uzņemties koordinatora uzdevumus, ja ECB ir norīkota par finanšu konglomerāta koordinatoru saskaņā ar kritērijiem, kas norādīti attiecīgos Savienības tiesību aktos;
i)
veikt uzraudzības uzdevumus saistībā ar sanācijas plāniem un agrīnu intervenci, ja kredītiestāde vai grupa, kuras konsolidētās uzraudzības iestāde ir ECB, nepilda piemērojamās prudenciālās prasības vai, iespējams, tās pārkāps, un - vienīgi gadījumos, kas skaidri noteikti attiecīgos Savienības tiesību aktos, kas attiecas uz kompetentajām iestādēm, - strukturālas izmaiņas, kas kredītiestādēm pieprasītas ar mērķi novērst finanšu spriedzi vai bankrotu, izņemot jebkādas noregulējuma pilnvaras.
2. Attiecībā uz kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību neiesaistītā dalībvalstī un kuras izveido filiāli vai sniedz pārrobežu pakalpojumus iesaistītā dalībvalstī, ECB veic - darbības jomā, kas ietverta 1. punkta sarakstā, - uzdevumus, attiecībā uz kuriem valsts kompetentās iestādes ir kompetentas saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.
3. Lai veiktu ar šo regulu uzticētos uzdevumus un ar mērķi nodrošināt augstus uzraudzības standartus, ECB piemēro visus attiecīgos Savienības tiesību aktus, un gadījumos, kad Savienības tiesību akti ir direktīvas, - valsts tiesību aktus, kas transponē šīs direktīvas. Ja attiecīgie Savienības tiesību akti ir regulas un ja ar šīm regulām šobrīd tiek skaidri piešķirtas iespējas dalībvalstīm, ECB piemēro arī tos valsts tiesību aktus, ar kuriem minētās iespējas īsteno.
Šajā nolūkā ECB pieņem pamatnostādnes un ieteikumus, kā arī lēmumus, ievērojot visus attiecīgos Savienības tiesību aktus un jo īpaši visus leģislatīvus un neleģislatīvus aktus, tostarp tos, kuri minēti LESD 290. un 291. pantā. Uz to jo īpaši attiecas saistoši regulatīvie un īstenošanas tehniskie standarti, kurus izstrādājusi EBI un pieņēmusi Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10.līdz 15. pantu un minētās regulas 16. pantu, un minētās regulas noteikumi par Eiropas uzraudzības rokasgrāmatu, ko izstrādājusi EBI saskaņā ar šo regulu. ECB var arī pieņemt regulas tikai tiktāl, ciktāl tas vajadzīgs, lai norādītu vai precizētu veikšanas kārtību uzdevumiem, kas tai piešķirti ar šo regulu.
Pirms ECB pieņem regulu, tā organizē atklātu sabiedrisko apspriešanu un izvērtē iespējamās saistītās izmaksas un ieguvumus, ja vien šādas apspriedes un izvērtējums nav nesamērīgi ar attiecīgo regulu darbības jomu un ietekmi vai ar attiecīgā jautājuma izskatīšanas steidzamību, un attiecīgā gadījumā ECB pamato minēto steidzamību.
Vajadzības gadījumā ECB, jebkādā veidā līdzdarbojoties, veicina EBI regulatīvo tehnisko standartu vai īstenošanas tehnisko standartu projektu izstrādi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1093/2010 vai vērš EBI uzmanību uz iespējamo vajadzību iesniegt Komisijai to standartu projektus, ar kuriem groza spēkā esošos regulatīvos vai īstenošanas tehniskos standartus.
5. pants
Makroprudenciālie uzdevumi un instrumenti
1. Kad vien tas ir piemēroti vai atzīts par vajadzīgu un neskarot turpmāk izklāstīto šā panta 2. punktu, iesaistīto dalībvalstu valsts kompetentās vai valsts norīkotās iestādes piemēro prasības par kapitāla rezervēm, kuras kredītiestādēm jātur atbilstīgā līmenī saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem papildus pašu kapitāla prasībām, kas minētas šīs regulas 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā, tostarp pretcikliskajām kapitāla rezervēm, un jebkādus citus pasākumus ar mērķi risināt sistēmiskus vai makroprudenciālus riskus, un saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 575/2013 un Direktīvā 2013/36/ES - gadījumos, kas konkrēti izklāstīti attiecīgajos Savienības tiesību aktos. Desmit darbadienas pirms šāda lēmuma pieņemšanas attiecīgā valsts iestāde pienācīgi paziņo par savu nodomu ECB. Ja ECB iebilst, tā rakstiski pamato iebildumus piecu darbadienu laikā. Attiecīgā valsts iestāde pienācīgi apsver ECB pamatojumu pirms atbilstīgā lēmuma pieņemšanas.
2. Ja tas atzīts par vajadzīgu, ECB iesaistītās dalībvalsts valsts kompetento iestāžu vai valsts norīkoto iestāžu vietā var piemērot augstākas prasības par tām, kuras piemēro iesaistīto dalībvalstu valsts kompetentās iestādes vai valsts norīkotās iestādes, attiecībā uz kapitāla rezervēm, kuras kredītiestādēm jātur atbilstīgā līmenī saskaņā ar attiecīgiem Savienības tiesību aktiem papildus pašu kapitāla prasībām, kas minētas šīs regulas 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā, tostarp pretcikliskajām kapitāla rezervēm, ievērojot šīs regulas 4. un 5. punktā minētos nosacījumus, un piemērot stingrākus pasākumus ar mērķi novērst sistēmiskus vai makroprudenciālus riskus kredītiestāžu līmenī, ievērojot Regulā (ES) Nr. 575/2013 un Direktīvā 2013/36/ES izklāstītās procedūras gadījumos, kas konkrēti izklāstīti attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
3. Jebkura valsts kompetentā iestāde vai valsts norīkotā iestāde var ierosināt ECB rīkoties saskaņā ar 2. punktu, lai risinātu finanšu sistēmas un ekonomikas konkrēto situāciju savā dalībvalstī.
4. Ja ECB ir iecerējusi rīkoties saskaņā ar 2. punktu, tā cieši sadarbojas ar attiecīgo dalībvalstu valsts norīkotajām iestādēm. Tā jo īpaši paziņo par savu nodomu attiecīgajām valsts kompetentajām iestādēm vai valsts norīkotajām iestādēm desmit darbadienas pirms šāda lēmuma pieņemšanas. Ja kāda no attiecīgajām valsts iestādēm iebilst, tā rakstiski pamato iebildumus piecu darbadienu laikā. ECB pienācīgi apsver šo pamatojumu pirms atbilstīgā lēmuma pieņemšanas.
5. Veicot 2. punktā minētos uzdevumus, ECB ņem vērā attiecīgo dalībvalstu vai to daļu finanšu sistēmas, ekonomikas stāvokļa un ekonomiskās attīstības cikla konkrēto situāciju.
6. pants
Sadarbība VUM
1. ECB veic savus uzdevumus vienotajā uzraudzības mehānismā, ko veido ECB un valstu kompetentās iestādes. ECB atbild par VUM efektīvu un saskaņotu darbību.
2. Gan ECB, gan valsts kompetentās iestādes ievēro godprātīgas sadarbības pienākums un informācijas apmaiņas pienākums.
Neskarot ECB pilnvaras tieši saņemt informāciju, ko pastāvīgi sniedz kredītiestādes, vai tieši piekļūt minētajai informācijai, valsts kompetentās iestādes jo īpaši sniedz ECB visu informāciju, kas vajadzīga, lai ECB veiktu uzdevumus, kuri tai uzticēti ar šo regulu.
3. Ja tas ir piemēroti un neskarot ECB atbildību par uzdevumiem, kas tai uzticēti ar šo regulu, valsts kompetentās iestādes ir atbildīgas par to, lai palīdzētu ECB sagatavot un īstenot visus aktus, kas saistīti ar 4. pantā minētajiem uzdevumiem, attiecībā uz visām kredītiestādēm, tostarp palīdzētu veikt pārbaudes darbības, ievērojot nosacījumus, kas izklāstīti šā panta 7. punktā minētajā sistēmā. Pildot 4. pantā minētos uzdevumus, tās ievēro ECB norādījumus.
4. Attiecībā uz 4. pantā minētajiem uzdevumiem, izņemot minētā panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu, ECB ir šā panta 5. punktā minētie pienākumi un valsts kompetentajām iestādēm ir šā panta 6. punktā minētie pienākumi - saskaņā ar šā panta 7. punktu un ievērojot tajā minētās procedūras - uzraudzīt šādas kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības, vai kredītiestāžu, kas veic uzņēmējdarbību neiesaistītajās dalībvalstīs, filiāles, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs:
-
tās, kuras ir mazāk nozīmīgas konsolidētā līmenī, lielākajā konsolidācijas līmenī iesaistītajās dalībvalstīs, vai individuāli kredītiestāžu, kas veic uzņēmējdarbību neiesaistītajās dalībvalstīs, filiāļu, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs, konkrētā gadījumā. Nozīmīgumu nosaka, pamatojoties uz šādiem kritērijiem:
i)
lielums;
ii)
nozīmīgums Savienības vai iesaistītās dalībvalsts ekonomikā;
iii)
pārrobežu darbības nozīmīgums.
Saistībā ar pirmo daļu kredītiestādi, finanšu pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību neuzskata par mazāk nozīmīgu, izņemot gadījumus, kad to pamato īpaši apstākļi, kas jāprecizē metodoloģijā, ja tā atbilst jebkuram no šādiem kritērijiem:
i)
kopējā aktīvu vērtība pārsniedz EUR 30 miljardus;
ii)
kopējo aktīvo attiecība pret iesaistītās dalībvalsts, kurā tā veic uzņēmējdarbību, IKP pārsniedz 20 %; ja vien tās aktīvu kopējā vērtība nav mazāka par EUR 5 miljardiem;
iii)
pēc tam, kad attiecīgās valsts kompetentā iestāde ir paziņojusi, ka tā šādu iestādi uzskata par nozīmīgu attiecībā uz iekšzemes ekonomiku, pēc vispusīga ECB veikta minētās kredītiestādes izvērtējuma, tostarp bilances izvērtējuma, ECB pieņem lēmumu, ar ko apstiprina šādu nozīmīgumu.
ECB pēc savas iniciatīvas var uzskatīt iestādi par nozīmīgu arī tad, ja tā ir izveidojusi bankas meitas sabiedrības vairāk nekā vienā iesaistītajā dalībvalstī un tās pārrobežu aktīvi vai saistības veido ievērojamu daļu no tās kopējiem aktīviem vai saistībām, uz kuriem attiecas metodoloģijā noteiktie nosacījumi.
Tās, attiecībā uz kurām ir tieši pieprasīta vai saņemta publiskā sektora finanšu palīdzība no EFSI vai ESM, nav uzskatāmas par mazāk nozīmīgām.
Neatkarīgi no iepriekšējām daļām ECB īsteno tai ar šo regulu noteiktos uzdevumus attiecībā uz trim nozīmīgākajām kredītiestādēm katrā no iesaistītajām dalībvalstīm, izņemot gadījumus, kad to pamato īpaši apstākļi.
5. Attiecībā uz 4. punktā minētajām kredītiestādēm un saskaņā ar 7. punktā aprakstīto sistēmu:
a)
ECB pieņem priekšrakstus, pamatnostādnes vai vispārējus norādījumus valsts kompetentajām iestādēm, saskaņā ar kuriem tiek veikti 4. pantā, izņemot tā 1. punkta a) un c) apakšpunktu, minētie uzdevumi, un valsts kompetentās iestādes pieņem uzraudzības lēmumus.
Šādi norādījumi var attiekties uz 16. panta 2. punktā minētajām īpašajām pilnvarām kredītiestāžu grupām vai kategorijām, lai nodrošinātu uzraudzības rezultātu saskaņotību VUM;
b)
ja nepieciešams nodrošināt augstu uzraudzības standartu saskaņotu piemērošanu, ECB var jebkurā laikā pēc savas iniciatīvas pēc apspriešanās ar valsts kompetentajām iestādēm vai pēc valsts kompetentās iestādes pieprasījuma nolemt pati tieši izmantot visas attiecīgās pilnvaras attiecībā uz vienu vai vairākām 4. punktā minētām kredītiestādēm, tostarp gadījumos, kad ir pieprasīta vai saņemta netieša publiska finanšu palīdzība no EFSI vai ESM;
c)
ECB uzrauga sistēmas darbību, pamatojoties uz šajā pantā un jo īpaši 7. punkta c) apakšpunktā minēto atbildību un procedūrām;
d)
ECB var jebkurā laikā izmantot 10.līdz13. pantā minētās pilnvaras;
e)
ECB var arī atsevišķos gadījumos vai pastāvīgi pieprasīt informāciju no valsts kompetentajām iestādēm par to uzdevumu veikšanu saskaņā ar šo pantu.
6. Neskarot šā panta 5. punktu, valsts kompetentās iestādes veic 4. panta 1. punkta b), d) līdz g) un i) apakšpunktā minētos uzdevumus un ir atbildīgas par šiem uzdevumiem un visu attiecīgo uzraudzības lēmumu pieņemšanu saistībā ar kredītiestādēm, kuras minētas šā panta 4. punkta pirmajā daļā, atbilstīgi 7. punktam un ievērojot tajā minētās procedūras.
Neskarot 10. līdz13. pantu, valsts kompetentās iestādes un valsts norīkotās iestādes saskaņā ar valsts tiesību aktiem saglabā pilnvaras saņemt informāciju no kredītiestādēm, pārvaldītājsabiedrībām, jauktām pārvaldītājsabiedrībām un sabiedrībām, kas iekļautas kredītiestādes konsolidētajā finanšu pārskatā, un veikt pārbaudes uz vietas minētajās kredītiestādēs, pārvaldītājsabiedrībās, jauktajās pārvaldītājsabiedrībās un sabiedrībās. Valsts kompetentās iestādes saskaņā ar šā panta 7. punktā noteikto sistēmu informē ECB par pasākumiem, kas veikti, ievērojot šo punktu, un cieši saskaņo šos pasākumus ar ECB.
Valsts kompetentās iestādes regulāri ziņo ECB par darbībām, kuras tās veikušas saskaņā ar šo pantu.
7. ECB, konsultējoties ar valsts kompetentajām iestādēm un pamatojoties uz Uzraudzības valdes priekšlikumu, pieņem un dara publiski pieejamu sistēmu šā panta īstenošanas praktiskās kārtības organizēšanai. Sistēmā iekļauj vismaz:
a)
īpašu metodoloģiju, lai novērtētu 4. punkta pirmajā, otrajā un trešajā daļā minētos kritērijus un kritērijus, saskaņā ar kuriem 4. punkta ceturto daļu vairs nepiemēro konkrētai kredītiestādei, un no tiem izrietošo kārtību 5. un 6. punkta īstenošanai. Minēto kārtību un 4. punkta pirmajā, otrajā un trešajā daļā minēto kritēriju novērtējuma metodoloģiju pārskata, lai atspoguļotu jebkādas attiecīgas izmaiņas, un nodrošina, lai gadījumos, kad kredītiestāde tiek uzskatīta par nozīmīgu vai mazāk nozīmīgu, novērtējums tiktu grozīts tikai tad, ja būtiski un nepārejoši būtu mainījušies apstākļi, jo īpaši tie ar kredītiestādes situāciju saistītie apstākļi, kas ietekmē šo novērtējumu;
b)
to procedūru definīciju, ietverot termiņus, un iespēju sagatavot lēmumu projektus, kurus nosūta ECB apspriešanai, kas saistītas ar attiecībām starp ECB un valstu kompetentajām iestādēm attiecībā uz to kredītiestāžu uzraudzību, kuras neuzskata par mazāk nozīmīgām saskaņā ar 4. punktu;
c)
to procedūru definīciju, tostarp termiņus, kas saistītas ar attiecībām starp ECB un valstu kompetentajām iestādēm attiecībā uz to kredītiestāžu uzraudzību, kuras uzskata par mazāk nozīmīgām saskaņā ar 4. punktu. Saskaņā ar minētajām procedūrām valsts kompetentajām iestādēm tiek izvirzītas jo īpaši šādas prasības atkarībā no sistēmā noteiktajiem gadījumiem:
i)
paziņot ECB par jebkuru būtisku uzraudzības procedūru;
ii)
pēc ECB lūguma sīkāk izvērtēt konkrētus procedūras aspektus;
iii)
nosūtīt ECB būtisku uzraudzības lēmumu projektus, par kuriem ECB var izteikt savu viedokli.
8. Kad vien ECB palīdz valsts kompetentās iestādes vai valsts norīkotās iestādes, lai pildītu ar šo regulu noteiktos uzdevumus, ECB un valsts kompetentās iestādes ievēro noteikumus, kas izklāstīti attiecīgajos Savienības tiesību aktos attiecībā uz pienākumu sadali un sadarbību starp dažādu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
7. pants
Cieša sadarbība ar iesaistīto dalībvalstu, kuru naudas vienība nav euro, kompetentajām iestādēm
1. Šajā pantā noteiktajās robežās ECB veic uzdevumus jomās, kas minētas 4. panta 1. un 2. punktā un 5. pantā, attiecībā uz kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kuras naudas vienība nav euro, gadījumos, kad ir izveidota cieša sadarbība starp ECB un šādas dalībvalsts valsts kompetento iestādi saskaņā ar šo pantu.
Šajā nolūkā ECB var sūtīt norādījumus iesaistītās dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, valsts kompetentajai iestādei vai valsts norīkotajai iestādei.
2. Ciešo sadarbību starp ECB un iesaistītās dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, valsts kompetento iestādi izveido ar ECB pieņemtu lēmumu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar 6. pantu paziņo pārējām dalībvalstīm, Komisijai, ECB un EBI pieprasījumu par ciešu sadarbību ar ECB saistībā ar 4. pantā un 5. pantā minēto uzdevumu īstenošanu attiecībā uz visām attiecīgajā dalībvalstī uzņēmējdarbību veicošajām kredītiestādēm;
b)
paziņojumā attiecīgā dalībvalsts apņemas:
-
nodrošināt, lai tās valsts kompetentā iestāde vai valsts norīkotā iestāde ievērotu visus ECB norādījumus vai prasības, un
-
sniegt visu to informāciju par kredītiestādēm, kuras veic uzņēmējdarbību šajā dalībvalstī, kādu ECB var pieprasīt nolūkā veikt minēto kredītiestāžu visaptverošu novērtējumu;
c)
attiecīgā dalībvalsts ir pieņēmusi valsts tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka tās valsts kompetentajai iestādei ir pienākums pieņemt visus ECB pieprasītos pasākumus saistībā ar kredītiestādēm saskaņā ar 4. punktu.
3. Lēmumu, kas minēts 2. punktā, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Lēmumu piemēro pēc 14 dienām no tā publicēšanas.
4. Ja ECB uzskata, ka saistībā ar 1. punktā minētajiem uzdevumiem attiecīgās dalībvalsts valsts kompetentajai iestādei būtu jāveic pasākumi attiecībā uz kredītiestādi, finanšu pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību, tā nosūta norādījumus minētajai iestādei, norādot atbilstīgu laikposmu.
Minētais periods ir vismaz 48 stundas, ja vien neatgriezenisku zaudējumu novēršanai nav nepieciešama agrāka pieņemšana. Attiecīgās dalībvalsts valsts kompetentā iestāde veic visus vajadzīgos pasākumus saskaņā ar 2. punkta c) apakšpunktā minētajiem pienākumiem.
5. ECB var nolemt izteikt brīdinājumu attiecīgajai dalībvalstij, ka ciešā sadarbība tiks pārtraukta vai izbeigta, ja netiks īstenota apņēmīga korektīva rīcība šādos gadījumos:
a)
ja attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar ECB viedokli vairs neatbilst 2. punkta a) līdz c) apakšpunkta nosacījumiem; vai
b)
ja attiecīgās dalībvalsts valsts kompetentā iestāde saskaņā ar ECB viedokli neizpilda 2. punkta c) apakšpunktā minēto pienākumu.
Ja 15 dienu laikā pēc šāda brīdinājuma paziņošanas nekāda rīcība nav īstenota, ECB var pārtraukt vai izbeigt ciešo sadarbību ar minēto dalībvalsti.
Lēmumu pārtraukt vai izbeigt ciešo sadarbību paziņo attiecīgajai dalībvalstij un publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Lēmumā norāda datumu, no kura to piemēro, pienācīgi ņemot vērā kredītiestāžu uzraudzības efektivitāti un likumīgās intereses.
6. Dalībvalsts var lūgt ECB izbeigt ciešo sadarbību jebkurā brīdī, ja ir pagājuši trīs gadi, kopš Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ir publicēts ECB pieņemtais lēmums par ciešas sadarbības izveidi. Lūgumā norāda iemeslus, kāpēc sadarbība izbeigta, tostarp attiecīgos gadījumos arī iespējamo nozīmīgo negatīvo ietekmi uz dalībvalstu fiskālajiem pienākumiem. Tādā gadījumā ECB nekavējoties rīkojas, lai pieņemtu lēmumu, ar ko ciešo sadarbību izbeidz, un norāda dienu, no kuras tas stājas spēkā, nepārsniedzot trīs mēnešu maksimālo laikposmu, pienācīgi ņemot vērā kredītiestāžu uzraudzības efektivitāti un likumīgās intereses. Lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
7. Ja iesaistītā dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, saskaņā ar 26. panta 8. punktu paziņo ECB pamatotus iebildumus pret to, ka ECB Padome ir noraidījusi Uzraudzības valdes lēmuma projektu, ECB Padome 30 dienu laikā sniedz atzinumu par dalībvalsts paustajiem pamatotajiem iebildumiem un, norādot iemeslus, apstiprina vai atsauc noraidījumu.
Ja ECB Padome apstiprina noraidījumu, minētā iesaistītā dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, var paziņot ECB, ka iespējamais lēmums, kas attiecas uz iespējamu Uzraudzības valdes grozītu lēmuma projektu, tai nebūs saistošs.
ECB tad apsver iespēju pārtraukt vai izbeigt ciešo sadarbību ar šo dalībvalsti, pienācīgi ņemot vērā uzraudzības efektivitāti, un pieņemt lēmumu šajā sakarā.
ECB jo īpaši ņem vērā šādus apsvērumus:
a)
vai šādas pārtraukšanas vai izbeigšanas neesamība varētu apdraudēt VUM integritāti un vai tai varētu būt nozīmīga negatīva ietekme uz dalībvalstu fiskālajiem pienākumiem;
b)
vai šādai pārtraukšanai vai izbeigšanai varētu būt nozīmīga negatīva ietekme uz fiskālajiem pienākumiem tajā dalībvalstī, kura ir paziņojusi pamatotus iebildumus saskaņā ar 26. panta 8. punktu;
c)
vai tā ir vai nav pārliecinājusies, ka attiecīgā valsts kompetentā iestāde ir pieņēmusi pasākumus, kas saskaņā ar ECB viedokli:
-
nodrošina, ka kredītiestādēm dalībvalstī, kas paziņojusi pamatotus iebildumus saskaņā ar iepriekšējo daļu, nepiemēro labvēlīgāku režīmu kā kredītiestādēm citās iesaistītajās dalībvalstīs; un
-
lai sasniegtu 1. pantā minētos mērķus un nodrošinātu atbilstību attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, ir tikpat efektīvi kā saskaņā ar šā punkta otro daļu pieņemtais ECB Padomes lēmums.
Minētos apsvērumus ECB izklāsta lēmumā un paziņo tos attiecīgajai dalībvalstij.
8. Ja iesaistītā dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro dalībniece, nepiekrīt Uzraudzības valdes lēmuma projektam, tā piecu darbadienu laikā pēc lēmuma projekta saņemšanas paziņo ECB Padomei pamatotus iebildumus. ECB Padome piecu darbadienu laikā pieņem lēmumu šajā jautājumā, pilnībā ņemot vērā minētos iebildumus, un rakstiski paskaidro lēmumu attiecīgajai dalībvalstij. Attiecīgā dalībvalsts var pieprasīt ECB nekavējoties izbeigt ciešo sadarbību, un ar to saistītais lēmums tai nebūs saistošs.
9. Dalībvalsts, kura ir izbeigusi ciešo sadarbību ar ECB, nevar uzsākt jaunu ciešu sadarbību, pirms nav pagājuši trīs gadi no dienas, kad Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ir publicēts ECB lēmums par ciešas sadarbības izbeigšanu.
8. pants
Starptautiskās attiecības
Neskarot dalībvalstu un citu Savienības iestāžu un struktūru, kas nav ECB, ietverot EBI, attiecīgās kompetences, saistībā ar uzdevumiem, kas ECB uzticēti ar šo regulu, ECB var veidot kontaktus un slēgt administratīvus nolīgumus ar uzraudzības iestādēm, starptautiskajām organizācijām un trešo valstu pārvaldes iestādēm, pienācīgi koordinējot to ar EBI. Minētie nolīgumi nerada juridiskus pienākumus Savienībai un tās dalībvalstīm.
III NODAĻA
ECB pilnvaras
9. pants
Uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras
1. Vienīgi nolūkā veikt tai ar šīs regulas 4. panta 1. un 2. punktu un 5. panta 2. punktu uzticētos uzdevumus ECB iesaistītajās dalībvalstīs attiecīgā gadījumā tiek uzskatīta par kompetento iestādi vai norīkoto iestādi, kā noteikts attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
Šajā pašā vienīgajā nolūkā ECB ir visas pilnvaras un pienākumi, kas izklāstīti šajā regulā. Tai arī ir visas pilnvaras un pienākumi, kādi saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem ir kompetentajām un norīkotajām iestādēm, ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi. Konkrētāk, ECB ir pilnvaras, kas minētas šīs nodaļas 1. un 2. iedaļā.
Tiktāl, ciktāl tas vajadzīgs ar šo regulu uzticēto uzdevumu veikšanai, ECB var norādījumu veidā pieprasīt, lai minētās valsts iestādes izmanto pilnvaras, kas tām piešķirtas saskaņā ar valsts tiesību aktos izklāstītajiem nosacījumiem, ja ar šo regulu šādas pilnvaras nav uzticētas ECB. Minētās valsts iestādes pilnībā informē ECB par minēto pilnvaru izmantošanu.
2. ECB izmanto šā panta 1. punktā minētās pilnvaras saskaņā ar 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajiem tiesību aktiem. ECB un valsts kompetentās iestādes, īstenojot attiecīgās uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras, cieši sadarbojas.
3. Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, attiecībā uz kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs, kuru naudas vienība nav euro, ECB izmanto pilnvaras saskaņā ar 7. pantu.
1. iedaļa
Izmeklēšanas pilnvaras
10. pants
Informācijas pieprasījums
1. Neskarot 9. panta 1. punktā minētās pilnvaras un ievērojot attiecīgajos Savienības tiesību aktos paredzētos nosacījumus, ECB šādām juridiskām vai fiziskām personām, ievērojot 4. pantu, var pieprasīt sniegt visu vajadzīgo informāciju, lai veiktu tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus, tostarp informāciju, kas jāsniedz regulāros intervālos un īpašā formātā uzraudzības un saistītiem statistikas mērķiem:
a)
kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs;
b)
finanšu pārvaldītājsabiedrībām, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs;
c)
jauktām finanšu pārvaldītājsabiedrībām, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs;
d)
jauktas darbības pārvaldītājsabiedrībām, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs;
e)
personām, kas pieder pie a) līdz d) apakšpunktā minētajām struktūrām;
f)
trešām personām, ar ko a) līdz d) apakšpunktā minētās struktūras ir slēgušas ārpakalpojumu līgumus par funkcijām vai darbībām.
2. Personas, kas minētas 1. punktā, sniedz pieprasīto informāciju. Noteikumi par dienesta noslēpumiem neatbrīvo minētās personas no pienākuma sniegt informāciju. Minētās informācijas sniegšana nav uzskatāma par dienesta noslēpuma izpaušanu.
3. Ja informāciju no juridiskām vai fiziskām personām, kas minētas 1. punktā, ECB iegūst tieši, tā dara šo informāciju pieejamu attiecīgajām valsts kompetentajām iestādēm.
11. pants
Vispārēja izmeklēšana
1. Lai izpildītu ar šo regulu uzticētos uzdevumus un ievērojot citus attiecīgos Savienības tiesību aktos paredzētos nosacījumus, ECB var veikt visu vajadzīgo izmeklēšanu attiecībā uz jebkuru 10. panta 1. punktā minēto personu, kas veic uzņēmējdarbību vai atrodas kādā no iesaistītajām dalībvalstīm.
Šajā nolūkā ECB ir tiesības:
a)
pieprasīt iesniegt dokumentus;
b)
pārbaudīt 10. panta 1. punktā minēto personu grāmatvedību un lietvedību un iegūt šādas grāmatvedības un lietvedības kopijas vai izrakstus;
c)
saņemt mutiskus vai rakstiskus paskaidrojumus no visām 10. panta 1. punktā minētajām personām vai to pārstāvjiem vai darbiniekiem;
d)
iztaujāt jebkuru citu personu, kas piekrīt iztaujāšanai, lai savāktu informāciju, kas saistīta ar izmeklēšanas priekšmetu.
2. Personas, kas minētas 10. panta 1. punktā, ir pakļautas izmeklēšanai, kas sākta, pamatojoties uz ECB lēmumu.
Ja persona kavē izmeklēšanas gaitu, valsts kompetentā iestāde no iesaistītās dalībvalsts, kurā atrodas attiecīgās telpas, saskaņā ar valsts tiesību aktiem sniedz vajadzīgo palīdzību, tostarp 12. un 13. pantā minētajos gadījumos, lai atvieglotu ECB pieeju tādas juridiskās personas uzņēmējdarbības telpām, kas minēta 10. panta 1. punktā, nolūkā īstenot minētās tiesības.
12. pants
Pārbaudes uz vietas
1. Lai veiktu ar šo regulu uzticētos uzdevumus un ievērojot citus attiecīgajos Savienības tiesību aktos paredzētos nosacījumus, ECB saskaņā ar 13. pantu, iepriekš informējot attiecīgo valsts kompetento iestādi, var veikt visas vajadzīgās pārbaudes uz vietas to juridisko personu uzņēmējdarbības telpās, kuras minētas 10. panta 1. punktā, un jebkuras citas tādas sabiedrības telpās, uz kuru attiecas uzraudzība uz konsolidētiem pamatiem saskaņā ar 4. panta 1. punkta g) apakšpunktu un kuras konsolidētās uzraudzības iestāde ir ECB. Ja tas nepieciešams pārbaudes pienācīgai veikšanai un efektivitātei, ECB var veikt pārbaudi uz vietas, par to iepriekš nepaziņojot minētajām juridiskajām personām.
2. ECB amatpersonas un citas personas, ko ECB pilnvarojusi veikt pārbaudi uz vietas, drīkst iekļūt to juridisko personu uzņēmējdarbības telpās un teritorijā, uz kurām attiecas ECB pieņemtais lēmums par izmeklēšanu, un tām ir visas 11. panta 1. punktā paredzētās pilnvaras.
3. Juridiskās personas, kas minētas 10. pantā, ir pakļautas pārbaudēm uz vietas, pamatojoties uz ECB lēmumu.
4. Amatpersonas un citas pavadošās personas, kuras pilnvarojusi vai iecēlusi tās dalībvalsts valsts kompetentā iestāde, kuras teritorijā pārbaude jāveic, sniedz aktīvu palīdzību ECB amatpersonām un citām ECB pilnvarotām personām, un ECB uzrauga un koordinē to. Šajā nolūkā tām piešķir 2. punktā minētās pilnvaras. Iesaistītās dalībvalsts valsts kompetentās iestādes amatpersonām arī ir tiesības piedalīties uz vietas veiktajās pārbaudēs.
5. Ja ECB amatpersonas un citas ECB pilnvarotas vai ieceltas pavadošās personas konstatē, ka persona pretojas pārbaudei, kuras veikšana uzdota saskaņā ar šo pantu, attiecīgās iesaistītās dalībvalsts valsts kompetentā iestāde sniedz tām nepieciešamo palīdzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Ciktāl tas nepieciešams pārbaudes veikšanai, šī palīdzība ietver uzņēmējdarbības telpu un uzskaites žurnālu vai reģistru aizzīmogošanu. Ja attiecīgajai valsts kompetentajai iestādei šādu pilnvaru nav, tā izmanto pilnvaras lūgt nepieciešamo citu valsts iestāžu palīdzību.
13. pants
Tiesu iestādes atļauja
1. Ja 12. panta 1. un 2. punktā paredzētajām pārbaudēm uz vietas vai 12. panta 5. punktā noteiktajai palīdzībai saskaņā ar valsts likumiem ir vajadzīga tiesu iestādes atļauja, tāda atļauja tiek pieprasīta.
2. Ja tiek pieprasīta šā panta 1. punktā minētā atļauja, valsts tiesu iestāde pārbauda ECB lēmuma autentiskumu un to, vai paredzētie piespiedu līdzekļi nav ne patvaļīgi, ne pārmērīgi, ņemot vērā pārbaudes priekšmetu. Pārbaudot piespiedu pasākumu samērīgumu, valsts tiesu iestāde var lūgt ECB sniegt sīkākus paskaidrojumus, jo īpaši attiecībā uz iemesliem, kas ECB radījuši pamatu aizdomām, ka ir pārkāpti 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētie tiesību akti, un uz iespējamā pārkāpuma smagumu, un par tās personas iesaistes būtību, uz kuru attiecas piespiedu pasākumi. Tomēr valsts tiesu iestāde neizskata izmeklēšanas nepieciešamību un nepieprasa tai sniegt ECB lietas materiālos iekļauto informāciju. ECB lēmuma likumīgumu izskata vienīgi EST.
2. iedaļa
Īpašas uzraudzības pilnvaras
14. pants
Atļauja
1. Visus pieteikumus izsniegt atļauju uzsākt tādas kredītiestādes darbību, kura veiks uzņēmējdarbību iesaistītā dalībvalstī, iesniedz tās dalībvalsts valsts kompetentajām iestādēm, kurā kredītiestāde paredz veikt uzņēmējdarbību saskaņā ar prasībām, kas noteiktas attiecīgajos valsts tiesību aktos.
2. Ja pieteikuma iesniedzējs atbilst visiem minētās dalībvalsts attiecīgajos tiesību aktos noteiktajiem atļaujas izsniegšanas nosacījumiem, valsts kompetentā iestāde attiecīgajos valsts tiesību aktos noteiktajā termiņā pieņem lēmuma projektu ierosināt ECB izsniegt atļauju. Lēmuma projektu nosūta ECB un atļaujas izsniegšanas pieteikuma iesniedzējam. Citos gadījumos valsts kompetentā iestāde noraida pieteikumu izsniegt atļauju.
3. Uzskata, ka ECB ir pieņēmusi lēmuma projektu, ja vien ECB neizsaka iebildumus ilgākais desmit darbadienu laikā, ko pienācīgi pamatotos gadījumos var vienreiz pagarināt uz tādu pašu laikposmu. ECB izsaka iebildumus pret lēmuma projektu tikai tad, ja nav izpildīti attiecīgajos Savienības tiesību aktos izklāstītie nosacījumi atļauju izsniegšanai. Noraidījuma iemeslus tā izklāsta rakstiski.
4. Valsts kompetentā iestāde paziņo par lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 2. un 3. punktu, atļaujas izsniegšanas pieteikuma iesniedzējam.
5. Ievērojot 6. punktu, ECB pēc savas iniciatīvas, apspriedusies ar tās iesaistītās dalībvalsts valsts kompetento iestādi, kurā kredītiestāde veic uzņēmējdarbību, vai pēc šādas valsts kompetentās iestādes ierosinājuma, var anulēt atļauju gadījumos, kas paredzēti attiecīgajos Savienības tiesību aktos. Ar šīm apspriedēm jo īpaši nodrošina, lai ECB, pirms tiek pieņemti lēmumi par anulēšanu, dotu valsts iestādēm pietiekamu laiku izlemt par nepieciešamajām korektīvajām darbībām, tostarp iespējamiem noregulējuma pasākumiem, un ņemtu tos vērā.
Ja valsts kompetentā iestāde, kura ir ierosinājusi izsniegt atļauju saskaņā ar 1. punktu, uzskata, ka atļauja ir jāanulē saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem, tā iesniedz šādu ierosinājumu ECB. Tādā gadījumā ECB pieņem lēmumu par ierosinājumu anulēt atļauju, pilnībā ņemot vērā anulēšanas pamatojumu, ko iesniegusi valsts kompetentā iestāde.
6. Tiktāl, ciktāl valsts iestādes ir kompetentas regulēt kredītiestādes, gadījumos, kad valsts iestādes uzskata, ka atļaujas anulēšana kaitētu to darbību pienācīgai īstenošanai, kuras vajadzīgas noregulēšanai vai finanšu stabilitātes saglabāšanai, tās noteiktajā kārtībā informē ECB par iebildumiem, sīkāk izskaidrojot kaitējumu, ko šajā sakarībā izraisītu šāda anulēšana. Minētajos gadījumos ECB uz laiku, par ko tā un valsts iestādes ir savstarpēji vienojušās, atturas no anulēšanas. ECB var pagarināt minēto laikposmu, ja tā uzskata, ka ir panākts pietiekams progress. Ja ECB tomēr ar pamatotu lēmumu konstatē, ka valsts iestādes nav īstenojušas pienācīgas darbības, kas vajadzīgas finanšu stabilitātes saglabāšanai, atļaujas anulēšanu piemēro nekavējoties.
15. pants
Būtiskas līdzdalības iegūšanas izvērtējums
1. Neskarot 4. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētos izņēmumus, katru paziņojumu par būtiskas līdzdalības iegūšanu kredītiestādē, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajā dalībvalstī, un jebkuru ar to saistītu informāciju iesniedz tās dalībvalsts valsts kompetentajām iestādēm, kurā kredītiestāde veic uzņēmējdarbību saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas attiecīgajos valsts tiesību aktos, kuru pamatā ir 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētie tiesību akti.
2. Valsts kompetentā iestāde izvērtē ierosināto būtiskas līdzdalības iegūšanu un nosūta ECB paziņojumu un priekšlikumu lēmumam izteikt vai neizteikt iebildumus pret minētās līdzdalības iegūšanu, pamatojoties 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajos tiesību aktos izklāstītajiem kritērijiem, vismaz desmit darbadienu laikā, pirms beidzas attiecīgajos Savienības tiesību aktos noteiktais vērtēšanas termiņš, un palīdz ECB saskaņā ar 6. pantu.
3. Lēmumu par to, vai izteikt iebildumus pret minētās līdzdalības iegūšanu, ECB pieņem, pamatojoties uz attiecīgajos Savienības tiesību aktos izklāstītajiem kritērijiem, un saskaņā ar minētajos tiesību aktos noteiktajām procedūrām un vērtēšanas termiņiem.
16. pants
Uzraudzības pilnvaras
1. Lai veiktu 4. panta 1. punktā minētos uzdevumus un neskarot citas ECB piešķirtās pilnvaras, ECB ir tiesības izmantot šā panta 2. punktā izklāstītās pilnvaras pieprasīt jebkurai kredītiestādei, finanšu pārvaldītājsabiedrībai vai jauktai finanšu pārvaldītājsabiedrībai iesaistītajās dalībvalstīs agrīnā posmā veikt nepieciešamos pasākumus, lai risinātu attiecīgās problēmas jebkurā no šādiem gadījumiem:
a)
kredītiestāde neizpilda prasības, kas noteiktas 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajos tiesību aktos;
b)
ECB ir pierādījumi, ka kredītiestāde, visticamāk, nākamajos 12 mēnešos pārkāps 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minēto tiesību aktu prasības;
c)
pamatojoties uz konstatējumu - saistībā ar uzraudzības pārskatu saskaņā ar 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu -, ka pasākumi, stratēģijas, procesi un mehānismi, ko ieviesušas kredītiestādes, un šo iestāžu pašu kapitāls un likviditāte nenodrošina pareizu pārvaldību un to riska segumu.
2. Piemērojot 9. panta 1. punktu, ECB jo īpaši ir šādas pilnvaras:
a)
pieprasīt iestādēm turēt pašu kapitālu, kas pārsniedz kapitāla prasības, kuras noteiktas 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajos tiesību aktos attiecībā uz riska elementiem un riskiem, uz ko neattiecas attiecīgie Savienības tiesību akti;
b)
pieprasīt pastiprināt pasākumus, procesus, mehānismus un stratēģijas;
c)
pieprasīt iestādēm iesniegt plānu ar mērķi atjaunot atbilstību uzraudzības prasībām saskaņā ar 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajiem tiesību aktiem un noteikt termiņu tā īstenošanai, tostarp šā plāna uzlabojumus attiecībā uz darbības jomu un termiņu;
d)
pieprasīt iestādēm piemērot īpašu uzkrājumu politiku vai procedūras attiecībā uz aktīviem saistībā ar pašu kapitāla prasībām;
e)
ierobežot vai sašaurināt iestāžu uzņēmējdarbību, operācijas vai tīklu vai pieprasīt atbrīvoties no darbībām, kuras rada pārmērīgu risku iestādes stabilitātei;
f)
pieprasīt mazināt risku, kas saistīts ar iestāžu darbībām, pakalpojumiem un sistēmām;
g)
pieprasīt iestādēm ierobežot mainīgo atlīdzību kā procentuālu daļu no kopējiem neto ieņēmumiem, ja tas nesaskan ar stabilas kapitāla bāzes saglabāšanu;
h)
pieprasīt iestādēm izmantot neto peļņu, lai stiprinātu pašu kapitālu;
i)
ierobežot vai aizliegt iestādei veikt peļņas sadali akcionāriem, dalībniekiem vai pirmā līmeņa papildu kapitāla instrumentu turētājiem, ja aizliegums nerada iestādes saistību neizpildes gadījumu;
j)
uzlikt papildu vai biežākas pārskatu sniegšanas prasības, tostarp pārskatu sniegšanu par kapitāla un likviditātes pozīcijām;
k)
noteikt īpašas likviditātes prasības, tostarp ierobežojumus termiņu nesakritībai starp aktīviem un pasīviem;
l)
pieprasīt papildu informāciju;
m)
jebkurā brīdī atbrīvot no darba kredītiestāžu vadības struktūru locekļus, kas nepilda 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajos tiesību aktos noteiktās prasības.
17. pants
Uzņēmējas dalībvalsts iestāžu pilnvaras un sadarbība uzraudzības uz konsolidētiem pamatiem jomā
1. Attiecīgajos Savienības tiesību aktos iesaistītajām dalībvalstīm noteiktās procedūras attiecībā uz kredītiestādēm, kuras vēlas dibināt filiāli vai īstenot pakalpojumu sniegšanas brīvību citas dalībvalsts teritorijā, un saistītās piederības dalībvalsts un uzņēmējas dalībvalsts kompetences attiecas tikai uz tiem uzdevumiem, kuri ar 4. pantu nav uzdoti ECB.
2. Attiecīgajos Savienības tiesību aktos paredzētie noteikumi par sadarbību starp dažādu dalībvalstu kompetentajām iestādēm saistībā ar konsolidētas uzraudzības veikšanu ir piemērojami tiktāl, ciktāl ECB ir vienīgā iesaistītā kompetentā iestāde.
3. Veicot 4. un 5. pantā pantā noteiktos uzdevumus, ECB ievēro taisnīgu līdzsvaru starp visām iesaistītajām dalībvalstīm saskaņā ar 6. panta 8. punktu un attiecībās ar neiesaistītajām dalībvalstīm ievēro līdzsvaru starp piederības un uzņēmējām dalībvalstīm, kā noteikts attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
18. pants
Administratīvie sodi
1. Lai veiktu ar šo regulu uzticētos uzdevumus, gadījumos, kad kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības ar nolūku vai nolaidības dēļ pārkāpj attiecīgo tieši piemērojamo Savienības tiesību aktu prasības, saistībā ar kurām saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem kompetentajām iestādēm dod iespēju piemērot administratīvos naudas sodus, ECB var piemērot administratīvos naudas sodus līdz pārkāpuma dēļ gūtās peļņas vai novērsto zaudējumu divkāršai summai, ja tādus var noteikt, vai līdz 10 % no juridiskās personas kopējā apgrozījuma iepriekšējā uzņēmējdarbības gadā, kā noteikts attiecīgajos Savienības tiesību aktos, vai šāda veida citus naudas sodus, kā var būt paredzēts attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
2. Ja juridiskā persona ir mātes sabiedrības meitas sabiedrība, attiecīgais kopējais gada apgrozījums, kas minēts 1. punktā, ir kopējais gada apgrozījums, kas norādīts galvenās mātes sabiedrības konsolidētajā pārskatā par iepriekšējo uzņēmējdarbības gadu.
3. Piemērotās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas. Nosakot vajadzību piemērot sankciju un nosakot atbilstīgo sankciju, ECB rīkojas saskaņā ar 9. panta 2. punktu.
4. ECB piemēro šo pantu saskaņā ar šīs regulas 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajiem tiesību aktiem, tostarp vajadzības gadījumā saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 2532/98 izklāstītajām procedūrām.
5. Gadījumos, kas nav paredzēti šā panta 1. punktā, ja ECB tas vajadzīgs tai ar šo regulu uzticēto uzdevumu veikšanai, tā var pieprasīt valsts kompetentajām iestādēm uzsākt procedūru ar mērķi rīkoties, lai nodrošinātu, ka tiek piemērotas atbilstīgas sankcijas saskaņā ar 4. panta 3. punkta pirmajā daļā minētajiem tiesību aktiem un attiecīgajiem valsts tiesību aktiem, ar kuriem piešķir īpašas pilnvaras, kas attiecīgajā brīdī nav prasītas Savienības tiesību aktos. Valsts kompetento iestāžu piemērotās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas.
Šā punkta pirmo daļu jo īpaši piemēro naudas sodiem, ko piemēro kredītiestādēm, finanšu pārvaldītājsabiedrībām vai jauktām finanšu pārvaldītājsabiedrībām par to valsts tiesību aktu pārkāpumiem, ar kuriem transponē attiecīgās direktīvas, un visiem administratīvajiem sodiem vai pasākumiem, ko piemēro kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības valdes locekļiem vai jebkurām citām personām, kuras saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir atbildīgas par kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības veikto pārkāpumu.
6. ECB publicē visus sodus, kas minēti 1. punktā, neatkarīgi no tā, vai par tiem ir iesniegta vai nav iesniegta pārsūdzība, attiecīgajos Savienības tiesību aktos noteiktajos gadījumos un ievērojot šajos tiesību aktos izklāstītos nosacījumus.
7. Neskarot 1.līdz 6. punktu, ECB, lai veiktu ar šo regulu uzticētos uzdevumus, ECB noteikumu vai ECB lēmumu pārkāpuma gadījumā var piemērot sankcijas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2532/98.
IV NODAĻA
Organizatoriskie principi
19. pants
Neatkarība
1. ECB, veicot uzdevumus, kas tai uzticēti ar šo regulu, un valstu kompetentās iestādes, strādājot VUM, rīkojas neatkarīgi. Uzraudzības valdes un vadības komitejas locekļi rīkojas neatkarīgi un objektīvi visas Savienības interesēs un nelūdz vai nepieņem Savienības iestāžu vai struktūru, nevienas dalībvalsts valdības vai citas publiskas vai privātas iestādes norādījumus.
2. Savienības iestādes, struktūras, biroji un aģentūras un dalībvalstu valdības un jebkuras citas struktūras respektē šo neatkarību.
3. Pēc tam, kad Uzraudzības valde ir izskatījusi vajadzību pēc rīcības kodeksa, ECB Padome izstrādā un publicē rīcības kodeksu banku uzraudzībā iesaistītajam ECB personālam un vadībai, jo īpaši attiecībā uz interešu konfliktiem.
20. pants
Pārskatatbildība un pārskatu sniegšana
1. ECB atbild par šīs regulas īstenošanu Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar šo nodaļu.
2. ECB katru gadu Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Eurogrupai iesniedz pārskatu par to uzdevumu izpildi, kuri tai uzticēti ar šo regulu, tostarp informāciju par iecerēto struktūras attīstību un 30. pantā minēto uzraudzības maksu kopsummu.
3. ECB Uzraudzības valdes priekšsēdētājs publiski iesniedz šo pārskatu Eiropas Parlamentam un Eurogrupai jebkuras iesaistītās dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, pārstāvju klātbūtnē.
4. Pēc Eurogrupas lūguma ECB Uzraudzības valdes priekšsēdētājs par ECB uzticēto uzraudzības uzdevumu izpildi var tikt uzklausīts Eurogrupā jebkuras iesaistītās dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, pārstāvju klātbūtnē.
5. Pēc Eiropas Parlamenta lūguma ECB Uzraudzības valdes priekšsēdētājs piedalās Eiropas Parlamenta kompetento komiteju rīkotās noklausīšanās par ECB uzticēto uzraudzības uzdevumu izpildi.
6. ECB mutiski vai rakstiski atbild uz jautājumiem, ko tai uzdod Eiropas Parlaments vai Eurogrupa, saskaņā ar pašas procedūrām un jebkuras iesaistītās dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, pārstāvju klātbūtnē.
7. Kad Eiropas Revīzijas palāta pārbauda ECB vadības darbības efektivitāti saskaņā ar ECBS statūtu un ECB statūtu 27.2. pantu, tā arī ņem vērā uzraudzības uzdevumus, kas ECB ir uzticēti ar šo regulu.
8. ECB Uzraudzības valdes priekšsēdētājs pēc lūguma rīko konfidenciālas slēgtas mutiskas diskusijas ar Eiropas Parlamenta kompetentās komitejas priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietniekiem par tās uzraudzības uzdevumiem, ja šādas apspriedes ir vajadzīgas, lai īstenotu Eiropas Parlamenta pilnvaras saskaņā ar LESD. Eiropas Parlaments un ECB noslēdz nolīgumu par šādu diskusiju organizēšanas detalizētu kārtību, lai nodrošinātu pilnīgu konfidencialitāti saskaņā ar konfidencialitātes pienākumiem, kas ECB uzlikti kā kompetentajai iestādei saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.
9. Gadījumos, kad Eiropas Parlaments veic izmeklēšanu, ECB lojāli sadarbojas, ievērojot LESD. ECB un Eiropas Parlaments slēdz atbilstīgas vienošanās par praktisko kārtību demokrātiskās pārskatatbildības īstenošanai un ar šo regulu ECB uzticēto uzdevumu izpildes uzraudzībai. Minētās vienošanās inter alia ietver informācijas pieejamību, sadarbību izmeklēšanas jomā un informāciju par ECB Uzraudzības valdes priekšsēdētāja atlases procedūru.
21. pants
Valstu parlamenti
1. Iesniedzot 20. panta 2. punktā paredzēto pārskatu, ECB vienlaikus to nosūta tieši iesaistīto dalībvalstu parlamentiem.
Valstu parlamenti var iesniegt ECB pamatotas piezīmes par šo pārskatu.
2. Iesaistīto dalībvalstu parlamenti, izmantojot savas procedūras, var lūgt rakstisku ECB atbildi uz jebkuru piezīmi vai jautājumu, kuru tie iesnieguši ECB saistībā ar ECB uzdevumiem saskaņā ar šo regulu.
3. Iesaistītās dalībvalsts parlaments var uzaicināt Uzraudzības valdes priekšsēdētāju vai locekli kopā ar valsts kompetentās iestādes pārstāvi piedalīties viedokļu apmaiņā par kredītiestāžu uzraudzību minētajā dalībvalstī.
4. Šī regula neskar valstu tiesību aktos paredzēto valstu kompetento iestāžu pārskatatbildību pret valstu parlamentiem par to uzdevumu veikšanu, kas ar šo regulu nav uzticēti ECB, un par darbībām, kuras tās veikušas saskaņā ar 6. pantu.
22. pants
Taisnīgs process uzraudzības lēmumu pieņemšanai
1. Pirms tiek pieņemti uzraudzības lēmumi saskaņā ar 4. pantu un III nodaļas 2. iedaļu, ECB dod iespēju tikt uzklausītām tām personām, kuru lieta tiek izskatīta. ECB balsta lēmumus vienīgi uz iebildumiem, par kuriem attiecīgajām pusēm ir bijusi iespēja sniegt komentārus.
Pirmo daļu nepiemēro, ja ir jārīkojas steidzami, lai novērstu būtisku kaitējumu finanšu sistēmai. Tādā gadījumā ECB var pieņemt pagaidu lēmumu, un tā sniedz attiecīgajām personām iespēja tikt uzklausītām iespējami drīz pēc lēmuma pieņemšanas.
2. Lietas izskatīšanā pilnībā ievēro attiecīgo personu tiesības uz aizstāvību. Šīs personas ir tiesīgas piekļūt ECB lietas materiāliem, ievērojot citu personu likumīgās intereses attiecībā uz to komercnoslēpumu aizsardzību. Tiesības piekļūt lietas materiāliem neattiecas uz konfidenciālu informāciju.
ECB lēmumos norāda iemeslus, kuri ir šo lēmumu pamatā.
23. pants
Ziņošana par pārkāpumiem
ECB nodrošina, lai tiktu ieviesti efektīvi mehānismi ziņošanai par kredītiestāžu, finanšu pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību, vai iesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu veiktiem 4. panta 3. punktā minēto tiesību aktiem pārkāpumiem, tostarp konkrētas procedūras ziņojumu par pārkāpumu saņemšanai un turpmākiem pasākumiem. Šādas procedūras atbilst attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem un nodrošina šādu principu piemērošanu: pienācīga aizsardzība personām, kas ziņo par pārkāpumiem, personas datu aizsardzība un pienācīga apsūdzētās personas aizsardzība.
24. pants
Administratīvā pārskatīšanas padome
1. ECB izveido Administratīvo pārskatīšanas padomi, lai tā veiktu to lēmumu iekšēju administratīvu pārskatīšanu, ko pieņēmusi ECB, īstenojot pilnvaras, kas tai piešķirtas ar šo regulu, pēc tam, kad ir iesniegts pārskatīšanas pieprasījums saskaņā ar 5. punktu. Iekšējās administratīvās pārskatīšanas darbības joma attiecas uz šādu lēmumu procesuālo un materiāltiesisko atbilstību šai regulai.
2. Administratīvajā pārskatīšanas padomē ir piecas personas no dalībvalstīm; šīm personām ir laba reputācija un tās var apliecināt pietiekami augsta līmeņa atbilstīgas zināšanas un darba pieredzi (tostarp pieredzi uzraudzības jomā) banku vai citu finanšu pakalpojumu jomā, izņemot ECB pašreizējo personālu, kā arī to kompetento iestāžu vai citu valsts vai Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru pašreizējo personālu, kas ir iesaistītas to uzdevumu veikšanā, kas piešķirti ECB ar šo regulu. Administratīvajai pārskatīšanas padomei ir pietiekami resursi un kompetence, lai izvērtētu ECB pilnvaru īstenošanu saskaņā ar šo regulu. Administratīvās pārskatīšanas padomes locekļus un divus aizstājējus ieceļ ECB uz piecu gadu termiņu (ko var pagarināt vienu reizi) pēc tam, kad Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēts aicinājums izteikt interesi. Tiem nav saistoši nekādi norādījumi.
3. Administratīvā pārskatīšanas padome lēmumus pieņem, pamatojoties uz vismaz trīs locekļu balsu vairākumu no tās pieciem locekļiem.
4. Administratīvās pārskatīšanas padomes locekļi rīkojas neatkarīgi un sabiedrības interesēs. Šajā nolūkā viņi iesniedz publisku saistību deklarāciju un publisku deklarāciju par jebkādām tiešām vai netiešām interesēm, kuras varētu uzskatīt par tādām, kas ietekmē viņu neatkarību, vai par šādu interešu neesamību.
5. Jebkura fiziska vai juridiska persona 1. punktā minētajos gadījumos var pieprasīt, lai tiktu pārskatīts ECB lēmums, kas ir pieņemts saskaņā ar šo regulu un kas ir adresēts šai personai vai tieši un individuāli skar šo personu. Pieprasījumu pārskatīt ECB Padomes lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 7. punktu, nepieņem.
6. Katru pārskatīšanas pieprasījumu, tostarp tā pamatojumu, noformē rakstiski un iesniedz ECB viena mēneša laikā pēc dienas, kad šis lēmums paziņots personai, kas pieprasījusi pārskatīšanu, vai, ja tas nenotiek, viena mēneša laikā pēc dienas, kad tas šai personai kļuvis zināms, atkarībā no apstākļiem.
7. Pēc tam, kad ir pieņemts lēmums par pārskatīšanas pieņemamību, Administratīvā pārskatīšanas padome sniedz atzinumu laikposmā, kas atbilst jautājuma steidzamībai un kas nav ilgāks par diviem mēnešiem pēc pieprasījuma saņemšanas, un nodod šo lietu Uzraudzības valdei jauna lēmuma projekta sagatavošanai. Uzraudzības valde ņem vērā Administratīvās pārskatīšanas padomes atzinumu un nekavējoties iesniedz ECB Padomei jaunu lēmuma projektu. Ar jauno lēmuma projektu atceļ sākotnējo lēmumu, aizstāj to ar identiska satura lēmumu vai aizstāj to ar grozītu lēmumu. Jauno lēmuma projektu uzskata par pieņemtu, ja vien ECB Padome neizsaka iebildumus ilgākais desmit darbadienu laikā.
8. Saskaņā ar 5. punktu iesniegts lēmuma pārskatīšanas pieprasījums neaptur lēmuma piemērošanu. Tomēr, ja ECB Padome uzskata, ka apstākļi to prasa, tā pēc Administratīvās pārskatīšanas padomes priekšlikuma var apturēt apstrīdētā lēmuma piemērošanu.
9. Saskaņā ar šo pantu veiktās darbības, proti, Administratīvās pārskatīšanas padomes atzinuma sniegšana, Uzraudzības valdes jaunā lēmuma projekta sagatavošana un ECB Padomes lēmuma pieņemšana, tiek pamatotas un darītas zināmas pusēm.
10. ECB pieņem lēmumu, ar ko nosaka Administratīvās pārskatīšanas padomes darbības noteikumus.
11. Šis pants neskar tiesības ierosināt tiesvedību EST saskaņā ar Līgumiem.
25. pants
Nodalīšana no monetārās politikas funkcijām
1. Veicot tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus, ECB tiecas tikai uz šajā regulā minētajiem mērķiem.
2. ECB veic ar šo regulu uzticētos uzdevumus, neskarot monetārās politikas un visus citus uzdevumus un atsevišķi no tiem. ECB uzdevumi saistībā ar monetāro politiku netraucē un neietekmē to uzdevumu veikšanu, kuri ECB uzticēti ar šo regulu. Turklāt to uzdevumu veikšana, kuri ECB uzticēti ar šo regulu, netraucē ECB uzdevumus saistībā ar ESRK vai visus citus uzdevumus. ECB ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par to, kā tā izpildījusi šo noteikumu. Uzdevumi, kas ECB uzticēti ar šo regulu, neietekmē tās monetārās politikas darījuma partneru maksātspējas pastāvīgu pārraudzību.
Personāls, kas iesaistīts to uzdevumu veikšanā, kas ECB uzticēti ar šo regulu, ir organizatoriski nodalīts no personāla, kas ir iesaistīts citu ECB uzticēto uzdevumu veikšanā, un uz to attiecas atsevišķa pakļautības kārtība.
3. Piemērojot 1. un 2. punktu, ECB pieņem un dara zināmus atklātībai visus nepieciešamos iekšējos noteikumus, tostarp noteikumus par dienesta noslēpumu un par informācijas apmaiņu starp divām funkcionālām jomām.
4. ECB nodrošina, lai ECB Padomes darbība būtu pilnībā diferencēta attiecībā uz monetārajām un uzraudzības funkcijām. Šāda diferenciācija ietver stingri nodalītas sanāksmes un darba kārtības.
5. Lai nodrošinātu monetārās politikas un uzraudzības uzdevumu nodalīšanu, ECB izveido vidutāju grupu. Šī grupa risina attiecīgo iesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu izteikto viedokļu atšķirības saistībā ar ECB Padomes iebildumiem pret Uzraudzības valdes lēmuma projektu. Šajā grupā iekļauj vienu locekli no katras iesaistītās dalībvalsts, un to izraugās katra dalībvalsts no ECB Padomes un Uzraudzības valdes locekļiem;tā pieņem lēmumus ar vienkāršu balsu vairākumu, un katram loceklim ir viena balss. ECB pieņem un publisko regulu, ar ko izveido šādu vidutāju grupu un tās reglamentu.
26. pants
Uzraudzības valde
1. ECB uzticēto uzdevumu plānošanu un izpildi pilnībā veic iekšēja struktūra, kuras sastāvā ir tās priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks, kas iecelti saskaņā ar 3. punktu, un četri ECB pārstāvji, kas iecelti saskaņā ar 5. punktu, un viens valsts kompetentās iestādes pārstāvis no katras iesaistītās dalībvalsts (“Uzraudzības valde”). Visi Uzraudzības valdes locekļi darbojas visas Savienības interesēs.
Ja kompetentā iestāde nav centrālā banka, šajā punktā minētais Uzraudzības valdes loceklis var nolemt ņemt līdzi dalībvalsts centrālās bankas pārstāvi. Piemērojot 6. punktā minēto balsošanas procedūru, jebkuras dalībvalsts iestāžu pārstāvjus kopā uzskata par vienu locekli.
2. Saskaņā ar šo regulu ieceļot Uzraudzības valdes locekļus, ievēro dzimumu līdzsvara, pieredzes un kvalifikācijas principus.
3. Pēc Uzraudzības valdes uzklausīšanas ECB iesniedz Eiropas Parlamentam apstiprināšanai priekšlikumu par priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka iecelšanu. Pēc šā priekšlikuma apstiprināšanas Padome pieņem īstenošanas lēmumu iecelt Uzraudzības valdes priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku. Priekšsēdētāju izraugās, pamatojoties uz atklātu atlases procedūru, par ko pienācīgi informē Eiropas Parlamentu un Padomi, no personām, kam ir atzīta reputācija un pieredze banku un finanšu jautājumos un kas nav ECB Padomes locekļi. Uzraudzības valdes priekšsēdētāja vietnieku izraugās no ECB Valdes locekļiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, neņemot vērā to Padomes locekļu balsis, kuri pārstāv neiesaistītās dalībvalstis.
Pēc iecelšanas priekšsēdētājs ir pilnas slodzes speciālists un nevar ieņemt citus amatus valsts kompetentajās iestādēs. Priekšsēdētāja amata pilnvaru laiks ir pieci gadi, un to nepagarina.
4. Ja Uzraudzības valdes priekšsēdētājs vairs neatbilst pienākumu izpildes nosacījumiem vai ir atzīts par vainīgu nopietnā pārkāpumā, pēc ECB priekšlikuma, ko apstiprinājis Eiropas Parlaments, Padome var pieņemt īstenošanas lēmumu atbrīvot priekšsēdētāju no ieņemamā amata. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, neņemot vērā to Padomes locekļu balsis, kuri pārstāv neiesaistītās dalībvalstis.
Pēc Uzraudzības valdes priekšsēdētāja vietnieka kā ECB Valdes locekļa obligātās pensionēšanās, kas atzīta saskaņā ar ECBS un ECB Statūtiem, Padome pēc ECB priekšlikuma, ko apstiprinājis Eiropas Parlaments, var pieņemt īstenošanas lēmumu atbrīvot priekšsēdētāja vietnieku no ieņemamā amata. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, neņemot vērā to Padomes locekļu balsis, kuri pārstāv neiesaistītās dalībvalstis.
Minētajos nolūkos Eiropas Parlaments vai Padome var informēt ECB, ka tie uzskata, ka nosacījumi Uzraudzības valdes priekšsēdētāja vai priekšsēdētāja vietnieka atbrīvošanai no ieņemamā amata ir izpildīti, un ECB sniedz atbildi.
5. Četri ECB Padomes ieceltie ECB pārstāvji neveic pienākumus, kas tieši saistīti ar ECB monetārajām funkcijām. Visiem ECB pārstāvjiem ir balsstiesības.
6. Uzraudzības valdes lēmumus pieņem ar tās locekļu vienkāršu balsu vairākumu. Katram loceklim ir viena balss. Ja ir vienāds balsu skaits, izšķirošā balss ir priekšsēdētājam.
7. Atkāpjoties no šā panta 6. punkta, Uzraudzības valde saskaņā ar 4. panta 3. punktu pieņem lēmumus par regulu pieņemšanu, pamatojoties uz tās locekļu kvalificētu balsu vairākumu, kā noteikts LES 16. panta 4. punktā un Protokola Nr. 36 par pārejas noteikumiem, kas pievienots LES un LESD, 3. pantā attiecībā uz locekļiem, kuri pārstāv iesaistīto dalībvalstu iestādes. Katram no četriem ECB Padomes ieceltajiem ECB pārstāvjiem ir viena balss, kas atbilst pārējo locekļu vidējai balsij.
8. Neskarot 6. pantu, Uzraudzības valde veic sagatavošanas darbu attiecībā uz ECB uzticētajiem uzraudzības uzdevumiem un iesniedz ECB Padomei pabeigtus lēmumu projektus, kas ECB Padomei pēc tam jāpieņem, saskaņā ar procedūru, kas jānosaka ECB. Lēmumu projektus vienlaikus nosūta attiecīgo dalībvalstu valsts kompetentajām iestādēm. Lēmuma projektu uzskata par pieņemtu, ja ECB Padome termiņā, kas jānosaka iepriekšminētajās procedūrās, bet kas nepārsniedz desmit darbadienas, nebūs izteikusi pret to iebildumus. Tomēr, ja iesaistītā dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, nepiekrīt Uzraudzības valdes lēmuma projektam, piemēro 7. panta 8. punktā noteikto procedūru. Ārkārtas situācijās minētais termiņš nepārsniedz 48 stundas. Ja ECB Padome izsaka iebildumus pret lēmuma projektu, tā rakstiski paziņo savas rīcības iemeslus, jo īpaši izklāstot monetārās politikas jautājumus. Ja pēc ECB Padomes izteiktajiem iebildumiem lēmumu groza, iesaistītā dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, var paziņot ECB par savām pamatotām pretenzijām pret ECB iebildumiem, un tad piemēro 7. panta 7. punktā noteikto procedūru.
9. Sekretariāts atbalsta Uzraudzības valdes darbu, tostarp sagatavo sanāksmes pilnu darba laiku.
10. Uzraudzības valde, balsojot saskaņā ar 6. punktā izklāstītajiem noteikumiem, no tās locekļiem izveido vadības komiteju, kuras sastāvs ir šaurāks un kura atbalsta tās darbu, tostarp sagatavo sanāksmes.
Uzraudzības valdes vadības komitejai nav lēmumu pieņemšanas pilnvaru. Vadības komiteju vada Uzraudzības valdes priekšsēdētājs vai izņēmuma gadījumos, kad priekšsēdētājs nevar piedalīties, - priekšsēdētāja vietnieks. Vadības komitejas sastāvs nodrošina taisnīgu līdzsvaru un rotāciju starp valstu kompetentajām iestādēm. Tajā ir ne vairāk kā desmit locekļi, tostarp priekšsēdētājs, priekšsēdētāja vietnieks un viens papildu pārstāvis no ECB. Vadības komiteja pilda tai uzticētos sagatavošanas uzdevumus visas Savienības interesēs, un tā strādā pilnīgi pārredzami kopā ar Uzraudzības valdi.
11. Komisijas pārstāvis pēc uzaicinājuma var piedalīties Uzraudzības valdes sanāksmēs kā novērotājs. Novērotājiem nav piekļuves konfidenciālai informācijai, kas attiecas uz atsevišķām iestādēm.
12. ECB Padome pieņem iekšējos noteikumus, kuros ir sīki izklāstīta tās saikne ar Uzraudzības valdi. Uzraudzības valde pieņem savu reglamentu, balsojot saskaņā ar 6. punktā izklāstītajiem noteikumiem. Abus minēto noteikumu kopumus publisko. Uzraudzības valdes reglamentā nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visām iesaistītajām dalībvalstīm.
27. pants
Dienesta noslēpums un informācijas apmaiņa
1. Uzraudzības valdes locekļiem, ECB personālam un personālam, ko norīkojušas iesaistītās dalībvalstis un kas veic uzraudzības pienākumus, pat pēc pienākumu pildīšanas izbeigšanas ir jāievēro dienesta noslēpuma prasības, kas izklāstītas ECBS un ECB Statūtu 37. pantā un attiecīgajos Savienības tiesību aktos.
ECB nodrošina, lai personām, kas tieši vai netieši, pastāvīgi vai laiku pa laikam sniedz kādus pakalpojumus saistībā ar uzraudzības pienākumu izpildi, tiktu piemērotas līdzvērtīgas dienesta noslēpuma prasības.
2. Ievērojot ierobežojumus un saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti attiecīgajos Savienības tiesību aktos, nolūkā veikt ar šo regulu uzticētos uzdevumus, ECB ir atļauta informācijas apmaiņa ar valsts vai Savienības iestādēm un struktūrām gadījumos, kad attiecīgajos Savienības tiesību aktos paredzēts, ka valsts kompetentās iestādes drīkst atklāt informāciju šīm struktūrām, vai kad dalībvalstis var paredzēt šādu atklāšanu saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.
28. pants
Resursi
ECB ir atbildīga par to finanšu resursu un cilvēku resursu iedalīšanu, kas vajadzīgi, lai izpildītu tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus.
29. pants
Budžets un gada pārskati
1. ECB izdevumi par to uzdevumu veikšanu, kuri tai uzticēti ar šo regulu, ir identificējami atsevišķi ECB budžetā.
2. ECB 20. pantā minētajā pārskatā sniedz sīku informāciju par tās uzraudzības uzdevumiem paredzēto budžetu. ECB gada pārskati, kas sagatavoti un publicēti saskaņā ar ECBS statūtu un ECB statūtu 26.2. pantu, ietver ienākumus un izdevumus, kas saistīti ar uzraudzības uzdevumiem.
3. Atbilstīgi ECBS statūtu un ECB statūtu 27.1.pantam veic revīziju gada pārskatu iedaļai par uzraudzību.
30. pants
Uzraudzības maksas
1. ECB iekasē gada uzraudzības maksu no kredītiestādēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs, un kredītiestāžu, kas veic uzņēmējdarbību neiesaistītajās dalībvalstīs, filiālēm, kas veic uzņēmējdarbību iesaistītajās dalībvalstīs. Maksas sedz izdevumus, kuri ECB radušies saistībā ar uzdevumiem, kas tai uzticēti saskaņā ar šīs regulas 4. līdz 6. pantu. Šīs maksas nepārsniedz ar šiem uzdevumiem saistītos izdevumus.
2. No kredītiestādes vai filiāles iekasējamās maksas apjomu aprēķina saskaņā ar ECB noteikto kārtību, un ECB to iepriekš publicē.
Pirms šādas kārtības noteikšanas ECB rīko atklātu sabiedrisko apspriešanu un analizē iespējamās saistītās izmaksas un ieguvumus, un publicē abu minēto rezultātus.
3. Maksas aprēķina augstākajā konsolidācijas līmenī iesaistītajās dalībvalstīs, un šā aprēķina pamatā ir objektīvi kritēriji, kas saistīti ar attiecīgās kredītiestādes nozīmīgumu un riska profilu, tostarp tās riska svērtajiem aktīviem.
Konkrēta kalendārā gada uzraudzības maksas aprēķina pamatā ir izdevumi, kas attiecas uz kredītiestāžu un filiāļu uzraudzību attiecīgajā gadā. ECB var pieprasīt ar gada uzraudzības maksu saistītus avansa maksājumus, kuru pamatā ir saprātīgas aplēses. Pirms lēmuma pieņemšanas par galīgo maksu ECB sazinās ar valsts kompetento iestādi, lai nodrošinātu to, ka uzraudzības izmaksas joprojām ir izmaksu ziņā lietderīgas un saprātīgas visām attiecīgajām kredītiestādēm un filiālēm. ECB paziņo kredītiestādēm un filiālēm informāciju par gada uzraudzības maksas aprēķina pamatu.
4. ESC sniedz pārskatus saskaņā ar 20. pantu.
5. Šis pants neskar valsts kompetento iestāžu tiesības iekasēt maksas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un - ciktāl uzraudzības uzdevumi nav uzticēti ECB vai attiecībā uz izmaksām, kas rodas, īstenojot sadarbību ar ECB, palīdzot ECB un rīkojoties tās uzdevumā, - saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un ievērojot kārtību, kas paredzēta šīs regulas īstenošanai, tostarp tās 6. un 12. pantu.
31. pants
Personāls un personāla apmaiņa
1. ECB kopā ar visām valstu kompetentajām iestādēm nosaka pasākumus, lai nodrošinātu atbilstīgu personāla apmaiņu un pagaidu norīkošanu starp ECB un valsts kompetentajām iestādēm un valsts kompetento iestāžu starpā.
2. Vajadzības gadījumā ECB var pieprasīt, lai valsts kompetento iestāžu uzraudzības komandas, kuras veic uzraudzības pasākumus attiecībā uz kredītiestādi, finanšu pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību, kas atrodas kādā no iesaistītajām dalībvalstīm, saskaņā ar šo regulu iesaista arī personālu no citu iesaistīto dalībvalstu valsts kompetentajām iestādēm.
3. ECB nosaka un uztur spēkā vispārējas un oficiālas procedūras, tostarp ētikas procedūras, un samērīgus laikposmus, lai iepriekš izvērtētu un novērstu iespējamus interešu konfliktus, kas izriet no uzraudzības darbībās iesaistītu Uzraudzības valdes locekļu un ECB darbinieku turpmākas nodarbinātības divu gadu laikā, un nodrošina atbilstīgu informācijas atklāšanu, ņemot vērā piemērojamos datu aizsardzības noteikumus.
Minētās procedūras neskar stingrāku valsts noteikumu piemērošanu. Attiecībā uz Uzraudzības valdes locekļiem, kas ir valsts kompetento iestāžu pārstāvji, minētās procedūras nosaka un īsteno sadarbībā ar valsts kompetentajām iestādēm, neskarot piemērojamos valsts tiesību aktus.
Attiecībā uz ECB darbiniekiem, kas ir iesaistīti uzraudzības darbībās, minētajās procedūrās nosaka amata kategorijas, uz kurām attiecas šāds izvērtējums, kā arī laikposmus, kas ir samērīgi ar šo darbinieku pienākumiem laikā, kad tie strādā ECB un veic uzraudzības darbības.
4. Panta 3. punktā minētās procedūras paredz, ka ECB izvērtē, vai ir kādi iebildumi pret to, ka Uzraudzības valdes locekļi pēc to amata pilnvaru termiņa beigām veic algotu darbu privātā sektora iestādēs, uz kurām attiecas ECB uzraudzības pienākums.
Panta 3. punktā minētās procedūras parasti piemēro divus gadus pēc tam, kad ir beidzies Uzraudzības valdes locekļu amata pilnvaru termiņš, un pienācīgi pamatotos gadījumos tās var pielāgot, samērojot ar minētā pilnvaru termiņa laikā veiktajiem pienākumiem un minētā termiņa ilgumu.
5. ECB gada pārskatā saskaņā ar 20. pantu ietver sīku informāciju, tostarp statistikas datus, par 3. un 4. punktā minēto procedūru piemērošanu.
V NODAĻA
Vispārīgi un nobeiguma noteikumi
32. pants
Pārskatīšana
Līdz 2015. gada 31. decembrim un pēc tam ik pēc trim gadiem Komisija publicē pārskatu par šīs regulas piemērošanu, īpaši uzsverot tādas iespējamas ietekmes pārraudzību, kas skar iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Pārskatā inter alia sniedz izvērtējumu par:
a)
VUM darbību EFUS un ECB uzraudzības darbību ietekmi uz visas Savienības interesēm un finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus saskaņotību un integritāti, tostarp tā iespējamo ietekmi uz valstu banku sistēmu struktūrām Savienībā, un par sadarbības un informācijas apmaiņas pasākumu efektivitāti starp VUM un neiesaistīto dalībvalstu kompetentajām iestādēm;
b)
uzdevumu sadalījumu starp ECB un valstu kompetentajām iestādēm VUM, ECB pieņemtās darba organizācijas praktiskās kārtības efektivitāti un VUM ietekmi uz pārējo uzraudzības kolēģiju darbību;
c)
ECB uzraudzības un sankciju piemērošanas pilnvaru efektivitāti un papildu sankciju piemērošanas pilnvaru piešķiršanas ECB lietderību, tostarp attiecībā uz personām, kas nav kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības;
d)
to pasākumu piemērotību, kas noteikti attiecībā uz makroprudenciāliem uzdevumiem un instrumentiem saskaņā ar 5. pantu un atļauju piešķiršanu un atcelšanu saskaņā ar 14. pantu;
e)
neatkarības un pārskatatbildības noteikumu efektivitāti;
f)
ECB un EBI mijiedarbību;
g)
pārvaldības pasākumu piemērotību, tostarp par Uzraudzības valdes sastāvu un balsošanas kārtību tajā, un tās attiecībām ar ECB Padomi, kā arī par sadarbību Uzraudzības valdē starp dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, un citām VUM iesaistītajām dalībvalstīm;
h)
ECB un neiesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu mijiedarbību un par VUM ietekmi uz minētajām dalībvalstīm;
i)
tiesību aizsardzības mehānisma efektivitāti attiecībā pret ECB lēmumiem;
j)
VUM izmaksu lietderību;
k)
7. panta 6. punkta, 7. panta 7. punkta un 7. panta 8. punkta piemērošanas iespējamo ietekmi uz VUM darbību un integritāti;
l)
to, cik efektīvi ECB ir nošķirtas uzraudzības un monetārās politikas funkcijas un cik efektīvi ir nošķirti uzraudzības uzdevumiem paredzētie finanšu resursi no ECB budžeta, ņemot vērā visus attiecīgo juridisko noteikumu grozījumus, tostarp primāro tiesību aktu līmenī;
m)
VUM pieņemto uzraudzības lēmumu fiskālo ietekmi uz iesaistītajām dalībvalstīm un jebkādu izmaiņu ietekmi attiecībā uz noregulējuma finansēšanas mehānismiem;
n)
iespējām turpināt attīstīt VUM, ņemot vērā visus attiecīgo noteikumu grozījumus, tostarp primāro tiesību aktu līmenī, un ņemot vērā to, vai loģiskais pamatojums noteikumiem par iestādēm šajā regulā vairs nepastāv, tostarp par iespēju pilnībā saskaņot dalībvalstu, kuru naudas vienība ir euro, un citu iesaistīto dalībvalstu tiesības un pienākumus.
Pārskatu nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei. Komisija vajadzības gadījumā sniedz saistītos priekšlikumus.
33. pants
Pārejas noteikumi
1. Līdz 2014. gada 4. maijam ECB publicē 6. panta 7. punktā minēto sistēmu.
2. ECB uzņemas tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus 2014. gada 4. novembrī, ievērojot īstenošanas kārtību un pasākumus, kas izklāstīti šajā punktā.
Pēc 2013. gada 3. novembra ECB ar regulām vai lēmumiem paziņo sīku darbības kārtību ar šo regulu uzticēto uzdevumu īstenošanai.
No 2013. gada 3. novembra ECB sūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ceturkšņa pārskatus par panākumiem šīs regulas praktiskajā īstenošanā.
Ja, pamatojoties uz šā punkta trešajā daļā minētajiem pārskatiem, un pēc to apspriešanas Eiropas Parlamentā un Padomē būs redzams, ka ECB nav gatava pilnībā pildīt visus uzdevumus 2014. gada 4. novembrī, ECB var pieņemt lēmumu noteikt vēlāku termiņu, nekā noteikts šā punkta pirmajā daļā, lai nodrošinātu nepārtrauktību pārejas posmā no valsts uzraudzības uz vienoto uzraudzības mehānismu, un, pamatojoties uz darbinieku pieejamību, atbilstīgas pārskatu sniegšanas procedūras un sadarbības pasākumu ar valsts kompetentajām iestādēm izveidi, ievērojot 6. pantu.
3. Neatkarīgi no 2. punkta un neskarot ECB ar šo regulu uzticēto izmeklēšanas pilnvaru īstenošanu, no 2013. gada 3. novembra ECB attiecībā uz katru kredītiestādi, finanšu pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību var sākt pildīt tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus, kas nav uzraudzības lēmumu pieņemšana, pēc tam, kad ir nosūtīts lēmums, kas adresēts attiecīgajām struktūrām un attiecīgajām valsts kompetentajām iestādēm.
Neatkarīgi no 2. punkta, ja ESM vienprātīgi lūdz ECB pārņemt kredītiestādes, finanšu pārvaldītājsabiedrības vai jauktas finanšu pārvaldītājsabiedrības tiešu uzraudzību kā priekšnosacījumu tās tiešai rekapitalizācijai, ECB var nekavējoties sākt pildīt tai ar šo regulu uzticētos uzdevumus attiecībā uz šo kredītiestādi, finanšu pārvaldītājsabiedrību vai jauktu finanšu pārvaldītājsabiedrību pēc tam, kad ir nosūtīts lēmums, kas adresēts attiecīgajām struktūrām un attiecīgajām valsts kompetentajām iestādēm.
4. No 2013. gada 3. novembra, ņemot vērā, ka ECB ir jāuzņemas savi uzdevumi, tā var pieprasīt valsts kompetentajām iestādēm un personām, kas minētas 10. panta 1. punktā, sniegt visu attiecīgo informāciju ECB, lai tā veiktu iesaistīto dalībvalstu kredītiestāžu visaptverošu novērtējumu, tostarp bilances novērtējumu. ECB veic šādu novērtējumu vismaz attiecībā uz tām kredītiestādēm, uz kurām neattiecas 6. panta 4. punkts. Kredītiestāde un kompetentā iestāde sniedz pieprasīto informāciju.
5. Kredītiestādes, kurām iesaistītās dalībvalstis ir izsniegušas atļauju 2013. gada 3. novembrī vai - attiecīgā gadījumā - šā panta 2. un 3. punktā minētajās dienās, uzskata par atļauju saņēmušām saskaņā ar 14. pantu, un tās var turpināt uzņēmējdarbību. Valsts kompetentās iestādes pirms šīs regulas piemērošanas dienas vai - attiecīgā gadījumā - pirms šā panta 2. un 3. punktā minētajām dienām paziņo ECB minēto kredītiestāžu identitāti kopā ar ziņojumu, kurā norāda attiecīgās iestādes uzraudzības vēsturi un riska profilu, un visu pārējo ECB pieprasīto informāciju. Informāciju iesniedz formātā, kādu pieprasa ECB.
6. Neatkarīgi no 26. panta 7. punkta līdz 2015. gada 31. decembrim, 4. panta 3. punktā minētās regulas pieņem, piemērojot kvalificēta vairākuma balsojumu un vienkārša vairākuma balsojumu kopā.
34. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā piektajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Luksemburgā, 2013. gada 15. oktobrī