РЕГЛАМЕНТ (ЕВРАТОМ) № 237/2014 НА СЪВЕТА
от 13 декември 2013 г.
за създаване на Инструмент за сътрудничество в областта на ядрената безопасност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 203 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Инструментът за сътрудничество в областта на ядрената безопасност, създаден с Регламент (Евратом) № 300/2007 на Съвета (2) представлява един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Европейския съюз и на Европейската общност за атомна енергия.
(2)
Съюзът е важен доставчик на икономическа, финансова, техническа, хуманитарна и макроикономическа помощ за трети държави. Настоящият регламент представлява част от рамката, предназначена за планиране на сътрудничеството и предоставянето на помощ за насърчаване на високо равнище на ядрена безопасност, радиационна защита и прилагане на ефикасни и ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави.
(3)
Аварията в Чернобил през 1986 г. подчерта глобалното значение на ядрената безопасност. Аварията във Фукушима Даиичи през 2011 г. потвърди необходимостта от продължаващи усилия за подобряване на ядрената безопасност и постигане на най-високите стандарти. За да създаде условията за безопасност, необходими за премахването на опасностите за живота и здравето на населението, Общността следва да може да подкрепя ядрената безопасност в трети държави.
(4)
Като действа в рамките на общи политики и стратегии със своите държави членки, Съюзът сам по себе си притежава критичната маса, за да отговори на световните предизвикателства, а също така е в най-добра позиция да координира сътрудничеството с трети държави.
(5)
С Решение 1999/819/Евратом на Комисията (3) Общността се присъедини към Конвенцията за ядрена безопасност от 1994 година. С Решение 2005/510/Евратом на Комисията (4) Общността също така се присъедини към Единната конвенция за безопасност при управление на отработено гориво и за безопасност при управление на радиоактивни отпадъци.
(6)
За да се поддържат и насърчават постоянното подобряване на ядрената безопасност и нейното регулиране, Съветът прие Директива 2009/71/Евратом (5) и Директива 2011/70/Евратом (6). Тези директиви и спазваните в Общността високи стандарти на ядрена безопасност и управление на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци са примери, които следва да се използват с цел насърчаване трети държави да приемат подобни високи стандарти.
(7)
Насърчаването на сътрудничеството в областта на регулирането и на други форми на сътрудничество с държавите с бързо растящи икономики и насърчаването на подходи, правила, стандарти и практики на Съюза са външнополитически цели на стратегията „Европа 2020“.
(8)
Държавите-членки на Общността, са страни, подписали Договора за неразпространение на ядреното оръжие и допълнителния протокол.
(9)
Общността вече осъществява тясно сътрудничество с Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) в съответствие с глава 10 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия („Договора за Евратом“), както във връзка с ядрените гаранции,за подпомагане изпълнението на целите на дял втори, глава 7 от Договора за Евратом, така и по отношение на ядрената безопасност.
(10)
Съществуват редица международни организации и програми, които следват цели, подобни на целите на настоящия регламент, например МААЕ, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие/Агенция за атомна енергия (ОИСР/АААР),Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) и Партньорство за околната среда в рамките на северното измерение (NDEP).
(11)
Особено е необходимо Общността да продължи да полага усилия в подкрепа на прилагането на ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави, като се основава на собствените си дейности за осигуряване на гаранции в рамките на Съюза.
(12)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Групата на европейските регулатори в областта на ядрената безопасност (ENSREG), преди да изготви и приеме стратегическия документ и многогодишните индикативни програми. Програмите за действие следва да се основават на консултация, доколкото е подходящо, с националните регулаторни органи на държавите членки, и на диалог с партньорските държави.
(13)
Мерките за постигане на целите на настоящия регламент следва да бъдат също подкрепени чрез търсенето на допълнителни полезни взаимодействия с преките и непреките действия на рамковите програми на Евратом за ядрени изследвания и обучение.
(14)
Общото разбиране е, че отговорността за безопасността на инсталацията се поема от оператора и държавата, под чиято юрисдикция се намира въпросната инсталация.
(15)
Въпреки че външната помощ от Съюза се нуждае от все повече финансиране, икономическата и бюджетната ситуация на Съюза ограничава ресурсите, налични за тази помощ. Следователно Комисията следва да потърси най-ефикасната употреба на наличните ресурси, по-специално чрез използването на финансови инструменти с ефект на ливъридж. Този ефект на ливъридж се засилва, като позволява инвестираните средства, генерирани от тези финансови инструменти, да се използват и няколко пъти.
(16)
На Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия с оглед да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия регламент.
(14)
Изпълнителните правомощия, свързани с програмирането и финансирането на действия, подкрепяни съгласно настоящия регламент, следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 (7), който следва да се прилага за целите на настоящия регламент, въпреки факта, че не посочва член 106а от Договора за Евратом. Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентацията към дадена политика или финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се ползва процедурата по разглеждане, предвидена в същия регламент, освен за техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер. Комисията следва в надлежно обосновани случаи, свързани с ядрена или радиологична катастрофа,включително аварийно облъчване, които изискват бърза реакция на Общността, или в случаи на неотложна необходимост да приема актове за изпълнение с незабавно приложение.
(18)
Правилата и процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва да се прилагат по отношение на изпълнението на настоящия регламент, когато това е уместно.
(19)
Съюзът и Общността продължават да използват единна институционална рамка. Ето защо е от основно значение да се осигури последователността между тяхната външна дейност. Европейската служба за външна дейност следва, когато е подходящо, да участва в изготвянето на програмите за този инструмент в съответствие с Решение 2010/427/EС на Съвета (9).
(20)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите за външна дейност, както и чрез създаването на взаимодействия между настоящия инструмент, другите инструменти за външна дейност и другите политики на Съюза. В допълнение това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на тези инструменти.
(21)
Настоящият регламент заменя Регламент (Евратом) № 300/2007, чийто срок на действие изтича на 31 декември 2013 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обща цел
Съюзът финансира мерки за насърчаване на високо ниво на ядрена безопасност, радиационна защита, както и прилагането на ефикасни и ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и приложението.
Член 2
Конкретни цели
Сътрудничеството по линия на настоящия регламент е насочено към следните конкретни цели
(1)
Насърчаването на култура на ефективна ядрена безопасност и прилагане на най-високи стандарти за ядрена безопасност и радиационна защита, както и постоянно подобряване на ядрената безопасност;
(2)
Отговорното и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци (т.е. транспорт, предварителна обработка, обработка, съхранение и погребване) и извеждането от експлоатация и възстановяването на околната среда на бивши ядрени обекти и инсталации;
(3)
Установяването на рамки и методики за прилагане на ефикасни и ефективни гаранции за ядрения материал в трети държави.
Член 3
Специфични мерки
1. Посочените в член 2, точка 1 цел се изпълняват по-специално посредством следните мерки:
а)
подкрепа на регулаторните органи, организациите за техническа поддръжка;
б)
засилване на регулаторната рамка, по-специално по отношение на дейностите по преглед и оценка, лицензиране и контрол на атомните електроцентрали и другите ядрени инсталации;
в)
насърчаване на създаването на ефективни регулаторни мрежи, процедури и системи, осигуряващи подходяща защита срещу йонизиращи лъчения от радиоактивни материали, по-специално от силно радиоактивни източници, и безопасното им погребване;
г)
установяване на ефективни механизми за предотвратяване на катастрофи с радиологични последици, включително аварийно облъчване, както и мерки за смекчаване на въздействието на такива последици, в случай че възникнат, например мониторинг на околната среда в случай на изхвърляне на радиоактивни вещества, разработване и изпълнение на мерки за смекчаване на последиците и за възстановяване на околната среда и сътрудничество с национални и международни организации в случай на аварийно облъчване, както и мерки за действие при извънредна ситуация, готовност и ответна реакция, гражданска защита и рехабилитационни мерки;
д)
подкрепа за осигуряване на безопасността на ядрените инсталации и обекти по отношение на практическите защитни мерки, предназначени да намалят съществуващите радиационни рискове за здравето на работниците и на широката общественост.
2. Посочените в член 2, точка 2 цел се изпълнява по-специално посредством следните мерки:
а)
подкрепа за регулаторни органи и организации за техническа поддръжка и укрепване на регулаторната рамка, по-специално по отношение на отговорното и безопасно управление на отработеното гориво и радиоактивните отпадъци;
б)
разработване и изпълнение на конкретни стратегии и рамки за отговорно и безопасно управление на отработеното ядрено гориво и радиоактивните отпадъци;
в)
разработване и изпълнение на стратегии и рамки за извеждането от експлоатация на съществуващи инсталации, за възстановяване на околната среда на бивши ядрени обекти и бивши обекти, свързани с добива на уран, и за събиране и управление на потънали радиоактивни предмети и материали в морето.
3. Целта по член 2, точка 3 се ограничава до техническите аспекти, така че да се гарантира, че рудите, ресурсите и специалните делящи се материали не се отклоняват от предназначената им употреба, така както е декларирана от потребителите и ще се постигне, по-конкретно, чрез следните мерки:
а)
установяването на необходимата регулаторна рамка, методики, технология и подходи за прилагането на ядрените гаранции, включително с оглед доброто отчитане и контрол на делящите се материали на държавно равнище и на ниво оператор;
б)
подкрепа за инфраструктурата и обучението на персонала.
4. Мерките по параграфи 1 и 2 може да включват действия за насърчаване на международното сътрудничество, включително изпълнението и мониторинга на международните конвенции и договори. Освен това те включват съществен елемент на трансфер на знания, като информационен обмен, изграждане на капацитет и обучение в областта на ядрената безопасност и научни изследвания, за да се осигури по-голяма устойчивост на постигнатите резултати. Мерките се изпълняват посредством сътрудничество с компетентните органи на държавите - членки на Съюза, и/или с органите на трети държави, с ядрените регулатори и техните организации за техническа поддръжка и/или със съответните международни организации, по-специално МААЕ. В конкретни, надлежно обосновани случаи по отношение на параграф 1, букви б) и в), те се изпълняват в сътрудничество с операторите и/или компетентните органи от държавите членки, и с операторите на ядрени инсталации в трети държави, съгласно определението в член 3, параграф 1 от Директива 2009/71/Евратом, и ядрени обекти.
Член 4
Съответствие, съгласуваност и допълване
1. Напредъкът към постигане на конкретните цели, установени в член 2, се оценява съответно чрез следните показатели за изпълнение:
а)
броя и значимостта на проблемите, установени по време на изпълнение на сътрудничеството;
б)
състоянието по отношение на стратегиите за отработеното гориво, ядрените отпадъци и извеждането от експлоатация, на съответната законодателна и регулаторна рамка и на изпълнението на проекти;
в)
броя и значимостта на проблемите, установени в съответните доклади относно ядрените гаранции.
Преди да започне изпълнението на проектите и като се отчитат особеностите на всяко действие, се определят конкретни показатели за наблюдение, оценка и преглед на изпълнението, съгласно посоченото в член 7, параграф 2.
2. Комисията гарантира, че приетите мерки са в съответствие с цялостната стратегическа рамка на политиката на Съюза по отношение на съответната партньорска държава, и по-специално с целите на нейните политики и програми за развитие и икономическо сътрудничество.
3. Финансовото, икономическото и техническото сътрудничество, предоставяно по силата на настоящия регламент, допълва сътрудничеството, предоставяно от Съюза по силата на други инструменти.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ И ИНДИКАТИВНО РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 5
Стратегически документ
1. Общностното сътрудничество по настоящия регламент се изпълнява на базата на общ многогодишен стратегически документ за Инструмента за сътрудничество в областта на ядрената безопасност
2. Стратегическият документ представлява общата основа за сътрудничеството и се установява за период от не повече от седем години. Той излага стратегията на Общността за сътрудничество по силата на настоящия регламент, като се отчитат потребностите на съответните държави, приоритетите на Общността, международната ситуация и дейностите на съответните трети държави. В стратегическия документ се посочва и добавената стойност на сътрудничеството, както и начините за избягване на повторението с други програми и инициативи, по-специално на международни организации, които преследват сходни цели, и на големите донори.
3. Стратегическият документ има за цел да предостави съгласувана рамка за сътрудничество между Общността и съответните трети държави или региони, която съответства на общото намерение, обхвата, целите, принципите и политиката на Общността.
4. При подготовката на стратегическия документ се прилагат принципите за ефективност на помощта: национална ангажираност, партньорство, координация, хармонизация, съобразяване със системите на държавата получател или с регионалните системи, взаимна отчетност и ориентираност към резултати.
5. Комисията одобрява стратегическия документ в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2. Комисията преразглежда и при необходимост актуализира стратегическия документ в средата на периода или, ако се наложи, в друг момент, като следва същата процедура.
Член 6
Многогодишни индикативни програми
1. Многогодишните индикативни програми се съставят на основата на стратегическия документ, посочен в член 5. Многогодишните индикативни програми обикновено обхващат период от 2 до 4 години.
2. Многогодишните индикативни програми определят приоритетните области, избрани за финансиране, конкретните цели, очакваните резултати, показателите за изпълнение и индикативните разпределени финансови средства, както като цялостен размер, така и по приоритетни области, включително разумен резерв от неразпределени средства; това може да се направи, като се посочи диапазон или минимален размер, когато е уместно. В многогодишните индикативни програми се дават насоки с цел избягване на повторението.
3. Многогодишните индикативни програми се основават на искания от партньорските държави или регион(и), както и на диалог с тях, в който участват заинтересованите страни, така че да се гарантира, че съответната държава или регион се ангажира в достатъчна степен с процеса, и да се насърчи подкрепата за националните стратегии за развитие. С цел допълване и избягване на дублирането, многогодишните индикативни програми са съобразени с текущото и планираното международно сътрудничество, по-специално с международни организации, които преследват сходни цели, и с големите донори в посочените в член 2 области. В многогодишните индикативни програми се посочва и добавената стойност на сътрудничеството.
4. Комисията приема многогодишните индикативни програми в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2. Комисията, като следва същата процедура, преразглежда и при необходимост актуализира тези индикативни програми, като взема предвид всяко преразглеждане на стратегическия документ по член 5.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 7
Годишни програми за действие
1. Годишните програми за действие (по-нататък наричани„програмите за действие“) се съставят на базата на стратегическия документ и на многогодишните индикативни програми, посочени съответно в член 5 и член 6. Програмите за действие се определят за всяка трета държава или регион и в тях се уточняват подробностите относно изпълнението на сътрудничеството, предвидено в настоящия регламент.
По изключение, особено когато все още не е приета програма за действие, Комисията може, въз основа на индикативните програмни документи, да приеме индивидуални мерки съгласно същите правила и процедури, като следваните за програмите за действие.
В случай на непредвидени и надлежно обосновани потребности, обстоятелства или ангажименти, Комисията може да приеме специални мерки, които не са предвидени в индикативните програмни документи.
2. В програмите за действие се уточняват преследваните цели, областите на интервенция, предвидените мерки и проекти, очакваните резултати, процедурите за управление, както и общият предвиден размер на финансовите средства. Те съдържат кратко описание на операциите, които ще се финансират, указание за сумите, разпределени за всяка операция, индикативен график на изпълнение и конкретни показатели за наблюдение, оценка и преглед на изпълнението, когато това е уместно. Когато е подходящо, програмите включват резултатите от евентуалните поуки, извлечени от предишно сътрудничество.
3. Комисията приема програмите за действие, индивидуалните и специалните мерки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2. Комисията може да преразгледа и удължи срока на действие на програмите за действие и на мерките, като следва същата процедура.
4. Чрез дерогация от параграф 3, […] процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2, не се изисква за:
i)
индивидуалните мерки, за които финансовата помощ на Европейския съюз не надхвърля 5 млн. евро,
ii)
специалните мерки, за които финансовата помощ на Европейския съюз не надхвърля 5 млн. евро,
iii)
техническите изменения на програмите за действие, индивидуалните и специалните мерки.
За целите на настоящия параграф техническите изменения са корекции като:
-
удължаване на периода на изпълнение,
-
преразпределяне на средства между действията, включени в годишните програми за действие, индивидуалните или специалните мерки и проектите в размер до 20 % от първоначалния бюджет, но без да се надвишават 5 милиона евро, или
-
увеличаване или намаляване на бюджета на годишните програми за действие, на индивидуалните или специалните мерки в размер до 20 % от първоначалния бюджет, но без да се надвишават 5 милиона евро,
при условие че тези изменения не засягат значително целите на първоначалните мерки и програми за действие.
Мерките, приети по силата на настоящия параграф, се съобщават на Европейския парламент, на Съвета и на комитета по член 11, параграф 1 в рамките на един месец от приемането им.
5. В надлежно обосновани случаи на неотложна необходимост, свързани необходимостта от бърза реакция от страна на Общността за смекчаване на последствията от ядрена или радиологична авария, Комисията приема или изменя програмите за действие или мерките посредством актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата по член 11, параграф 3.
6. Комисията може да реши да се присъедини към евентуална инициатива на международни организации и на големи донори, преследващи сходни цели, доколкото такава инициатива съответства на общата цел, указана в член 1. Съответното решение за финансиране се взема в съответствие с процедурата по параграфи 2 и 3 от настоящия член.
Член 8
Съгласуваност и допълване
При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на междинния доклад по член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията на този доклад.
Член 9
Изпълнение
Настоящият регламент се изпълнява в съответствие с член 1, параграфи 3 и 4, членове 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 и 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014, освен ако не е посочено друго в настоящия регламент.
Член 10
Отчет
Комисията проверява напредъка, постигнат при изпълнение на мерките, приети по силата на настоящия регламент и представя на Европейския парламент и на Съвета годишен отчет относно изпълнението на сътрудничеството по настоящия регламент. Отчетът съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, и информация за резултатите от дейностите по мониторинг и оценка и изпълнението на бюджетните ангажименти и плащания, разбити по страни, региони и видове сътрудничество.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по сътрудничество в областта на ядрената безопасност. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 12
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се изпълнява в съответствие с член 9 от Решение 2010/427/ЕС.
Член 13
Референтен размер на финансовите средства
1. Референтната стойност на финансовите средства за изпълнение на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 225 321 000 EUR.
2. Европейският парламент и Съветът дават разрешение за отпускането на годишните бюджетни кредити в рамките на ограниченията на многогодишната финансова рамка.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 г.
Padomes Regula (Euratom) Nr. 237/2014
(2013. gada 13. decembris),
ar ko izveido Instrumentu sadarbībai kodoldrošības jomā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 203. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
tā kā:
(1)
Instruments sadarbībai kodoldrošības jomā, kas izveidots ar Padomes Regulu (Euratom) Nr. 300/2007 (2), ir viens no instrumentiem, ar ko paredz tiešu atbalstu Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Kopiena”) ārpolitikai.
(2)
Savienība ir būtiska palīdzības sniedzēja trešām valstīm ekonomikas, finanšu, tehnikas, humānās palīdzības un makroekonomikas jomā. Šī regula veido daļu no sistēmas, kas izstrādāta sadarbības un palīdzības sniegšanas plānošanai, kuru nolūks ir atbalstīt augsta līmeņa kodoldrošību, pretradiācijas aizsardzību un iedarbīgu un efektīvu kodolmateriālu drošības pasākumu piemērošanu trešās valstīs.
(3)
Černobiļas avārija 1986. gadā apliecināja, cik svarīga ir kodoldrošība visā pasaulē. Avārija Fukušimā-Daiči 2011. gadā apstiprināja vajadzību turpināt centienus uzlabot kodoldrošību un sasniegt augstākos standartus. Lai radītu drošības apstākļus, kas nepieciešami, lai novērstu draudus sabiedrības dzīvībai un veselībai, Kopienai vajadzētu būt spējīgai atbalstīt kodoldrošību trešās valstīs.
(4)
Darbojoties kopā ar dalībvalstīm atbilstīgi kopējai politikai un stratēģijai, Savienības pašas rīcībā ir kritiskā masa, lai reaģētu uz globālām problēmām, un tai ir arī vislabākās iespējas saskaņot sadarbību ar trešām valstīm.
(5)
Ar Komisijas Lēmumu 1999/819/Euratom (3) Kopiena pievienojās 1994. gada Konvencijai par kodoldrošību. Ar Komisijas Lēmumu 2005/510/Euratom (4) Kopiena pievienojās arī Kopējai lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu drošas apsaimniekošanas konvencijai.
(6)
Lai uzturētu un veicinātu kodoldrošības un tās regulējuma nepārtrauktu uzlabošanu, Padome pieņēma Direktīvu 2009/71/Euratom (5) un Direktīvu 2011/70/Euratom (6). Šīs direktīvas, kā arī kodoldrošības un radioaktīvo atkritumu un lietotās kodoldegvielas apsaimniekošanas augstie standarti, kas tiek īstenoti Kopienā, ir piemēri, kas jāizmanto, lai rosinātu trešās valstis pieņemt līdzvērtīgi augstus standartus.
(7)
Regulatīvas un cita veida sadarbības ar jaunietekmes ekonomikas valstīm veicināšana, kā arī Savienības pieeju, noteikumu, standartu un prakses veicināšana ir stratēģijas “Eiropa 2020” ārpolitikas mērķi.
(8)
Kopienas dalībvalstis ir Kodolieroču neizplatīšanas līguma un tā Papildu protokola parakstītājvalstis.
(9)
Kopiena saskaņā ar Līguma, ar ko izveido Eiropas Atomenerģijas kopienu (“Euratom līgums”), 10. nodaļu jau veido ciešu sadarbību ar Starptautisko Atomenerģijas aģentūru (SAEA) gan saistībā ar kodoldrošības pasākumiem (sekmējot Euratom līguma otrās sadaļas 7. nodaļā noteiktos mērķus), gan saistībā ar kodoldrošību.
(10)
Vairākas starptautiskas organizācijas un programmas, piemēram, SAEA, Organizācija sadarbībai un attīstībai ekonomikā un Kodolenerģijas aģentūra (OECD/NEA), Eiropas Rekonstrukcijas un Attīstības banka (ERAB) un Ziemeļu dimensijas vides partnerība (NDEP), īsteno mērķus, kas ir līdzīgi tiem, kas paredzēti šajā regulā.
(11)
Ir īpaši svarīgi, lai Kopiena turpinātu īstenot centienus, ar ko atbalsta efektīvu kodoldrošības pasākumu piemērošanu kodolmateriāliem trešās valstīs, balstoties uz saviem drošības pasākumiem Savienībā.
(12)
Piemērojot šo regulu, Komisijai, pirms tā izstrādā un pieņem stratēģijas dokumentu un daudzgadu indikatīvās programmas, būtu jāapspriežas ar Eiropas Kodoldrošības jomas regulatoru grupu (ENSREG). Rīcības programmu pamatā vajadzētu būt konsultācijām - vajadzības gadījumā ar dalībvalstu regulatīvajām iestādēm - un dialogam ar partnervalstīm.
(13)
Pasākumi, ar kuriem atbalsta šīs regulas mērķu sasniegšanu, būtu arī jāatbalsta, izmantojot lielākas sinerģijas ar Euratom kodolpētniecības un mācību pamatprogrammu tiešajām un netiešajām darbībām.
(14)
Tiek uzskatīts, ka atbildību par iekārtas drošumu uzņemas operators un valsts, kuras jurisdikcijā iekārta atrodas.
(15)
Lai gan Savienības ārējās palīdzības finansēšanas vajadzības arvien palielinās, Savienības ekonomikas un budžeta situācija ierobežo šādai palīdzībai pieejamos līdzekļus. Tāpēc Komisijai būtu jāatrod vislietderīgākais pieejamo līdzekļu izlietojums, jo īpaši izmantojot finanšu instrumentus, kuriem ir sviras efekts. Šāds sviras efekts palielinās, ja tiek dota iespēja izmantot un atkārtoti izmantot ar minētajiem finanšu instrumentiem ieguldītos un radītos līdzekļus.
(16)
Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai.
(17)
Īstenošanas pilnvaras, kas saistītas ar to darbību plānošanu un finansēšanu, kuras atbalsta ar šo regulu, būtu jāīsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011 (7), kura jāpiemēro šīs regulas vajadzībām, neatkarīgi no fakta, ka tajā nav atsauce uz Euratom līguma 106.a pantu. Ņemot vērā minēto īstenošanas aktu būtību, jo īpaši to politiskās orientācijas būtību vai finansiālo ietekmi, to pieņemšanā principā ir jāizmanto pārbaudes procedūra, kas paredzēta minētajā regulā, izņemot maza finanšu apjoma tehniskus īstenošanas pasākumus. Komisijai būtu jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti, ja attiecīgi pamatotos gadījumos saistībā ar kodolavāriju vai radiācijas avāriju (tostarp nejaušu apstarošanu) Kopienai ir ātri jāreaģē, lai mazinātu tās sekas, un ja tas nepieciešams nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ.
(18)
Šīs regulas īstenošanā attiecīgā gadījumā būtu jāpiemēro noteikumi un procedūras, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 236/2014 (8).
(19)
Savienībai un Kopienai aizvien ir vienota iestāžu sistēma. Tāpēc ir būtiski nodrošināt abu veikto ārējo darbību saskaņotību. Šā instrumenta plānošanā attiecīgā gadījumā jāiesaista Eiropas Ārējās darbības dienests saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/472/ES (9).
(20)
Savienībai būtu jācenšas maksimāli efektīvi izmantot pieejamos resursus, lai optimizētu tās ārējās darbības ietekmi. Tas būtu jāpanāk ar ārējās darbības instrumentu saskaņotību un papildināmību, kā arī, veidojot sinerģijas starp šo instrumentu, citiem ārējās darbības instrumentiem un citām Savienības politikas jomām. Turklāt tas būtu jādara, savstarpēji pastiprinot saskaņā ar šiem instrumentiem izveidotās programmas.
(21)
Ar šo regulu aizstāj Regulu (Euratom) Nr. 300/2007, kuras spēkā esība beidzas 2013. gada 31. decembrī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Vispārīgais mērķis
Savienība finansē pasākumus, ar ko atbalsta augsta kodoldrošības un pretradiācijas aizsardzības līmeņa veicināšanu un iedarbīgu un efektīvu drošības pasākumu piemērošanu kodolmateriāliem trešās valstīs saskaņā ar šīs regulas noteikumiem un tās pielikumu.
2. pants
Konkrēti mērķi
Sadarbībai saskaņā ar šo regulu ir turpmāk izklāstītie mērķi.
1)
Efektīvas kodoldrošības kultūras veicināšana un augstāko kodoldrošības un pretradiācijas aizsardzības standartu īstenošana, kā arī kodoldrošības nepārtraukta uzlabošana.
2)
Lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīga un droša apsaimniekošana (t. i., pārvadāšana, priekšapstrāde, apstrāde, pārstrāde, uzglabāšana un apglabāšana), bijušo kodolvietu un iekārtu ekspluatācijas pārtraukšana un to atveseļošana.
3)
Sistēmu un metodoloģiju izveide, lai kodolmateriāliem trešās valstīs piemērotu iedarbīgus un efektīvus drošības pasākumus.
3. pants
Konkrēti pasākumi
1. Šīs regulas 2. panta 1. punktā paredzētos mērķus īsteno, konkrēti, ar šādiem pasākumiem:
a)
atbalsts regulatīvajām struktūrām, tehniskā atbalsta organizācijām;
b)
normatīvā regulējuma stiprināšana, jo īpaši attiecībā uz kodolspēkstaciju un citu kodoliekārtu pārbaudi un izvērtēšanu, licenzēšanu un uzraudzības pasākumiem;
c)
efektīva normatīvā regulējuma, procedūru un sistēmu veicināšana, lai nodrošinātu pietiekamu aizsardzību pret radioaktīvu materiālu jonizējošo starojumu, jo īpaši aizsardzību no augstas radioaktivitātes starojuma avotiem un to drošu apglabāšanu;
d)
efektīvu mehānismu izveidošana avāriju ar radioloģiskām sekām, tostarp nejaušas apstarošanas novēršanai, kā arī, ja tās rodas, šādu seku mazināšanai, piemēram, vides uzraudzība radioaktīvu vielu izplūdes gadījumā, seku mazināšanas un atveseļošanas pasākumu izstrāde un īstenošana un sadarbība ar valsts un starptautiskām organizācijām nejaušas apstarošanas gadījumā, un ārkārtas situāciju plānošanai, gatavībai un reaģēšanai, civilajai aizsardzībai un rehabilitācijas pasākumiem;
e)
atbalsts kodoliekārtu un kodolvietu drošības nodrošināšanai attiecībā uz praktiskiem aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti, lai samazinātu pastāvošos radiācijas riskus attiecībā uz darba ņēmēju un sabiedrības veselību.
2. Šīs regulas 2. panta 2. punktā paredzētos mērķus īsteno jo īpaši ar šādiem pasākumiem:
a)
atbalsts regulatīvajām struktūrām un tehniskā atbalsta organizācijām un normatīvā regulējuma stiprināšana, jo īpaši attiecībā uz izlietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgu un drošu apsaimniekošanu;
b)
specifisku stratēģiju un sistēmu izstrāde un īstenošana, lai atbildīgi un droši apsaimniekotu izlietoto kodoldegvielu un radioaktīvos atkritumus;
c)
stratēģiju un sistēmu izstrāde un īstenošana pašreizējo iekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai, bijušo kodolvietu un ar urāna raktuvēm saistīto ieguves vietu atveseļošanai, kā arī jūrā nogremdēto radioaktīvo priekšmetu un materiālu atguvei un apsaimniekošanai.
3. Regulas 2. panta 3. punktā minētais mērķis attieksies tikai uz tehniskiem aspektiem, kas nodrošina, ka rūdas, izejmateriāli un īpašie skaldmateriāli netiek novirzīti no to paredzētajiem lietojumiem, par kuriem paziņojuši īpašnieki; Šo mērķi īstenos jo īpaši ar šādiem pasākumiem:
a)
vajadzīgās normatīvās sistēmas, metodoloģijas, tehnoloģiju un paņēmienu ieviešana, ar kuriem īsteno kodoldrošības pasākumus, tostarp arī skaldmateriālu pienācīgu uzskaiti un kontroli valsts un operatoru līmenī;
b)
atbalsts infrastruktūrai un personāla apmācībai.
4. Šā panta 1. un 2. punktā minētie pasākumi var ietvert darbības, ar kurām veicina starptautisko sadarbību, tostarp starptautisku konvenciju un līgumu īstenošanu un uzraudzību. Šajos pasākumos iekļauj arī būtisku aspektu attiecībā uz zināšanu nodošanu, piemēram, apmaiņu ar informāciju, spēju veidošanu un mācības kodoldrošības jomā, kā arī pētniecību, lai stiprinātu sasniegto rezultātu ilgtspējību. Minētos pasākumus īsteno, sadarbojoties ar Savienības dalībvalstu kompetentām iestādēm un/vai ar trešo valstu iestādēm, kodolregulatoriem un to tehniskā atbalsta organizācijām, un/vai attiecīgām starptautiskām organizācijām, jo īpaši ar SAEA. Konkrētos un pienācīgi pamatotos gadījumos pasākumus, kas attiecas uz 1. punkta b) un c) apakšpunktu, īsteno, sadarbojoties ar dalībvalstu operatoriem un/vai kompetentām organizācijām un trešo valstu kodoliekārtu, kas definētas Direktīvas 2009/71/Euratom 3. panta 1. punktā, un kodolvietu operatoriem.
4. pants
Atbilstība, saskaņotība un papildināmība
1. Progresu virzībā uz 2. pantā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanu attiecīgi vērtē, pamatojoties uz šādiem izpildes rādītājiem:
a)
to jautājumu skaits un svarīgums, kas apzināti, īstenojot sadarbību;
b)
lietotās kodoldegvielas, kodolatkritumu un ekspluatācijas pārtraukšanas stratēģiju izstrādes statuss, attiecīgais tiesiskais un normatīvais regulējums un projektu īstenošana;
c)
to jautājumu skaits un svarīgums, kuri apzināti attiecīgos ziņojumos par kodoldrošības pasākumiem.
Pirms projektu īstenošanas un, ņemot vērā katras darbības īpatnības, nosaka konkrētus rādītājus attiecībā uz darbības rezultātu uzraudzību, izvērtējumu un pārskatīšanu, kā minēts 7. panta 2. punktā.
2. Komisija nodrošina, lai pieņemtie pasākumi būtu atbilstīgi Savienības vispārējām stratēģiskās politikas pamatnostādnēm attiecībā uz attiecīgo partnervalsti un jo īpaši minētās partnervalsts attīstības mērķiem un ekonomiskās sadarbības politikas virzieniem un programmām.
3. Šajā regulā paredzētā sadarbība finanšu, ekonomikas un tehnikas jomā ir papildinājums tam, ko Savienība nodrošina saskaņā ar citiem instrumentiem.
II SADAĻA
PLĀNOŠANA UN PAREDZAMAIS FINANSĒJUMA SADALĪJUMS
5. pants
Stratēģijas dokuments
1. Kopienas sadarbību saskaņā ar šo regulu īsteno, pamatojoties uz vispārēju daudzgadu stratēģijas dokumentu, kas attiecas uz instrumentu sadarbībai kodoldrošības jomā.
2. Stratēģijas dokuments ir sadarbības vispārīgs pamats, un to izstrādā laikposmam līdz septiņiem gadiem. Ar to nosaka Kopienas stratēģiju sadarbībai saskaņā ar šo regulu, ņemot vērā attiecīgo valstu vajadzības, Kopienas prioritātes, starptautisko situāciju un attiecīgo trešo valstu darbības. Stratēģijas dokumentā norāda arī sadarbības papildu vērtību un to, kā izvairīties no dublēšanās ar citām programmām un iniciatīvām, jo īpaši tām, ko izstrādājušas starptautiskas organizācijas, kurām ir līdzīgi mērķi, un lielākie līdzekļu devēji.
3. Stratēģijas dokumenta mērķis ir nodrošināt saskaņotu sadarbības sistēmu starp Kopienu un attiecīgajām trešām valstīm vai reģioniem atbilstīgi Kopienas vispārējam mērķim un darbības jomai, mērķiem, principiem un politikai.
4. Stratēģijas dokumenta sagatavošanā piemēro palīdzības efektivitātes principus: valsts atbildību, partnerību, koordināciju, saskaņošanu, pielāgošanu saņēmējas valsts vai reģiona sistēmām, savstarpēju pārskatatbildību un virzību uz rezultātiem.
5. Komisija apstiprina stratēģijas dokumentu saskaņā ar 11. panta 2. punktā paredzēto pārbaudes procedūru. Komisija, izmantojot šo pašu procedūru, pārskata un, ja nepieciešams, atjaunina stratēģijas dokumentu termiņa vidusposmā vai tiklīdz rodas vajadzība.
6. pants
Daudzgadu indikatīvās programmas
1. Daudzgadu indikatīvās programmas izstrādā, pamatojoties uz 5. pantā minēto stratēģijas dokumentu. Daudzgadu indikatīvās programmas ir paredzētas laikposmam no 2 līdz 4 gadiem.
2. Daudzgadu indikatīvajās programmās norāda finansēšanai izraudzītās prioritāšu jomas, konkrētos mērķus, gaidāmos rezultātus, izpildes rādītājus un indikatīvo finansējuma sadalījumu gan kopā, gan atsevišķi pa prioritāšu jomām, un tostarp saprātīgu nesadalīto līdzekļu rezervi; šo rezervi vajadzības gadījumā var norādīt apmēra robežās vai minimālās summas veidā. Daudzgadu indikatīvajās programmās nosaka pamatnostādnes, kā izvairīties no dublēšanās.
3. Daudzgadu indikatīvās programmas ir balstītas uz partnervalstu vai reģiona(-u) lūgumu un dialogu ar partnervalstīm vai reģionu(-iem), kurā piedalās ieinteresētās personas, lai tādējādi nodrošinātu, ka attiecīgā valsts vai reģions uzņemas pietiekamu atbildību par procesu, un lai rosinātu atbalstu valsts attīstības stratēģijām. Lai sasniegtu papildināmību un izvairītos no dublēšanās, daudzgadu indikatīvajās programmās ņem vērā pašreizējo un plānoto starptautisko sadarbību, īpaši ar starptautiskām organizācijām, kurām ir līdzīgi mērķi, un lielākajiem līdzekļu devējiem 2. pantā noteiktajās jomās. Daudzgadu indikatīvajās programmās norāda arī sadarbības papildu vērtību.
4. Komisija pieņem daudzgadu indikatīvās programmas saskaņā ar 11. panta 2. punktā paredzēto pārbaudes procedūru. Komisija, ievērojot šo pašu procedūru, pārskata un, ja nepieciešams, atjaunina minētās indikatīvās programmas, ņemot vērā 5. pantā minēto stratēģijas dokumentu pārskatīšanu.
III SADAĻA
ĪSTENOŠANA
7. pants
Gada rīcības programmas
1. Gada rīcības programmas (turpmāk “rīcības programmas”) izstrādā, pamatojoties uz stratēģijas dokumentu un daudzgadu indikatīvām programmām, kas minētas attiecīgi 5. un 6. pantā. Rīcības programmas izstrādā attiecībā uz katru trešo valsti vai reģionu, un tajās iekļauj konkrētu informāciju par šajā regulā paredzētās sadarbības īstenošanu.
Izņēmuma gadījumos, jo īpaši tad, ja rīcības programma vēl nav pieņemta, Komisija, pamatojoties uz indikatīvās plānošanas dokumentiem, var pieņemt individuālus pasākumus atbilstīgi tiem pašiem noteikumiem un procedūrām, ko piemēro rīcības programmu gadījumā.
Neparedzētu un pienācīgi pamatotu vajadzību, apstākļu vai saistību gadījumā Komisija var pieņemt īpašus pasākumus, kas nav atrunāti indikatīvās plānošanas dokumentos.
2. Rīcības programmās ir precizēti nospraustie mērķi, rīcības jomas, paredzētie pasākumi un projekti, gaidāmie rezultāti, pārvaldības procedūras, kā arī paredzētā finansējuma kopapjoms. Tajās iekļauj finansējamo darbību kopsavilkumu, norāda katrai darbībai piešķirto finansējumu, indikatīvu īstenošanas grafiku un vajadzības gadījumā specifiskus rādītājus saistībā ar uzraudzību, novērtēšanu un pārskatīšanu vai rezultātiem. Vajadzības gadījumā tajās iekļauj agrākajā sadarbībā gūtās pieredzes rezultātus.
3. Komisija pieņem rīcības programmas, individuālus pasākumus un īpašus pasākumus saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Komisija var pārskatīt un paplašināt rīcības programmas un pasākumus, ievērojot šo pašu procedūru.
4. Atkāpjoties no 3. punkta, 11. panta 2. punktā minēto procedūru neprasa attiecībā uz:
i)
individuāliem pasākumiem, kuriem Savienības finanšu palīdzība nav lielāka par EUR 5 miljoniem,
ii)
īpašiem pasākumiem, kuriem Savienības finanšu palīdzība nav lielāka par EUR 5 miljoniem,
iii)
tehniskiem grozījumiem rīcības programmās, individuālos pasākumos un īpašos pasākumos.
Piemērojot šo punktu, “tehniski grozījumi” ir pielāgojumi, piemēram:
-
īstenošanas laikposma pagarināšana,
-
līdzekļu pārdalīšana starp darbībām gada rīcības programmās, individuāliem un īpašiem pasākumiem un projektiem par ne vairāk kā 20 % no sākotnējā budžeta, bet nepārsniedzot EUR 5 miljonus, vai
-
budžeta palielināšana vai samazināšana gada rīcības programmām, individuāliem vai īpašiem pasākumiem par ne vairāk kā 20 % no sākotnējā budžeta un nepārsniedzot EUR 5 miljonus,
ar noteikumu, ka šādi grozījumi būtiski neietekmē sākotnējo pasākumu un rīcības programmu mērķus.
Par pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo punktu ziņo Eiropas Parlamentam, Padomei un 11. panta 1. punktā minētajai komitejai viena mēneša laikā pēc to pieņemšanas.
5. Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ, kad Kopienai nepieciešams ātri reaģēt, lai mazinātu kodolavārijas vai radiācijas avārijas sekas, Komisija pieņem vai groza rīcības programmas vai pasākumus, izmantojot nekavējoties piemērojamus īstenošanas aktus saskaņā ar 11. panta 3. punktā minēto procedūru.
6. Komisija var nolemt pievienoties jebkurai iniciatīvai, ko uzsākušas starptautiskas organizācijas un lielākie līdzekļu devēji, kam ir līdzīgi mērķi, ja minētā iniciatīva atbilst 1. pantā paredzētajam vispārējam mērķim. Atbilstīgo finansēšanas lēmumu pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta šā panta 2. un 3. punktā.
8. pants
Saskaņotība un papildināmība
Izstrādājot programmas vai tās pārskatot pēc Regulas (ES) Nr. 236/2014 17. pantā noteiktā starpposma ziņojuma publicēšanas, ņem vērā tajā izklāstītos rezultātus, atzinumus un secinājumus.
9. pants
Īstenošana
Šo regulu īsteno saskaņā ar 1. panta 3. punktu, 1. panta 4. punktu, 3., 4., 5., 7., 8., 9., 12. un 17. pantu Regulā (ES) Nr. 236/2014, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi.
10. pants
Ziņojums
Komisija pārbauda panākumus, kas gūti, īstenojot saskaņā ar šo regulu veiktos pasākumus, un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ikgadēju ziņojumu par šajā regulā minētās sadarbības īstenošanu. Ziņojumā norāda informāciju par iepriekšējā gadā finansētajiem pasākumiem, informāciju par uzraudzības un novērtēšanas rezultātiem, kā arī informāciju par budžeta saistībām un maksājumiem sadalījumā pa valstīm, reģioniem un sadarbības veidiem.
IV SADAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
11. pants
Komiteja
1. Komisijai palīdz Sadarbības komiteja kodoldrošības jomā. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
12. pants
Eiropas Ārējās darbības dienests
Šo regulu piemēro saskaņā ar 9. pantu Lēmumā 2010/427/ES.
13. pants
Finanšu atsauces summa
1. Finanšu atsauces summa šīs regulas īstenošanai laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam ir EUR 225 321 000.
2. Gada apropriācijas apstiprina Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu.
14. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Briselē, 2013. gada 13. decembrī