РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/84 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2015 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия, считано от 22 август 2014 г.
(2)
Процедурата бе започната на 29 ноември 2013 г. вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2013 г. от Ajinomoto Foods Europe SAS („жалбоподателя“) - единствения производител на мононатриев глутамат в Съюза, представляващ съответно 100 % от общото производство на мононатриев глутамат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхваща периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследвания период“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 1 април 2010 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше наложено временно антидъмпингово мито („оповестяване на временните заключения“), няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своето становище относно временните заключения. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
(5)
Комисията разгледа устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, и в случаите, в които това беше счетено за целесъобразно, внесе съответните изменения във временните заключения.
(6)
Комисията информира всички страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия и окончателно да събере сумите, обезпечени с временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните заключения.
(7)
Коментарите, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и взети под внимание, когато това беше счетено за целесъобразно.
3. Извадка
(8)
Поради липсата на коментари относно методиката за съставяне на извадката от несвързани вносители временните заключения в съображения 7 - 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(9)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е мононатриев глутамат с произход от Индонезия, класиран понастоящем в код по КН ex 2922 42 00 („разглежданият продукт“). Мононатриевият глутамат е добавка в храните и се използва предимно като овкусител за супи, бульони, рибни и месни ястия, смеси от подправки и готови храни. Произвежда се под формата на бели кристали без мирис, с различни размери. Мононатриевият глутамат се използва и в химическата промишленост за приложения, които не са свързани с производството на храни, например за производството на почистващи препарати. Предлага се в различни по размер опаковки - от пакетчета от 0,5 g за крайния потребител до чували от 1 000 kg за разпространение на едро в насипно състояние. По-малките опаковки са за продажба на частни потребители от търговците на дребно, а по-големите - от 20 и повече килограма, са предназначени за промишления сектор. Освен това съществуват и различни степени на чистота на продукта. Характеристиките на мононатриевия глутамат обаче не се различават независимо от размера на опаковката или от степента на чистота на продукта.
(10)
Поради липсата на коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт заключенията в съображения 21 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(11)
Поради липсата на коментари относно нормалната стойност изложеното в съображения 26 - 31 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Експортна цена
(12)
И двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново изтъкнаха, че продажните цени за свързаните с тях дружества са били определени както при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия и че експортната цена следва да се определи въз основа на продажната цена между дружеството майка в Индонезия и първия свързан клиент, а не въз основа на конструираната експортна цена.
(13)
В подкрепа на това твърдение и двамата производители износители заявиха, че няма доказателства между дружеството майка в Индонезия и свързаните с него дружества да е имало кръстосано компенсиране между продукти или други разходи. По тази причина заключенията, изложени в съображение 37 от регламента за временните мерки, не е трябвало да се основават на тези елементи.
(14)
Освен това един производител износител заяви, че свързаното с него дружество в Съюза не е вносител, а посредник, който е препродавал продукта в Съюза преди митническо оформяне. Същият производител износител заяви, че въз основа на това заключенията в съображение 37 от регламента за временните мерки - а именно че трансферната цена между свързаните дружества не е била на равнище, което би позволило на свързаните вносители да получат разумна печалба в Съюза, не са приложими.
(15)
Веднага следва да се отбележи, че наличието на съдружие между износителя и вносителя представлява достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, тъй като това е една от причините, поради които може да се приеме, че действителните експортни цени не са надеждни. Поради съществуването на съдружие между доставчика и вносителя цените, начислявани от доставчика на свързаното с него дружество в Съюза, са трансферни цени, които не са формирани вследствие на преговори между несвързани лица при справедливи пазарни условия, каквато е обичайната практика между независими дружества. Освен това е ясно, че разходите за дейностите на свързаното дружество и реализираният от него марж на печалбата на практика намаляват сумата, получена от производителя износител, доколкото те обикновено се поемат от вносителя.
(16)
Освен това в конкретния случай при разследването беше установено, че съответните свързани дружества не реализират устойчив марж на печалба в Съюза. Във връзка с това на първо място следва да се отбележи, че не беше възможно да се използва маржът на печалбата на един оказал съдействие несвързан вносител, тъй като информацията е поверителна и не може да се разкрива на конкуренти. По тази причина като база за сравнение бе използван маржът на печалбата от предишна процедура за друг химически продукт, произвеждан от сходна промишленост и внасян в Съюза при сходни обстоятелства, както в настоящия случай (3). Този марж на печалбата е възможно най-обективната налична база с цел да се постигне задоволителна оценка на експортната цена при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Използваният разумен марж на печалбата е 5 %. Тъй като печалбата, реализирана от свързани дружества в Съюза, е значително под този праг и като се има предвид неустойчивият ѝ характер, трансферната цена не би могла да се счита за надеждна.
(17)
Освен това не е задължително да се представят доказателства, че между свързаните дружества действително е имало кръстосано компенсиране или че определени разходи на вносителя, които обикновено се поемат от него, са били платени от някоя от страните. Както бе посочено по-горе, тези разходи винаги се правят от свързаното дружество, ако то осъществява продажба и внос. Вследствие на съдружието между свързаните дружества не може да бъде изключено наличието на кръстосано компенсиране с други продукти или на такива разходи и поради това трансферните цени не са надеждни.
(18)
Няма значение също така дали свързаното дружество в Съюза в пълна степен изпълнява функциите на вносител, или някакви други функции. Същественият фактор е дали експортната цена на границата на Общността е надеждна. Както се посочва в съображение 15 по-горе, при настоящото разследване беше установено, че равнищата на цените между свързаните дружества в Съюза не позволяват реализирането на разумен марж на печалба. Нито един от износителите не представи доказателства защо този марж на печалбата би бил нецелесъобразен, и поради това твърденията в това отношение следва да бъдат счетени за необосновани. Няма основания и доводът, че едно от свързаните дружества не е изпълнявало функциите на вносител в Съюза, тъй като, както беше споменато по-горе, няма значение какви точно функции осъществява дружеството в Съюза. Освен това обстоятелството, че дружеството е изпълнявало само някои функции на вносител, неизбежно намира отражение в размера на разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаните дружества, но категорично не се отразява върху използвания марж на печалбата. Следва да се отбележи и друго обстоятелство - фактът, че определени дейности се извършват от свързаното дружество преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново представиха съображенията си относно определянето на експортната цена. Единият производител износител оспори констатациите, изложени в съображение 15 - а именно че самото съдружие между износителя и вносителя е достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, и заяви, че това би било в противоречие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Освен това според същия производител износител доводите, изложени в съображение 17, че някои разходи се извършват от свързаното дружество, ако то извършва продажба и внос, не се основават на фактите по случая. На последно място, според същия производител износител Комисията не е обърнала внимание на факта, че цените за свързаното дружество и цените за независими клиенти в Съюза са сходни.
(20)
Другият производител износител отново изтъкна, че за определянето на експортната цена следва да се вземе предвид експортната му цена за първия независим клиент на границата на Съюза, и подчерта, че свързаното дружество е действало само като посредник, както и че - наред с други дейности - митническото оформяне се е извършвало от несвързаните клиенти в Съюза.
(21)
В отговор на тези твърдения следва да се отбележи, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент Комисията счита, че въз основа на фактите по случая експортните цени следва да бъдат конструирани поради наличието на съдружие между износителите и свързаните страни. При разследването беше установено, че през разследвания период съответните свързани страни действително не са реализирали устойчив марж на печалбата в Съюза. С оглед на това функцията на свързаното дружество в Съюза не е от значение, за да се определи дали в настоящия случай експортните цени следва да бъдат конструирани. Също така, както се посочва в съображение 18 по-горе, обстоятелството, че свързаните дружества извършват само определени функции, не е пречка за прилагането на член 2, параграф 9 от основния регламент, а намира отражение в по-малките разходи по продажбите, общи и административни разходи, които да бъдат приспаднати от цената, на която разглежданият продукт е препродаден за първи път на независим купувач. На последно място следва също да се отбележи, че производителите износители не представиха никакви нови фактически доказателства, въз основа на които да се променят тези заключения. По отношение на твърдението за сходни цени за свързани и несвързани клиенти в Съюза следва да се отбележи, че то е разгледано в съображение 37 от регламента за временните мерки. При разследването беше установено, че въпреки сходните цени за независими клиенти трансферните цени между свързаните дружества не са били на равнище, което би позволило на свързаните вносители да реализират устойчива печалба в Съюза. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(22)
Доводите относно използването на конструирани експортни цени в рамките на настоящото разследване следва да бъдат отхвърлени.
(23)
Същите двама производители износители заявиха, че ако въпреки доводите им, посочени в съображения 12 - 14, експортните цени се конструират, разумният марж на печалба от 5 %, използван за конструиране на експортната цена, е завишен и вместо него следва да се използва действителният марж на печалбата на свързаните с тях дружества, тъй като цените между свързаните страни са били същите, както за независими клиенти.
(24)
Въз основа на изложеното в съображения 15 - 18 относно надеждността на трансферните цени и на маржовете на печалбата на свързаните дружества в Съюза, този довод следва да се отхвърли. Във всеки случай корекциите на разходите в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент се основават на собствените разходи по продажбите, общите и административните разходи на съответните дружества и следователно отразяват дейностите на тези дружества независимо от изпълняваните от тях функции. Следователно този довод следва да се отхвърли.
(25)
Един от горепосочените производители износители заяви, че за конкретни сделки с дружество, което не е свързано с производителя износител, експортната цена е следвало да се основава на действително платената или платима цена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент. Комисията констатира обаче, че тези продажби не са експортни продажби за Съюза. Въз основа на това съответните сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната цена. След оповестяването на окончателните заключения този производител износител оспори изключването на тези сделки въз основа на това, че Комисията следва да вземе предвид всички продажби на произведения от него разглеждан продукт в Съюза. За определянето на експортната цена обаче бяха взети предвид всички продажби за съответния независим клиент. Всяка следваща сделка от този независим клиент не трябва да се взема под внимание, тъй като, първо, тези сделки не са експортни продажби по смисъла на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент, и второ, съществува риск от двойното им отчитане. Въз основа на това твърдението на производителя износител бе отхвърлено.
(26)
Поради липсата на други коментари относно определянето на експортната цена заключенията в съображения 32 - 38 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
След оповестяването на временните заключения двамата оказали съдействие производители износители оспориха факта, че разходите за преместване на стоки от завода до склада се считат за вътрешни логистични разходи и съответно не се отразяват върху съпоставимостта на цените.
(28)
Единият производител износител е разполагал с няколко разпределителни склада на вътрешния пазар, от които мононатриевият глутамат е бил изпращан на крайните клиенти. Този производител износител твърди, че транспортните разходи от завода до складовете следва да се считат за разходи за превоз на вътрешния пазар и следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност, тъй като при експортните продажби няма такива разходи. Другият производител износител изтъкна, че в някои случаи разходите за преместването на стоките до склада може да бъдат обвързани с конкретни фактури и следователно са пряк разход по продажбите, който е включен в цената, начислявана за сметка на клиентите, а това има отражение върху съпоставимостта на цените. Поради това тези разходи следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност.
(29)
Складовете се считат за част от помещенията на производителя износител, а продуктът е готов за продажба едва от момента, в който постъпи в склада. Разстоянието от склада до завода е без значение, както и това дали транспортирането от завода до склада може да бъде обвързано с конкретна сделка за продажба на вътрешния пазар, тъй като тези разходи обикновено се правят преди продажбата и следователно не са пряк разход по продажбите, който има отражение върху съпоставимостта на цените. С оглед на това въз основа на член 2, параграф 10, буква д) от основния регламент твърденията по този въпрос следва да се отхвърлят.
(30)
След оповестяването на временните заключения оказалият съдействие производител износител, който изнася мононатриев глутамат посредством свързано дружество извън Съюза, изтъкна, че осъщественият от него износ не следва да бъде коригиран в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, тъй като свързаното дружество извън Съюза не действа в качеството на посредник и не работи с комисиона. Същият производител износител заяви също така, че надценката на свързаното дружество, въз основа на която е извършена корекцията, няма отражение върху съпоставимостта на цените, тъй като при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Производителят износител заяви също така, че ако изобщо се приспадат някакви разходи, от експортната цена на свързаното дружество извън Съюза следва да бъдат приспаднати само разходите по продажбите, общите и административните разходи.
(31)
При разследването беше установено, че свързаното дружество извън Съюза е начислявало надценка за всички експортни продажби за Съюза. Надценката оказва влияние върху съпоставимостта на цените, тъй като се прилага само за експортните продажби, а не и за продажбите на вътрешния пазар. Твърдението, че маржът на печалбата на свързаното дружество вече е бил взет предвид при конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, не може да бъде прието. Корекциите в съответствие с член 2, параграфи 9 и 10 от основния регламент имат различна цел, правят се отделно, ясно се разграничават една от друга и се уреждат от различни материалноправни норми. Член 2, параграф 9 от основния регламент има за цел да се определи надеждна експортна цена, а член 2, параграф 10 от основния регламент - да се осигури съпоставимост между експортната цена и нормалната стойност. След като експортната цена бъде надлежно установена в съответствие с член 2, параграф 8 или 9 от основния регламент, всички допълнителни корекции в съответствие с член 2, параграф 10 вече не засягат самата експортна цена и по никакъв начин нямат за цел да се определи нормалната стойност и експортната цена. С оглед на това оказалият съдействие производител износител не отчита замисъла на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, чиято цел не е да се определи самата експортна цена, а цената да стане съпоставима с нормалната стойност. Поради тази причина разумният марж на печалбата, приспаднат съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, не обхваща всички възможни надценки, реализирани по същия канал за продажби. Що се отнася до сумата, която трябва да бъде коригирана, направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества и следователно действително има отражение върху цените и съпоставимостта на цените. Поради това няма основание тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. На последно място, Комисията има право да вземе предвид факта, че свързаното дружество извън Съюза получава плащане (под формата на надценка, която остава за свързаното дружество, за фактурираните от него продажби на клиенти в Съюза). За да може да изпълни условията за предприятие, което за тези плащания подлежи на облагане с корпоративен данък в съответната държава извън Съюза (в която ставката на корпоративния данък е значително по-ниска, отколкото в Индонезия), свързаното дружество трябва да осъществява реална стопанска дейност в нея. Индонезийският производител износител не може едновременно да се стреми да обезпечи благоприятните данъчни условия, произтичащи от присъствието и от икономическата дейност на свързаното дружество в държава извън Съюза, и успоредно с това в рамките на антидъмпинговата процедура да твърди, че свързаното дружество не осъществява никаква икономическа дейност. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(32)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно корекцията във връзка с надценката на свързаното с него дружество и оспори позоваването на данъчни съображения в рамките на антидъмпингово разследване. Производителят износител посочи също така, че макар да не оспорва факта, че свързаното с него дружество извършва търговска дейност в съответната трета държава, тя е ограничена по отношение на разглеждания продукт. Повторно бе изтъкнат доводът, че дейността на свързаното дружество ясно се различава от дейността на посредник и че то не получава комисиона от производителя износител във връзка с продажбите за Съюза. На последно място, производителят износител повтори твърдението си, че при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Във връзка с това производителят износител заяви, че при последователни продажби между свързани дружества практиката на Комисията действително би била да се приспадне само маржът на печалбата на свързаното дружество, което извършва преки продажби на независими клиенти в Съюза, а не маржовете на печалбата на другите свързани дружества в рамките на същия канал за продажби.
(33)
Следва да се отбележи, че в конкретния случай съществуването на отделен данъчен субект говори за това, че свързаната страна извън Съюза извършва значими икономически дейности, тъй като по националното данъчно право се изисква дружеството да осъществява такива дейности. В настоящия случай и както бе обяснено в съображение 31, Комисията взе под внимание обстоятелството, че съответният производител износител има свързана страна извън Съюза, която осъществява значима икономическа дейност, както и това, че свързаната страна извън Съюза е приспадала надценката за всяка сделка за продажба на разглеждания продукт между свързаните страни, което се отразява върху съпоставимостта на цените за износ на мононатриев глутамат за Съюза. Освен това, както се посочва в съображение 31, сумата, въз основа на която е направена корекцията, отразява действителната и проверена надценка, начислявана между свързаните дружества, и поради това точно отразява и дейностите на свързаното дружество. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(34)
След оповестяването на временните заключения същият производител износител възрази относно корекцията за комисионите, платени върху експортната цена, с довода, че те не са преки разходи за продажби, а са се плащали на месечна база, поради което не могат да се обвържат с конкретна сделка по продажба и нямат отражение върху съпоставимостта на цените. Според производителя износител платените комисиони са имали отражение само между свързаните дружества и следователно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е неприложим. Въз основа на допускането, че двамата със свързаното дружество се разглеждат като един икономически субект, производителят износител заяви също така, че всяко прехвърляне на парични средства в рамките на този икономически субект не би представлявало разход или приход за него.
(35)
При разследването беше установено, че съгласно сключен комисионен договор между производителя износител и свързаното с него дружество се дължат комисиони, когато производителят износител в Индонезия продава пряко на независими клиенти на пазара на Съюза (а не чрез свързаното с него дружество). Платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите. Вследствие на това пряката връзка между продажбата и платената комисиона има отражение върху съпоставимостта на цените съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
(36)
На последно място, предположението, че свързаните дружества се разглеждат като един икономически субект, е неточно. При разследването беше установено, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел и не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания вносител. Поради това свързаното дружество не може да се счита за вътрешен отдел по продажбите и тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(37)
От друга страна, ако експортните цени бъдат коригирани въз основа на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, производителят износител заяви, че платените комисиони следва също така да бъдат изключени от разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество, които са били приспаднати от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент обаче при конструирането на надеждна експортна цена всички разходи, направени между вноса и препродажбата, следва да се приспаднат от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза и няма правно основание тези разходи да се компенсират с някакви приходи, както иска производителят износител. Освен това разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество в Съюза се отнасят за различен канал за продажби (т.е. чрез свързания клиент) спрямо приходите от комисиони, които спадат към канала за продажби на несвързани клиенти. На последно място, корекцията във връзка с надценката в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент и определянето на експортната цена в съответствие с параграф 8 или 9 от същия член имат различна цел и представляват два различни етапа от анализа на дъмпинга.
(38)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно комисионата, описана в съображение 35, и изрази становище, че би било непоследователно, от една страна, да се приеме, че трансферните цени между свързани страни не са надеждни, а - от друга страна, експортната цена да бъде коригирана въз основа на сключения комисионен договор между свързаните страни. Производителят износител оспори също така констатациите, изложени в съображение 35, че платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите и следователно съществува пряка връзка между продажбата и платената комисиона, което има отражение върху съпоставимостта на цените, с довода, че комисионата се е плащала веднъж месечно и между страните не е имало обмен на подробна информация относно метода за изчисляването ѝ.
(39)
Производителят износител не представи допълнителни сведения, нито допълнителна фактическа информация, с които да обоснове твърденията си и въз основа на които да се променят посочените по-горе заключения. С оглед на това заключенията, изложени в съображения 35 - 37, се потвърждават.
(40)
След оповестяването на временните заключения един производител износител поиска да се направи корекция на нормалната стойност за разходите за реклама и търговски стимули. Производителят износител изтъкна, че тези разходи не възникват при експортните продажби за Съюза, но оказват пряко влияние върху продажната цена на вътрешния пазар. В подкрепа на това твърдение производителят износител заяви, че поне в някои случаи тези разходи могат да бъдат проследени до конкретни продажби на вътрешния пазар. На последно място, същият производител износител заяви, че разходите за реклама и търговски стимули отразяват различни равнища на търговия - от една страна, на вътрешния пазар (където мононатриевият глутамат се продава директно на търговци на дребно), и продажбите за Съюза, от друга страна (за търговци и дистрибутори).
(41)
При разследването беше установено, че разходите за реклама и търговски стимули са обвързани най-вече с клиентски сметки, а не с конкретни сделки за продажба. Те се извършват независимо от това дали продуктът в крайна сметка е бил продаден. Освен това при разследването стана ясно, че разходите, за които се твърди, че са обвързани с конкретна сделка по продажба, в действителност не са били отразени в цената. Въз основа на това беше направено заключението, че разходите за реклама и търговски стимули нямат отражение върху цените и съпоставимостта на цените и съответно твърдението следва да бъде отхвърлено.
(42)
Един производител износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали (според големината на частиците) има различни физични характеристики и е бил продаван на различно равнище на търговия в сравнение с мононатриевия глутамат, изнасян за Съюза. Поради това производителят износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали следва да бъде изключен при определянето на нормалната стойност.
(43)
При разследването беше установено, че продуктът се предлага с различна големина на частиците: на прах или на фини, малки, обикновени и големи кристали. Всички те са включени в продуктовия обхват, тъй като имат еднакви основни характеристики и крайни приложения и са взаимозаменяеми. Поради това при определянето на нормалната стойност следва да бъдат включени всички видове на продукта. Освен това при разследването беше установено, че различната големина на частиците не е фактор, свързан с определянето на разходите.
(44)
Също така при разследването беше установено, че клиентите на вътрешния пазар, които са купували мононатриев глутамат на големи кристали, са купували продукта и с друга големина на частиците. Няма доказателства, че наблюдаваната разлика в цените на мононатриевия глутамат на големи кристали е свързана с физичните характеристики на продукта или с равнището на търговия, тъй като разликата в цените би могла да се свърже с други фактори, например с конкретни клиенти или с купуваните обеми. Също така производителят износител не представи в количествено изражение предполагаемата разлика във физичните характеристики. Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(45)
Поради липсата на други коментари относно сравнението заключенията в съображения 39 - 46 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Дъмпингови маржове
(46)
Поради липсата на коментари използваната методика за изчисляване на дъмпинговите маржове, посочена в съображения 47 и 48 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(47)
Предвид изключването на някои сделки при определянето на експортната цена за един производител износител съгласно описаното в съображение 25 и поради липсата на други коментари окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Всички други дружества
28,4 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза
(48)
Заинтересованите страни отново заявиха, че Комисията следва да изключи оказалия съдействие производител от Съюза от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Изтъкнат бе доводът, че тези отношения може да имат отражение върху цялостната картина по отношение на вредата.
(49)
Страните не представиха никаква нова информация или доказателства за това. По-конкретно страните не обосноваха твърдението си до каква степен това би могло да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата. Както се посочва в съображение 53 от регламента за временните мерки, в този случай не е необходимо оказалият съдействие производител износител да бъде изключен от промишлеността на Съюза въпреки връзката му с неоказалия съдействие производител износител в Индонезия, тъй като този единствен производител в Съюза оказа пълно съдействие на Комисията по време на разследването и бе извършена пълна проверка на дейността му. С оглед на това липсата на съдействие от един индонезийски производител износител по никакъв начин не оказа влияние върху провеждането на разследването. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(50)
След оповестяването на заключенията заинтересованите страни повториха твърдението си, че оказалият съдействие производител от Съюза следва да бъде изключен от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Страните изтъкнаха, че неоказването на съдействие от страна на свързания производител износител в Индонезия може да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата за промишлеността на Съюза. По същество те твърдят, че цените на мононатриевия глутамат се договарят в световен мащаб и че поради тези отношения съществува риск от кръстосано компенсиране, което се изразява в по-ниски цени за клиентите на пазара в Съюза и по-високи цени на пазара в трети държави. Като не е оказал съдействие при разследването, свързаният производител износител в Индонезия не е дал възможност на Комисията да провери дали е имало кръстосано компенсиране.
(51)
Страните само изтъкнаха този довод, без да го обосноват с никакви доказателства. Във всеки случай, няма данни цените, начислявани от производителя от Съюза на клиентите му на пазара в Съюза, които бяха проверени по време на разследването, да са били занижени от съображения за кръстосано компенсиране. Напротив, както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период цените на вноса от Индонезия са намалели с 8 %, като това е оказало натиск върху цените на пазара на Съюза, вследствие на което промишлеността на Съюза не е била в състояние да увеличи цените си в съответствие с увеличените си разходи. Поради това през разглеждания период промишлеността на Съюза като цяло е била принудена да намали цените си. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(52)
Поради липсата на други коментари относно определянето на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза заключенията в съображения 50 и 51 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Потребление на Съюза
(53)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че описанието на развитието на потреблението в Съюза в съображение 55 от регламента за временните мерки е непълно. По-конкретно тази страна твърди, че спадът в потреблението, отчетен през финансовата 2011/2012 година в сравнение с финансовата 2010/2011 година, се дължи на факта, че вносът от Виетнам е бил заменен с по-евтин внос от Индонезия и по тази причина клиентите в Съюза, които не са очаквали по-нататъшно увеличаване на цените, са продали натрупаните си запаси, вследствие на което общият обем на продажбите в Съюза е намалял.
(54)
Обстоятелствата, описани от заинтересованата страна, не противоречат на заключенията в съображение 55 от регламента за временните мерки, че намаляването на потреблението в периода от 2010/2011 до 2011/2012 финансова година се дължи най-вече на спад в продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза. По-конкретно в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година са намалели както продажбите на промишлеността на Съюза, така и вносът от трети държави. Въпреки това за разлика от общия внос, който е намалял само с 2 % (вж. съображение 107 от регламента за временните мерки), обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 16 % (съображение 72 от регламента за временните мерки). Спадът в обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в обема на производството ѝ, както е видно от таблицата в съображение 68 от регламента за временните мерки.
(55)
Въпреки това, както става ясно от таблицата в съображение 104 от регламента за временните мерки, противно на твърдението на заинтересованата страна в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година вносът от Виетнам се е увеличил, а през същия период вносът от други трети държави - като Бразилия, е намалял почти с 60 %. С оглед на това констатациите не потвърждават предположението, че вносът от Индонезия е заместил вноса от Виетнам.
(56)
Освен това страната не подкрепи с доказателства твърдението си, че ползвателите са натрупали запаси преди разглеждания период и са ги продали в големи количества, когато вносът от Индонезия се е увеличил. Тези твърдения също не се потвърдиха по време на разследването. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(57)
Поради липсата на други коментари относно потреблението на Съюза заключенията в съображения 52 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Внос от засегнатата държава
(58)
Поради липсата на коментари относно вноса от засегнатата държава заключенията в съображения 56 - 66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(59)
Една заинтересована страна заяви, че намалелият обем на производството и по-слабото използване на капацитета през разглеждания период са само следствие от отбелязаното преди това значително увеличение. Поради това спадът през разглеждания период не следва да се разглежда като развитие в неблагоприятна посока и не показва наличието на вреда. Въпреки това при оценката на промените на показателите за вреда обикновено се вземат предвид само тенденциите, установени по време на разглеждания период. В настоящия случай няма основателна причина за отклонение от тази практика, така че оценката на промените на показателите за вредата да обхване по-дълъг период от време. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(60)
Същата заинтересована страна изтъкна, че евентуалното включване на странични продукти може да е завишило производствените разходи на промишлеността на Съюза, което също е оказало влияние върху рентабилността. Това твърдение е неправилно. При направената проверка надлежно бяха установени пълнотата и точността на производствените разходи на промишлеността на Съюза, включително за страничните продукти. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(61)
Поради липсата на други коментари относно промените на показателите за вредата заключенията в съображения 67 - 93 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно вредата
(62)
Една заинтересована страна заяви, че не при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция и че неблагоприятната тенденция само при някои показатели не е достатъчна, за да се заключи, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда.
(63)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент не всички показатели за вреда трябва да сочат неблагоприятно развитие, за да се направи заключение относно съществуването на вреда. Твърдението е неправилно и защото при разследването беше установено, че през разглеждания период почти при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция. С оглед на това твърденията следва да бъдат отхвърлени.
(64)
Въз основа на гореизложеното и поради липсата на други коментари заключенията в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки - а именно че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(65)
Една от страните заяви, че предвид констатациите в съображение 66 от регламента за временните мерки, а именно че среднопретегленият марж на подбиване на цените на вноса от Индонезия през разследвания период е от порядъка на 0 - 5 %, този внос не може да бъде причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като не е бил в състояние да упражни натиск върху цените на пазара в Съюза.
(66)
Установените при разследването факти не подкрепят това твърдение. Както се посочва в съображения 99 и 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период дъмпинговият внос от Индонезия значително се е увеличил както в абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Увеличението е съвпаднало със спад в обема на продажбите и на пазарния дял на промишлеността на Съюза. Вносът в такива големи количества е принудил промишлеността на Съюза да намали продажните цени в съответствие с цените на индонезийския внос. Вследствие на това установените маржове на подбиване на цените действително не са големи. Същевременно обаче промишлеността на Съюза не е била в състояние да приведе цените си в съответствие с увеличените разходи, а това значително е намалило рентабилността ѝ през разглеждания период. Това се потвърждава от размера на установения марж на вредата, който - както е посочено в съображение 125 по-долу - е в границите от 24,9 % до 47,0 %. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(67)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на дъмпинговия внос заключенията в съображения 98 - 101 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Въздействие на вноса от Китай
(68)
Две от заинтересованите страни заявиха, че противно на заключенията в съображение 103 от регламента за временните мерки вносът от Китай е имал неблагоприятно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза и следователно е допринесъл за причинената съществена вреда.
(69)
Както се посочва в съображение 102 от регламента за временните мерки, в абсолютни стойности обемът на вноса от Китай през разглеждания период не е голям. Освен това, като се вземат предвид антидъмпинговите мита, цените на вноса са били по-големи от продажните цени на промишлеността на Съюза, както и от цените на вноса от Индонезия. Предвид обема и цените на вноса от Китай твърдението, че този внос е допринесъл за причинената съществена вреда за промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(70)
С оглед на това заключенията в съображения 102 и 103 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.2. Внос от други трети държави
(71)
Поради липсата на коментари относно въздействието на вноса от други трети държави заключенията в съображения 104 - 108 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.3. Развитие на потреблението в Съюза
(72)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в потреблението на Съюза и следователно това е била основната причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(73)
Както се посочва в съображение 109 от регламента за временните мерки, потреблението се е свило само с 2 %, а спадът в продажбите на промишлеността на Съюза през разглеждания период е 17 %. Поради това намаленото потребление не може да обясни далеч по-големия спад в обема на продажбите. Освен това въпреки намаляващото потребление вносът от Индонезия се е увеличил. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(74)
Поради липсата на други коментари заключенията в съображение 109 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.4. Износ на промишлеността на Съюза
(75)
Поради липсата на коментари относно въздействието на износа на промишлеността на Съюза заключенията в съображения 110 - 112 се потвърждават.
2.5. Твърдение за неефективност на промишлеността на Съюза
(76)
След оповестяването на временните заключения две заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на предполагаемата неефективност, присъща на използвания от промишлеността на Съюза производствен процес, включително поради неефективно използване на ресурсите.
(77)
Тези страни не уточниха естеството на тази неефективност. Както се посочва в съображение 113 от регламента за временните мерки, при разследването не бе установена никаква потенциална неефективност на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(78)
След оповестяването една от заинтересованите страни повтори твърденията за неефективността на промишлеността на Съюза. Страната твърди, че не са били разследвани спиранията за поддръжка, преструктурирането с цел да се поемат дейностите на бивше дъщерно дружество, увеличението на разходите за труд и предстоящи значителни инвестиции, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(79)
Противно на тези твърдения гореизложените фактори бяха анализирани от Комисията, както се посочва в съображения 94 - 96 (спирания за поддръжка), 89 и 90 (поемане на дейността на бивше дъщерно дружество), 91 (разходи за труд) и 82 - 83 (инвестиции) по-долу, но не бяха открити доказателства за потенциална неефективност на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(80)
Поради липсата на други коментари относно гореизложеното заключенията в съображение 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.6. Финансовата криза
(81)
Поради липсата на коментари относно отражението на финансовата криза заключенията в съображение 114 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Инвестиции и нормативни изисквания за безопасност в ЕС
(82)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че причина за вредата са големите инвестиции, направени от промишлеността на Съюза. Същата страна изказа твърдението, че няма значение дали инвестициите са били необходими, тъй като следва да се анализира само отражението им върху състоянието на промишлеността на Съюза и по-специално върху нейната рентабилност.
(83)
Страната не обясни до каква степен направените инвестиции от промишлеността на Съюза биха могли да окажат влияние върху рентабилността ѝ. Както се посочва в съображение 116 от регламента за временните мерки, направените инвестиции от промишлеността на Съюза са се основавали на разумни стопански решения и не може да се разглеждат като необосновани. Освен това с течение на времето инвестиционните разходи се пренасят в амортизационните отчисления и съответно не са оказали значително отражение върху рентабилността на промишлеността на Съюза. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение бяха отхвърлени.
(84)
След оповестяването същата заинтересована страна отново изтъкна, че причина за вредата са нормативните изисквания за безопасност и големите инвестиции, които промишлеността на Съюза е направила, за да изпълни тези изисквания. Тя припомни също така, че няма значение дали става въпрос за разумни стопански решения, и че при анализа е трябвало да се вземе предвид единствено отражението върху рентабилността. На последно място, страната посочи, че пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления с течение на времето е без значение.
(85)
Противно на твърденията отражението на направените инвестиции върху рентабилността на промишлеността на Съюза бе взето под внимание при оценката. Пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления е съществен фактор при установяването на рентабилността и съответно е било необходимо да бъде взето предвид. Поради това този довод беше отхвърлен.
(86)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на инвестициите и нормативните изисквания за безопасност в ЕС заключенията в съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.8. Разходи за суровини и други разходи
2.8.1. Производствени разходи
(87)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намаляването на рентабилността се дължи на успоредното увеличаване на производствените разходи като цяло. Следователно причина за вредата е било увеличаването на производствените разходи, а не вносът от Индонезия.
(88)
Както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, поради натиска върху цените, предизвикан от вноса на мононатриев глутамат от Индонезия, не е било възможно увеличението на производствените разходи да бъде отразено в продажните цени. Поради това намаляването на рентабилността се дължи главно на увеличението на дъмпинговия внос и този довод следва да бъде отхвърлен.
2.8.2. Поемане на дейността на бивше дъщерно дружество
(89)
Същата заинтересована страна твърди, че не са били анализирани в достатъчна степен последиците за рентабилността на промишлеността на Съюза, свързани с поемането на дейността на бивше дъщерно дружество. Според страната това е повлияло неблагоприятно на рентабилността и следователно е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(90)
Комисията допълнително проучи въздействието от поемането на дейността на бившето дъщерно дружество върху съответните показатели за вредата - като производствените разходи, заетостта, инвестициите и рентабилността. Следва да се отбележи, че дъщерното дружество е участвало само в продажбата на разглеждания продукт. Установено бе, че през финансовата година, през която е поета дейността на дъщерното дружество (2011/2012), промишлеността на Съюза е работила на печалба. Рентабилността става отрицателна величина през следващата финансова година (2012/2013). Това обаче е съвпаднало с увеличения обем на вноса от Индонезия, който през същата година реално се е удвоил. Въз основа на това при анализа не беше потвърдено, че поемането на дейността на бившето дъщерно дружество е оказало съществено неблагоприятно отражение върху рентабилността, и твърденията в това отношение следва да се отхвърлят.
2.8.3. Разходи за труд
(91)
Няколко страни заявиха, че причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е увеличаването на разходите за труд. Въпреки че увеличените разходи за труд са една от причините, довели да увеличаване на общите разходи през разглеждания период, при разследването беше установено, че отражението им върху нарастването на общите производствени разходи е незначително (точната цифра не може да бъде посочена от съображения за поверителност). Въз основа на това не може да се приеме, че увеличените разходи за труд са причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(92)
След оповестяването една от заинтересованите страни изтъкна, че разходите за труд не следва да се оценяват изолирано, а е трябвало да се отчете общото отражение от увеличението на различните елементи, формиращи разходите.
(93)
Както бе посочено в съображения 87 и 88, Комисията направи оценка на увеличението на производствените разходи като цяло и съответно твърдението беше отхвърлено.
2.8.4. Спирания за поддръжка
(94)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в производството и продажбите се дължи на извършваните от промишлеността на Съюза спирания за поддръжка, което от своя страна е довело до намаляване на обема на продажбите. Поради това намалението в обема на производството и на продажбите на промишлеността на Съюза не следва да се приписва на вноса от Индонезия.
(95)
При разследването беше установено, че спадът в производството между финансовата 2012/2013 година и разследвания период наистина съвпада с продължително спиране на производството за извършване на техническа поддръжка, но това е било направено само в опит да се намалят големите запаси, натрупани вследствие от намаляването на продажбите в предходни години в рамките на разглеждания период.
(96)
Поради това спадът в производството и продажбите е последица от увеличението на дъмпинговия внос на мононатриев глутамат от Индонезия и този довод следва да се отхвърли.
(97)
След оповестяването друга заинтересована страна отново изказа твърдението, че вредата се дължи на спиранията за поддръжка и няма значение дали те са били необходими, или не. Страната заяви, че е трябвало да бъде взето предвид само отражението на спиранията върху рентабилността на промишлеността на Съюза.
(98)
Както бе посочено в съображения 95 и 96, спиранията за поддръжка са последица от намалелите продажби, които на свой ред са следствие от увеличения дъмпингов внос от Индонезия. Вносът от Индонезия действително е предизвикал спирания за поддръжка, които поради това не могат да се преценят самостоятелно, нито може да се смята, че това е нарушило причинно-следствената връзка между вноса и понесената вреда. С оглед на това представеният от заинтересованата страна довод беше отхвърлен.
2.8.5. Обезценяване на индонезийската рупия
(99)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че обезценяването на индонезийската рупия в периода януари 2012 г. - януари 2014 г. е осигурило на производителите износители сравнително предимство, което не е свързано с техните ценови решения. Същата страна заяви, че следва да се проучи въздействието на този фактор.
(100)
В тази връзка следва да се припомни, че възможното въздействие на дъмпинговия внос върху цените на промишлеността на Съюза се разглежда основно чрез установяване на подбиването на цените, спада на цените и оказвания ценови натиск. За тази цел се прави сравнение между дъмпинговите експортни цени и продажните цени на промишлеността на Съюза, като в някои случаи може да се наложи експортните цени, използвани за изчисляване на вредата, да бъдат преобразувани в друга валута, за да има съпоставима основа. При тези обстоятелства използването на обменни курсове гарантира единствено че ценовата разлика се определя на съпоставима основа. От гореизложеното е видно, че в настоящия случай обменният курс не може да се разглежда като фактор, причиняващ вреда на промишлеността на Съюза, тъй като е неразривно свързан с вноса. С оглед на това доводът следва да бъде отхвърлен.
2.8.6. Заключения
(101)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на разходите за суровини и други разходи заключенията в съображения 117 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(102)
Поради липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка заключенията в съображения 121 - 125 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(103)
Поради липсата на коментари относно интереса на промишлеността на Съюза изложеното в съображения 127 - 129 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Интерес на вносители/търговци
(104)
Поради липсата на коментари относно интереса на несвързаните вносители и търговци изложеното в съображения 130 - 132 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите
(105)
След оповестяването на временните заключения един ползвател отново изказа твърдението си, описано в съображение 140 от регламента за временните мерки, че се очаква потреблението на мононатриев глутамат в Съюза значително да се повиши, по-специално поради наложената от ЕС забрана за употребата на фосфати и други фосфорни съединения, които според ползвателя ще бъдат заместени от мононатриевия глутамат, използван в отраслите за производство на нехранителни продукти. Същият ползвател освен това заяви, че промишлеността на Съюза няма достатъчен капацитет да задоволи нарастващото търсене на пазара в Съюза. Той изтъкна също така, че нарастването на потреблението ще бъде от полза за промишлеността на Съюза, тъй като тя ще може да увеличи обема на продажбите си. Същият ползвател отново изказа твърдението си, че няма да има достатъчно алтернативни източници на доставки, по-специално защото производителите в други трети държави са част от същата група дружества като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза, и поради това не снабдяват пазара на Съюза.
(106)
Както се посочва в съображение 141 от регламента за временните мерки, трудно е да се предвиди какво отражение ще има върху промишлеността на Съюза новата нормативна уредба в Съюза във връзка със забраната за използване на фосфати и фосфорни съединения. По-специално страната не представи никаква информация или доказателства дали и в каква степен това ще увеличи търсенето на мононатриев глутамат в Съюза.
(107)
При разследването беше установено, че промишлеността на Съюза разполага със свободен капацитет и ще може да увеличи обема на производството си, така че поне отчасти да задоволи увеличеното търсене на пазара на Съюза. Общият производствен капацитет на Съюза е по-голям от общото потребление в Съюза през разследвания период.
(108)
Що се отнася до алтернативните източници на доставки - и както вече бе посочено в съображение 147 от регламента за временните мерки - при разследването беше установено, че мононатриев глутамат се произвежда в няколко трети държави. В началото на разглеждания период, т.е. през финансовата 2010/2011 година, вносът от други трети държави (например Бразилия, Виетнам и Корея) е имал значителен пазарен дял, който е намалял едва след като се е увеличил вносът на ниски цени от Индонезия. При разследването също така се установи, че в няколко трети държави има доставчици, които не са част от същата група като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза. Ако равнопоставените условия на пазара на Съюза бъдат възстановени, вносът от други трети държави би могъл да се възобнови.
(109)
Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(110)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че търсенето на мононатриев глутамат в Съюза значително ще се увеличи поради предстоящата забрана на употребата на фосфати и че промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да задоволи нарастващото търсене в Съюза. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или конкретни доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(111)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна заяви, че Комисията не е взела предвид дела на мононатриевия глутамат в общите разходи за производството на почистващи препарати. Страната обаче не представи никакви нови данни, които опровергават констатациите, изложени в съображения 138 и 139 от регламента за временните мерки, а именно че евентуалното въздействие на мерките върху това дружество ще бъде ограничено. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(112)
На последно място, същата заинтересована страна посочи, че не са взети предвид допълнителните разходи за нехранителната промишленост и за ползвателите на нехранителни продукти. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(113)
Друг ползвател заяви, че следва да се оцени общото отражение на мерките срещу Индонезия и Китай върху ползвателите.
(114)
Въздействието, което ще имат за ползвателите предприетите мерки по отношение на двете държави, бе анализирано в съображение 147 от регламента за временните мерки, по-специално с оглед на алтернативни източници на доставки. Както бе посочено в съображение 108, анализът показа, че редица трети държави биха могли да изнасят мононатриев глутамат в Съюза. Тези трети държави са били представени на пазара на Съюза преди навлизането на големи количества дъмпингов внос от Индонезия.
(115)
Беше изказано твърдението, че - като се има предвид голямата конкурентоспособност на пазара на Съюза на готови хранителни продукти - ползвателите не са в състояние да прехвърлят допълнителните разходи за антидъмпинговото мито на крайния потребител.
(116)
Както се посочва в съображения 135 - 137 от регламента за временните мерки, в сектора на храните и напитките мононатриевият глутамат представлява едва около 5 % от общите разходи на оказалите съдействие дружества за производството на продуктите, съдържащи мононатриев глутамат. Беше установено, че тези дружества работят на печалба. Заинтересованата страна не представи никаква информация, която опровергава тези констатации. Поради това заключенията в съображение 136 от регламента за временните мерки, че мерките ще имат само ограничено въздействие върху тези дружества, се потвърждават, а твърдението във връзка с това следва да бъде отхвърлено.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(117)
След оповестяването на временните заключения двама доставчици оспориха заключението в съображение 143 от регламента за временните мерки с довода, че ако промишлеността на Съюза преустанови работа, това би имало съществено отражение върху тяхната стопанска дейност. Те заявиха, че ако промишлеността на Съюза престане да произвежда мононатриев глутамат, това ще се отрази неблагоприятно върху цялостната им стопанска дейност, тъй като захарните заводи не могат да спрат да произвеждат определено количество захарни сиропи и меласи, а техен основен купувач е промишлеността на Съюза. Ако захарта в този вид не се продаде, това ще се отрази на общата ефективност на предприятието.
(118)
Тъй като не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение, то не може да бъде взето предвид.
5. Други доводи
(119)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че промишлеността на Съюза има господстващо положение, с довода, че с налагането на мерки по отношение на мононатриевия глутамат промишлеността на Съюза ще има сравнително предимство на пазара на Съюза. Не бяха представени обаче нови доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това заключенията в съображение 145 от регламента за временните мерки се потвърждават, а твърдението следва да се отхвърли.
6. Заключение относно интереса на Съюза
(120)
Поради липсата на други коментари относно интереса на Съюза заключенията в съображения 126 - 148 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата (марж на вредата)
(121)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори целевата печалба, използвана, за да се определи степента на отстраняване на вредата съгласно посоченото в съображение 151 от регламента за временните мерки. Същата страна изказа твърдението, че марж на печалбата преди данъчно облагане от порядъка на 3 - 5 % би бил разумна, пазарнообвързана печалба въз основа на нетната печалба преди данъчно облагане, реализирана от производители на мононатриев глутамат в две държави в Азия през 2013 г.
(122)
Маржът на печалбата, използван за установяване на степента на отстраняване на вредата, съответства на маржа на печалбата, който промишлеността на Съюза основателно би могла да очаква да реализира при нормални условия на конкуренция. Както се посочва в съображение 151 от регламента за временните мерки, дъмпинговият внос от Индонезия е започнал да оказва отражение едва през третата година от разглеждания период. По тази причина бе счетено за целесъобразно маржът на печалбата да бъде установен въз основа на първите две години от разглеждания период.
(123)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата заключенията в съображения 150 - 152 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Окончателни мерки
(124)
Предвид направените заключения относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на равнището на дъмпинговите маржове в съответствие с правилото за по-ниското мито. В този случай индивидуалната ставка на митото за един производител износител бе преразгледана след оповестяването на временните заключения, тъй като някои сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната му цена.
(125)
Въз основа на гореизложеното ставката, при която ще бъдат наложени митата, се определя, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
(%)
Марж на вредата
(%)
Окончателно антидъмпингово мито
(%)
Индонезия
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Индонезия
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Индонезия
Всички други дружества
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението по отношение на тези дружества, установено по време на разследването. Тези ставки се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатата държава, произведен от изрично посочените правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е изрично посочено с името и адреса си в постановителната част на настоящия регламент, включително от субекти, свързани с изрично посочените, се облага със ставката, приложима за всички други дружества. За тях не следва да се прилагат индивидуалните ставки на антидъмпинговите мита.
(127)
Дадено дружество може да отправи искане за прилагане на индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, ако впоследствие промени наименованието си. Искането трябва да бъде адресирано до Комисията (4). Искането трябва да съдържа цялата необходима информация, която позволява да се докаже, че промяната не засяга правото на дружеството да се ползва от приложимата за него ставка на митото. Ако промяната на наименованието на дружеството не засяга правото му да се ползва от приложимата за него ставка на митото, в Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, с което се съобщава за промяната на наименованието.
(128)
С цел да се сведат до минимум рисковете от заобикаляне поради голямата разлика в митническите ставки, е необходимо да се въведат специални мерки, за да се гарантира прилагането на индивидуалните антидъмпингови мита. Дружествата с индивидуални антидъмпингови мита трябва да представят на митническите органи на държавите членки валидна търговска фактура. Фактурата трябва да отговаря на изискванията, определени в приложението. Вносът, който не е придружен от такава фактура, се облага с антидъмпинговото мито, приложимо за всички други дружества.
(129)
За да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита, антидъмпинговото мито за всички други дружества се прилага не само за производителите износители, неоказали съдействие в настоящото разследване, но и за производителите, които не са осъществявали износ за Съюза през разследвания период.
3. Окончателно събиране на временното мито
(130)
С оглед на установените дъмпингови маржове и предвид равнището на вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
(131)
Комитетът, създаден съгласно член 15, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат, понастоящем класиран в код по КН ex 2922 42 00 (код по ТАРИК 2922420010), с произход от Индонезия.
2. Ставките на окончателното антидъмпингово мито, приложими към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произведен от изброените в таблицата по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Всички други дружества
28,4
B999
3. Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат при представяне пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложението. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага митото, приложимо за всички други дружества.
4. Освен ако е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014, се събират окончателно.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2015 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/84
(2015. gada 21. janvāris),
ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Indonēzijas izcelsmes mononātrija glutamāta importu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Pagaidu pasākumi
(1)
Eiropas Komisija (“Komisija”) ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 904/2014 (2) (“pagaidu regula”) no 2014. gada 22. augusta noteica pagaidu antidempinga maksājumu Indonēzijas izcelsmes mononātrija glutamāta importam.
(2)
Procedūra tika sākta 2013. gada 29. novembrī pēc sūdzības, kuru 2013. gada 16. oktobrī iesniedza Ajinomoto Foods Europe SAS (“sūdzības iesniedzējs”), kas ir vienīgais mononātrija glutamāta ražotājs Savienībā un kas tādējādi pārstāv 100 % Savienības mononātrija glutamāta kopējā ražošanas apjoma.
(3)
Kā minēts pagaidu regulas 20. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim (“izmeklēšanas periods”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz periodu no 2010. gada 1. aprīļa līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
2. Turpmākā procedūra
(4)
Pēc tam, kad tika izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem bija noteikts pagaidu antidempinga maksājums (“informācijas pagaidu izpaušana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstisku informāciju, izsakot savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, bija iespēja tikt uzklausītām.
(5)
Komisija izskatīja ieinteresēto personu mutiski un rakstiski sniegtās piezīmes un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīja pagaidu konstatējumus.
(6)
Komisija visas personas informēja par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata bija paredzēts noteikt galīgo antidempinga maksājumu Indonēzijas izcelsmes mononātrija glutamāta importam un galīgi iekasēt ar pagaidu maksājumu nodrošinātās summas (“galīgā informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar galīgo informācijas izpaušanu.
(7)
Ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
3. Atlase
(8)
Piezīmes par nesaistīto importētāju atlases metodi netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu konstatējumi pagaidu regulas 7.-19. apsvērumā.
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
(9)
Kā minēts pagaidu regulas 21. apsvērumā, attiecīgais ražojums ir Indonēzijas izcelsmes mononātrija glutamāts (“MNG”), ko pašlaik klasificē ar KN kodu ex 2922 42 00 (“attiecīgais ražojums”). MNG ir pārtikas piedeva, un to galvenokārt izmanto kā garšas pastiprinātāju zupās, buljonos, zivju un gaļas ēdienos, garšvielu maisījumos un gatavajos ēdienos. MNG ir dažāda lieluma balti kristāli bez smaržas. MNG izmanto arī ķīmijas rūpniecībā nepārtikas lietojumiem, piemēram, mazgāšanas līdzekļos. MNG ir nopērkams dažāda izmēra iepakojumos, sākot no patērētājiem paredzētām 0,5 g paciņām līdz 1 000 kg liela izmēra iepakojumiem. Mazākos iepakojumus mazumtirgotāji pārdod privātiem patērētājiem, bet lielākie iepakojumi - pa 20 kg un vairāk - paredzēti rūpnieciskai izmantošanai. Turklāt pastāv atšķirīgas tīrības pakāpes. Tomēr MNG īpašības nav atšķirīgas atkarībā no iepakojuma lieluma vai tīrības pakāpes.
(10)
Piezīmes par attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 21.-25. apsvērumā izdarītie secinājumi.
C. DEMPINGS
1. Normālā vērtība
(11)
Piezīmes par normālo vērtību netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 26. līdz 31. apsvērums.
2. Eksporta cena
(12)
Abi Indonēzijas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, no jauna apgalvoja, ka pārdošanas cenas to saistītajiem uzņēmumiem ir tirgus cenas un ka tādējādi eksporta cena būtu jānosaka, pamatojoties uz pārdošanas cenu darījumos starp mātesuzņēmumu Indonēzijā un pirmo saistīto pircēju, nevis uz aprēķināto eksporta cenu.
(13)
Pamatojot šo apgalvojumu, abi ražotāji eksportētāji norādīja, ka nav nekādu pierādījumu par šķērskompensācijām starp ražojumiem vai citām izmaksām, kas radušās starp mātesuzņēmumu Indonēzijā un ar to saistītajiem uzņēmumiem. Tādēļ pagaidu regulas 37. apsvērumā izdarītos secinājumus nebūtu vajadzējis balstīt uz šiem elementiem.
(14)
Viens ražotājs eksportētājs turklāt apgalvoja, ka tā saistītais uzņēmums Savienībā nav importētājs, bet gan starpnieks, kas ražojumu tālāk pārdevis Savienībā pirms muitošanas. Šis ražotājs eksportētājs norādīja, ka tādēļ nebūtu piemērojami pagaidu regulas 37. apsvērumā izdarītie secinājumi, proti, ka transfertcena starp saistītajiem uzņēmumiem nebija tādā līmenī, kas ļautu saistītajiem importētājiem gūt saprātīgu peļņu Savienībā.
(15)
Vispirms jānorāda, ka jau tas vien, ka pastāv saistība starp eksportētāju un importētāju, ir pietiekami, lai Komisija uzskatītu faktiskās eksporta cenas par neuzticamām, jo saistība starp eksportētāju un importētāju ir viens no daudzajiem iemesliem, kādēļ faktiskās eksporta cenas var uzskatīt par neuzticamām. Tā kā pastāv saistība starp piegādātāju un importētāju, cenas, ko piegādātājs prasa savam saistītajam uzņēmumam Savienībā, ir transfertcenas, kuras nav radušās kā tirgus cenas, kā tas parasti notiek starp neatkarīgiem uzņēmumiem. Turklāt ir skaidrs, ka izmaksas, kas rodas saistītā uzņēmuma darbībā, un šā uzņēmuma peļņas procents faktiski samazina ražotāja eksportētāja saņemto summu, jo šīs izmaksas parasti uzņemas importētājs.
(16)
Turklāt šajā gadījumā izmeklēšanā atklājās, ka attiecīgie saistītie uzņēmumi Savienībā negūst noturīgu peļņu. Saistībā ar to vispirms jānorāda, ka nesaistīta importētāja, kas sadarbojās, peļņas procentu nevarēja izmantot, jo šī informācija bija konfidenciāla un to nevarēja izpaust konkurentiem. Tādēļ par atskaites punktu tika izmantots peļņas procents, kurš bija izmantots kādā iepriekšējā izmeklēšanā attiecībā uz citu ķīmisku produktu, ko ražoja līdzīga ražošanas nozare un ko importēja Savienībā līdzīgos apstākļos (3). Šis peļņas procents ir visobjektīvākais pieejamais rādītājs, lai pietiekami pareizi aplēstu tirgus eksporta cenu. Šis samērīgais peļņas procents bija 5 %. Tā kā peļņa, ko gūst saistītie uzņēmumi Savienībā, ir ievērojami mazāka nekā šis līmenis un tā kā tā nav noturīga, transfertcenu nevarēja uzskatīt par uzticamu.
(17)
Turklāt nav nepieciešami pierādījumi, ka starp saistītajiem uzņēmumiem ir notikusi šķērskompensācija vai ka atsevišķas izmaksas, kas rodas importētājam un ko tas prasti uzņemas, ir samaksājusi kāda persona. Kā norādīts iepriekš, šīs izmaksas saistītam uzņēmumam rodas vienmēr, kad tas veic pārdošanas un importēšanas funkcijas. Pastāvot saistībai starp saistītiem uzņēmumiem, nevar izslēgt šķērskompensāciju ar citiem ražojumiem vai minētās izmaksas, tādēļ transfertcenas nav uzticamas.
(18)
Tāpat nav svarīgi, vai saistītais uzņēmums Savienībā veic visas importētāja funkcijas vai arī citus uzdevumus. Svarīgi ir tas, vai ir uzticama eksporta cena pie Kopienas robežas. Kā minēts 15. apsvērumā, šajā izmeklēšanā atklājās, ka cenu līmeņi starp saistītajiem uzņēmumiem neļauj saistītajiem uzņēmumiem Savienībā gūt samērīgu peļņas procentu. Neviens eksportētājs nesniedza nekādu pamatojumu tam, kādēļ šis peļņas procents nebūtu piemērots, tādēļ attiecīgie apgalvojumi būtu jāuzskata par nepamatotiem. Apgalvojums, ka viens no šiem saistītajiem uzņēmumiem neveica importētāja funkcijas Savienībā, nebija būtisks, jo, kā norādīts iepriekš, nav svarīgi, kādas funkcijas uzņēmums Savienībā veic. Turklāt tas, ka uzņēmums veic tikai dažas importētāja funkcijas, noteikti atspoguļojas saistīto uzņēmumu pārdošanas, vispārējās un administratīvajās izmaksās, bet ne izmantotajā peļņas procentā. Tāpat jānorāda - tas, ka pirms importēšanas dažas darbības veic saistītais uzņēmums, nenozīmē, ka eksporta cenu nedrīkstētu aprēķināt, pamatojoties uz tālākpārdošanas cenu pirmajam nesaistītajam pircējam, veicot nepieciešamās korekcijas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu.
(19)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas abi Indonēzijas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, atkārtoja savus apgalvojumus par eksporta cenas noteikšanu. Viens ražotājs eksportētājs apstrīdēja 15. apsvēruma konstatējumus, proti, ka jau tas vien, ka pastāv saistība starp eksportētāju un importētāju, ir pietiekami, lai Komisija uzskatītu faktiskās eksporta cenas par neuzticamām, un norādīja, ka tas esot pretrunā pamatregulas 2. panta 9. punktam. Tas pats ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka konkrētās lietas faktiem neesot atbilstošs 17. apsvērumā minētais, proti, ka saistītajam uzņēmumam rodas konkrētas izmaksas, tiklīdz tas veic pārdošanas un importēšanas funkcijas. Visbeidzot, šis ražotājs eksportētājs norādīja - Komisija neesot ņēmusi vērā to, ka cenu līmenis saistītajam uzņēmumam un neatkarīgajiem klientiem Savienībā ir bijis līdzīgs.
(20)
Otrs ražotājs eksportētājs no jauna apgalvoja, ka eksporta cenas noteikšanas nolūkos būtu jāņem vērā tā eksporta cena pirmajam neatkarīgajam klientam pie Savienības robežas, uzsverot, ka saistītais uzņēmums pildījis vienīgi starpnieka lomu un ka, cita starpā, muitošanu veikuši nesaistītie klienti Savienībā.
(21)
Atbildot uz šiem apgalvojumiem, jānorāda - saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu Komisija uzskatīja, ka, ņemot vērā konkrētās lietas faktus, eksporta cenas būtu jāaprēķina, jo pastāv saistība starp eksportētājiem un saistītajām personām. Izmeklēšanā patiešām atklājās, ka attiecīgie saistītie uzņēmumi Savienībā izmeklēšanas periodā neguva noturīgu peļņu. Tādēļ, nosakot, vai eksporta cenas konkrētajā lietā būtu jāaprēķina, funkcijas, ko pilda saistītais uzņēmums Savienībā, nav svarīgas. Turklāt, kā norādīts 18. apsvērumā, tas, ka saistītie uzņēmumi pilda vienīgi konkrētas funkcijas, nav šķērslis pamatregulas 2. panta 9. punkta piemērošanai, bet atspoguļojas zemākās pārdošanas, vispārējās un administratīvajās izmaksās, ko atskaita no cenas, par kādu attiecīgo ražojumu pirmo reizi pārdod neatkarīgam pircējam. Visbeidzot, jānorāda, ka ražotāji eksportētāji nesniedza nekādus jaunus uz faktiem balstītus pierādījumus, kas atspēkotu šos secinājumus. Attiecībā uz apgalvojumu par līdzīgu cenu līmeni saistītajiem un neatkarīgajiem klientiem Savienībā jānorāda, ka uz to jau ir atbildēts pagaidu regulas 37. apsvērumā. Izmeklēšanā atklājās, ka, neraugoties uz neatkarīgajiem klientiem līdzīgu cenu līmeni, transfertcena starp saistītajiem uzņēmumiem nebija tādā līmenī, kas ļautu saistītajiem importētājiem gūt ilgtspējīgu peļņu Savienībā. Tādēļ šie argumenti būtu jānoraida.
(22)
Tāpēc būtu jānoraida argumenti attiecībā uz aprēķinātu eksporta cenu izmantošanu šajā izmeklēšanā.
(23)
Tie paši abi ražotāji eksportētāji apgalvoja - ja eksporta cenas aprēķina, neņemot vērā viņu argumentus, kas izklāstīti 12.-14. apsvērumā, samērīgais peļņas procents 5 % apmērā, kurš tika izmantots eksporta cenas aprēķinā, esot pārspīlēts un ka tā vietā būtu jāizmanto viņu saistīto uzņēmumu faktiskais peļņas procents, jo cenas starp saistītajām personām ir tādas pašas kā cenas neatkarīgiem pircējiem.
(24)
Ņemot vērā 15.-18. apsvērumā izklāstīto attiecībā uz transfertcenu uzticamību un Savienības saistīto uzņēmumu peļņas procentiem, šis arguments būtu jānoraida. Atbilstīgi pamatregulas 2. panta 9. punktam veiktās korekcijas saistībā ar izmaksām pamatojās uz attiecīgo uzņēmumu pašu pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām un tādējādi atspoguļoja šo uzņēmumu darbību neatkarīgi no to funkcijām. Tādēļ šis arguments būtu jānoraida.
(25)
Viens no minētajiem ražotājiem eksportētājiem apgalvoja, ka konkrētiem darījumiem ar uzņēmumu, kas nav saistīts ar šo ražotāju eksportētāju, eksporta cena saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu būtu bijusi jānosaka, pamatojoties uz faktiski samaksāto vai maksājamo cenu. Tomēr Komisija konstatēja, ka attiecīgā pārdošana nebija eksporta pārdošana uz Savienību. Tādēļ attiecīgie darījumi netika iekļauti eksporta cenas noteikšanā. Pēc informācijas galīgās izpaušanas ražotājs eksportētājs apstrīdēja šo neiekļaušanu, norādot, ka Komisijai būtu jāņem vērā viss attiecīgā ražojuma, ko tas saražojis, pārdošanas apjoms Savienībā. Tomēr eksporta cenas noteikšanā tika ņemti vērā visi pārdošanas darījumi attiecīgajam neatkarīgajam klientam. Šā neatkarīgā klienta darījumus, kas veikti pēc tam, nevar ņemt vērā, pirmkārt, tādēļ, ka tā nav eksporta pārdošana pamatregulas 2. panta 8. un 9. punkta nozīmē, un, otrkārt, tādēļ, ka pastāv šīs pārdošanas dubultas uzskaites risks. Ražotāja eksportētāja apgalvojums tāpēc tika noraidīts.
(26)
Netika saņemtas citas piezīmes par eksporta cenas noteikšanu, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 32.-38. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
3. Salīdzinājums
(27)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas abi ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, apstrīdēja to, ka izmaksas saistībā ar preču pārvietošanu no ražotnes uz noliktavu tiek uzskatītas par iekšējām loģistikas izmaksām un tādējādi neskar cenu salīdzinājumu.
(28)
Vienam no šiem ražotājiem eksportētājiem ir vairākas izplatīšanas noliktavas iekšzemes tirgū, no kurām MNG tiek nosūtīts galapatērētājiem. Šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka transporta izmaksas no ražotnes uz noliktavām būtu jāuzskata par iekšzemes pārvadājumu izmaksām un būtu jāatskaita no normālās vērtības, jo šīs izmaksas eksporta pārdošanā nerodas. Otrs ražotājs eksportētājs norādīja, ka atsevišķos gadījumos izmaksas par preču pārvietošanu uz noliktavu var saistīt ar konkrētu rēķinu, tādēļ tās ir tiešas pārdošanas izmaksas, un šīs izmaksas ir iekļautas patērētājiem prasītajā cenā, tādējādi ietekmējot cenu salīdzinājumu. Tāpēc tās būtu jāatskaita no normālās vērtības.
(29)
Tiek uzskatīts, ka noliktavas ir daļa no ražotāja eksportētāja telpām, un ražojums ir gatavs pārdošanai tikai tad, kad tas ir noliktavā. Attālums no ražotnes līdz noliktavai nav svarīgs, tāpat nav svarīgs arī tas, vai transportu no ražotnes uz noliktavu var saistīt ar konkrētu iekšzemes pārdošanas darījumu, jo tās ir izmaksas, kuras parasti rodas pirms pārdošanas un tādēļ nav tiešas pārdošanas izmaksas, kas ietekmē cenu salīdzinājumu. Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta e) apakšpunktu šie apgalvojumi būtu jānoraida.
(30)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās un eksportēja MNG ar ārpus Savienības esoša saistīta uzņēmuma starpniecību, apgalvoja, ka attiecībā uz tā eksportu korekcijas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu nebūtu jāveic, jo saistītais uzņēmums ārpus Savienības nepildīja aģenta funkcijas un nestrādāja par komisijas maksu. Šis ražotājs eksportētājs arī norādīja, ka konkrētajam saistītajam uzņēmumam noteiktais uzcenojums, kas bija korekcijas pamatā, neietekmē cenu salīdzinājumu, jo, aprēķinot eksporta cenu, Komisija jau bija atskaitījusi samērīgu peļņas procentu saistīta uzņēmuma līmenī Savienībā, kurš sedz visus peļņas procentus saistībā ar visiem darījumiem starp uzņēmumiem. Tāpat ražotājs eksportētājs norādīja - ja no aprēķinātās eksporta cenas vispār kaut kas būtu jāatskaita, tad būtu jāatskaita vienīgi saistītā uzņēmuma ārpus Savienības pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas.
(31)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka saistītais uzņēmums ārpus Savienības piemēroja uzcenojumu katrai eksporta pārdošanai uz Savienību. Uzcenojums ietekmē cenu salīdzināmību, jo to piemēro tikai eksporta pārdošanai, nevis pārdošanai iekšzemes tirgū. Nav pieņemams apgalvojums, ka, aprēķinot eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, jau ir ņemts vērā saistītā uzņēmuma peļņas procents. Tas nav pieņemams tādēļ, ka korekcijām saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. un 10. punktu ir atšķirīgi mērķi, tās ir atsevišķas viena no otras un uz tām attiecas dažādi pamatnoteikumi. Pamatregulas 2. panta 9. punkta mērķis ir noteikt uzticamu eksporta cenu, kamēr 2. panta 10. punkta mērķis ir nodrošināt eksporta cenas un normālās vērtības salīdzināmību. Kad eksporta cena saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. vai 9. punktu ir noteikta, turpmākas korekcijas atbilstīgi 2. panta 10. punktam vairs neskar eksporta cenu kā tādu un nekādā veidā nav domātas normālās vērtības un eksporta cenas noteikšanai. Tādējādi ražotājs eksportētājs nesaskata saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu veicamās korekcijas mērķi, proti, padarīt cenu salīdzināmu ar normālo vērtību, nevis noteikt pašu eksporta cenu. Tāpēc samērīgs peļņas procents, kuru atskaita saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, neskar iespējamo uzcenojumu, kas uzlikts tajā pašā pārdošanas kanālā. Saistībā ar koriģējamo summu jānorāda, ka veiktā korekcija atspoguļo uzcenojumu, kas faktiski uzlikts starp saistītajiem uzņēmumiem un tādējādi faktiski ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Tādēļ nav iemesla to aizstāt ar citu, teorētisku summu. Visbeidzot, Komisijai ir tiesības ņemt vērā to, ka saistītais uzņēmums ārpus Savienības saņem maksājumu (uzcenojuma veidā, kuru saistītais uzņēmums patur, veicot pārdošanu, kur rēķini tiek izrakstīti pircējiem Savienībā). Lai saistītais uzņēmums kvalificētos kā sabiedrība, kurai par šiem maksājumiem jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis trešā valstī (kur uzņēmumu ienākuma nodoklis ir ievērojami zemāks nekā Indonēzijā), tam minētajā valstī jāveic patiesa saimnieciskā darbība. Tādā gadījumā Indonēzijas ražotājs eksportētājs nevar vienlaikus nodrošināt sev labvēlīgu fiskālo režīmu, ko tas gūst sakarā ar saistītā uzņēmuma esību kādā trešā valstī un šāda uzņēmuma saimniecisko darbību minētajā jurisdikcijā, vienlaikus antidempinga procedūrā apgalvojot, ka saistītais uzņēmums saimniecisku darbību neveic. Tādēļ šie argumenti būtu jānoraida.
(32)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ražotājs eksportētājs no jauna atkārtoja savus apgalvojumus attiecībā uz saistītā uzņēmuma uzcenojuma korekcijām un apstrīdēja to, ka nodokļu jautājumi būtu jāskata antidempinga izmeklēšanas kontekstā. Tāpat ražotājs eksportētājs norādīja - lai gan tas neapstrīd, ka tā saistītajam uzņēmumam ir bijušas komerciālas darbības attiecīgajā trešā valstī, tās faktiski neesot bijušas saistītas ar attiecīgo ražojumu. Turklāt tika norādīts, ka saistītā uzņēmuma darbības skaidri atšķīrās no aģenta funkcijām un ka tas nesaņēma nekādu komisijas maksu no ražotāja eksportētāja saistībā ar pārdošanu uz Savienību. Visbeidzot, ražotājs eksportētājs atkārtoti norādīja, ka, aprēķinot eksporta cenu, Komisija jau bija atskaitījusi samērīgu peļņas procentu saistīta uzņēmuma līmenī Savienībā, kurš sedz visus peļņas procentus saistībā ar visiem darījumiem starp uzņēmumiem. Attiecībā uz to ražotājs eksportētājs norādīja, ka pie secīgas pārdošanas starp saistītiem uzņēmumiem Komisija parasti atskaita tikai saistītā uzņēmuma, kurš tieši pārdod neatkarīgam klientam Savienībā, peļņas procentu, nevis citu saistīto uzņēmumu peļņas procentus tajā pašā pārdošanas kanālā.
(33)
Jānorāda, ka šajā gadījumā tas, ka pastāv atsevišķs nodokļu maksātājs, var būt norāde, ka saistītā persona, kura atrodas ārpus Savienības, veic ievērojama apjoma saimniecisko darbību, jo šāda darbība ir nepieciešama saskaņā ar attiecīgās valsts nodokļu tiesību aktiem. Šajā gadījumā, kā paskaidrots 31. apsvērumā, Komisija ņēma vērā to, ka attiecīgajam ražotājam eksportētājam ir saistīta persona ārpus Savienības, kura veic ievērojama apjoma saimniecisko darbību, un to, ka saistītā persona ārpus Savienības atskaitīja uzcenojumu par katru attiecīgā ražojuma tirdzniecības darījumu starp saistītajām personām, tādējādi ietekmējot cenu salīdzināmību MNG eksportam uz Savienību. Turklāt, kā norādīts 31. apsvērumā, summa, uz kuru pamatojās korekcija, atspoguļoja faktisko pārbaudīto uzcenojumu starp saistītajiem uzņēmumiem un tādējādi precīzi atspoguļoja arī saistītā uzņēmuma darbību. Tādēļ šie argumenti būtu jānoraida.
(34)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas tas pats ražotājs eksportētājs iebilda pret eksporta cenas korekciju, kas veikta saistībā ar samaksātām komisijas maksām, norādot, ka tie nav tieši pārdošanas izdevumi, bet tās tiek maksātas ik mēnesi un tādēļ nav saistītas ar konkrētu pārdošanas darījumu un neietekmē cenu salīdzināmību. Šis ražotājs eksportētājs norādīja, ka samaksātās komisijas maksas skar vienīgi saistītos uzņēmumus un ka tādēļ pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunkts nav piemērojams. Tāpat ražotājs eksportētājs apgalvoja - tā kā tiek pieņemts, ka viņš un viņa saistītais uzņēmums tiek uzskatīts par vienu saimniecisku vienību, jebkādi naudas pārvedumi šajā saimnieciskajā vienībā nav šīs saimnieciskās vienības izdevumi vai ieņēmumi.
(35)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka saskaņā ar vienošanos par komisijas maksām starp ražotāju eksportētāju un viņa saistīto uzņēmumu komisijas ir jāmaksā, kad ražotājs eksportētājs Indonēzijā veic pārdošanu tieši neatkarīgiem pircējiem Savienības tirgū (nevis ar sava saistītā uzņēmuma starpniecību). Maksātā komisijas maksa ir tieši saistīta ar neto pārdošanas vērtību. Tādējādi tiešā saistība starp pārdošanu un maksāto komisijas maksu ietekmē cenu salīdzināmību atbilstīgi pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam.
(36)
Visbeidzot, apgalvojums, ka saistītos uzņēmumus uzskata par vienu saimniecisku vienību, ir nepareizs. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka ražotājam eksportētājam pašam ir pilnībā funkcionāla eksporta nodaļa un ka ražotāja eksportētāja un saistītā importētāja uzdevumi saistībā ar eksportu nepārklājās. Tādēļ saistīto uzņēmumu nevar uzskatīt par iekšējo pārdošanas nodaļu un šie argumenti būtu jānoraida.
(37)
Otrā gadījumā, ja eksporta cenas tiktu koriģētas, ievērojot pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu, ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka no saistītā uzņēmuma pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām būtu jāatskaita arī samaksātās komisijas maksas, kuras tika atskaitītas no tālākpārdošanas cenas pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienībā saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu. Tomēr atbilstīgi pamatregulas 2. panta 9. punktam, aprēķinot ticamu eksporta cenu, visas izmaksas, kas radušās no importa līdz tālākpārdošanai, būtu jāatskaita no tālākpārdošanas cenas pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienībā, un nav juridiska pamata kompensēt šādas izmaksas ar jebkādiem ieņēmumiem, kā to prasa ražotājs eksportētājs. Turklāt saistītā uzņēmuma Savienībā pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas ir saistītas ar citu pārdošanas kanālu (t. i., ar saistītā pircēja starpniecību), nevis ar ieņēmumiem no komisijas maksas, kas saistās ar pārdošanas kanāliem nesaistītiem pircējiem. Visbeidzot, korekcijām saistībā ar uzcenojumu atbilstīgi pamatregulas 2. panta 10. punktam un eksporta cenas noteikšanai atbilstīgi minētā 2. panta 8. vai 9. punktam ir dažādi mērķi un tie ir divi dažādi dempinga analīzes posmi.
(38)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas ražotājs eksportētājs atkārtoja savus apgalvojumus attiecībā uz komisijas maksu, kas aprakstīta 35. apsvērumā, un norādīja, ka nebūtu konsekventi uzskatīt transfertcenas starp saistītām personām par neuzticamām, bet vienlaikus koriģēt eksporta cenu, balstoties uz vienošanos par komisijas maksām starp saistītajām personām. Tāpat ražotājs eksportētājs apstrīdēja 35. apsvērumā izklāstītos konstatējumus, proti, ka maksātā komisija bija tieši saistīta ar neto pārdošanas vērtību un ka tādēļ pastāv tieša saistība starp pārdošanu un maksāto komisiju, tādējādi ietekmējot cenu salīdzināmību, jo tā tika maksāta reizi mēnesī un personas neapmainījās ar informāciju par šīs maksas aprēķināšanu.
(39)
Ražotājs eksportētājs sīkāk nepamatoja savus apgalvojumus, kā arī nesniedza papildu uz faktiem balstītu informāciju, kas varētu atspēkot minētos secinājumus. Tādēļ tiek apstiprināti 35.-37. apsvēruma secinājumi.
(40)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāds ražotājs eksportētājs norādīja, ka būtu jāveic normālās vērtības korekcija, ņemot vērā reklāmas un veicināšanas izmaksas. Šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka šīs izmaksas eksporta pārdošanai uz Savienību nerodas, taču tās tieši ietekmē iekšzemes pārdošanas cenu. Pamatojot savu apgalvojumu, ražotājs eksportētājs norādīja, ka vismaz dažos gadījumos šīs izmaksas ir saistāmas ar konkrētiem iekšzemes pārdošanas darījumiem. Visbeidzot, šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka reklāmas un veicināšanas izmaksas rodas gan dažādos tirdzniecības līmeņos iekšzemes tirgū (kur MNG pārdod tieši mazumtirgotājiem), gan pārdošanā uz Savienību (ko veic tirgotājiem un izplatītājiem).
(41)
Izmeklēšana apliecināja, ka reklāmas un veicināšanas izmaksas ir galvenokārt saistītas ar pircēju kontiem, nevis ar konkrētiem pārdošanas darījumiem. Reklāmas un veicināšanas izmaksas rodas neatkarīgi no tā, vai ražojums galu galā tiek pārdots. Turklāt izmeklēšanā atklājās, ka izmaksas, par kurām tiek apgalvots, ka tās ir saistītas ar konkrētu pārdošanas darījumu, faktiski cenā nebija iekļautas. Tādējādi tika secināts, ka reklāmas un veicināšanas izmaksas neietekmē cenas un cenu salīdzināmību un ka šis apgalvojums būtu jānoraida.
(42)
Kāds ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka MNG liela izmēra kristālos (pēc linuma acs izmēra) ir atšķirīgas fizikālās īpašības un ka tas tiek pārdots citā tirdzniecības līmenī nekā MNG, ko eksportē uz Savienību. Ražotājs eksportētājs tādēļ apgalvoja, ka MNG liela izmēra kristālos nebūtu jāizmanto normālās vērtības noteikšanai.
(43)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka pastāv vairāki linuma acs izmēri - pulvera, smalks, mazs, vidējs un liels. Ražojumu klāstā ir iekļauti visi linuma acs izmēri, jo visiem ir vienādas pamatīpašības un galalietojums un tie ir savstarpēji aizstājami. Tādēļ normālās vērtības noteikšanai būtu jāizmanto visi ražojuma veidi. Turklāt izmeklēšanā tika konstatēts, ka linuma acs izmēru atšķirība izmaksas nenosaka.
(44)
Tāpat izmeklēšanā tika konstatēts, ka pircēji iekšzemes tirgū, kuri iegādājās lielgraudu MNG, pirka arī cita izmēra MNG. Nebija nekādu pierādījumu tam, ka novērotā lielgraudu MNG cenu atšķirība būtu saistīta ar fizikālajām īpašībām vai tirdzniecības līmeni, jo bija iespējams saistīt šo cenu atšķirību ar citiem elementiem, piemēram, pircēji un pirktais daudzums. Turklāt ražotājs eksportētājs nesniedza nekādus skaitļus attiecībā uz norādīto fizikālo īpašību atšķirību. Tāpēc attiecīgie argumenti būtu jānoraida.
(45)
Tā kā nebija citu piezīmju par salīdzinājumu, tiek apstiprināti pagaidu regulas 39. līdz 46. apsvērumā izdarītie secinājumi.
4. Dempinga starpības
(46)
Piezīmes netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināta dempinga starpību aprēķināšanai izmantotā metode, kas izklāstīta pagaidu regulas 47. un 48. apsvērumā.
(47)
Ņemot vērā konkrētu darījumu izslēgšanu no viena ražotāja eksportētāja eksporta cenas noteikšanas, kā aprakstīts 25. apsvērumā, un tā kā citas piezīmes netika saņemtas, galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF (izmaksas, apdrošināšana, frakts) cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir šādas:
Uzņēmums
Dempinga starpība
PT. Cheil Jedang, Indonēzija
7,2 %
PT. Miwon, Indonēzija
13,3 %
Visi pārējie uzņēmumi
28,4 %
D. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīcija
(48)
Ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka Komisijai būtu jāizslēdz no Savienības ražošanas nozares Savienības ražotājs, kurš sadarbojās, jo izmeklēšanā nesadarbojās ar to saistītais ražotājs eksportētājs Indonēzijā. Tika norādīts, ka šī saikne var ietekmēt kaitējuma novērtējumu.
(49)
Attiecīgās personas šajā jautājumā nesniedza nekādu jaunu informāciju vai pierādījumus. Tās jo īpaši nepamatoja savu apgalvojumu attiecībā uz to, kā minētais varētu ietekmēt kaitējuma novērtējumu. Kā norādīts pagaidu regulas 53. apsvērumā, šajā gadījumā, neraugoties uz tā saikni ar Indonēzijas ražotāju eksportētāju, kas nesadarbojās, nav nepieciešams izslēgt no Savienības ražošanas nozares Savienības ražotāju, kurš sadarbojās, jo tas ir vienīgais Savienības ražotājs, kas izmeklēšanas laikā pilnībā sadarbojās ar Komisiju un par ko tika veikta pilnīga pārbaude. Tādēļ tas, ka Indonēzijas ražotājs eksportētājs izmeklēšanā nesadarbojās, nekādi neietekmē izmeklēšanas gaitu. Tādēļ šis arguments būtu jānoraida.
(50)
Pēc informācijas izpaušanas ieinteresētās personas atkārtoti apgalvoja, ka Savienības ražotājs, kurš sadarbojās, būtu jāizslēdz no Savienības ražošanas nozares, jo izmeklēšanā nesadarbojās ar to saistītais ražotājs eksportētājs Indonēzijā. Šīs personas norādīja - tas, ka izmeklēšanā nesadarbojās saistītais ražotājs eksportētājs Indonēzijā, varētu būt ietekmējis iespaidu par Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Tās turklāt norādīja, ka sarunas par MNG cenām norisinās globālā vispasaules līmenī un ka sakarā ar saistību pastāv šķērskompensācijas risks, pazeminot cenas klientiem Savienības tirgū un palielinot cenas kādas trešās valsts tirgū. Nesadarbojoties ar izmeklēšanu, saistītais ražotājs eksportētājs Indonēzijā nav devis Komisijai iespēju pārbaudīt, vai šķērskompensācija ir notikusi.
(51)
Ieinteresētās personas tikai izteica šo argumentu, nepamatojot to ar kādiem pierādījumiem. Saistībā ar cenām, ko Savienības ražotājs noteica saviem klientiem Savienības tirgū un kas izmeklēšanā tika pārbaudītas, nebija norāžu, ka tās būtu samazinātas šķērskompensācijas dēļ. Gluži pretēji - kā norādīts pagaidu regulas 100. apsvērumā, Indonēzijas izcelsmes importa cenas attiecīgajā periodā samazinājās par 8 % un tas radīja cenu spiedienu Savienības tirgū, tādēļ Savienības ražošanas nozare nevarēja palielināt cenas atbilstīgi izmaksu pieaugumam. Tāpēc Savienības ražošanas nozare kopumā bija spiesta attiecīgajā periodā cenas samazināt. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(52)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes attiecībā uz Savienības ražošanas nozares definīciju un ražošanu Savienībā, tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 50. un 51. apsvērumā.
2. Patēriņš Savienībā
(53)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona norādīja, ka Savienības patēriņa dinamika, kas aprakstīta pagaidu regulas 55. apsvērumā, nav atspoguļota pilnīgi. Konkrētāk, šī persona apgalvoja, ka patēriņa samazinājums no 2010./2011. līdz 2011./2012. finanšu gadam bija saistīts ar faktu, ka imports no Vjetnamas tika aizstāts ar lētāku importu no Indonēzijas, un ka tādēļ pircēji Savienībā, vairs negaidot cenu pieaugumu, pārdeva savus krājumus, kā rezultātā kopējais pārdošanas apjoms Savienībā samazinājās.
(54)
Minētās ieinteresētās personas aprakstītie apstākļi kopumā nav pretrunā pagaidu regulas 55. apsvērumā izdarītajiem secinājumiem, proti, ka patēriņš no 2010./2011. līdz 2011./2012. finanšu gadam galvenokārt bija saistīts ar Savienības ražošanas nozares noieta samazināšanos Savienības tirgū. Konkrētāk, no 2010./2011. līdz 2011./2012. finanšu gadam samazinājās gan Savienības ražošanas nozares noiets, gan imports no trešām valstīm. Tomēr, lai gan kopējais importa apjoms samazinājās vien par 2 % (sk. pagaidu regulas 107. apsvērumu), Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms samazinājās par 16 % (sk. pagaidu regulas 72. apsvērumu). Kā norādīts pagaidu regulas 68. apsvēruma tabulā, Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma samazinājums sakrita ar Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoma samazinājumu.
(55)
Tomēr, kā norādīts pagaidu regulas 104. apsvēruma tabulā, imports no Vjetnamas 2010./2011. līdz 2011./2012. finanšu gadā pieauga, un tas ir pretrunā attiecīgās ieinteresētās personas apgalvojumam, savukārt imports no citām trešām valstīm, piemēram, Brazīlijas, tajā pašā laikā samazinājās gandrīz par 60 %. Tādēļ konstatējumi neapstiprina pieņēmumu, ka importu no Vjetnamas aizstāja imports no Indonēzijas.
(56)
Turklāt attiecīgā persona nepamatoja savu apgalvojumu, ka lietotāji pirms attiecīgā perioda bija izveidojuši uzkrājumus un ka viņi tos lielos daudzumos pārdeva, palielinoties importam no Indonēzijas. Šie apgalvojumi neapstiprinājās arī izmeklēšanā. Tāpēc attiecīgie ieinteresētās personas argumenti būtu jānoraida.
(57)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes par patēriņu Savienībā, tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 52. līdz 55. apsvērumā.
3. Imports no attiecīgās valsts
(58)
Tā kā piezīmes par importu no attiecīgās valsts netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 56. līdz 66. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
4. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis
(59)
Kāda ieinteresētā persona apgalvoja - lai gan ražošanas apjoms un jaudas izmantojums attiecīgajā periodā samazinājās, tās bija vienīgi sekas ievērojamajam palielinājumam pirms minētā perioda. Šī persona norādīja, ka tādēļ samazinājums attiecīgajā periodā nebūtu jāņem vērā kā negatīva tendence un ka tas nenorāda uz kaitējumu. Tomēr kaitējuma rādītāju dinamikas novērtēšanā parasti ņem vērā tikai tendences, kas vērojamas attiecīgajā periodā. Šajā gadījumā nav pamatota iemesla atkāpties no šīs prakses un vērtēt kaitējuma rādītājus garākā periodā. Tāpēc šis arguments būtu jānoraida.
(60)
Tā pati ieinteresētā persona apgalvoja, ka iespējamā blakusproduktu iekļaušana varēja palielināt Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas, kas ietekmētu arī rentabilitāti. Šis apgalvojums ir nepareizs. Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas, ieskaitot blakusproduktus, tika pārbaudītas, un tika konstatēts, ka šīs izmaksas ir pilnīgas un pareizas. Tāpēc šis apgalvojums būtu jānoraida.
(61)
Tā kā citas piezīmes par kaitējuma rādītāju dinamiku netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 67. līdz 93. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
5. Secinājums par kaitējumu
(62)
Kāda ieinteresētā persona apgalvoja, ka ne visiem kaitējuma rādītājiem bija negatīva tendence un ka tikai dažu kaitējuma rādītāju negatīva tendence nav pietiekama, lai secinātu, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums.
(63)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu, lai secinātu kaitējuma esību, ne visiem kaitējuma rādītājiem jābūt ar negatīvu tendenci. Turklāt šis apgalvojums nebija pareizs, jo izmeklēšanā atklājās, ka gandrīz visiem kaitējuma rādītājiem attiecīgajā periodā bija negatīva tendence. Tāpēc arguments būtu jānoraida.
(64)
Ņemot vērā iepriekš minēto un tā kā netika saņemtas citas piezīmes, tiek apstiprināti pagaidu regulas 94. līdz 96. apsvērumā izdarītie secinājumi, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.
E. CĒLOŅSAKARĪBA
1. Importa par dempinga cenām radītā ietekme
(65)
Kāda ieinteresētā persona apgalvoja - ņemot vērā pagaidu regulas 66. apsvērumā izklāstītos konstatējumus, proti, ka Indonēzijas izcelsmes importa vidējā svērtā cenu samazinājuma (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu) starpība izmeklēšanas periodā bija 0-5 %, šis imports nevarēja radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, jo tas nevarēja izdarīt nekādu cenu spiedienu Savienības tirgū.
(66)
Šis apgalvojums neatbilda izmeklēšanā konstatētajiem faktiem. Kā izklāstīts pagaidu regulas 99. un 100. apsvērumā, imports par dempinga cenām no Indonēzijas attiecīgajā periodā ievērojami pieauga gan absolūtos skaitļos, gan tirgus daļas ziņā. Šis pieaugums sakrita ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma un tirgus daļas samazinājumu. Imports šādā lielā apjomā lika Savienības ražošanas nozarei samazināt savas pārdošanas cenas, lai tās pieskaņotu Indonēzijas izcelsmes importa cenu līmenim. Tādēļ konstatētā cenu samazinājuma (attiecībā uz pārdošanu par zemāku cenu) starpība patiešām bija zema. Tomēr vienlaikus Savienības ražošanas nozare nespēja pielāgot savas cenas izmaksu pieaugumam, tādēļ attiecīgajā periodā samazinājās tās rentabilitāte. Kā minēts 125. apsvērumā turpmāk, to apliecina kaitējuma starpību apmērs - no 24,9 % līdz 47,0 %. Tādēļ šis arguments būtu jānoraida.
(67)
Tā kā citas piezīmes attiecībā uz importa par dempinga cenām ietekmi netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 98. līdz 101. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
2. Citu faktoru ietekme
2.1. Ķīnas izcelsmes importa ietekme
(68)
Divas ieinteresētās personas apgalvoja - pretrunā pagaidu regulas 103. apsvērumā izdarītajiem secinājumiem imports no Ķīnas ir negatīvi ietekmējis Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas un tādējādi veicinājis būtisko kaitējumu.
(69)
Kā minēts pagaidu regulas 102. apsvērumā, absolūtos skaitļos imports no Ķīnas attiecīgajā periodā saglabājās neliels. Turklāt, ņemot vērā antidempinga maksājumus, importa cenas bija augstākas nekā Savienības ražošanas nozares importa cenas un arī Indonēzijas izcelsmes importa cenas. Apgalvojums, ka Ķīnas izcelsmes imports ir veicinājis būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tiek noraidīts, ņemot vērā šā importa apjomu un cenu līmeni.
(70)
Tādēļ tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 102. un 103. apsvērumā.
2.2. Imports no citām trešām valstīm
(71)
Tā kā piezīmes par importu no citām trešām valstīm netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 104. līdz 108. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
2.3. Savienības patēriņa attīstība
(72)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona norādīja, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma samazinājums sakrita ar Savienības patēriņa samazinājumu un ka šis patēriņa samazinājums tādējādi bija galvenais Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma iemesls.
(73)
Kā minēts pagaidu regulas 109. apsvērumā, attiecīgajā periodā patēriņa samazinājums bija vien 2 %, kamēr Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma samazinājums bija 17 %. Tādēļ patēriņa kritums nevar izskaidrot daudz lielāko pārdošanas apjoma samazinājumu. Turklāt, neraugoties uz patēriņa samazinājumu, imports no Indonēzijas palielinājās. Tāpēc šis apgalvojums būtu jānoraida.
(74)
Citas piezīmes attiecībā uz šo netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 109. apsvērumā izdarītie secinājumi.
2.4. Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji
(75)
Tā kā piezīmes par Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāju ietekmi netika saņemtas, tiek apstiprināti 110. līdz 112. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
2.5. Savienības ražošanas nozares iespējamā neefektivitāte
(76)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas divas personas no jauna apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums ir saistīts ar Savienības ražošanas nozares ražošanas procesa iespējamo neefektivitāti, tostarp neefektīvu resursu izmantošanu.
(77)
Šīs personas apgalvojumu par neefektivitāti tālāk nekonkretizēja. Kā minēts pagaidu regulas 113. apsvērumā, izmeklēšanā netika konstatēta Savienības ražošanas nozares iespējama neefektivitāte, un attiecīgie apgalvojumi tika noraidīti.
(78)
Pēc informācijas izpaušanas kāda ieinteresētā persona atkārtoja savus apgalvojumus par Savienības ražošanas nozares neefektivitāti. Attiecībā uz to šī persona norādīja, ka nav izmeklēta darbības apturēšana tehniskās apkopes dēļ, iepriekš saistīta uzņēmuma iekļaušana, darbaspēka izmaksu pieaugums un gaidāmie lielie ieguldījumi un to ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli.
(79)
Pretēji apgalvotajam Komisija analizēja minētos faktorus, kā norādīts turpmāk 94.-96. apsvērumā (darbības apturēšana tehniskās apkopes dēļ), 89. un 90. apsvērumā (iepriekš saistīta uzņēmuma iekļaušana), 91. (darbaspēka izmaksas), kā arī 82. un 83. apsvērumā (ieguldījumi), taču Savienības ražošanas nozares neefektivitāti nekonstatēja. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.
(80)
Citas piezīmes attiecībā uz šo netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 113. apsvērumā izdarītie secinājumi.
2.6. Finanšu krīze
(81)
Citas piezīmes attiecībā uz finanšu krīzes ietekmi netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 114. apsvērumā izdarītie secinājumi.
2.7. Ieguldījumi un ES normatīvās drošības prasības
(82)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona norādīja, ka kaitējumu izraisīja Savienības ražošanas nozares veiktie apjomīgie ieguldījumi. Minētā persona norādīja, ka nav svarīgi, vai ieguldījumi bija nepieciešami, jo būtu jāanalizē tikai to ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli un jo īpaši to ietekme uz Savienības ražošanas nozares rentabilitāti.
(83)
Persona nepaskaidroja, kā Savienības ražošanas nozares veiktie ieguldījumi būtu varējuši ietekmēt nozares rentabilitāti. Kā minēts pagaidu regulas 116. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares veiktie ieguldījumi tika veikti ar jēgpilniem uzņēmējdarbības lēmumiem un tie nebūtu uzskatāmi par nevajadzīgiem. Turklāt ieguldījumu izmaksas laika gaitā tiek amortizētas un tādēļ tās ievērojami neietekmēja Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Tāpēc attiecīgie ieinteresētās personas argumenti tika noraidīti.
(84)
Pēc informācijas izpaušanas šī ieinteresētā persona atkārtoja apgalvojumu, ka kaitējumu izraisīja normatīvās drošības prasības un apjomīgie ieguldījumi, ko Savienības ražošanas nozare veica, lai šīm prasībām atbilstu. Tāpat atkal tika norādīts - neesot svarīgi, ka šie lēmumi ir bijuši jēgpilni uzņēmējdarbības lēmumi, taču analīzē būtu bijusi jāņem vērā vienīgi to ietekmie uz rentabilitāti. Attiecībā uz to, visbeidzot, tika apgalvots - neesot svarīgi, ka ieguldījumu izmaksas laika gaitā amortizējas.
(85)
Pretēji apgalvotajam novērtējumā tika ņemta vērā veikto ieguldījumu ietekme uz Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Ieguldījumu izmaksu amortizācija ir izmaksu faktors, kas ir svarīgs rentabilitātes noteikšanā un kas tādēļ jāņem vērā. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.
(86)
Tā kā netika saņemtas citas piezīmes attiecībā uz ieguldījumu un ES normatīvo drošības prasību ietekmi, tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 115. un 116. apsvērumā.
2.8. Izejvielu izmaksas un citas izmaksas
2.8.1. Ražošanas izmaksas
(87)
Kāda ieinteresētā persona norādīja, ka rentabilitāte samazinājās sakarā ar paralēlo vispārējo ražošanas izmaksu pieaugumu. Tādēļ kaitējumu ir radījis šis ražošanas izmaksu pieaugums, nevis imports no Indonēzijas.
(88)
Kā minēts pagaidu regulas 100. apsvērumā, ražošanas izmaksu pieaugums nevarēja atspoguļoties pārdošanas cenās sakarā ar cenu spiedienu, ko izraisīja MNG imports no Indonēzijas. Tādējādi rentabilitāte samazinājās galvenokārt importa par dempinga cenām dēļ, un šis arguments būtu jānoraida.
2.8.2. Iepriekš saistīta uzņēmuma iekļaušana
(89)
Tā pati ieinteresētā persona norādīja, ka tika nepietiekami analizēta iepriekš saistīta uzņēmuma integrēšanas ietekme uz Savienības ražošanas nozares rentabilitāti. Minētā persona apgalvoja, ka šī integrēšana ir negatīvi ietekmējusi rentabilitāti un tādējādi ir izraisījusi kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(90)
Komisija veica turpmāku izmeklēšanu par iepriekš saistīta uzņēmuma integrēšanas ietekmi uz attiecīgajiem kaitējuma rādītājiem, proti, ražošanas izmaksām, nodarbinātību, ieguldījumiem un rentabilitāti. Jānorāda, ka attiecīgais saistītais uzņēmums bija iesaistīts vienīgi attiecīgā ražojuma pārdošanā. Tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozare 2011./2012. finanšu gadā, kad šī integrācija notika, bija rentabla. Nākamajā finanšu gadā (2012./2013.) rentabilitātes rādītāji kļuva negatīvi. Tas sakrita ar importa apjoma pieaugumu no Indonēzijas, kas minētajā gadā divkāršojās. Tādējādi analīze neapstiprināja, ka iepriekš saistītā uzņēmuma integrācija būtu ievērojami negatīvi ietekmējusi rentabilitāti, un tādēļ attiecīgie apgalvojumi būtu jānoraida.
2.8.3. Darbaspēka izmaksas
(91)
Vairākas personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu ir izraisījis darbaspēka izmaksu pieaugums. Lai gan attiecīgajā periodā kopējo izmaksu pieaugums bija saistīts arī ar darbaspēka izmaksu pieaugumu, izmeklēšana apliecināja, ka darbaspēka izmaksu pieauguma ietekme uz kopējo ražošanas izmaksu pieaugumu nebija ievērojama (precīzu skaitli nevar norādīt konfidencialitātes iemeslu dēļ). Tādējādi nevar uzskatīt, ka darbaspēka izmaksu pieaugums būtu izraisījis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, un attiecīgie apgalvojumi būtu jānoraida.
(92)
Pēc informācijas izpaušanas kāda ieinteresētā persona norādīja, ka darbaspēka izmaksas nebūtu jāvērtē atsevišķi, bet būtu jāņem vērā dažādo izmaksu elementu pieauguma ietekme kopumā.
(93)
Kā norādīts 87. un 88. apsvērumā, Komisija vērtēja ražošanas izmaksu pieaugumu kopumā, tādēļ šis arguments tiek noraidīts.
2.8.4. Darbības apturēšana tehniskās apkopes veikšanai
(94)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona norādīja, ka ražošanas un pārdošanas apjoma samazināšanās ir saistāma ar Savienības ražošanas nozares darbības apturēšanu tehniskās apkopes veikšanai, kas savukārt izraisīja pārdošanas apjoma samazinājumu. Tādēļ Savienības ražošanas nozares ražošanas un pārdošanas apjoma samazināšanās nebūtu saistāma ar importu no Indonēzijas.
(95)
Izmeklēšana apliecināja, ka ražošanas apjoma samazināšanās no 2012./2013. finanšu gada līdz izmeklēšanas periodam patiešām sakrita ar ilgstošu ražošanas apturēšanu tehniskās apkopes veikšanai, tomēr tā tika veikta vienīgi ar nolūku samazināt lielo krājumu apjomu, kuru bija radījis pārdošanas apjoma samazinājums attiecīgā perioda iepriekšējos gados.
(96)
Tādējādi ražošanas un pārdošanas apjoma kritums bija sekas MNG importam par dempinga cenām no Indonēzijas un šis arguments būtu jānoraida.
(97)
Pēc informācijas izpaušanas kāda cita ieinteresētā persona atkārtoja apgalvojumu, ka kaitējumu izraisīja darbības apturēšana tehniskās apkopes veikšanai un ka nav svarīgi, vai šī darbības apturēšana ir bijusi vajadzīga. Minētā persona apgalvoja, ka būtu bijusi jāņem vērā vienīgi šīs darbības apturēšanas ietekme uz Savienības ražošanas nozares rentabilitāti.
(98)
Kā norādīts 95. un 96. apsvērumā, darbības apturēšana tehniskās apkopes veikšanai notika sakarā ar pārdošanas apjoma samazināšanos, kas savukārt notika sakarā ar importa palielināšanos par dempinga cenām no Indonēzijas. Tādējādi imports no Indonēzijas ir izraisījis darbības apturēšanu tehniskās apkopes veikšanai, un šo darbības apturēšanu tāpēc nevar ne vērtēt atsevišķi, ne arī uzskatīt par faktoru, kas pārtrauktu cēloņsakarību starp minēto importu un nodarīto kaitējumu. Tādēļ šis ieinteresētās personas apgalvojums tika noraidīts.
2.8.5. Indonēzijas rūpijas devalvācija
(99)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona norādīja, ka Indonēzijas rūpijas devalvācija laikā no 2012. gada janvāra līdz 2014. gada janvārim deva ražotājiem eksportētājiem salīdzinošas priekšrocības, kas nav saistītas ar to cenu noteikšanas lēmumiem. Šī persona apgalvoja, ka būtu jāizmeklē šā faktora ietekme.
(100)
Attiecībā uz to tiek atgādināts, ka importa par dempinga cenām iespējamā ietekme uz Savienības ražošanas nozares cenām tiek izmeklēta, nosakot galvenokārt tādus faktorus kā pārdošana par zemāku cenu, cenu samazināšanās un cenu pieauguma apturēšana. Šai nolūkā tiek salīdzinātas eksporta dempinga cenas un Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas, un reizēm, lai iegūtu salīdzināmus datus, var rasties nepieciešamība konvertēt kaitējuma aprēķināšanai izmantotās eksporta cenas citā valūtā. Tādējādi valūtu maiņas kursu izmantošana šajā sakarā tikai nodrošina iespēju noteikt salīdzināmas cenu atšķirības. Tādējādi ir acīmredzami, ka valūtas maiņas kurss nav uzskatāms par faktoru, kas būtu nodarījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, jo tas nav nodalāms no paša importa. Tāpēc arguments būtu jānoraida.
2.8.6. Secinājumi
(101)
Tā kā citas piezīmes par izejvielu izmaksu un citu izmaksu ietekmi netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 117. līdz 120. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
3. Secinājums par cēloņsakarību
(102)
Tā kā citas piezīmes par cēloņsakarību netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 121. līdz 125. apsvērumā izdarītie secinājumi.
F. SAVIENĪBAS INTERESES
1. Savienības ražošanas nozares intereses
(103)
Piezīmes par Savienības ražošanas nozares interesēm netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 127.-129. apsvērums.
2. Importētāju/tirgotāju intereses
(104)
Piezīmes par nesaistītu importētāju un tirgotāju interesēm netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 130.-132. apsvērums.
3. Lietotāju intereses
(105)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāds lietotājs no jauna nāca klajā ar apgalvojumu, kurš jau aprakstīts pagaidu regulas 140. apsvērumā, proti - sagaidāms, ka MNG patēriņš Savienībā ievērojami palielināsies, jo īpaši sakarā ar fosfātu un citu fosfora savienojumu aizliegumu ES, kurus aizstāšot nepārtikas nozarē izmantotais MNG. Tāpat šis lietotājs norādīja, ka Savienības ražošanas nozarei nav pietiekamas jaudas, lai apmierinātu palielinātu pieprasījumu Savienības tirgū. Šis lietotājs arī apgalvoja, ka patēriņa pieaugums dotu labumu Savienības ražošanas nozarei, kura varētu palielināt savu pārdošanas apjomu. Tas pats lietotājs arī atkārtoja apgalvojumu, ka nebūs pietiekami daudz alternatīvu piegādes avotu, sevišķi tādēļ, ka ražotāji citās trešās valstīs ietilpst tajā pašā uzņēmumu grupā, kur Savienības ražošanas nozare, un tādēļ neapgādā Savienības tirgu.
(106)
Kā norādīts pagaidu regulas 141. apsvērumā, ir grūti paredzēt, kā jaunais Savienības regulējums attiecībā uz fosfātu un fosfora savienojumu aizliegumu ietekmēs Savienības ražošanas nozari. Ieinteresētā persona nesniedza informāciju vai pierādījumus par to, vai un kādā mērā tas palielinās pieprasījumu pēc MNG Savienībā.
(107)
Izmeklēšana apliecināja, ka Savienības ražošanas nozarei ir neizmantota jauda un ka tā spētu palielināt ražošanas apjomu un vismaz daļēji apmierināt lielāku pieprasījumu Savienības tirgū. Kopējā Savienības ražošanas jauda izmeklēšanas periodā pārsniedza kopējo patēriņu Savienībā.
(108)
Attiecībā uz alternatīviem piegādes avotiem, kā jau minēts pagaidu regulas 147. apsvērumā, izmeklēšanā atklājās, ka MNG tiek ražots vairākās trešās valstīs. Attiecīgā perioda sākumā, proti, 2010./2011. finanšu gadā, importa no citām trešām valstīm (piemēram, Brazīlijas, Vjetnamas un Korejas) tirgus daļa bija ievērojama un tā samazinājās tikai tad, kad pieauga imports par zemām cenām no Indonēzijas. Tāpat izmeklēšanā atklājās, ka vairākās trešās valstīs ir piegādātāji, kas neietilpst tajā pašā uzņēmumu grupā, kur Savienības ražošanas nozare. Imports no citām trešām valstīm varētu atsākties, ja tiktu atjaunoti līdzvērtīgi konkurences nosacījumi Savienības tirgū.
(109)
Tāpēc attiecīgie argumenti būtu jānoraida.
(110)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas tā pati ieinteresētā persona atkārtoja apgalvojumu, ka pieprasījums pēc MNG Savienībā ievērojami palielināsies sakarā ar gaidāmo fosfātu aizliegumu un ka Savienības ražošanas nozare nespēs apmierināt šo pieaugošo Savienības pieprasījumu. Tomēr šī persona nesniedza nekādu jaunu informāciju vai konkrētus pierādījumus, tādēļ apgalvojums tika noraidīts.
(111)
Pēc informācijas galīgās izpaušanas tā pati ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā MNG izmaksu procentuālo daudzumu mazgāšanas līdzekļu kopējās izmaksās. Tomēr šī ieinteresētā persona nesniedza nekādus jaunus elementus, kas būtu pretrunā pagaidu regulas 138. un 139. apsvērumā izklāstītajiem konstatējumiem, saskaņā ar kuriem pasākumu iespējamā ietekme uz šo uzņēmumu būs neliela. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(112)
Visbeidzot, tā pati ieinteresētā persona norādīja, ka nav ņemtas vērā nepārtikas nozares un nepārtikas produktu lietotāju papildu izmaksas. Tomēr tā nesniedza nekādu jaunu informāciju vai konkrētus pierādījumus, tādēļ apgalvojums tika noraidīts.
(113)
Vēl kāds lietotājs norādīja, ka pret Indonēziju un Ķīnu noteikto pasākumu ietekme uz lietotājiem būtu jāskata kopā.
(114)
Abu pasākumu ietekme uz lietotājiem tika analizēta pagaidu regulas 147. apsvērumā jo īpaši saistībā ar alternatīvu piegādes avotu pieejamību. Kā norādīts 108. apsvērumā, minētā analīze liecināja, ka virknei trešo valstu ir potenciāls eksportēt MNG uz Savienību. Šīs trešās valstis arī ir darbojušās Savienības tirgū, pirms tajā lielos daudzumos ienāca imports no Indonēzijas par dempinga cenām.
(115)
Tika apgalvots, ka lietotāji nevar pārcelt ar antidempinga maksājumu radušās papildu izmaksas uz galapatērētājiem, jo Savienības gatavo pārtikas produktu tirgū valda liela konkurence.
(116)
Kā minēts pagaidu regulas 135.-137. apsvērumā, dzērienu un pārtikas nozarē kopējās to produktu izmaksās, kuri satur MNG un kurus ražo uzņēmumi, kas sadarbojās, MNG izmaksu daļa ir tikai apmēram 5 %. Tika konstatēts, ka šie uzņēmumi ir rentabli. Ieinteresētā persona nesniedza nekādu informāciju, kas būtu pretrunā šim konstatējumam. Tādēļ tiek apstiprināti pagaidu regulas 136. apsvērumā izdarītie secinājumi, ka pasākumu ietekme uz šiem uzņēmumiem būtu ierobežota un attiecīgais apgalvojums būtu jānoraida.
4. Izejvielu piegādātāju intereses
(117)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas divi piegādātāji apstrīdēja pagaidu regulas 143. apsvērumā izklāstīto secinājumu, norādot, ka Savienības ražošanas nozares izzušana ievērojami ietekmētu to darījumdarbību. Šie piegādātāji apgalvoja - tas, ka Savienības ražošanas nozare, iespējams, vairs neražotu MNG, ļoti negatīvi ietekmētu to darījumdarbību kopumā, jo cukura ražotnes neizbēgami saražo zināmu daudzumu cukura sīrupa un melases, kā galvenais pircējs ir Savienības ražošanas nozare. Ja cukurs šādā veidā paliktu nepārdots, tas ietekmētu attiecīgās ražotnes kopējo efektivitāti.
(118)
Tomēr šie apgalvojumi netika pamatoti, tāpēc tos nevarēja ņemt vērā.
5. Citi argumenti
(119)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona no jauna nāca klajā ar apgalvojumiem par Savienības ražošanas nozares dominējošo stāvokli, norādot - ar pasākumu noteikšanu MNG Savienības ražošanas nozarei būtu salīdzinošas priekšrocības Savienības tirgū. Tomēr šo apgalvojumu pamatojumam netika sniegti nekādi jauni pierādījumi. Tādēļ tiek apstiprināti pagaidu regulas 145. apsvērumā izdarītie secinājumi un attiecīgais apgalvojums būtu jānoraida.
6. Secinājums par Savienības interesēm
(120)
Tā kā citas piezīmes par Savienības interesēm netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 126. līdz 148. apsvērumā izdarītie secinājumi.
G. GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
1. Kaitējuma novēršanas līmenis (kaitējuma starpība)
(121)
Pēc informācijas pagaidu izpaušanas kāda ieinteresētā persona apstrīdēja mērķa peļņu, kas tika izmantota kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanai, kā norādīts pagaidu regulas 151. apsvērumā. Šī persona norādīja, ka peļņas procents 3-5 % apmērā pirms nodokļiem būtu saprātīgs un ar tirgu saistīts peļņas līmenis, ņemot vērā divās Āzijas valstīs strādājošu MNG ražotāju gūto neto peļņas procentu pirms nodokļiem 2013. gadā.
(122)
Peļņas procents, kas tika izmantots kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanai, atbilst tam peļņas procentam, kuru Savienības ražošanas nozare varētu pamatoti sagaidīt normālos konkurences apstākļos. Kā minēts pagaidu regulas 151. apsvērumā, Indonēzijas izcelsmes importa par dempinga cenām sekas iestājās vien attiecīgā perioda trešajā gadā. Tādēļ tika uzskatīts par pamatotu peļņas procentu noteikt, pamatojoties uz pirmajiem diviem attiecīgā perioda gadiem.
(123)
Tā kā citas piezīmes par kaitējuma novēršanas līmeni netika saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 150. līdz 152. apsvērumā izdarītie secinājumi.
2. Galīgie pasākumi
(124)
Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, un saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu attiecīgā ražojuma importam būtu jānosaka galīgie antidempinga pasākumi dempinga starpības līmenī saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu. Šajā gadījumā pēc informācijas pagaidu izpaušanas viena ražotāja eksportētāja individuālā maksājuma likme ir pārskatīta, jo, nosakot tā eksporta cenu, tika izslēgti daži darījumi.
(125)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek noteikta šāda maksājumu likme:
Valsts
Uzņēmums
Dempinga starpība
(%)
Kaitējuma starpība
(%)
Galīgais antidempinga maksājums
(%)
Indonēzija
PT. Cheil Jedang, Indonēzija
7,2
[24,9-40,2]
7,2
Indonēzija
PT. Miwon, Indonēzija
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonēzija
Visi pārējie uzņēmumi
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(126)
Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājumu likmes piemēro tikai tāda attiecīgā ražojuma importam, kura izcelsme ir attiecīgajā valstī un ko ražojušas konkrēti minētās juridiskās personas. Uz importēto attiecīgo ražojumu, kuru ražojis kāds cits, šīs regulas rezolutīvajā daļā konkrēti ar tā nosaukumu un adresi neminēts uzņēmums, tostarp struktūras, kas ir saistītas ar konkrēti minētajiem uzņēmumiem, būtu jāattiecina maksājuma likme, kura piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”. Tām nebūtu jāpiemēro individuālās antidempinga maksājuma likmes.
(127)
Uzņēmums var pieprasīt piemērot šīs individuālās antidempinga maksājuma likmes, ja tas pēc tam maina nosaukumu. Šāds pieprasījums adresējams Komisijai (4). Pieprasījumā jāietver visa attiecīgā informācija, kas apliecina, ka nosaukuma maiņa neietekmē uzņēmuma tiesības izmantot tam piemērojamo maksājuma likmi. Ja uzņēmuma nosaukuma maiņa neietekmē uzņēmuma tiesības izmantot tam piemērojamo maksājuma likmi, paziņojums par nosaukuma maiņu tiks publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
(128)
Lai mazinātu pasākumu apiešanas risku, kas ir saistīts ar maksājumu likmju lielo atšķirību, ir vajadzīgi īpaši pasākumi, lai nodrošinātu individuālo antidempinga maksājumu piemērošanu. Uzņēmumiem, uz kuriem attiecas individuālie antidempinga maksājumi, dalībvalstu muitas dienestiem jāuzrāda derīgs rēķins. Rēķinam ir jāatbilst pielikumā minētajām prasībām. Uz importu, kuram nav pievienots šāds rēķins, attiecina antidempinga maksājumu, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(129)
Lai pareizi piemērotu antidempinga maksājumus, antidempinga maksājumu visiem pārējiem uzņēmumiem piemēros ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas šajā izmeklēšanā nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kas izmeklēšanas periodā neeksportēja uz Savienību.
3. Pagaidu maksājumu galīgā iekasēšana
(130)
Ņemot vērā konstatētās dempinga starpības un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma apmēru, būtu galīgi jāiekasē summas, kas nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu.
(131)
Atbilstīgi pamatregulas 15. panta 1. punktam izveidotā komiteja atzinumu nesniedza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo antidempinga maksājumu tāda mononātrija glutamāta importam, ko pašlaik klasificē ar KN kodu ex 2922 42 00 (Taric kods 2922420010) un kā izcelsme ir Indonēzijā.
2. Galīgā antidempinga maksājuma likme, kuru piemēro neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas tam ražojumam, kas aprakstīts 1. punktā un ko ražo tabulā uzskaitītie uzņēmumi, ir šāda:
Uzņēmums
Galīgais antidempinga maksājums (%)
Taric papildu kods
PT. Cheil Jedang, Indonēzija
7,2
B961
PT. Miwon, Indonēzija
13,3
B962
Visi pārējie uzņēmumi
28,4
B999
3. Individuālās antidempinga maksājuma likmes, kas noteiktas 2. punktā minētajiem uzņēmumiem, piemēro, ja dalībvalstu muitas iestādēm tiek uzrādīts derīgs rēķins, kurš atbilst pielikumā izklāstītajām prasībām. Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” noteikto maksājuma likmi.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Galīgi iekasē summas, kas nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumiem atbilstīgi Īstenošanas regulai (ES) Nr. 904/2014.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2015. gada 21. janvārī