РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 30. oktobris)
par Japānas reglamentējošo noteikumu līdzvērtību attiecībā uz tām prasībām centrālajiem darījumu partneriem, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu starpniekiem un darījumu reģistriem
(2014/752/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (EK) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (1) un jo īpaši tās 25. panta 6. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. pantā izklāstītās centrālo darījumu partneru (“CCP”), kas veic uzņēmējdarbību trešās valstīs, atzīšanas procedūra ļauj CCP, kas veic uzņēmējdarbību un ir saņēmuši atļauju trešās valstīs, kuru regulatīvie standarti ir līdzvērtīgi tiem, kuri noteikti minētajā regulā, sniegt tīrvērtes pakalpojumus tīrvērtes dalībniekiem vai tirdzniecības vietām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā. Tādējādi tajā paredzētā atzīšanas procedūra un lēmums par līdzvērtību palīdz sasniegt Regulas (ES) Nr. 648/2012 galveno mērķi, proti, samazināt sistēmisko risku, paplašinot drošu un stabilu CCP izmantošanu, lai veiktu ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumu tīrvērti, tostarp arī tad, ja minētie CCP veic uzņēmējdarbību un ir saņēmuši atļauju trešā valstī.
(2)
Lai trešās valsts tiesisko režīmu varētu uzskatīt par līdzvērtīgu Savienības tiesiskajam režīmam attiecībā uz CCP, piemērojamo juridisko un uzraudzības noteikumu sasniegtajam rezultātam pēc būtības vajadzētu būt līdzvērtīgam Savienības prasībām attiecībā uz regulatīvajiem mērķiem, ko ar to sasniedz. Tāpēc šīs līdzvērtības novērtēšanas mērķis ir pārliecināties, ka Japānas juridiskie un uzraudzības noteikumi nodrošina, ka CCP, kas veic uzņēmējdarbību un ir saņēmuši atļauju Japānā, nerada tīrvērtes dalībniekiem un tirdzniecības vietām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, lielāku risku, nekā tiem radītu CCP, kas saņēmuši atļauju Savienībā, un līdz ar to nerada nepieļaujamus sistēmiskā riska līmeņus Savienībā.
(3)
Komisija 2013. gada 1. septembrī saņēma Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes (“EVTI”) tehnisko konsultāciju par juridiskajiem un uzraudzības noteikumiem, ko piemēro CCP, kas veic uzņēmējdarbību Japānā. Papildinājums šai konsultācijai tika saņemts 2014. gada 27. janvārī. Tehniskajā konsultācijā tika konstatētas vairākas atšķirības starp juridiski saistošajām prasībām, kas tiek piemērotas jurisdikcijas līmenī CCP Japānā, un juridiski saistošajām prasībām, kuras piemēro CCP saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012. Tomēr šis lēmums pamatojas ne tikai uz to juridiski saistošo prasību salīdzinošu analīzi, kuras tiek piemērotas CCP Japānā, bet arī uz minēto prasību novērtējuma iznākumu, ņemot vērā riska mazināšanas līmeni, ko ar tām sasniedz.
(4)
Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktu ir jāizpilda trīs nosacījumi, lai noteiktu, vai trešās valsts juridiskie un uzraudzības noteikumi attiecībā uz CCP, kas saņēmuši atļauju tajā, ir līdzvērtīgi noteikumiem, kas paredzēti minētajā regulā.
(5)
Saskaņā ar pirmo nosacījumu trešā valstī atļauju saņēmušajiem CCP jāizpilda juridiski saistošās prasības, kas ir līdzvērtīgas prasībām, kuras noteiktas Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā.
(6)
Japānas juridiski saistošās prasības attiecībā uz Japānā atļauju saņēmušajām tīrvērtes organizācijām (“CO”) ietver 2006. gada Likumu par finanšu instrumentiem un biržu (“FIEA”), ar ko izveido tādu organizāciju uzraudzības sistēmu, kas veic vērtspapīru un atvasināto finanšu instrumentu tīrvērti, un 2009. gada Preču atvasināto instrumentu likumu (“CDA”), kas nodrošina tādu organizāciju uzraudzības sistēmu, kas veic preču atvasināto instrumentu tīrvērti. Šis lēmums attiecas tikai uz režīmu, kurš paredzēts FIEA.
(7)
FIEA paredzēts, ka, pirms piešķirt licenci, lai varētu veikt tīrvērtes darbības, Japānas premjerministram jābūt pārliecinātam, ka CO ir darījumdarbības noteikumi - tīrvērtes organizācijas iekšējie noteikumi un procedūras, kas atbilst piemērojamajiem normatīvajiem aktiem; ka CO finansiālais stāvoklis ir pietiekami labs, lai veiktu finanšu instrumentu tīrvērti; ka prognozes par ienākumiem un izdevumiem, kas attiecas uz CO darījumdarbību, ir labvēlīgas; ka CO darbiniekiem ir pietiekamas zināšanas un pieredze, lai pienācīgi un droši veiktu finanšu instrumentu tīrvērti; un ka CO struktūra un sistēma ir pietiekami attīstīta, lai varētu pienācīgi veikt norēķinus. Saskaņā ar FIEA 194. panta 7. punkta 1. apakšpunktu premjerministrs deleģē Japānas Finanšu pakalpojumu aģentūras (JFSA) komisāram pilnvaras, kas piešķirtas saskaņā ar FIEA. Tādēļ JFSA komisāra pienākums ir piešķirt licenci tīrvērtes veikšanai.
(8)
Turklāt 2013. gada decembrī JFSA publicēja Visaptverošas pamatnostādnes par finanšu tirgus infrastruktūru uzraudzību (“pamatnostādnes”), kurās ir detalizēti izklāstīta uzraudzības sistēma attiecībā uz finanšu tirgus infrastruktūrām, tostarp CO, un jo īpaši tas, kādā veidā CO ir jāievēro FIEA. Pamatnostādnes tiek īstenotas CO iekšējos noteikumos un procedūrās.
(9)
Tādējādi Japānas juridiski saistošās prasības ietver divu līmeņu struktūru. Pamatprincipos, kas CO noteikti FIEA (“primārie noteikumi”), paredzēti augsta līmeņa standarti, kas CO jāievēro, lai saņemtu licenci tīrvērtes pakalpojumu sniegšanai Japānā. Minētie primārie noteikumi ietver juridiski saistošo prasību pirmo līmeni Japānā. Lai pierādītu, ka primārie noteikumi ir izpildīti, CO ir jāiesniedz JFSA komisāram iekšējie noteikumi un procedūras apstiprināšanai. Minētie iekšējie noteikumi un procedūras ietver Japānas juridiski saistošo prasību otro līmeni; tajā norāda obligāto informāciju par veidu, kā pieteikuma iesniedzēja CO izpilda minētos standartus saskaņā ar pamatnostādnēm. Turklāt CO iekšējos noteikumos un procedūrās ir iekļauti papildu noteikumi, kas papildina primāros noteikumus. Ja JFSA komisārs ir apstiprinājis minētos iekšējos noteikumus un procedūras, tie CO kļūst juridiski saistoši. Tāpēc minētie noteikumi veido to juridisko un uzraudzības noteikumu neatņemamu sastāvdaļu, kuri jāievēro CCP, kas veic uzņēmējdarbību Japānā. Ja netiek ievēroti primārie noteikumi vai CO iekšējie noteikumi un procedūras, JFSA komisārs ir pilnvarots veikt administratīvus pasākumus, kas vērsti pret CO, tostarp dot rīkojumus, lai uzlabotu darījumdarbības operācijas vai pilnībā vai daļēji atsauktu CO licenci.
(10)
Primārie noteikumi, kurus piemēro CO un kurus papildina CO iekšējie noteikumi un procedūras, nodrošina rezultātus, kas pēc būtības ir līdzvērtīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā iekļauto noteikumu ietekmei. Konkrēti juridiski saistošajās prasībās, ko piemēro CO, attiecībā uz saistību neizpildes gadījumu skaitu, kas jāsedz ar kopējiem finanšu resursiem, noteikts, ka CO ir jāveic tīrvērte vairāk nekā 95 % no apjoma, kam veikta tīrvērte Japānā, lai segtu vismaz to divu tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildi, ar kuriem tām ir vislielākie riska darījumi, ārkārtējos, taču iespējamos tirgus apstākļos (“sedz 2 princips”). Minētā prasība nodrošina līdzvērtīgu riska mazināšanas pakāpi, kādu nodrošina ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā iekļautajām prasībām, tādēļ tā būtu jāuzskata par līdzvērtīgu.
(11)
Juridiski saistošajās prasībās, ko piemēro CO, attiecībā uz likviditātes risku noteikts, ka CO ir jāveic tīrvērte vairāk nekā 95 % no apjoma, kam veikta tīrvērte Japānā, lai piemērotu “sedz 2 principu”. Minētā prasība nodrošina līdzvērtīgu riska mazināšanas pakāpi, kādu nodrošina ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā iekļautajām prasībām, tāpēc tā būtu jāuzskata par līdzvērtīgu. Visbeidzot, juridiski saistošās prasības, ko piemēro visām CO, attiecībā uz darbības nepārtrauktību, nodrošinājumu, ieguldījumu politiku, norēķinu risku, nodalīšanu un pārnesamību, sākotnējo maržu aprēķināšanu un pārvaldību, tostarp organizatoriskās prasības, prasības attiecībā uz augstākā līmeņa vadītājiem, riska komiteju, dokumentācijas glabāšanu, būtisku līdzdalību, kompetentajai iestādei nosūtīto informāciju, interešu konfliktiem, ārpakalpojumu izmantošanu un darījumdarbības veikšanu, nodrošina būtiskus rezultātus, kas ir līdzvērtīgi Regulā (ES) Nr. 648/2012 izklāstītajiem rezultātiem, tāpēc prasības būtu jāuzskata par līdzvērtīgām.
(12)
Tādēļ Komisija secina, ka Japānas juridiskie un uzraudzības noteikumi nodrošina to, ka Japānā atļauju saņēmušās CO izpilda juridiski saistošās prasības, kas ir līdzvērtīgas prasībām, kuras noteiktas Regulas (ES) Nr. 648/2012 IV sadaļā.
(13)
Saskaņā ar otro nosacījumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktam Japānas juridiskajos un uzraudzības noteikumos attiecībā uz CCP, kas Japānā ir saņēmuši atļauju, ir jāparedz minēto CCP pastāvīga efektīva uzraudzība un prasību izpilde.
(14)
JFSA ir atbildīga par finanšu tirgus infrastruktūru uzraudzību. Izmantojot uzraudzības un uz riska analīzi balstītas pārbaudes procedūras, tostarp prudenciālo prasību testēšanu, JFSA pastāvīgi pārrauga, kā CO ievēro riska pārvaldības prasības. Konkrēti JFSA var pieprasīt CO sniegt informāciju, ziņojumus un citus materiālus par to darījumdarbību un pārbaudīt CO darījumdarbību, dokumentāciju un grāmatvedību. Tā novērtē arī, kā CO izpilda pienākumus. Minēto pārbaužu rezultātā top ziņojums, kurā tiek iekļauta informācija par visiem trūkumiem. JFSA rīcībā ir dažādi pasākumi, lai nodrošinātu, ka CO pienācīgi risina visas konstatētās problēmas, tostarp pieprasot, lai CO rakstiski pierādītu, ka šādas problēmas ir savlaicīgi novērstas. JFSA rīcībā ir papildu instrumenti, lai nodrošinātu atbilstību, tostarp iespēja dot rīkojumus, lai uzlabotu darījumdarbību, un panākt šo rīkojumu izpildi. JFSA var arī pilnībā vai daļēji atsaukt CO licenci.
(15)
Tāpēc Komisija secina, ka Japānas juridiskajos un uzraudzības noteikumos attiecībā uz CCP, kas saņēmuši atļauju Japānā, paredzēta CCP pastāvīga efektīva uzraudzība un prasību izpilde.
(16)
Saskaņā ar trešo nosacījumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktam Japānas juridiskajos un uzraudzības noteikumos ir jābūt iekļautai efektīvai līdzvērtīgai sistēmai tādu CCP atzīšanai, kuri saņēmuši atļauju saskaņā ar trešo valstu tiesiskajiem režīmiem (“trešās valsts CCP”).
(17)
Trešās valsts CCP var pieteikties uz “ārvalsts CCP” licenci, kas ļauj tiem sniegt tādus pašus pakalpojumus Japānā kā tie, kurus tiem atļauts sniegt trešā valstī. Kritēriji, kurus piemēro trešās valsts CCP, kas iesniedz licences pieteikumu, ir līdzīgi kritērijiem, kurus piemēro, lai licencētu Japānas tīrvērtes organizācijas. Konkrēti pieteikuma iesniedzējam trešās valsts CCP, pamatojoties uz piemērojamiem juridiskajiem un uzraudzības noteikumiem trešā valstī, vajadzētu būt pietiekamiem finanšu resursiem, pietiekamām zināšanām un pieredzējušiem darbiniekiem, kā arī pietiekamai sistēmai un struktūrai, lai pienācīgi un droši veiktu tīrvērtes darbības. Turklāt trešās valsts CCP ir atbrīvoti no dažām prasībām, kuras piemēro vietējiem CCP, kas saņēmuši atļauju Japānā, ja tādas ārvalstu iestādes tiem ir piešķīrušas līdzvērtīgu licenci, ar kurām JFSA ir noslēgusi sadarbības nolīgumus.
(18)
Tāpēc būtu jāuzskata, ka Japānas juridiskie un uzraudzības noteikumi nodrošina efektīvu līdzvērtīgu sistēmu, kas paredzēta trešās valsts CCP atzīšanai.
(19)
Tādējādi var uzskatīt, ka Japānas juridiskajos un uzraudzības noteikumos attiecībā uz CO ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punktā paredzētie nosacījumi, un minētie juridiskie un uzraudzības noteikumi būtu jāuzskata par līdzvērtīgiem Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktajām prasībām. Komisijai, kuru informē EVTI, būtu jāturpina uzraudzīt, kā mainās Japānas juridiskie un uzraudzības noteikumi attiecībā uz CCP un kā tiek izpildīti nosacījumi, uz kuru pamata ir pieņemts šis lēmums.
(20)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Eiropas Vērtspapīru komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 6. punkta vajadzībām Japānas juridiskie un uzraudzības noteikumi, kurus veido 2006. gada Likums par finanšu instrumentiem un biržu, ko papildina Visaptverošās pamatnostādnes par finanšu tirgus infrastruktūru uzraudzību, un kurus piemēro tīrvērtes organizācijām (“CO”), kas ir saņēmušas atļauju Japānā, tiek uzskatīti par līdzvērtīgiem Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktajām prasībām.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2014. gada 30. oktobrī