РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 май 2014 година
за предоставяне на поисканата от Нидерландия дерогация в съответствие с Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер С(2014) 3103)
(само текстът на нидерландски език е автентичен)
(2014/291/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално точка 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва на хектар годишно, е различно от определеното в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства осъществяването на целите, посочени в член 1 от същата директива, и да бъде обосновано посредством обективни критерии, като например в настоящия случай, дълги вегетационни периоди и култури с висока степен на усвояване на азот.
(2)
На 8 декември 2005 г. Комисията прие Решение 2005/880/ЕО (2), с което разреши прилагането при определени условия на оборски тор от тревопасен добитък до 250 kg азот на хектар годишно в стопанства, в които най-малко 70 % от територията е заета от пасища.
(3)
На 5 февруари 2010 г. Комисията прие Решение 2010/65/ЕС (3), с което се изменя Решение 2005/880/ЕО и се удължава срокът на действие на дерогацията до 31 декември 2013 г.
(4)
Предоставената с него дерогация засяга 21 752 стопанства през 2012 г., които обхващат 46 % от общата нетна земеделска площ.
(5)
На 22 януари 2014 г. Нидерландия подаде до Комисията искане за подновяване на дерогацията съгласно точка 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО.
(6)
В съответствие с член 3, параграф 5 от Директива 91/676/ЕИО Нидерландия прилага програма за действие на цялата си територия.
(7)
Нормативните актове на Нидерландия, с които се прилага Директива 91/676/ЕИО, включват стандарти за торенето както по отношение на азота, така и на фосфатите.
(8)
Предоставените от Нидерландия данни за периода 2008-2011 г. сочат увеличение на броя на свинете със 7 %, а на домашните птици - с 8 % спрямо периода 2004-2007 г. Броят на едрия рогат добитък, овцете и козите се е запазил непроменен. Компетентните органи в Нидерландия са определили ограничения за броя на свинете и домашните птици, обвързани с поетия ангажимент, че производството на оборски тор, изразено както чрез азотното съдържание, така и чрез фосфорното, няма да нарасне над нивото от 2002 г. Освен това от януари 2015 г. компетентните органи в Нидерландия следва да предприемат необходимите мерки, така че да се преработва целесъобразен дял от излишъка от оборски тор от млечния сектор. Посочените мерки са необходими, за да се гарантира, че прилагането на действащата в момента дерогация няма да доведе до допълнителна интензификация.
(9)
През периода 2008-2011 г. са използвани 344 хиляди тона азот от оборски тор, като се отбелязва лек спад в сравнение с периода 2004-2007 г. Използването на химически азотни торове през периода 2008-2011 г. е намаляло с около 18 % в сравнение с периода 2004-2007 г. През периода 2008-2011 г. излишъкът от фосфор възлиза на 16 хиляди тона, като се отбелязва спад от 51 % в сравнение с периода 2004-2007 г.
(10)
Климатът в Нидерландия се характеризира с равномерно разпределение на валежите през цялата година и с относително тесни годишни температурни разлики, което позволява дълъг вегетационен период на тревата - 250 дни годишно.
(11)
Информацията, която органите на Нидерландия са предоставили в контекста на предоставената с Решение 2010/65/ЕС дерогация, сочи, че дерогацията не е довела до влошаване на качеството на водите. Докладът на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Директива 91/676/ЕИО за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, основан на докладите на държавите членки за периода 2008-2011 г., показва, че в Нидерландия по отношение на подземните води около 88 % от мониторинговите станции имат средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в 79 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. Данните от мониторинга сочат тенденция на спад в концентрацията на нитратите в подземните води в сравнение с предишния период на докладване (2004-2007 г.). По отношение на повърхностните води 98 % от мониторинговите станции имат средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в над 92 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. Повечето пунктове за мониторинг на повърхностните води показват непроменена или намаляваща тенденция при концентрацията на нитрати. Годишният излишък от азот и фосфор в почвите бе намален основно чрез намаляване на влагането на оборски и минерални торове поради непрекъснатото намаляване на стандартите за прилагане на азот и фосфор, заложени в програмите за действие на Нидерландия. През отчетния период 2008-2011 г. всички пресни и преходни води са класифицирани като еутрофицирани или хипертрофицирани.
(12)
След като разгледа искането, подадено от Нидерландия на 22 януари 2014 г., и взе предвид програмата за действие, информацията относно качеството на водите и опита, натрупан от предоставената с Решение 2010/65/ЕС дерогация, както и от дерогациите, действащи в други държави членки, Комисията смята, че условията за предоставяне на дерогация трябва да бъдат променени. Съответно Комисията смята, че в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху южни и централни песъчливи почви и върху льосови почви, както е посочено в програмата за действие, може да се разреши използването на оборски тор от тревопасен добитък, съответстващо на 230 kg азот на хектар годишно. Количеството 250 kg азот на хектар годишно може да бъде разрешено само в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху други видове почви. Комисията смята, че това няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при положение че се спазват някои строги условия.
(13)
Тези условия включват въвеждане на схеми за наторяване за всяка отделна ферма, документирането на практиките на торене в отчети за наторяването, периодични анализи на почвата, зелена покривка през зимата след отглеждането на царевица, специални разпоредби за разораването на тревните площи, ненаторяване преди разораването на тревните площи, коригиране на торенето с цел отчитане на приноса на бобовите култури, неприлагане на фосфати от изкуствени торове и засилен контрол. С тези условия се цели осигуряването на наторяване в зависимост от нуждите на насажденията и намаляване и предотвратяване на загубите на азот и фосфор във водите.
(14)
Предоставената от Нидерландия информация сочи, че количеството оборски тор от тревопасен добитък, съответстващо на 230 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху южни и централни песъчливи почви и върху льосови почви, както е посочено в програмата за действие, и на 250 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху други видове почви, е обосновано посредством обективни критерии като нетно количество валежи, дълъг вегетационен период и високи добиви на трева с висока степен на усвояване на азот.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО.
(16)
С Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (4) се предвижда всеобхватен трансграничен подход по отношение на опазването на водите, организиран около районите на речните басейни, чиято цел е до 2015 г. да се постигне добро състояние на европейските водни обекти. Намаляването на количеството на хранителните вещества е неразделна част от тази цел. Предоставянето на дерогация съгласно настоящото решение не засяга разпоредбите на Директива 2000/60/ЕО и не изключва възможността да са необходими допълнителни мерки, за да се спазят произтичащите от нея задължения.
(17)
С Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 г. за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE) (5) се определят общите правила за създаването на Инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност за целите на общностните политики в областта на околната среда и политиките или дейностите, които могат да окажат влияние върху околната среда. Когато е приложимо, пространствената информация, събрана в контекста на посочената дерогация, следва да отговаря на разпоредбите, предвидени в директивата. С цел да се намали административната тежест и да се подобри съгласуваността на данните, когато събира данните, необходими съгласно настоящата дерогация, Нидерландия следва да използва по целесъобразност информацията, генерирана в рамките на интегрираната система за администриране и контрол, създадена в съответствие с дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Нидерландия с писмо от 22 януари 2014 г. с цел да се разреши ежегодното прилагане върху почвата на по-голямо количество оборски тор от тревопасен добитък от предвиденото в приложение III, точка 2, буква а) от Директива 91/676/ЕИО, се предоставя при условията, определени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение:
1.
„пасищно стопанство“ означава всяко стопанство, в което поне 80 % от площта за наторяване е затревена;
2.
„тревопасен добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, кози и коне, магарета, елени и водни биволи;
3.
„селскостопанска земя“ означава теренът, който стопанинът притежава, наел е под аренда или управлява съгласно писмен индивидуален договор и за чието управление носи пряка отговорност.
4.
„трева“ означава постоянно пасище или временно пасище на по-малко от пет години.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа към пасищните стопанства при условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Годишно заявление и поемане на ангажимент
1. Всяка година стопаните, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Торене с оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от тревопасни животни, с което почвата в пасищните стопанства се наторява ежегодно, включително от самите животни, не надвишава количеството оборски тор, съдържащо 230 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху песъчливи почви в южни и централни части и върху льосови почви, както е посочено в програмата за действие, и 250 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху други видове почви, при положение че се спазват условията, предвидени в параграфи 2-9.
2. Общите вложени количества азот и фосфати съответстват на потребностите от хранителни вещества на културите и на доставеното количество от почвата. Общите вложени количества азот и фосфати не надвишават стандартите за максимално прилагане, определени в програмата за действие.
3. Използването на фосфати от химични торове не е разрешено в стопанства, които се ползват от дерогацията съгласно настоящото решение.
4. За всяка селскостопанска земя се води план за наторяване, в който се описва сеитбооборотът на селскостопанската земя и планираното прилагане на оборски тор и други азотни и фосфатни торове. Този план се изготвя в стопанството за всяка календарна година, като през първата година срокът е най-късно до месец юни, а през следващите - месец февруари.
5. Планът за наторяване съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на помещенията за животните и системата за съхранение на тора, включително обема на наличните съоръжения за съхранение на оборски тор;
б)
изчисление на произвежданите в стопанството азот (без загубите в помещенията за животните и при складирането на тора) и фосфор от оборски тор;
в)
плана за сеитбооборота, в който трябва да се посочи площта на парцелите с трева и на парцелите с други насаждения, включително скица, показваща местоположението на отделните парцели;
г)
очакваните потребности на културите от азот и фосфор;
д)
количеството и вида на оборския тор, доставен на изпълнители по договори, който не е използван върху селскостопанската земя;
е)
количеството на внесения оборски тор, използван върху селскостопанската земя;
ж)
изчисление на приноса от минерализация на органични вещества, бобови растения и атмосферни утайки и количество азот, налично в почвата към момента, в който дадената култура започва да го използва в значителна степен;
з)
прилагане на азот и фосфор от оборски тор за всяко поле (парцели от стопанството с еднотипни култури и еднотипна почва);
и)
прилагане на азот чрез химически и други видове торове върху всеки парцел;
й)
изчисления с цел оценяване на съответствието със стандартите за прилагане на азот и фосфор.
Плановете се преработват най-късно до седем дни след настъпването на някаква промяна в селскостопанските практики, за да се осигури съответствие между тях и действителните селскостопански практики.
6. За всяка селскостопанска земя се води отчет за наторяването. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
7. В отчета за наторяването се посочва следното:
а)
площта на насажденията;
б)
броя и вида на добитъка;
в)
производството на оборски тор на животно;
г)
внесеното от стопанството количество торове;
д)
изнесеното от стопанството количество оборски тор, както и съответният получател;
8. За всяко пасищно стопанство, което се ползва от индивидуална дерогация, стопанинът приема, че заявлението и отчетът за наторяването могат да бъдат обект на проверка.
9. Във всяко стопанство, което се ползва от индивидуална дерогация, се извършват периодични анализи на съдържанието на азот и фосфор в почвата поне веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от стопанството, като се отчитат сеитбооборотът и почвените характеристики.
Анализът на съдържанието на азот по отношение на минералния азот и на параметрите за оценяване на приноса на азот от минерализация на органични вещества се извършва за всяка хомогенна площ от стопанството след разораване на пасищата.
По отношение на анализа, посочен в първа и втора алинея, се изисква минимум един анализ на пет хектара земя.
10. Оборски тор не се разпръсква през есента преди култивирането на тревата.
Член 6
Растителна покривка на почвата
1. Стопаните, които се ползват от дерогация съгласно настоящото решение, затревяват 80 % или повече от площта за наторяване в своите стопанства.
2. Освен това стопаните, които се ползват от дерогация съгласно настоящото решение, изпълняват следните мерки:
а)
върху песъчливи и льосови почви тревата или другите култури, които осигуряват покривка на почвата през зимата, се засаждат след царевицата, за да се намали потенциала за проникване в почвата;
б)
междинните култури не се орат преди 1 февруари, за да се осигури постоянна растителна покривка на обработваемата площ с цел възстановяване на есенните подпочвени загуби на нитрати и ограничаване на зимните загуби;
в)
тревата върху песъчливи и льосови почви се оре само през пролетта;
г)
след разораването на тревата върху всички видове почва незабавно се засажда култура с високо потребление на азот, а наторяването се извършва въз основа на анализ на почвеното съдържание по отношение на минералния азот и други параметри, които дават ориентир за оценка на освобождаването на азот от минерализация на органични вещества в почвата; както и
д)
ако сеитбооборотът включва бобови или други растения, които усвояват атмосферния азот, наторяването се намалява съобразно това обстоятелство.
3. Чрез дерогация от буква в) разораването на тревата се разрешава през есента с цел засаждане на цветни луковици.
Член 7
Мерки във връзка с производството на оборски тор
Националните органи в Нидерландия предприемат необходимите мерки, така че производството на оборски тор в национален мащаб, изразено както чрез азотното съдържание, така и чрез фосфорното, да не нарасне над нивата от 2002 г. За целта действието на правата за производство на тор от свине и домашни птици остава в сила за срока на дерогацията съгласно настоящото решение.
Освен това компетентните органи в Нидерландия предприемат необходимите мерки, така че от януари 2015 г. да се преработва целесъобразен дял от излишъка от оборски тор от млечния сектор.
Член 8
Мониторинг
1. Във всяка община компетентният орган изготвя и актуализира ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, на добитъка и на земеделската земя, обхванати от индивидуална дерогация.
2. На местата за мониторинг, за които е дадена дерогация, се изгражда и поддържа мрежа за мониторинг за вземане на проби от почвените води, потоците и плитките подземни води.
3. Мрежата за мониторинг, която съответства на поне 300 стопанства, на които са дадени индивидуални дерогации, е представителна за всеки вид почва (глинеста, торфена, песъчлива и песъчливо-льосова), практиките за наторяване и сеитбооборота. Съставът на мрежата за мониторинг не може да се променя през целия период на прилагане на настоящото решение.
4. От проучванията и постоянните анализи за съдържанието на хранителни вещества се събира информация за местното земеползване, за сеитбооборота и за селскостопанските практики в стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация. Тази информация може да се използва за изчисляване по зададен модел на степента на проникване на нитрати в почвата и загубите на фосфор от площите, върху които се прилагат до 230 kg или 250 kg азот на хектар годишно от оборски тор от тревопасен добитък.
5. Чрез мрежата за мониторинг, която включва плитките подземни води, почвените води, дренажните води и потоците в стопанствата, които спадат към мрежата за мониторинг, се осигурява информация за концентрацията на нитрати и фосфор във водите, които напускат зоната на кореновите системи и навлизат в системата на подземните и повърхностните води.
6. Засиленият мониторинг на водите е насочен към селскостопанските водосборове в песъчливи почви.
Член 9
Проверки
1. Компетентният национален орган извършва административни проверки по отношение на всички стопанства, които се ползват от индивидуална дерогация, с цел оценка на съответствието с максималното количество от 230 kg или 250 kg азот на хектар годишно от оборски тор от тревопасни животни в стопанства с най-малко 80 % пасища, както и със стандартите за общото количество прилаган азот и фосфати и с условията за земеползване. Когато при извършената от националните органи проверка бъде установено, че условията, предвидени в членове 5 и 6, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. В зависимост от риска се изготвя програма на инспекциите, които следва да бъдат извършвани с подходяща честота, като се вземат предвид резултатите от проверките от предходните години и резултатите от общите проверки на случаен принцип на законодателството за прилагане на Директива 91/676/ЕИО, както и всякаква информация, която може да сочи несъответствие.
Административните проверки са насочени към най-малко 5 % от стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация по отношение на земеползването, броя на добитъка и производството на оборски тор.
В най-малко 7 % от стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация съгласно настоящото решение, се извършват инспекции на място по отношение на условията, определени в членове 5 и 6 от настоящото решение.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 10
Докладване
1. Всяка година най-късно до месец март компетентните органи представят на Комисията доклад, съдържащ следната информация:
а)
данни за наторяването във всички стопанства, които се ползват от индивидуална дерогация, в т.ч. информация за добивите и за видовете почва;
б)
тенденции в броя на животните за всяка категория добитък в Нидерландия и в стопанствата, които се ползват от дерогация;
в)
тенденции в производството на оборски тор в национален мащаб от гледна точка на азота и фосфатите в оборския тор;
г)
обобщение на резултатите от проверките, свързани с коефициентите на отделяне за оборски тор от свине и домашни птици на национално равнище;
д)
карти с процента на стопанствата, на добитъка и на земеделската земя, обхванати от индивидуални дерогации за всяка община съгласно посоченото в член 8, параграф 1;
е)
резултатите от мониторинга на водите, в т.ч. информация за тенденциите в качеството на водите за подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху тяхното качество;
ж)
информация за концентрацията на нитрати и фосфор във водите, които напускат зоната на кореновите системи и навлизат в системата на подземните и повърхностните води съгласно посоченото в член 8, параграф 5, и резултатите от засиления мониторинг на водите в селскостопанските водосборове в песъчливи почви съгласно посоченото в член 8, параграф 6;
з)
резултатите от проучванията на местното земеползване, сеитбооборота и селскостопанските практики и резултатите от изчисленията по зададен модел на степента на загуби на нитрати и фосфор от стопанства, които се ползват от индивидуална дерогация, съгласно посоченото в член 8, параграф 4;
и)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките на равнището на стопанството, както и информация за неспазващите условията стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и инспекциите на място, посочени в член 9.
2. Когато е приложимо, пространствените данни, включени в доклада, отговарят на разпоредбите на Директива 2007/2/ЕО. Когато е целесъобразно, при събирането на необходимите данни Нидерландия използва информацията, генерирана в рамките на интегрираната система за администриране и контрол, създадена в съответствие с дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 11
Прилагане
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 декември 2017 г.
Член 12
Адресат на настоящото решение е Кралство Нидерландия.
Съставено в Брюксел на 16 май 2014 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2014. gada 16. maijs),
ar ko Nīderlandei piešķir atkāpi, kuru tā pieprasījusi atbilstīgi Padomes Direktīvai 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti
(izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 3103)
(Autentisks ir tikai teksts nīderlandiešu valodā)
(2014/291/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvu 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (1), un jo īpaši tās III pielikuma 2. punkta trešo daļu,
tā kā:
(1)
Ja kūtsmēslu daudzums, ko dalībvalsts ir paredzējusi izmantot uz hektāru gadā, atšķiras no Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta otrās daļas pirmajā teikumā un a) apakšpunktā norādītā, minētais daudzums nosakāms tā, lai netiktu apdraudēta direktīvas 1. pantā minēto mērķu sasniegšana, un pamatojams ar objektīviem kritērijiem, kuri šajā gadījumā ir ilgs veģetācijas periods un kultūraugi, kam nepieciešams daudz slāpekļa.
(2)
Komisija 2005. gada 8. decembrī pieņēma Lēmumu 2005/880/EK (2), atļaujot izmantot ganību dzīvnieku mēslus apmērā, kas nepārsniedz 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 70 % zālaugu platību, ja tiek ievēroti daži nosacījumi.
(3)
Komisija 2010. gada 5. februārī pieņēma Lēmumu 2010/65/ES (3) par grozījumiem Lēmumā 2005/880/EK un atkāpes termiņa pagarināšanu līdz 2013. gada 31. decembrim.
(4)
Ar minēto lēmumu piešķirtā atkāpe 2012. gadā attiecās uz 21 752 saimniecībām, kuru platība veido 46 % no lauksaimniecībā izmantojamās zemes kopējās platības.
(5)
Nīderlande 2014. gada 22. janvārī iesniedza Komisijai lūgumu atjaunot atkāpi atbilstīgi Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta trešajai daļai.
(6)
Saskaņā ar Direktīvas 91/676/EEK 3. panta 5. punktu Nīderlande visā valsts teritorijā piemēro rīcības programmu.
(7)
Nīderlandes tiesību aktos, ar ko ievieš Direktīvu 91/676/EEK, ir noteiktas gan slāpekļa, gan fosfātu izkliedes normas.
(8)
Nīderlandes paziņotie dati par laikposmu no 2008. līdz 2011. gadam rāda, ka salīdzinājumā ar laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam cūku skaits ir pieaudzis par 7 %, bet mājputnu - par 8 %. Liellopu, aitu un kazu skaits palicis nemainīgs. Nīderlandes kompetentās iestādes ir noteikušas ierobežojumus attiecībā uz cūku un mājputnu skaitu, kā arī pienākumu nodrošināt, ka kūtsmēslu daudzums nepārsniegs 2002. gada līmeni ne slāpekļa, ne fosfora daudzuma ziņā. Turklāt no 2015. gada janvāra Nīderlandes kompetentās iestādes nodrošinās, ka tiek apstrādāta atbilstoša daļa no pārpalikušajiem kūtsmēsliem, kas radušies piena nozarē. Minētie pasākumi ir nepieciešami, lai nodrošinātu, ka pašreizējās atkāpes piemērošana neradīs lielāku intensifikāciju.
(9)
Pakaišu kūtsmēslu slāpekļa daudzums laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam bija 344 tūkstoši tonnu, kas ir nedaudz mazāk nekā laikposmā no 2004. līdz 2007. gadam. Slāpekļa minerālmēslu izmantojums laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam ir samazinājies par aptuveni 18 % salīdzinājumā ar laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam. Fosfora atlikums augsnē laikposmā no 2008. līdz 2011. gadam bija 16 tūkstoši tonnu, kas salīdzinājumā ar laikposmu no 2004. gada līdz 2007. gadam ir samazinājums par 51 %.
(10)
Nīderlandes klimats, kam raksturīgs vienmērīgs nokrišņu daudzums visa gada garumā un relatīvi neliels gada temperatūras izmaiņu diapazons, veicina ilgstošu zāles veģetācijas periodu, kurš ilgst 250 dienas gadā.
(11)
Informācija, ko Nīderlandes iestādes iesniedza saistībā ar atkāpi, kura tika piešķirta ar Lēmumu 2010/65/ES, rāda, ka atkāpe nav izraisījusi ūdens kvalitātes pasliktināšanos. Komisijas ziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par to, kā tiek īstenota Direktīva 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, kurš sagatavots, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem par laikposmu no 2008. gada līdz 2011. gadam, ir norādīts, ka Nīderlandē gruntsūdeņos vidējā nitrātu koncentrācija aptuveni 88 % monitoringa staciju bija mazāka par 50 mg/l, bet 79 % monitoringa staciju vidējā nitrātu koncentrācija bija mazāka par 25 mg/l. Monitoringa dati rāda, ka salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata periodu (2004-2007) nitrātu koncentrācijai gruntsūdeņos ir tendence samazināties. Virszemes ūdeņos vidējā nitrātu koncentrācija 98 % monitoringa staciju bija mazāka par 50 mg/l, bet 92 % monitoringa staciju vidējā nitrātu koncentrācija bija mazāka par 25 mg/l. Dati rāda, ka lielākajā daļā virszemes ūdeņu monitoringa punktu nitrātu koncentrācija ir nemainīga vai tā samazinās. Ir samazināts gada slāpekļa un fosfora atlikums augsnē, galvenokārt tāpēc, ka saistībā ar pastāvīgo slāpekļa un fosfora izkliedes normu samazināšanu Nīderlandes rīcības programmās ir samazināta kūtsmēslu un minerālmēslu ienese. Pārskata periodā par laikposmu no 2008. līdz 2011. gadam visi saldūdeņi un pārejas ūdeņi tika klasificēti vai nu kā eitrofiski, vai hipertrofiski.
(12)
Izskatījusi lūgumu, ko Nīderlande iesniedza 2014. gada 22. janvārī, un ņemot vērā rīcības programmu, informāciju par ūdens kvalitāti un pieredzi, kas gūta saistībā ar atkāpi, kura tika piešķirta ar Lēmumu 2010/65/ES, un atkāpēm, kuras ir spēkā citās dalībvalstīs, Komisija uzskata, ka ir jāmaina nosacījumi atkāpes piešķiršanai. Tāpēc Komisija piekrīt, ka ganību dzīvnieku mēslu daudzums, kas atbilst 230 kg slāpekļa uz hektāru gadā, var tikt atļauts saimniecībās, kurās vismaz 80 % platības veido ganības dienvidu un centrālās daļas smilšainās augsnēs un lesa augsnēs, kā noteikts rīcības programmā, savukārt 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā var atļaut tikai saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību citu tipu augsnēs. Komisija uzskata, ka šāds daudzums neapdraudēs Direktīvas 91/676/EEK mērķu sasniegšanu, ja vien tiks ievēroti daži stingri nosacījumi.
(13)
Minētie nosacījumi ietver mēslošanas plāna izstrādi katrai saimniecībai, mēslošanas darbu uzskaiti, izmantojot mēslošanas pārskatus, regulāru augsnes analīzi, augu segas izveidi ziemā pēc kukurūzas audzēšanas, īpašus noteikumus zālāju uzaršanai, kūtsmēslu neizmantošanu pirms zālāju uzaršanas, mēslošanas pielāgošanu, lai ņemtu vērā ar pākšaugiem augsnē saistīto slāpekli, fosfātu minerālmēslu neizmantošanu un pastiprinātas pārbaudes. Minēto nosacījumu mērķis ir nodrošināt kultūraugu mēslošanas vajadzībām atbilstošu mēslošanu, kā arī samazināt un novērst slāpekļa un fosfora izskalošanos.
(14)
Nīderlandes iestāžu iesniegtā informācija rāda, ka ganību dzīvnieku mēslu daudzums, kas atbilst 230 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību dienvidu un centrālās daļas smilšainās augsnēs un lesa augsnēs, kā noteikts rīcības programmā, un 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību citu tipu augsnēs, ir pamatots ar objektīviem kritērijiem, proti, Nīderlandē ir liels nokrišņu neto daudzums, ilgi veģetācijas periodi un lieli tādu zālaugu ražas apjomi, kuri patērē daudz slāpekļa
(15)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Nitrātu komiteja, kura izveidota atbilstīgi Direktīvas 91/676/EEK 9. pantam.
(16)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobris Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (4), ir noteikta visaptveroša pārrobežu mēroga ūdens aizsardzības pieeja, kuras pamatā ir upju baseinu apgabali (UBA) un kuras mērķis panākt, lai Eiropas ūdensobjektu stāvoklis 2015. gadā būtu labs. Barības vielu daudzuma samazināšana ir svarīga minētā mērķa daļa. Atkāpes piešķiršana ar šo lēmumu neskar Direktīvas 2000/60/EK noteikumus, un tā neizslēdz, ka no minētās direktīvas izrietošo mērķu sasniegšanai var būt nepieciešami papildu pasākumi.
(17)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvā 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (5), ir paredzēti vispārīgi noteikumi ar mērķi izveidot Eiropas Kopienas telpiskās informācijas infrastruktūru Kopienas vides politikas vajadzībām un tiem politikas virzieniem vai pasākumiem, kuriem varētu būt ietekme uz vidi. Attiecīgā gadījumā telpiskajai informācijai, kas savākta saistībā ar minēto atkāpi, būtu jāatbilst šīs direktīvas noteikumiem. Lai samazinātu administratīvo slogu un uzlabotu datu saskaņotību, Nīderlandei, vācot datus, kas nepieciešami atbilstīgi minētajai atkāpei, attiecīgā gadījumā vajadzētu izmantot informāciju, kas iegūta integrētajā administrācijas un kontroles sistēmā, kura izveidota saskaņā ar V sadaļas II nodaļu Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (6),
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo piešķir Nīderlandes 2014. gada 22. janvāra vēstulē pieprasīto atkāpi, kas atļauj uz augsnes katru gadu izkliedēt vairāk ganību dzīvnieku mēslu, nekā paredzēts Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta a) apakšpunktā, ja tiek ievēroti šajā lēmumā noteiktie nosacījumi.
2. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā:
1)
“ganību saimniecība” ir ikviena saimniecība, kurā vismaz 80 % no platības, kurā var lietot kūtsmēslus, aug zāle;
2)
“ganību dzīvnieki” ir liellopi (izņemot nobarojamos teļus), aitas, kazas un zirgi, ēzeļi, brieži un ūdensbifeļi;
3)
“lauksaimniecības zeme” ir platības, kuras, pamatojoties uz atsevišķu rakstisku individuālu līgumu, ir lauksaimnieka īpašumā, nomā vai valdījumā un par kuru apsaimniekošanu viņš ir tiešā veidā atbildīgs;
4)
“zālāji” ir pastāvīgas vai pagaidu zālaugu platības, kuras laiž atmatā uz laiku līdz pieciem gadiem.
3. pants
Darbības joma
Šo lēmumu piemēro ganību saimniecībām, katru gadījumu izskatot atsevišķi, un ar priekšnoteikumu, ka tiek ievēroti 4., 5 un 6. pantā izklāstītie nosacījumi.
4. pants
Ikgadēja pieteikšanās un saistības
1. Lauksaimnieki, kas vēlas izmantot šajā lēmumā paredzēto atkāpi, ik gadu iesniedz pieteikumu kompetentajām iestādēm.
2. Līdztekus 1. punktā minētajai ikgadējai pieteikuma iesniegšanai viņi rakstiski apņemas izpildīt 5. un 6. pantā paredzētos nosacījumus.
5. pants
Kūtsmēslu un citu mēslošanas līdzekļu izmantošana
1. Ganību dzīvnieku mēslu daudzums, ko katru gadu izkliedē uz augsnes ganību saimniecībās, tostarp pašu dzīvnieku atstātie mēsli, nepārsniedz tādu kūtsmēslu daudzumu, kas satur 230 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību dienvidu un centrālās daļas smilšainās augsnēs un lesa augsnēs, kā noteikts rīcības programmā, un 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību citu tipu augsnēs, ja tiek ievēroti 2.-9. punktā noteiktie nosacījumi.
2. Kopējā slāpekļa un fosfātu ienese atbilst konkrētā kultūrauga vajadzībām pēc barības vielām un tam, cik daudz kultūraugs tās uzņem no augsnes. Kopējā slāpekļa un fosfātu ienese nepārsniedz maksimālās izkliedes normas, kas noteiktas rīcības programmā.
3. Saimniecībās, kas izmanto šajā lēmumā paredzēto atkāpi, nav atļauts izmantot fosfātus saturošus minerālmēslus.
4. Katram lauksaimniecības zemes gabalam ir mēslošanas plāns, kurā aprakstīta lauksaimniecības zemes augseka un plānotā kūtsmēslu un citu slāpekli un fosfātus saturošu mēslošanas līdzekļu lietošana. Tas ir pieejams saimniecībā, un to sagatavo par katru kalendāro gadu ne vēlāk kā līdz jūnijam pirmajā gadā un ne vēlāk kā līdz februārim turpmākajos gados.
5. Mēslošanas plānā iekļauj:
a)
informāciju par mājlopu skaitu, dzīvnieku turēšanas un kūtsmēslu uzkrāšanas sistēmas aprakstu, tostarp datus par pieejamās kūtsmēslu krātuves tilpumu;
b)
saimniecībā saražoto kūtsmēslu slāpekļa (atskaitot turēšanas un glabāšanas laikā radušos zudumus) un fosfora aprēķinu;
c)
augsekas plānu, kurā norādīta to individuālo lauku platība, kuros aug zāle un citi kultūraugi, tostarp shematisku karti, kurā attēlota individuālo lauku atrašanās vieta;
d)
informāciju par plānoto kultūraugiem nepieciešamo slāpekļa un fosfora daudzumu;
e)
informāciju par to kūtsmēslu daudzumu un veidu, kas piegādāti līgumpartneriem un nav izkliedēti uz lauksaimniecības zemes;
f)
informāciju par to ievesto kūtsmēslu daudzumu, kas izkliedēti uz lauksaimniecības zemes;
g)
aprēķinu par organisko vielu mineralizācijas, pākšaugu un atmosfēras nokrišņu devumu un par augsnē esošā slāpekļa daudzumu laikā, kad kultūraugi sāk to pastiprināti izmantot;
h)
informāciju par slāpekli un fosforu saturošu kūtsmēslu izkliedi katrā laukā (saimniecības zemesgabalos, kas ir viendabīgi audzēto kultūraugu un augsnes tipa ziņā);
i)
slāpekli saturošu minerālmēslu un citu mēslošanas līdzekļu izkliede katrā laukā;
j)
aprēķinus, kas nepieciešami, lai novērtētu slāpekļa un fosfora izkliedes normu ievērošanu.
Lai nodrošinātu plānu un faktiskās lauksaimniecības prakses saskaņotību, plānus pārskata ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad lauksaimniecības praksē ir ieviestas kādas izmaiņas.
6. Par katru lauksaimniecības zemes gabalu uztur mēslošanas pārskatu. To katru kalendāro gadu iesniedz kompetentajai iestādei.
7. Mēslošanas pārskatā norāda šādu informāciju:
a)
kultūraugu platības;
b)
dzīvnieku skaitu un veidu;
c)
viena dzīvnieka saražoto mēslu daudzumu;
d)
saimniecībā ievesto mēslošanas līdzekļu apjomu;
e)
to kūtsmēslu apjomu, ko saimniecība ir atdevusi, norādot saņēmēju.
8. Visu to ganību saimniecību saimnieki, kuras izmanto individuālo atkāpi, piekrīt, ka mēslošanas līdzekļu izmantošana un pārskats var tikt pārbaudīti.
9. Katrā saimniecībā, kura izmanto atkāpi, periodiski - vismaz ik pēc četriem gadiem - veic augsnes slāpekļa un fosfora analīzes visās saimniecības platībās, kas ir viendabīgas augsekas un augsnes īpatnību ziņā.
Visās viendabīgās saimniecības platībās pēc zālaugu platību uzaršanas veic minerālā slāpekļa un citu parametru analīzi, lai noteiktu organisko vielu mineralizācijas gaitā radušos slāpekļa daudzumu.
Attiecībā uz pirmajā un otrajā daļā minētajām analīzēm spēkā ir prasība, ka uz katriem pieciem hektāriem zemes ir jāizdara vismaz viena analīze.
10. Kūtsmēslus nedrīkst izkliedēt rudenī pirms zāles sēšanas.
6. pants
Zemes augu sega
1. Lauksaimnieki, kas izmanto šajā lēmumā paredzēto atkāpi, audzē zālājus vismaz 80 % platības, kas to saimniecībā pieejama kūtsmēslu izkliedei.
2. Lauksaimnieki, kas izmanto šajā lēmumā paredzēto atkāpi, veic arī šādus pasākumus:
a)
lai samazinātu iespējamo izskalošanos, smilšu un lesa augsnēs pēc kukurūzas novākšanas audzē zāli vai citus kultūraugus, kas ziemā nodrošina zemes augu segu;
b)
lai nodrošinātu pastāvīgu augu segu aramzemēs, kas nepieciešama, lai atgūtu nitrātu rudens zudumus augsnes apakškārtā un ierobežotu zudumus ziemā, starpkultūras neuzar pirms 1. februāra;
c)
smilšu un lesa augsnē zālājus uzar tikai pavasarī;
d)
visos augšņu tipos pēc zālāja uzaršanas tūlīt iesēj tādus kultūraugus, kam nepieciešams daudz slāpekļa, un mēslošanu veic atbilstoši augsnes analīzēm, kurās nosaka minerālo slāpekli un citus parametrus, ko izmanto kā bāzes rādītājus, lai novērtētu slāpekļa izdalīšanos augsnes organisko vielu mineralizācijas procesā;
e)
ja augseka ietver pākšaugus vai citus augus, kas saista atmosfēras slāpekli, attiecīgi samazina mēslošanas līdzekļu lietojumu.
3. Atkāpjoties no c) apakšpunkta, ir atļauta zālāju uzaršana rudenī, ja stāda puķu sīpolus.
7. pants
Pasākumi attiecībā uz kūtsmēslu ražošanu
Nīderlandes valsts iestādes nodrošina, ka kūtsmēslu ražošanā valsts līmenī ne slāpekļa, ne fosfora daudzums nepārsniedz 2002. gada līmeni. Tas nozīmē, ka ražošanas tiesības, kas piešķirtas attiecībā uz cūkām un mājputniem, tiek saglabātas tik ilgi, kamēr ir spēkā ar šo lēmumu piešķirtā atkāpe.
Nīderlandes kompetentās iestādes arī nodrošina, ka no 2015. gada janvāra tiek apstrādāta atbilstoša daļa no pārpalikušajiem kūtsmēsliem, kas radušies piena nozarē.
8. pants
Monitorings
1. Kompetentās iestādes sagatavo un ik gadu atjaunina kartes, kurās redzams, kāda ir to ganību saimniecību, lauksaimniecības dzīvnieku un lauksaimniecības zemju procentuālā daļa, uz ko katrā pašvaldībā attiecas individuālā atkāpe.
2. Atkāpes piemērošanas monitoringa vietās izveido un uztur monitoringa tīklu augsnes ūdens, ūdensteču un augšējo gruntsūdeņu paraugu ņemšanai.
3. Monitoringa tīkls, kas aptver vismaz 300 saimniecību, kuras izmanto individuālās atkāpes, reprezentatīvi aptver visu tipu augsnes (mālaugsnes, kūdraugsnes, smilšainas augsnes un smilšainas lesa augsnes), mēslošanas praksi un augseku. Monitoringa tīkla sastāvu šā lēmuma piemērošanas laikā nemaina.
4. Pētījumi un pastāvīga barības vielu analīze nodrošina datus par vietējo zemes izmantojumu, augseku un lauksaimniecības praksi saimniecībās, kuras izmanto individuālās atkāpes. Šos datus var izmantot, lai ar modelēšanas palīdzību aprēķinātu nitrātu izskalošanos un fosfora zudumus laukiem, kuros gadā uz hektāru izlieto līdz 230 kg vai 250 kg slāpekļa no ganību dzīvnieku mēsliem.
5. Nitrātu un fosfora koncentrāciju ūdenī, kas izplūst no sakņu zonas un ieplūst gruntsūdeņu un virszemes ūdeņu sistēmā, nosaka, izmantojot datus par monitoringa tīklu, tostarp augšējiem gruntsūdeņiem, augsnes ūdeni, dabīgās noteces ūdeni un ūdenstecēm monitoringa tīklā iekļautajās saimniecībās.
6. Smilšainās augsnēs esošajos lauksaimnieciskās sateces baseinos veic pastiprinātu ūdens monitoringu.
9. pants
Pārbaudes
1. Kompetentā valsts iestāde veic administratīvās pārbaudes visās saimniecībās, kuras izmanto individuālo atkāpi, lai novērtētu, kā tiek ievērotas normas par maksimālo ganību dzīvnieku mēslu slāpekļa daudzumu, proti, 230 kg vai 250 kg slāpekļa uz hektāru gadā no ganību dzīvnieku mēsliem saimniecībās, kurās ir vismaz 80 % zālaugu platību, kā arī kopējā slāpekļa un fosfātu daudzuma izkliedes normas un zemes izmantošanas nosacījumi. Ja kompetentās valsts iestādes veiktās pārbaudes rezultāti liecina, ka 5. un 6. pantā izklāstītie nosacījumi nav ievēroti, par to informē pieteikuma iesniedzēju. Šādā gadījumā pieteikumu uzskata par noraidītu.
2. Izveido inspekciju plānu, kurš atbilst pastāvošajiem riskiem un kurā ir paredzēts atbilstošs inspekciju biežums, ko nosaka, ņemot vērā rezultātus, kuri gūti iepriekšējos gados veiktajās pārbaudēs, un rezultātus, kas gūti vispārējās izlases veida pārbaudēs, kuras veiktas saistībā ar Direktīvas 91/676/EEK īstenošanas tiesību aktiem, un jebkuru informāciju, kas varētu norādīt uz nosacījumu neizpildi.
Administratīvās inspekcijas attiecībā uz zemes izmantojumu, dzīvnieku skaitu un kūtsmēslu ražošanu veic vismaz 5 % saimniecību, kuras izmanto individuālo atkāpi.
Klātienes inspekcijas veic vismaz 7 % saimniecību, kuras izmanto šajā lēmumā paredzēto individuālo atkāpi, lai pārbaudītu, vai tiek izpildīti šā lēmuma 5. un 6. pantā izklāstītie nosacījumi.
3. Kompetentajām iestādēm piešķir pilnvaras un līdzekļus, kas nepieciešami, lai pārbaudītu atbilstību atkāpei, kas piešķirta ar šo lēmumu.
10. pants
Ziņošana
1. Kompetentās iestādes katru gadu līdz martam iesniedz Komisijai ziņojumu, kurā ietver šādu informāciju:
a)
datus par mēslošanu visās saimniecībās, kuras izmanto individuālo atkāpi, tostarp informāciju par ražu un augšņu tipiem;
b)
katras lauksaimniecības dzīvnieku sugas dzīvnieku skaita dinamiku Nīderlandē un saimniecībās, kurās izmanto atkāpi;
c)
valstī vērojamās kūtsmēslu ražošanas tendences attiecībā uz slāpekli un fosfātiem kūtsmēslos;
d)
kopsavilkumu par rezultātiem, kas gūti valsts līmenī veiktajās pārbaudēs attiecībā uz cūku un mājputnu mēslu izdalījumu koeficientu;
e)
kartes, kurās attēlota saimniecību procentuālā daļa, mājlopu procentuālā daļa un lauksaimniecības zemes procentuālā daļa, uz ko attiecas individuālās atkāpes, par katru pašvaldību, kā minēts 8. panta 1. punktā;
f)
ūdens monitoringa rezultātus, tostarp informāciju par ūdens kvalitātes tendencēm gruntsūdeņos un virszemes ūdeņos, kā arī par atkāpes ietekmi uz ūdens kvalitāti;
g)
informāciju par nitrātu un fosfora koncentrāciju ūdenī, kas izplūst no sakņu zonas un ieplūst gruntsūdeņu un virszemes ūdeņu sistēmā, kā minēts 8. panta 5. punktā, un rezultātus no pastiprinātā ūdens monitoringa smilšainās augsnēs esošajos lauksaimnieciskās sateces baseinos, kā minēts 8. panta 6. punktā;
h)
rezultātus, kas gūti apsekojumos par vietējo zemes izmantojumu, augseku un lauksaimniecības praksi, un rezultātus, kas gūti modeļa aprēķinos par nitrātu un fosfora zudumiem saimniecībās, kuras izmanto individuālo atkāpi, kā minēts 8. panta 4. punktā;
i)
atkāpes nosacījumu ievērošanas izvērtējumu, kura pamatā ir pārbaudes saimniecībās, un informāciju par saimniecībām, kas saskaņā ar 9. pantā minēto administratīvo pārbaužu un klātienes inspekciju rezultātiem nav ievērojušas nosacījumus.
2. Ziņojumā iekļautie telpiskie dati attiecīgā gadījumā atbilst noteikumiem Direktīvā 2007/2/EK. Vācot nepieciešamos datus, Nīderlande attiecīgā gadījumā izmanto informāciju, kas iegūta integrētajā administrācijas un kontroles sistēmā, kura izveidota saskaņā ar V sadaļas II nodaļu Regulā (ES) Nr. 1306/2013.
11. pants
Piemērošana
Šis lēmums zaudē spēku 2017. gada 31. decembrī.
12. pants
Šis lēmums ir adresēts Nīderlandes Karalistei.
Briselē, 2014. gada 16. maijā