РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1308/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (4),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Общата селскостопанска политика през 2020 г.: подготовка за бъдещите предизвикателства в областта на хранителното снабдяване, природните ресурси и териториалния баланс“, са очертани потенциални предизвикателства, цели и насоки за общата селскостопанска политика („ОСП“) след 2013 г. Като се отчита дебатът по посоченото съобщение, ОСП следва да бъде реформирана, с действие от 1 януари 2014 г. Тази реформа следва да обхване всички основни инструменти на ОСП, включително Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (5). Предвид обхвата на реформата е целесъобразно този регламент да бъде отменен и да бъде заменен с нов регламент за общата организация на пазарите на селскостопански продукти. Реформата следва също така да хармонизира, рационализира и опрости разпоредбите, доколкото е възможно, особено онези, които обхващат повече от един селскостопански сектор, включително като осигури възможност несъществени елементи на мерките да се приемат от Комисията чрез делегирани актове.
(2)
Настоящият регламент следва да съдържа всички основни елементи на общата организация на пазарите на селскостопански продукти.
(3)
Настоящият регламент следва да се прилага за всички селскостопански продукти, изброени в приложение I към Договора за Европейския съюз („ДЕС“) и Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“) (заедно - „Договорите“), за да се осигури съществуването на обща организация на пазара за всички тези продукти, както се изисква в член 40, параграф 1 от ДФЕС.
(4)
Следва да се уточни, че по отношение на предвидените в настоящия регламент мерки по принцип следва да се прилагат Регламент (ЕС) № 1306/2013 (6) на Европейския парламент и на Съвета и приетите в съответствие с него разпоредби. В Регламент (ЕС) № 1306/2013 се установяват по-специално разпоредби, с които се гарантира изпълнението на задълженията, предвидени в разпоредбите, отнасящи се до ОСП, включително проверки и прилагане на административни мерки и административни санкции в случай на неизпълнение, както и правила, свързани с предоставянето и освобождаването на гаранции и възстановяването на недължими плащания.
(5)
Съгласно член 43, параграф 3 от ДФЕС Съветът приема мерки за определяне на цените, налозите, помощите и количествените ограничения. За яснота, когато се прилага член 43, параграф 3 от ДФЕС, в настоящия регламент следва изрично да се посочва, че мерките ще се приемат от Съвета на посоченото правно основание.
(6)
С цел да се допълват или изменят някои несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(7)
В настоящия регламент следва да се установят известен брой определения за някои определени сектори. С цел да се отчетат характерните особености на сектора на ориза, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изменението на определенията, отнасящи се за сектора на ориза, в степента, необходима за актуализирането им съобразно пазарните промени.
(8)
Настоящият регламент се отнася до описанията на продукти и съдържа позовавания на позиции или подпозиции от Комбинираната номенклатура. Измененията в номенклатурата на Общата митническа тарифа може да наложат последващитехнически корекции в него. С цел да се отчетат тези изменения на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с внасянето на необходимите технически корекции. В интерес на яснотата и опростеността Регламент (ЕИО) № 234/79 на Съвета (7), в който понастоящем се предвижда такова правомощие, следва да бъде отменен и правомощието да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Следва да бъдат определени пазарни години за зърнени култури, ориз, захар, сух фураж, семена, вино, маслиново масло и трапезни маслини, лен и коноп, плодове и зеленчуци, преработени плодове и зеленчуци, банани, мляко и млечни продукти и копринени буби, които да бъдат адаптирани, доколкото е възможно, към биологичните производствени цикли на всеки от посочените продукти.
(10)
С цел да се стабилизират пазарите и да се осигури добър жизнен стандарт на селскостопанската общност, е разработена диференцирана система за подпомагане на пазарите в различните сектори и са въведени схеми за директно подпомагане, като се вземат предвид, от една страна, различните потребности във всеки един от тези сектори и, от друга страна, взаимната зависимост между тях. Посочените мерки са под формата на публична интервенция или изплащане на помощ за частно складиране. Продължава да е необходимо запазването на мерките за подпомагане на пазарите, едновременно с тяхното рационализиране и опростяване.
(11)
Следва да бъдат установени скали на Съюза за класификация, идентифициране и представяне на кланични трупове в секторите на говеждото и телешкото месо, свинското месо и овчето и козето месо, с цел да се регистрират цените и да се прилагат интервенционните правила в тези сектори. Освен това с тези скали на Съюза се цели повишаване на прозрачността на пазара.
(12)
За по-голяма яснота и прозрачност разпоредбите за публичната интервенция следва да бъдат подчинени на обща структура, като същевременно се запази политиката, следвана във всеки отделен сектор. За тази цел е уместно да се направи разграничение между референтните прагове и интервенционните цени и да се даде определение на последните. Правейки това е от особена важност да се уточни, че само интервенционните цени за публична интервенция отговарят на прилаганите администрирани цени, посочени в първото изречение на точка 8 от приложение 3 към Споразумението на СТО за селското стопанство (т.е. подкрепа за пазарните цени). В това отношение следва да се разбира, че интервенцията на пазара може да бъде под формата на публична интервенция, както и на други видове интервенция, при които не се използват предварително установени ценови показатели.
(13)
Според целесъобразността за всеки от засегнатите сектори с оглед на практиката и опита в рамките на предишната обща организация на пазара ("ООП"), системата за публична интервенция следва да бъде на разположение през определени периоди от годината, като през тези периоди следва да бъде открита постоянно или да се открива в зависимост от пазарните цени.
(14)
Публичната интервенционна цена следва да включва фиксирана цена за определени количества от дадени продукти, а в други случаи следва да зависи от тръжна процедура, като отразява практиката и опита в рамките на предишните ООП.
(15)
В настоящия регламент следва да бъде предвидена възможността за пласиране на продукти, закупени при публична интервенция. Такива мерки следва да бъдат взети по начин, при който се избягват смущения на пазара и се осигурява равен достъп до стоките и равнопоставеност на купувачите.
(16)
Съществуващата схема за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза, приета в рамките на ОСП, следва да бъде предмет на отделен регламент, приет за отразяване на целите в областта на социалното сближаване на тази схема. Независимо от това в настоящия регламент следва да се предвиди разпоредба, даваща възможност за пласирането на продуктите, държани в складове за публична интервенция, чрез предоставянето им за използване от тази схема.
(17)
За да се изпълни целта за постигане на равновесие на пазара и стабилизиране на пазарните цени, може да е необходимо да се предостави помощ за частно складиране на определени селскостопански продукти. С цел да се осигури прозрачност на пазара, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с определянето на условията, при които тя може да реши да предостави помощ за частно складиране, като се отчита ситуацията на пазара.
(18)
За да се направи необходимото продуктите, изкупени при публична интервенция или подлежащи на помощ за частно складиране, да са подходящи за дългосрочно складиране и да са в добро състояние, здрави и с подходящо пазарно качество и за да се вземат предвид характерните особености на различните сектори, с цел осигуряване на икономически ефективно извършване на публичната интервенция и частното складиране, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с определянето на изискванията и условията, на които трябва да отговарят тези продукти по отношение на тяхното качество и допустимост, в допълнение към изискванията, определени в настоящия регламент.
(19)
За да се вземат предвид характерните особености на секторите на зърнените култури и на неолющения ориз, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с определянето на критериите за качество по отношение на изкупуването и продажбите на тези продукти.
(20)
За да се осигури подходящ капацитет за складиране, както и ефективност на системата за публична интервенция от гледна точка на рентабилност, разпределение и достъп на операторите, и за да се поддържа качеството на изкупените на базата на публична интервенция продукти до тяхното пласиране в края на периода на складиране, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изискванията, на които трябва да отговарят местата за складиране на всички продукти, които могат да бъдат предмет на публична интервенция, правилата относно складирането на продукти във и извън държавата членка, която отговаря за тях и тяхната обработка, по отношение на митата и всички други суми, предоставяни или налагани в рамките на ОСП.
(21)
С цел да се направи необходимото частното складиране да оказва желаното въздействие върху пазара, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с приложимите правила и условия, когато складираното количество е по-малко от договореното количество, условията за предоставяне на авансово плащане и условията, които се прилагат за повторно предлагане на пазара и пласиране на продуктите, включени в договори за частно складиране.
(22)
С цел да се осигури правилно функциониране на системите за публична интервенция и частно складиране, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с предвиждането на използване на тръжни процедури и определянето на допълнителни условията, на които да отговарят операторите и на задължение за тях да предоставят обезпечения.
(23)
С цел да се вземат предвид техническите промени и потребностите на секторите на говеждото и телешкото месо, свинското месо и овчето и козето месо, както и необходимостта да се стандартизира представянето на различните продукти с цел повишаване на прозрачността на пазара, регистриране на цените и прилагане на мерките за пазарна интервенция, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с адаптирането и актуализирането на скалите на Съюза за класификация на кланичните трупове в тези сектори, както и във връзка с установяването на някои допълнителни разпоредби и дерогации, свързани с това.
(24)
Следва да се насърчава консумацията на плодове и зеленчуци, както и на мляко и млечни продукти сред учениците, с цел трайно увеличаване на дела на тези продукти в хранителния режим на децата на етапа, когато се формират техните хранителни навици, като по този начин се допринася за постигане на целите на ОСП, по-специално за стабилизиране на пазарите и гарантиране на доставките, както в настоящия момент, така и в бъдеще. Следователно следва да се стимулира помощта от Съюза за финансиране или съфинансиране на предоставянето на такива продукти на децата в учебните заведения.
(25)
С цел да се осигури добро бюджетно управление на схемата на Съюза за предлагане на плодове и зеленчуци, и схемата за предлагане на мляко в училищата следва да се установят подходящи разпоредби за всяка от тях. Помощта от Съюза не следва да се използва за заместване на финансирането по съществуващи национални схеми за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата и схеми за предлагане на мляко в училищата. В контекста на бюджетните ограничения държавите членки следва все пак да могат да заменят своето финансово участие в тези схеми с участие от частния сектор. С оглед на ефективността на схемите за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата може да са необходими съпътстващи мерки, за които държавите членки следва да имат право да отпускат национална помощ. Държавите членки, участващи в схемите, следва да популяризират субсидиращата роля на помощта от Съюза.
(26)
С цел да се насърчи изграждането на здравословни хранителни навици у децата и да се осигури насочването на помощта към деца, които редовно посещават учебни заведения, управлявани или признати от държавите членки, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със схемата за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата относно допълнителните критерии, свързани с насочването на помощта, одобрението и подбора на кандидатите за помощ и изготвянето на националните или регионалните стратегии и относно съпътстващите мерки.
(27)
С цел да се осигури ефективното и целенасочено използване на фондовете на Съюза, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със схемата за предлагане на плодове и зеленячуци в училищата относно метода за преразпределяне на помощта между държавите членки въз основа на получените заявления за помощ, разходите, които отговарят на условията за помощ от Съюза, включително възможността за определяне на общ таван за такива разходи, както и задължението на държавите членки да наблюдават и оценяват ефективността на схемите си за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата.
(28)
С цел да се повиши осведомеността за схемата за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изискването участващите държави членки, които прилагат схема за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата, да популяризират субсидиращата роля на помощта на Съюза.
(29)
С цел да се вземат предвид развитието в моделите на консумация на млечни продукти, нововъведенията и промените на пазара на млечни продукти, наличността на продуктите на различните пазари на Съюза и хранителните аспекти, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със схемата за предлагане на мляко в училищата относно: продуктите, които са допустими за схемата, националните или регионалните стратегии на държавите членки, включително съпътстващите мерки, където е приложимо, и наблюдението и оценката на схемата.
(30)
С цел да се гарантира, че помощта от Съюза се предоставя на подходящи бенефициери и заявители, и че се използва ефикасно и ефективно, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с: правилата за бенефициерите и заявителите, които отговарят на условията за помощта, изискването заявителите да се одобряват от държавите членки и използването на млечни продукти при приготвяне на храна в учебните заведения.
(31)
С цел да се гарантира, че заявителите за помощ спазват задълженията си, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изискването за предоставяне на обезпечение, когато се извършва авансово плащане на помощта.
(32)
С цел да се насърчава популяризирането на схемата за предлагане на мляко в училищата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с условията, които държавите членки трябва да спазват при популяризирането на участието си в тази схема и на факта, че тя се субсидира от Съюза.
(33)
С цел да се гарантира, че помощта е отразена в цената на продуктите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на наблюдение на цените по схемата за предлагане на мляко в училищата.
(34)
Необходимо е финансиране от Съюза, за да бъдат насърчени признатите организации на производители, асоциации на организации на производители или междубраншови организации да изготвят работни програми с цел подобряване на производството и предлагането на маслиново масло и трапезни маслини. Във връзка с това настоящият регламент следва да предвиди разпределянето на подпомагането от Съюза в съответствие с приоритетите, отдадени на дейностите, които са предприети в рамките на съответните работни програми. Следва обаче да се намали съфинансирането, за да се подобри ефикасността на тези програми.
(35)
С цел да се осигури ефикасното и ефективно използване на помощта от Съюза, предоставяна на организациите на производители, асоциациите на организации на производители или междубраншовите организации в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини и с цел подобряване на качеството на производството на маслиново масло и трапезни маслини, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със специфичните мерки, които могат да бъдат финансирани с помощта от Съюза, и дейностите и разходите, които не могат да бъдат финасирани по този начин; с минималното разпределение на финансирането от Съюза за специфични области; с изискването за внасяне на обезпечение; и с критериите, които да бъдат взети предвид от държавите членки при подбора и одобряването на работните програми.
(36)
В настоящия регламент следва да се прави разграничение между плодове и зеленчуци, от една страна, които включват плодове и зеленчуци за пряка консумация и плодове и зеленчуци, предназначени за преработка, и преработените плодове и зеленчуци, от друга страна. Правилата относно оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ от Съюза следва да се прилагатсамо за първата категория, като двата вида плодове и зеленчуци в тази категория следва да се разглеждат по подобен начин.
(37)
Производството на плодове и зеленчуци е непредвидимо, а продуктите са малотрайни. Дори ограничени излишъци могат да предизвикат значителни смущения на пазара. По тази причина следва да бъдат въведени мерки за управление на кризи и посочените мерки следва да продължат да бъдат включвани в оперативните програми.
(38)
Производството и предлагането на пазара на плодове и зеленчуци следва да бъдат изцяло съобразени с екологичните изисквания, включително техники на обработване, управление на отпадъчни материали и изхвърляне на продукти, изтеглени от пазара, особено по отношение опазване на качеството на водите, запазване на биологичното разнообразие и опазване на селските райони.
(39)
Подпомагането за учредяване на групи производители следва да се предоставя за всички сектори във всички държави членки в рамките на политиката за развитие на селските райони. Ето защо специфичното подпомагане в сектора на плодовете и зеленчуците следва да бъде прекратено.
(40)
С цел да се предостави по-голяма отговорност на организациите на производители и техните асоциации в сектора на плодовете и зеленчуците по отношение на собствените им финансови решения и да се насочат обществените средства, които са им предоставени, към изпълнение на бъдещи изисквания, е необходимо да се определят условията за използването на тези средства. Подходящо решение е съвместното финансиране на оперативни фондове, създадени от организации на производители и техните асоциации. В някои специални случаи следва да бъде разрешена допълнителна възможност за финансиране. Оперативните фондове следва да се използват единствено за финансиране на оперативни програми в сектора на плодовете и зеленчуците. С цел да се осигури контрол върху разходите на Съюза, следва да се определи горна граница на помощта, отпускана на организации на производители и техни асоциации, които създават оперативни фондове.
(41)
В региони, в които организацията на производството в сектора на плодовете и зеленчуците е слаба, следва да се разреши отпускането на допълнителни национални финансови помощи. За държави членки, които са особено изостанали по отношение на структурите, тези допълнителни помощи следва да се възстановяват от Съюза.
(42)
С цел да се осигури ефикасно, целенасочено и устойчиво подпомагане на организациите на производители и техните асоциации в сектора на плодовете и зеленчуците, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с оперативните фондове и оперативните програми, националната рамка и националната стратегия за оперативните програми по отношение на задължението да се наблюдава и оценява ефективността на националната рамка и националните стратегии; финансовата помощ от Съюза; мерките за предотвратяване и управление на кризи; и националната финансова помощ.
(43)
Важно е да се предвидят мерки за подпомагане в лозаро-винарския сектор, които да укрепят конкурентните структури. Въпреки че тези мерки следва да бъдат определени и финансирани от Съюза, на държавите членки следва да се предостави свободата да изберат подходящия набор от мерки, за да отговорят на нуждите на своите регионалниоргани, като при необходимост отчитат техните особености и ги включват в национални програми за подпомагане. Държавите членки следва да отговарят за изпълнението на тези програми.
(44)
Една от основните мерки, допустими по националните програми за подпомагане, следва да бъде популяризирането и предлагането на пазара на вината от Съюза. Подкрепата за иновациите може да увеличи пазарната реализация и конкурентоспособността на лозаро-винарските продукти на Съюза. Следва да продължи подпомагането за дейностите по преструктуриране и конверсия предвид тяхното благоприятно структурно въздействие върху лозаро-винарския сектор. Също така следва да се предостави помощ за инвестиции в лозаро-винарския сектор, насочени към подобряване на икономическите показатели на предприятията. Подпомагането на дестилацията на вторичните продукти следва да е достъпна мярка за онези държави членки, които желаят да използват подобен инструмент, за да осигурят качеството на виното, като същевременно опазват околната среда.
(45)
Предпазни инструменти като застраховане на реколтата, взаимоспомагателни фондове и събиране на реколтата на зелено, следва да бъдат допустими за подпомагане по линия на програмите за подпомагане на лозаро-винарския сектор с цел да се насърчи възприемането на отговорен подход към кризисните ситуации.
(46)
Разпоредбите относно подпомагането на лозарите чрез разпределяне на права на плащане, за които е взето решение от държавите членки, станаха окончателни, от финансовата 2015 г., съгласно член 103н от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и при условията, съдържащи се в тази разпоредба.
(47)
С целосигуряване на изпълнението на целите на програмите за подпомагане на лозаро-винарския сектор на държавите членки и ефикасното и ефективно използване на фондове на Съюза, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с: правилата относно отговорността за разходите между датата, на която Комисията е получила програмите за подпомагане и измененията на програмите за подпомагане и датата, от която те се прилагат; правилата относно съдържанието на програмите за подпомагане и разходите, административните разходи и разходите за персонал и операциите, които могат да бъдат включени в програмите на държавите членки за подпомагане, както и възможността и условията за извършване на плащания чрез посредници в случаите на подпомагане за застраховане на реколтата; правилата относно изискването за предоставяне на обезпечение, когато се извършва авансово плащане; правилата при използването на определени понятия; правилата относно фиксирането на таван за разходи по презасаждането на лозя поради съображения, свързани със здравето на човека или растенията; правилата относно избягването на двойно финансиране на проекти; правилата относно изтегляне от производителите на вторичните продукти от винопроизводството, както и изключенията от това задължение, за да се избегне допълнителната административна тежест, и правилата за доброволно сертифициране на дестилерии; и правилата, които дават възможност на държавите членки да определят условия за правилното функциониране на мерките за подкрепа.
(48)
Пчеларството се характеризира с разнообразие на производствените условия и добив, с разпръснатост и разнообразие на икономическите оператори както на етап производство, така и на етап предлагане на пазара. Освен това, предвид все по-голямото въздействие върху здравето на пчелите на определени агресори срещу кошерите, и по-специално разпространението на вароатозата в няколко държави членки през последните години и проблемите, които тази болест предизвиква при производството на пчелен мед, все още са необходими действия от страна на Съюза, тъй като вароатозата не може да бъде напълно премахната и трябва да се лекува с одобрени продукти. Предвид тези обстоятелства и с цел да се подобри производството и предлагането на пазара на пчелни продукти в Съюза, на всеки три години следва да бъдат изготвяни национални програми за този сектор с оглед подобряването на общите условия за производство и предлагане на пазара на пчелни продукти. Тези национални програми следва да бъдат частично финансирани от Съюза.
(49)
Следва да се посочат мерките, които могат да бъдат включени в програмите по пчеларство. С цел да се направи необходимото схемата за помощ от Съюза да се адаптира към последните развития и съответните мерки да са ефективни с оглед на подобряванетона общите условия за производство и предлагане на пазара на пчелни продукти, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с актуализирането на списъка с мерки чрез адаптиране на съществуващите мерки или добавяне на нови.
(50)
С цел да се осигури ефикасното и ефективно използване на фондовете на Съюза за пчеларство на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с избягването на двойно финансиране по линия на програмите на държавите членки по пчеларство и за развитие на селските райони и основата за разпределяне на финансовия принос на Съюза за всяка участваща държава членка.
(51)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (8) плащането на площ за хмел беше отделено от производството от 1 януари 2010 г. С цел да се даде възможност на организациите на производители на хмел да продължат своята дейност както преди, следва да се предвиди специална разпоредба за използване на равностойни суми в съответните държави членки за същите дейности. С цел да се гарантира, че помощите финансират целите на организациите на производителите, определени в настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със заявленията за помощи, правилата за допустимите площи с хмел и изчисляването на помощите.
(52)
Помощта от Съюза за отглеждане на копринени буби следва да бъде отделена от производството и интегрирана в системата на директните плащания съгласно подхода, възприет по отношение на помощите в другите сектори.
(53)
Помощта за обезмаслено мляко и обезмаслено мляко на прах, произведени в Съюза и предназначени за влагане във фуражи и за преработка в казеин и казеинати, се оказва неефективна като подкрепа на пазара и затова следва да бъде прекратена, заедно с правилата относно използването на казеин и казеинати при производството на сирене.
(54)
Решението за отмяна на преходната забрана за засаждане на лозя на равнището на Съюза се обосновава с постигането на основните цели на реформата от 2008 г. на организацията на пазара на вино в ЕС, и по-конкретно с премахването на трайните структурни излишъци при производството на вино и постепенното подобряване на конкурентоспособността и пазарната ориентация на лозаро-винарския сектор в Съюза. Тези положителни резултати са постигнати благодарение на същественото намаляване на засадените с лозя площи в целия Съюз, оттеглянето на по-малко конкурентоспособните производители и постепенното преустановяване на определени мерки за подпомагане на пазара, с което изчезнаха стимулите за инвестиции, които не са икономически рентабилни. Намаляването на капацитета за предлагане и подкрепата за структурните мерки и за стимулирането на износа на вино дават възможност за по-добра адаптация към намаляващото търсене на равнището на Съюза, породено от постепенния спад на консумацията в държавите членки, които са традиционни производители на вино.
(55)
Перспективите за постепенно нарастване на търсенето на световния пазар обаче са стимул за увеличаване на капацитета за предлагане, а следователно и за засаждане на нови лозя през следващото десетилетие. Въпреки че следва да се положат усилия за постигане на основната цел - увеличаване на конкурентоспособността на лозаро-винарския сектор в Съюза, за да не се губят позициите на световния пазар, прекалено рязкото увеличаване на новите лозови насаждения в отговор на прогнозираното нарастване на търсенето в световен мащаб може да доведе отново до ситуация на прекомерен капацитет за предлагане в средносрочен план с евентуални социални и екологични последици в определени райони за производство на вино. За да се осигури организирано нарастване на броя на лозовите насаждения в периода 2016-2030 г., на равнището на Съюза следва да се създаде нова система за управление на лозовите насаждения, под формата на схема за разрешаване на лозови насаждения.
(56)
В рамките на тази нова система разрешенията за лозови насаждения могат да се издават безплатно на производителите и ако не бъдат използвани в срок от три години, следва да изтичат. Това би допринесло за бързото и пряко използване на разрешенията от страна на винопроизводителите, на които са предоставени, така че да се избегне спекулацията.
(57)
Нарастването на броя на новите лозови насаждения следва да се ограничи от предпазен механизъм на равнището на Съюза, основан на задължение за държавите членки да предоставят ежегодно разрешения за нови насаждения в размер на 1 % от засадените с лозя площи, като същевременно се дава възможност за известна гъвкавост, така че да се отчетат специфичните обстоятелства в отделните държави членки. Държавите членки следва да са в състояние да решават дали да предоставят разрешения за по-малки по размер площи на национално или регионално равнище, включително на равнището, отнасящо се за площи, които отговарят на изискванията за конкретно защитено наименование за произход и защитено географско указание, въз основа на обективни и недискриминационни основания, като същевременно гарантират, че наложените ограничения са над 0 % и не са прекалено строги с оглед на преследваните цели.
(58)
За да се гарантира издаването на разрешенията по недискриминационен начин, следва да се предвидят определени критерии,и по-конкретно в случаите, когато общият брой на хектарите, предоставени чрез разрешенията, предложени от държавите членки е надхвърлен от общия брой на хектарите, поискани в заявленията, подадени от производителите.
(59)
Издаването на разрешения на производители, които изкореняват съществуващи лозови насаждения, следва да се прави автоматично при представяне на заявление и независимо от предпазния механизъм за нови насаждения, тъй като с това не се допринася за увеличаването на общия размер на засадените с лозя площи. В определени райони, които отговарят на условията за производство на вина с защитени наименования за произход или защитени географски указания, държавите членки следва да разполагат с възможността да ограничават предоставянето на подобни разрешения за презасаждане въз основа на препоръки от признати и представителни професионални организации.
(60)
Тази нова схема за разрешаване на лозови насаждения следва да не се прилага за онези държави членки, които не прилагат преходния режим на Съюза за правата на засаждане, и следва да не е задължителна за държавите членки, в които, макар и правата на засаждане да се прилагат, засадените с лозя площи са под определен праг.
(61)
Следва да се установят преходни разпоредби, за да се осигури плавен преход от предходния режим за правата на засаждане към новата схема, по-специално за да се избегне прекомерното засаждане преди стартирането на новата схема. Държавите членки следва да разполагат с известна гъвкавост при определянето на крайния срок от 31 декември 2015 г. до 31 декември 2020 г. за представяне на искания за превръщане на права за засаждане в разрешения.
(62)
С цел да се осигури хармонизираното и ефективно прилагане на новата схема за разрешаване на лозови насаждения, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с условията за освобождаване на определени лозови насаждения от прилагането на схемата, правилата относно критериите за допустимост и приоритет, добавянето на критерии за допустимост и приоритет, съвместното съществуване на лозови насаждения, на които предстои изкореняване, и новозасадени лозя, както и основанията, на които държавите членки могат да ограничават издаването на разрешения за презасаждане.
(63)
Следва да се осъществява ефективен контрол по отношение на неразрешени насаждения, за да се гарантира спазването на правилата на новата схема.
(64)
Прилагането на стандартите за предлагане на пазара на селскостопански продукти може да допринесе за подобряване на икономическите условия за производство и предлагане на пазара и на качеството на тези продукти. Затова прилагането на тези стандарти е в интерес на производителите, търговците и потребителите.
(65)
В резултат на Съобщението на Комисията относно политиката за качество на селскостопанските продукти и последвалите дебати е целесъобразно да се запазят секторните или продуктовите пазарни стандарти, за да се вземат под внимание очакванията на потребителите и да се допринесе за подобряване на икономическите условия за производство и предлагане на селскостопански продукти на пазара и на тяхното качество.
(66)
Следва да бъдат установени хоризонтални разпоредби за пазарните стандарти.
(67)
Пазарните стандарти следва да се разделят на задължителни правила за конкретни сектори или продукти и незадължителни запазени наименования, които ще се определят на секторна или продуктова основа.
(68)
По принцип за всички обхванати селскостопански продукти, които се предлагат на пазара в Съюза, следва да се прилагат пазарни стандарти.
(69)
Секторите и продуктите, за които могат да се прилагат пазарни стандарти, следва да бъдат изброени в настоящия регламент. Същевременно, с цел да се вземат предвид очакванията на потребителите и необходимостта от подобряване на качеството на селскостопанските продукти и на икономическите условия за тяхното производство и предлагане на пазара, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с внасянето на изменения в този списък при строго определени условия.
(70)
С цел да се вземат предвид очакванията на потребителите и да се подобрят икономическите условия за производство и предлагане на пазара, както и качеството на определени селскостопански продукти, както и с цел адаптация към постоянно променящите се пазарни условия, развиващите се изисквания на потребителите и промените в съответните международни стандарти, както и с цел да се избегне създаването на пречки пред продуктовите иновации, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с приемането на секторни или продуктови пазарни стандарти на всички етапи от предлагането на пазара, както и на дерогации и освобождавания от такива стандарти. Пазарните стандарти следва да отчитат, наред с другото, естествените и съществени характеристики на въпросните продукти, като по този начин се избягва внасянето на сериозни промени в обичайния състав на съответния продукт. Освен това при пазарните стандарти следва да се отчитат възможните рискове от въвеждане в заблуда на потребителите в резултат на очакванията и възприятията им. Евентуалните дерогации или освобождавания от стандартите следва да не водят до допълнителни разходи, които да се поемат единствено от земеделските стопани.
(71)
Следва да се прилагат пазарни стандарти, за да може пазарът да бъде лесно снабдяван с продукти със стандартизирано и задоволително качество, като тези стандарти следва по-специално да се отнасят до техническите определения, класификацията, представянето, маркирането и етикетирането, опаковката, производствения метод, съхраняването, складирането, транспорта, съответните административни документи, сертифицирането и сроковете, ограниченията върху употребата и пласирането.
(72)
Като се отчитат интересът на производителите да указват характеристиките на своите продукти и тяхното отглеждане, както и интересът на потребителите да получават подходяща и прозрачна информация за продуктите, следва да е възможно определянето на мястото на отглеждане и /или мястото на произход, за всеки случай поотделно на подходящото географско равнище, като същевременно се отчита спецификата на някои сектори, по-специално по отношение на преработените селскостопански продукти.
(73)
Следва да се предвидят специални правила за продуктите, внасяни от трети държави, при положение, че националните разпоредби, действащи в третите държави, оправдават дерогации от пазарните стандарти, при условие че се гарантира, че те са равностойни на стандартите, установени в законодателството на Съюза. Целесъобразно е също така да се установят правилата, свързани с прилагането на пазарните стандарти по отношение на продуктите, които се изнасят от Съюза.
(74)
Продуктите от сектора на плодовете и зеленчуците, които са предназначени за продажба на потребителите в прясно състояние, следва да бъдат предлагани на пазара единствено при положение, че са здрави, в добро състояние, с подходящо пазарно качество и е отбелязана държавата на произход. С цел да се гарантира правилното прилагане на това изискване и да се отчетат определени специфични ситуации, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със специфичните дерогации от това изискване.
(75)
На цялата територия на Съюза следва да се прилага политика на качество, като се използва процедура за сертифициране на продуктите от сектора на хмела и се забранява предлагането на пазара на такива продукти, за които не е издаден сертификат. С цел да се гарантира правилното прилагане на това изискване и да се отчетат определени специфични ситуации, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с мерките за дерогация от това изискване, за да се спазят търговските изисквания на определени трети държави или за продукти, предназначени за специална употреба.
(76)
За определени сектори и продукти определенията, наименованията и търговските наименования са важни елементи за определяне на условията на конкуренция. Следователно е целесъобразно да се установят определения, наименования и търговски наименования за посочените сектори и/или продукти, които да се използват за предлагане на пазара в Съюза единствено на продукти, отговарящи на съответните изисквания.
(77)
С цел да се адаптират определенията и търговските наименования за някои продукти към нуждите, произтичащи от променящите се изисквания на потребителите, техническия прогрес или необходимостта от продуктови иновации, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с промените на, дерогациите или освобождаванията от определения и търговски наименования.
(78)
С цел да се гарантира, че операторите и държавите членки ясно и точно разбират определенията и търговските наименования, установени в определени сектори, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с правилата за тяхното уточняване и прилагане.
(79)
За да се отчетат специфичните особености на всеки продукт или сектор, различните етапи на предлагане на пазара, техническите условия, евентуалните значителни практически трудности, както и точността и повторяемостта на методите на анализ, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с допустимото отклонение спрямо един или повече специфични стандарти, при надвишаването на което цялата партида продукти следва да се смята за неотговаряща на стандарта.
(80)
Следва да бъдат определени някои енологични практики и ограничения за производството на вино, по-специално по отношение на купажирането и използването на определени видове гроздова мъст, гроздов сок и прясно грозде с произход от трети държави. За да се съобрази с международните стандарти, по отношение на новите енологични практики, Комисията следва да взема предвид енологичните практики, препоръчани от Международната организация по лозата и виното (OIV).
(81)
Следва да бъдат установени правила за класифициране на винените сортове лози, съгласно които държавите членки, произвеждащи повече от 50 000 хектолитра годишно,следва да продължат да отговарят за класифицирането на винените сортове лози, от които може да се произвежда вино на тяхна територия. Някои винени сортове лози следва да бъдат изключени.
(82)
Държавите членки следва да могат да запазят или да приемат някои национални правила относно нивата на качество по отношение на мазнините за мазане.
(83)
По отношение на лозаро-винарския сектор следва да се разреши на държавите членки да ограничат или да изключат използването на определени енологични практики, следва да им се разреши да запазят по-строги ограничения за вината, произвеждани на тяхна територия о и следва да разрешават експерименталното използване на неразрешени енологични практики.
(84)
С цел да се осигури правилното и прозрачно прилагане на националните правила за определени продукти и сектори по отношение на пазарните стандарти, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на условия за прилагането на такива пазарни стандарти, както и на условията за държане, разпространение и използване на продуктите, получени чрез експериментални практики.
(85)
Освен пазарните стандарти следва да се установят незадължителни наименования за качество, за да се гарантира, че на пазара не се злоупотребява с наименованията, които описват специфични особености на продукта, стопанството или преработката, както и че потребителите могат да разчитат на тях за идентифициране на различните качества на продуктите. С оглед на целите на настоящия регламент и от съображения за яснота, съществуващите незадължителни термини за качество следва да бъдат изброени в настоящия регламент.
(86)
Държавите членки следва да разполагат с възможност да установяват правила за пласирането на лозаро-винарски продукти, които не съответстват на изискванията на настоящия регламент. С цел да се гарантира правилното и прозрачното прилагане на националните правила за лозаро-винарските продукти, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на условия за използването на лозаро-винарски продукти, които не съответстват на изискванията на настоящия регламент.
(87)
С цел да се отчете положението на пазара и развитието на пазарните стандарти, както и на международните стандарти, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със запазването на допълнително незадължително запазено наименование и определянето на условията за използването му, изменението на условията за използване на незадължително запазено наименование и заличаването на незадължително запазено наименование.
(88)
С цел да се вземат предвид особеностите на някои сектори и очакванията на потребителите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на подробностите по изискванията за въвеждане на допълнително запазено наименование.
(89)
С цел да се направи необходимото продуктите, описани посредством незадължителни запазени наименования, да съответстват на приложимите условия за употреба, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с допълнителните правила за използване на незадължителни запазени наименования.
(90)
С цел да се отчетат характерните особености на търговията между Съюза и някои трети държави и специалният характер на определени селскостопански продукти, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с условията, при които се счита, че вносните продукти имат равностойно ниво на съответствие с изискванията на Съюза по отношение на пазарните стандарти, и които позволяват мерки за дерогация от правилата, съгласно които продуктите трябва да бъдат предлагани на пазара в Съюза само в съответствие с тези стандарти, и правилата, свързани с прилагането на пазарните стандарти по отношение на изнасяните от Съюза продукти.
(91)
Разпоредбите относно вината следва да се прилагат в светлината на международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС.
(92)
В Съюза понятието за качествени вина се основава, inter alia, на характерните особености, които се приписват на географския произход на виното. Тези вина се обозначават за потребителите посредством защитени наименования за произход и защитени географски указания. С цел да се осигури прозрачна и по-съвършена рамка за претенциите за качество на съответните продукти, които се свързват с въпросните продукти, следва да се въведе система, при която заявките за наименование за произход или географско указание да се разглеждат в съответствие с подхода, възприет в рамките на хоризонталната политика на Съюза в областта на качеството на хранителните продукти, различни от виното и спиртните напитки, изложен в Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9).
(93)
С цел да се съхранят специфичните качествени характеристики на вината със защитено наименование за произход или защитено географско указание, на държавите членки следва да се разреши да прилагат по-строги правила.
(94)
С цел да се ползват с правна закрила в Съюза, наименованията за произход и географските указания на вината следва да бъдат признати и регистрирани на равнището на Съюза в съответствие с процедурните правила, определени от Комисията.
(95)
Следва да се даде възможност за правна закрила на наименованията за произход и географските указания на трети държави, когато те са защитени в държавата си на произход.
(96)
Процедурата за регистриране следва да позволява на всяко физическо или юридическо лице, което има законен интерес в държава членка или в трета държава, да упражнява правата си, като предяви възраженията си.
(97)
Регистрираните наименования за произход и географски указания следва да се ползват с правна закрила срещу използване, с което се извличат предимства от репутацията на продукти, които спазват изискванията. С цел да се насърчи лоялната конкуренция и да не се въвеждат в заблуждение потребителите, споменатата правна закрила следва да се разпростре и върху продукти и услуги, които не са обхванати от настоящия регламент, включително онези, които не са посочени в приложение I към Договорите.
(98)
С цел да се вземат предвид съществуващите практики за етикетиране, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с разрешаването на използването на наименованието на винен сорт лоза, което съдържа или се състои от защитено наименование за произход или защитено географско указание.
(99)
С цел да се вземат предвид характерните особености на производството в определения географски район, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на допълнителните критерии за определяне на границите на географския район и ограниченията и дерогациите, отнасящи се до производството в определения географски район.
(100)
С цел да се гарантира качеството и проследяването на продуктите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с условията, при които спецификациите на продуктите могат да включват допълнителни изисквания.
(101)
С цел да се гарантир защитата назаконните интереси и права на производителите и операторите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с видовете заявители, които могат да подават заявка за правна закрила на наименование за произход или географско указание; условията, които трябва да се спазват по отношение на заявката за правна закрила на наименование за произход или географско указание, контрола от страна на Комисията, процедурата за предявяване на възражения и процедурите за изменение, отмяна или преобразуване на защитени наименования за произход или защитени географски указания. Това оправомощаване следва да обхваща и условията, приложими за трансгранични заявки; условията за заявките, свързани с географски райони в трета държава; датата, от която се прилага правната закрила или изменение на тази закрила; и условията, свързани с изменение на спецификациите на продуктите.
(102)
С цел да се осигури подходящо равнище на правна закрила, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с ограниченията относно защитеното наименование.
(103)
С цел да се направи необходимото икономическите оператори и компетентните органи да не бъдат несъразмерно засегнати от прилагането на настоящия регламент по отношение на наименованията на вина, получили правна закрила преди 1 август 2009 г., или за които е била подадена заявка за правна закрила преди тази дата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на преходниправила относно такива наименования на вина, вината, пуснати на пазара или етикетирани преди определена дата, и измененията на спецификациите на продуктите.
(104)
Някои наименования се използват традиционно в Съюза, за да предоставят на потребителите информация относно характеристиките и качеството на вината, която допълва информацията, дадена от защитените наименования за произход и географски указания. С цел да се осигури функционирането на вътрешния пазар и лоялната конкуренция, както и за да не се въвеждат в заблуждение потребителите, тези традиционни наименования следва да имат възможността да се ползват от правна закрила в Съюза.
(105)
С цел да се гарантира подходящо равнище на правна закрила, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с езика и изписването на традиционното наименование, за което се иска правна закрила.
(106)
С цел да се осигури защитата на законните права на производителите и операторите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с видовете заявители, които могат да подават заявка за правна закрила на традиционно наименование; условията за валидност на заявка за признаване на традиционно наименование; основанията за подаване на възражение срещу предложена правна закрила на традиционно наименование; обхвата на правната закрила, в това число връзката с търговски марки, защитени традиционни наименования, защитени наименования за произход или географски указания, омоними или определени наименования на винени сортове лози; основанията за отмяна на традиционно наименование; датата на подаване на заявка или искане; както и процедурите, които трябва да се следват по отношение на заявка за правна закрила на традиционно наименование, включително контрола от страна на Комисията, процедурата за подаване на възражения и процедурите за отмяна или изменение.
(107)
За да се вземат предвид характерните особености на търговията между Съюза и някои трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с условията, при които традиционните наименования могат да се използват за продукти от трети държави, и предвиждането на дерогации във връзка с тях.
(108)
Описанието, означаването и търговското представяне на обхванатите от настоящия регламент продукти от лозаро-винарския сектор могат да имат важни последствия за пазарната им реализация. Различията между законодателствата на държавите членки относно етикетирането на продуктите от лозаро-винарския сектор могат да затруднят гладкото функциониране на вътрешния пазар. Ето защо следва да се установят правила, които да отчитат законните интереси на потребителите и на производителите. Поради тази причина е целесъобразно да бъдат предвидени правила на Съюза относно етикетирането и представянето.
(109)
С цел да се гарантира спазването на съществуващите практики на етикетиране, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с определянето на извънредните обстоятелства, при които е оправдано да не се посочат означенията „защитено наименование за произход“ или „защитено географско указание“.
(110)
С цел да се отчетат характерните особености на лозаро-винарския сектор, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с представянето и използването на данни върху етикетите, различни от предвидените в настоящия регламент; определени задължителни и незадължителни данни; и представянето.
(111)
С цел да се гарантиразащитата на законните интереси на операторите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с временното етикетиране и представяне на вина с наименование за произход или географско указание, когато това наименование за произход или географско указание изпълнява необходимите изисквания.
(112)
С цел да се направи необходимото икономическите оператори да не бъдат засегнати, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с преходни разпоредби по отношение на вината, пуснати на пазара и етикетирани в съответствие с приложимите правила, валидни преди 1 август 2009 г.
(113)
С цел да се вземат предвид характерните особености на търговията с продукти на лозаро-винарския сектор между Съюза и някои трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с дерогациите от правилата за етикетиране и представяне по отношение на продукти, които подлежат на износ, когато това се изисква от правото на съответната трета държава.
(114)
След края на квотната система ще продължат да бъдат необходими специфични инструменти за осигуряване на справедлив баланс на права и задължения между предприятията за захар и производителите на захарно цвекло. По тази причина следва да бъдат установени стандартни разпоредби, уреждащи сключените между тях вътрешнобраншови писмени споразумения.
(115)
Реформата на режима за производство на захар от 2006 г. въведе значителни промени в сектора на захарта в Съюза. За да се даде възможност на производителите на захарно цвекло да завършат адаптирането си към новите пазарни условия и повишената пазарна насоченост на сектора, съществуващата система на квоти за захар следва да бъде удължена до премахването ѝ в края на 2016-2017 пазарна година.
(116)
С цел да се вземат предвид характерните особености на сектора на захарта, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с актуализирането на техническите определения относно сектора на захарта; актуализирането на условията за изкупуване на захарно цвекло, установени в настоящия регламент; и допълнителните правила за определяне на брутното тегло, тарата и съдържанието на захар на захарта, доставяна на предприятията, както и за пулпа от захарно цвекло.
(117)
Неотдавнашният опит доказва необходимостта от специални мерки за осигуряване на достатъчни доставки на захар за пазара на Съюза през оставащия период на квоти за захар.
(118)
За да се вземат предвид характерните особености на сектора на захарта и за да се гарантира, че са надлежно отчетени интересите на всички страни, като се има предвид необходимостта от предотвратяване на всякакви смущения на пазара, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с: условията за изкупуване и договорите за доставка; актуализирането на условията за изкупуване на захарно цвекло п, определени в настоящия регламент; и критериите, които да се прилагат от предприятията за производство на захар при разпределяне сред продавачите на цвекло на количествата цвекло, които следва да бъдат включени в предсеитбените договори за доставка.
(119)
С цел да се вземат предвид техническите промени, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изготвянето на списък на продукти, за чието производство може да се използва индустриална захар, индустриална изоглюкоза или индустриален инулинов сироп.
(120)
С цел да се направи необходимото одобрените предприятия за производство или преработка на захар, изоглюкоза или инулинов сироп да спазват задълженията си, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с предоставянето и оттеглянето на одобрение за тези предприятия, както и критериите за налагане на административни санкции.
(121)
С цел да се вземат предвид характерните особености на сектора на захарта и да се гарантира, че интересите на всички страни са надлежно взети предвид, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка сдефинирането на наименованията за функционирането на квотната система, както и с условията, уреждащи продажбите за най-отдалечените региони.
(122)
С цел да се гарантира, че производителите са тясно свързани с решението за пренасяне на определено количество от продукцията към следващата година, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с пренасянето на захар към следващата година.
(123)
За по-добро управление на лозаро-винарския потенциал държавите членки следва да представят на Комисията опис на своя производствен потенциал въз основа на лозарския регистър. С цел да се насърчат държавите членки да представят този опис, подпомагането на преструктурирането и конверсията следва да се ограничава до онези държави членки, които са предали такъв опис.
(124)
С цел да се улесни наблюдението и контролът на производствения потенциал от страна на държавите членки, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със съдържанието на лозарския регистър и изключенията.
(125)
С цел да се осигури задоволително ниво на проследяване на въпросните продукти, по-специално в интерес на защитата на потребителите, следва да има изискване към всички продукти на лозаро-винарския сектор, включени в обхвата на настоящия регламент, да бъдат снабдени с придружаващ документ, когато се разпространяват в рамките на Съюза.
(126)
За да се улесни транспортирането на лозаро-винарските продукти и тяхната проверка от страна на държавите членки, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с правилата: относно придружаващия документ и неговото използване; относно условията, при които придружаващ документ следва да се разглежда като удостоверяващ защитени наименования за произход или географски указания; относно задължението за водене на регистър и неговото използване; относно уточняването на това кой следва да води регистър и относно освобождаването от задължението за водене на регистър; както и относно операциите, които да бъдат включени в регистъра.
(127)
Тъй като няма законодателство на Съюза относно формалните писмени договори, държавите членки могат, съгласно националното договорно право, да вземат решение за задължителното използване на такива договори, при условие че, правейки това, се спазва правото на Съюза и по-специално се съблюдава правилното функциониране на вътрешния пазар и на общата организация на пазара. Като се има предвид разнообразието от условия в целия Съюз и в интерес на субсидиарността такова решение следва да се взема от държавите членки. Въпреки това, за да се осигурят подходящи минимални стандарти за такива договори и правилното функциониране на вътрешния пазар и на общата организация на пазара в сектора на млякото и млечните продукти, на равнището на Съюза следва да се установят някои основни условия за използването на такива договори. Всички тези основни условия следва да бъдат свободно договорени. Тъй като уставите на някои кооперации на млекопроизводители е възможно да съдържат правила с подобен ефект, те следва, с цел опростяване, да бъдат освободени от задължението да сключват договори. С цел да се повиши ефективността на тази система от договори, държавите членки следва да вземат решение дали тя да се прилага и в случаите, когато посредници събират млякото от млекопроизводителите и го доставят на преработвателите.
(128)
С цел да се осигури жизнеспособно развитие на производството и произтичащият от него добър жизнен стандарт на млекопроизводителите, следва да се подобрят техните възможности за договаряне с преработвателите, което да доведе до по-справедливо разпределение на добавената стойност по веригата на доставките. За да бъдат постигнати тези цели на ОСП, следва да се приеме разпоредба съгласно член 42 и член 43, параграф 2 от ДФЕС, която да позволи на организациите на производители, създадени от млекопроизводители, или на техните асоциации да договарят съвместно с дадено млекопреработвателно предприятие условията на договорите, включително цената, за част или за цялото количество сурово мляко на своите членове. С оглед да се поддържа ефективна конкуренция на пазара на мляко, тази възможност следва да подлежи на подходящи количествени ограничения. За да не се нарушава ефективната работа на кооперациите и за постигане на яснота, следва да се уточни, че когато членството на земеделски стопанин в кооперация включва, по отношение на цялото му производство на мляко или на част от него, задължение за доставка на сурово мляко при условия, определени в устава на кооперацията или в правилата и решенията, установени или произтичащи от този устав, тези условия не следва да са предмет на договаряне чрез организация на производителите.
(129)
Предвид значението на защитените наименования за произход и защитените географски указания, по-специално за уязвимите селски райони, и с цел да се гарантира добавената стойност и да се поддържа качеството, по-специално на сирената със защитени наименования за произход и защитени географски указания, както и с оглед на предстоящото изтичане на срока на прилагане на квотната система за мляко, държавите членки следва да могат да прилагат правила за регулиране на цялото предлагане на такива сирена, произведени в определения географски район по искане на междубраншова организация, организация на производители или група производители, съгласно определенията в Регламент (ЕС) № 1151/2012. Такова искане следва да бъде подкрепено от преобладаващото мнозинство от млекопроизводителите, съответстващи на по-голямата част от количеството мляко, използвано за това сирене, а в случая на междубраншови организации или групи, следва да бъде подкрепено от преобладаващото мнозинство от производителите на сирене, представляващи по-голямата част от производството на това сирене.
(130)
Комисията има нужда от своевременно предоставяна информация за количеството доставяно сурово мляко, за да може да следи развитието на пазара. Ето защо следва да се приеме разпоредба, която да гарантира, че първият изкупвач предоставя редовно такава информация на държавата членка, а държавата членка я съобщава на Комисията.
(131)
Организациите на производители и техните асоциации могат да играят полезна роля за концентриране на доставките, подобряване на предлагането на пазара, планирането и съобразяването на производството с търсенето, за оптимизиране на производствените разходи и стабилизиране на цените на производителите, за провеждане на научни изследвания, насърчаване на най-добрите практики и осигуряване на техническа помощ, за управление на вторичните продукти и и на инструментите за управление на риска, които са на разположение на техните членове, като по този начин допринасят за укрепване на позицията на производителите в хранителната верига.
(132)
Междубраншовите организации могат да играят важна роля за създаване на условия за диалог между участниците във веригата на доставка, както и за насърчаване на най-добрите практики и прозрачността на пазара.
(133)
Следователно съществуващите правила относно определението и признаването на организациите на производители, техните асоциации и междубраншовите организации следва да бъдат хармонизирани, рационализирани и разширени, за да се предвиди за някои сектори евентуално признаване при поискване въз основа на устав, създаден в съответствие с настоящия регламент. По-специално критериите за признаване и уставът на организациите на производители следва да гарантират, че такива структури са формирани по инициатива на производителите и се контролират в съответствие с правила, които позволяват на членуващите производители да контролират по демократичен начин своята организация и нейните решения.
(134)
Съществуващите в различните сектори разпоредби, които увеличават ефекта от организациите на производители, техните асоциации и междубраншовите организации, като позволяват на държавите членки, при известни условия, да разширят обхвата на някои правила на тези организации, така че да обхващат и нечленуващите оператори, се оказаха ефективни и следва да бъдат хармонизирани, рационализирани и разширени, така че да обхващат всички сектори.
(135)
Следва да се предвиди възможност за приемане на определени мерки за улесняване на коригирането на предлагането спрямо пазарните изисквания, което може да допринесе за стабилизиране на пазарите и за осигуряване на добър жизнен стандарт на съответната селскостопанска общност.
(136)
С цел да се насърчат действията на организациите на производители, асоциациите на организации на производители и междубраншовите организации за улесняване на коригирането на предлагането спрямо пазарните изисквания, с изключение на действията, свързани с изтегляне от пазара, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с: мерките за подобряване на качеството; за насърчаване на по-добра организация на производството, преработката и предлагането на пазара; за улесняване на отчитането на тенденциите в пазарните цени; и за даване на възможност за изготвяне на краткосрочни и дългосрочни прогнози въз основа на използваните средства за производство.
(137)
С цел да се подобри функционирането на пазара на вина, държавите членки следва да имат възможността да прилагат решения, взети от междубраншовите организации. От обхвата на подобни решения обаче следва да се изключат практики, които биха могли да доведат до нарушаване на конкуренцията.
(138)
Като се има предвид че използването на формални писмени договори в сектора на млякото е уредено от отделни разпоредби, използването на такива договори може да спомогне и за засилване отговорността на операторите в други сектори и за повишено осъзнаване на необходимостта от по-добро отчитане на сигналите на пазара, подобряване преноса на цените и адаптиране на предлагането спрямо търсенето, както и да спомогне за избягването на някои нелоялни търговски практики. Предвид липсата на законодателство на Съюза относно тези договори държавите членки могат съгласно националното договорно право да решат да въведат задължителното им използване, при условие че, правейки това, се спазва правото на Съюза и по-специално се съблюдава правилното функциониране на вътрешния пазар и на общата организация на пазара.
(139)
С цел да се осигури жизнеспособно развитие на производството и оттук - добър жизнен стандарт на производителите в секторите на говеждото и телешкото месо и на маслиновото масло, както и на производителите на определени полски култури, следва да се подобрят техните възможности за договаряне с операторите от вторичните сектори, което да доведе до по-справедливо разпределение на добавената стойност по веригата за доставка. За да се постигнат тези цели на ОСП, признатите организации на производители следва да са в състояние да договарят, в рамките на някакви количествени ограничения, условията на договорите за доставка, включително цените, за част или за цялата продукция на своите членове, при условие че тези организации преследват една или повече от целите за концентриране на предлагането, пускането на пазара на продуктите, произведени от техните членове, и оптимизиране на производствените разходи, както и при условие че преследването на тези цели води до интегриране на дейности и това интегриране има вероятност да породи значителна ефикасност, така че дейността на организацията на производителите като цяло да допринася за изпълнението на целите, посочени в член 39 от ДФЕС и при условие че организацията на производителите извършва някои специфични дейности и тези дейности са значителни по отношение на обема на съответната продукция и по отношение на цената на продукцията и предлагането на продукта на пазара.
(140)
За да се осигури добавената стойност и да се поддържа качеството, по-специално на консервираната шунка, ползваща се със защитено наименование за произход или защитено географско указание, на държавите членки следва да се разреши, при спазването на строги условия, да прилагат правила за регулиране на предлагането на такава консервирана шунка, при условие че тези правила бъдат подкрепени от преобладаващото мнозинство от производителите ѝи при необходимост - от свиневъдите в географския район, с който е свързана тази шунка.
(141)
Задължението за регистрация на всички договори за доставка на хмел, произведен в Съюза, е обременяващо и следва да бъде прекратено.
(142)
За да се гарантира, че целите и отговорностите на организациите на производителите, асоциациите на организации на производители и междубраншовите организации са ясно определени и за да се допринася за ефективността на техните действия, без да се налага ненужна административна тежест и без да се нарушава принципът на свобода на сдружаване, по-специално по отношение на нечленуващите в такива организации, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с:
правилата относноспецифичните цели, които могат, трябва или не трябва да бъдат осъществявани от тези организации и асоциации, и ако е приложимо, следва да бъдат добавени към целите, посочени в настоящия регламент; правилата на тези организации и асоциации, уставите на организациите, различни от организации на производители, специфичните условия, приложими относно уставите на организациите на производители в някои сектори, включително дерогациите, структурата, срока за членство, размера, демократичната отчетност и дейностите на тези организации и асоциации, както и произтичащите от сливанията последици; условията за признаване, оттегляне и спиране на признаването, произтичащите от тях последици, както и изискванията за предприемане на коригиращи мерки при неизпълнение на критериите за признаване;
транснационалните организации и асоциации и правилата, свързани с оказването на административна помощ в случай на транснационално сътрудничество; секторите, за които е необходимо разрешение от държавите членки и за които се прилага възлагане на външни изпълнители, както и условията за възлагане и естеството на дейностите, които могат да бъдат възлагани на външни изпълнители, и осигуряването на технически средства от организациите или асоциациите; базата за изчисляване на минималния обем или стойност на годната за предлагане на пазара продукция на организациите и асоциациите; правилата относно изчисляването на количеството сурово мляко, предмет на преговорите на дадена организация на производители, приемането на членове, които не са производители, в организациите на производители, или които не са организации на производители - в асоциациите на организации на производители;
разширяването на обхвата на някои правила на организациите спрямо нечленовете, и задължителното плащане на членски внос от нечленове, включително използването и разпределянето на такива плащания от страна на въпросните организации, и списък на по-строги производствени правила, чийто обхват може да бъде разширен, допълнителните изисквания по отношение на представителността, съответните икономически области, включително контрол от страна на Комисията на тяхното определяне, минималните периоди, през които правилата следва да са в сила преди разширяването на обхвата им, лицата или организациите, към които могат да бъдат прилагани правилата или вноските, и обстоятелствата, при които Комисията може да изисква отказване или оттегляне на разширяването на обхвата на правилата или задължителните вноски.
(143)
Контролът на търговските потоци е преди всичко въпрос на управление, който следва да се разглежда по гъвкав начин. Решението за въвеждане на лицензионни изисквания следва да се вземе, като се има предвид необходимостта от лицензии за управлението на съответните пазари, и по-специално необходимостта от контролна вноса или износа на въпросните продукти.
(144)
За да се отчетат международните задължения на Съюза и приложимите стандарти на Съюза в социалната област и в областта на околната среда и хуманното отношение към животните, необходимостта от проследяване на развитието на търговията и пазарните промени, както и на вноса и износа, необходимостта от стабилно пазарно управление и необходимостта от намаляване на административната тежест, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със списъка на продуктите, за които се изисква представяне на лицензия за внос или износ; и случаите и положенията, в които не се изисква представяне на лицензия за внос или износ.
(145)
С цел да се осигурят допълнителни елементи за системата на лицензии, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с правилата относно: правата и задълженията, които произтичат от лицензията, нейните правни последици и случаите, в които се прилага отклонение по отношение на спазването на задължението за внос или износ на посоченото в лицензията количество, или когато произходът следва да се посочи; издаването на лицензия за внос или пускането в свободно обращение, за което се изисква представяне на документ, издаден от трета държава или организация, който да удостоверява, inter alia, произхода, автентичността и качествените характеристики на продуктите; прехвърлянето на лицензията или ограниченията на възможността за прехвърляне; допълнителните условия за лицензии за внос на коноп и принципа на административно съдействие между държавите членки с цел да се предотвратяват или решават случаи на измама или нередности; и случаите и положенията, в които се изисква или не се изисква предоставяне на гаранция, която да обезпечава, че продуктите се внасят или изнасят в срока на валидност на лицензията.
(146)
Основните елементи на приложимите за селскостопанските продукти мита, отразяващи споразуменията на СТО и двустранните споразумения, се съдържат в Общата митническа тарифа. Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки за подробното изчисляване на вносните мита съгласно тези основни елементи.
(147)
За определени продукти следва да се запази системата на входни цени. С цел да се осигури ефективността на тази система, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с проверяването на истинността на декларираната цена на дадена партида, като се използва фиксирана стойност при вноса, и да определя условията, при които се изисква предоставяне на гаранция.
(148)
С цел да се предотврати или да се противодейства на неблагоприятните ефекти върху пазара на Съюза, които могат да възникнат вследствие на вноса на определени селскостопански продукти, вносът на такива продукти следва да се обвърже със заплащането на допълнително мито, когато са изпълнени определени условия.
(149)
Целесъобразно е при определени условия да бъдат открити и управлявани тарифни квоти за внос, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, или от други актове на Съюза. По отношение на тарифните квоти за внос приетият метод на управление следва да отчита в достатъчна степен изискванията, свързани с предлагането, на съществуващите и възникващите пазари в Съюза за производство, обработка и потребление от гледна точка на конкурентоспособността, сигурността и непрекъснатостта на доставките и необходимостта да се запази равновесието на пазара.
(150)
За да се изпълнят ангажиментите,съдържащи се в споразуменията, сключени, като част от Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори, относно тарифните квоти за вноса на 2 000 000 тона царевица и 300 000 тона сорго в Испания и тарифните квоти за вноса на 500 000 тона царевица в Португалия, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на необходимите разпоредби за осъществяване на вноса по тарифните квоти, а също и - когато е приложимо - за публичното складиране на количествата, внесени от разплащателните агенции на съответните държави членки.
(151)
С цел да се осигури справедлив достъп до наличните количества, както и равното третиране на операторите в рамките на тарифната квота, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с: определянето на условията и изискванията за допустимост, на които трябва да отговаря операторът, за да подаде заявление в рамките на тарифната квота; определянето на правилата за прехвърляне на права между оператори, и, при необходимост, ограниченията, които се прилагат за прехвърляния в рамките на управлението на тарифната квота; обвързването на участието в тарифната квота с предоставянето на гаранция; както и предвиждането, ако е необходимо, на разпоредби относно евентуалните специфични характеристики, изисквания или ограничения, приложими към тарифната квота, които са предвидени в международното споразумение или в друг съответен акт.
(152)
Селскостопанските продукти могат в определени случаи да се ползват от специално третиране при внос в трети държави, ако продуктите отговарят на определени спецификации и/или ценови условия. Необходимо е административно сътрудничество между властите в третата държава, в която се извършва вносът, и Съюза, за да се осигури правилното прилагане на такава система. За тази цел продуктите следва да бъдат придружавани от сертификат, издаден в Съюза.
(153)
С цел да се направи необходимото изнасяните продукти да могат да се ползват от специално третиране при внос в трета държава, ако са спазени определени условия, съгласно международните споразумения, сключени от Съюза в съответствие с ДФЕС, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изискването към компетентните органи на държавите членки, при поискване и след съответните проверки, да издават документ, удостоверяващ, че условията са спазени.
(154)
С цел да се избегнат смущения на пазара на коноп за влакна вследствие отглеждането на незаконни конопени култури, настоящият регламент следва да предвиди проверки на вноса на коноп и конопено семе, за да се гарантира, че за тези продукти се предоставят определени гаранции по отношение на съдържанието на тетрахидроканабинол в тях. Освен това вносът на конопено семе, което не е предназначено за посев, следва да продължи да бъде предмет на система за контрол, предвиждаща предоставяне на разрешения на съответните вносители.
(155)
На цялата територия на Съюза се води политика за качество по отношение на продуктите от сектора на хмела. По отношение на вносните продукти в настоящия регламент следва да се включат разпоредби, гарантиращи, че се внасят само продукти, които отговарят на равностойни минимални характеристики за качество. С цел да се сведе до минимум административната тежест, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка Със случаите, в които не следва да се прилагат задълженията, свързани с удостоверение за равностойност и етикетирането на опаковката.
(156)
Съюзът е сключил няколко споразумения с трети държави за преференциален достъп до пазара, позволяващи на тези държави да изнасят тръстикова захар в Съюза при благоприятни условия. Свързаните с това разпоредби относно оценката на нуждите на рафинериите от захар за рафиниране и - при определени условия - запазването на лицензиите за внос за специализирани потребители на значителни количества вносна сурова тръстикова захар, считани за рафинерии на пълен работен режим в Съюза, следва да се запазят за определен период. С цел да се гарантира, че внесената захар за рафиниране се рафинира съгласно тези изисквания, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с: използването на наименования за функционирането на схемите за внос; условията и изискванията за допустимост, на които трябва да отговаря операторът, за да подаде заявление за лицензия за внос, в т.ч. предоставянето на гаранция, както и с правилата за налаганите административни санкции.
(157)
Митническата система дава възможност за премахване на всички други предпазни мерки по външните граници на Съюза. При изключителни обстоятелства вътрешният пазар и митническият механизъм могат да се окажат неадекватни. В такива случаи, за да не остане пазарът на Съюза незащитен срещу смущенията, които могат да последват, Съюзът следва да може незабавно да вземе всички необходими мерки. Тези мерки следва да съответстват на международните ангажименти на Съюза.
(158)
Когато на пазара на Съюза възникнат или е възможно да възникнат смущения, е целесъобразно да се даде възможност за суспендиране на използването на режимите на активно и пасивно усъвършенстване.
(159)
Възстановяванията при износ в трети държави, предвид разликата между цените в Съюза и на световния пазар, и попадащи в границите, поставени с поетите задължения по линия на СТО, следва да бъдат запазени като мярка, която може да обхване някои продукти, за които се прилага настоящият регламент, когато условията на вътрешния пазар отговарят на тези, описаните при извънредни мерки. Субсидираният износ следва да се подчинява на ограничения по отношение на стойността и количеството и, без да се засяга прилагането на извънредните мерки, възстановяването трябва да е равно на нула.
(160)
Спазването на ограниченията по отношение на стойността следва да се гарантира в момента на определяне на възстановяванията при износ чрез мониторинг на плащанията съгласно правилата, отнасящи се до Европейския фонд за гарантиране на земеделието. Мониторингът следва да бъде улеснен чрез задължително предварително определяне на възстановяванията при износ, като се предвижда възможността, в случай на диференцирани възстановявания при износ, за промяна в посоченото местоназначение в рамките на един географски район, където се прилага единна ставка на възстановяване при износ. В случай на промяна на местоназначението следва да се изплатят възстановяванията при износ, приложими за действителното местоназначение, като горната граница на сумата да е приложима за предварително определеното местоназначение.
(161)
Спазването на количествените ограничения следва да се гарантира чрез надеждна и ефективна система за мониторинг. За тази цел отпускането на възстановяванията при износ следва да се обвърже с лицензия за износ. Възстановяванията при износ следва да се отпускат до наличните лимити, в зависимост от конкретното положение на всеки съответен продукт. Изключения от това правило следва да бъдат разрешени само за преработени продукти, които не са изброени в приложение I към Договорите и за които не важат ограниченията за обем. Следва да бъде предвидена възможност за дерогация от изискването за стриктно спазване на правилата за управление, когато не съществува вероятност износът, за който се предоставят възстановявания при износ, да надвиши определените количества.
(162)
В случай на износ на живи животни от рода на едрия рогат добитък възстановяванията при износ следва да се предоставят и изплащат само ако са спазени установените в законодателството на Съюза разпоредби относно хуманното отношение към животните, и по-специално относно защитата на животните по време на транспортиране.
(163)
С цел да се осигури правилното функциониране на системата на възстановяване при износ, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с изискването за предоставяне на гаранция, обезпечаваща изпълнението на задълженията на операторите.
(164)
С цел да се сведе до минимум административната тежест за операторите и компетентните органи, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с определяне на праговете, под които може да не се изисква спазване на задължението за издаване или представяне на лицензия за износ, за определяне на местоназначенията или операциите, за които може да бъде обосновано освобождаване от задължението за представяне на лицензия за износ, и за разрешаване в обосновани случаи лицензиите за износ да бъдат издавани впоследствие.
(165)
С цел справяне с практическите положения, в които е оправдана пълна или частична допустимост до възстановявания при износ, и с цел подпомагане на операторите да покрият потребностите в периода между представянето на заявлението и окончателното изплащане на възстановяването при износ, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с правилата за: определянето на друга дата за възстановяването; авансовото плащане на възстановявания при износ, в това число условията за представяне и освобождаване на гаранция; допълнителните доказателства, когато съществуват съмнения относно действителното местоназначение на продуктите и възможността за повторен внос на митническата територия на Съюза; местоназначенията, които се считат за износ от Съюза, и с включването в митническата територия на Съюза на местоназначения, които отговарят на условията за възстановяване при износ.
(166)
С цел да се осигури равен достъп до възстановяване при износ за износителите на продуктите, посочени в приложение I към Договорите, и на преработени продукти от тях, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с прилагането на някои правила за селскостопански продукти спрямо продуктите, изнасяни под формата на преработени продукти.
(167)
За да се гарантира, че продуктите, които се ползват от възстановяване при износ, се изнасят от митническата територия на Съюза, да се избегне тяхното връщане на тази територия, както и да се сведе до минимум административната тежест за операторите при генерирането и предоставянето на доказателства, че продуктите, ползващи се от възстановяване при износ, са пристигнали в държавата на местоназначение при диференцираните възстановявания, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с правилата относно: срока, в който трябва да бъде приключено излизането от митническата територия на Съюза, в това число времето за временно повторно влизане; обработката, на която продуктите, ползващи се от възстановяване при износ, могат да бъдат подложени през този период; доказателството за достигане до местоназначение, за да може да има право на диференцирани възстановявания; праговете на възстановявания и условията, при които износителите могат да бъдат освободени от задължението за представяне на такова доказателство; и условията за одобряване на доказателството, предоставено от независими трети страни, за достигане на местоназначението, когато се прилагат диференцирани възстановявания.
(168)
С цел да се насърчат износителите да спазват условията за хуманно отношение към животните и да се даде възможност на компетентните органи да контролират правилното предоставяне на възстановяванията при износ, когато това зависи от спазването на изискванията за хуманно отношение към животните, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със спазването на изискванията за хуманно отношение към животните извън митническата територия на Съюза, включително използването на независими трети страни.
(169)
С цел да се вземе предвид спецификата на различните сектори, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка със специалните изисквания и условия за операторите и за продуктите, които отговарят на изискванията за възстановяване при износ, и за определяне на коефициентите за изчисляване на възстановяванията при износ, като се отчита процесът на отлежаване за определени спиртни напитки, произведени от зърнени култури.
(170)
Минималните износни цени за клубено-луковици вече не са от полза и следва да бъдат премахнати.
(171)
В съответствие с член 42 от ДФЕС разпоредбите на ДФЕС относно конкуренцията се прилагат по отношение на производството и търговията със селскостопански продукти само доколкото това е определено от законодателството на Съюза в рамките на член 43, параграф 2 от ДФЕС и в съответствие с предвидената там процедура.
(172)
С оглед на специфичните особености на селскостопанския сектор и неговата зависимост от правилното функциониране на цялата верига на предлагане на храни, включително ефективното прилагане на правилата за конкуренцията във всички свързани сектори по цялата верига на храните, която може да се отличава с висока концентрация, следва да се обърне специално внимание на правилото относно прилагането на правилата за конкуренцията, посочени в член 42 от ДФЕС. За тази цел е необходимо тясно сътрудничество между Комисията и органите по конкуренцията в държавите членки. Освен това приетите, където е уместно, насоки от Комисията са подходящ инструментза ориентиране на предприятията и другите засегнати участници.
(173)
Следва да се предвиди, че правилата относно конкуренцията, отнасящи се до споразуменията, решенията и практиките, посочени в член 101 от ДФЕС, и до злоупотребата с господстващо положение, се прилагат по отношение на производството и търговията със селскостопански продукти при условие, че тяхното прилагане не застрашава постигането на целите на ОСП.
(174)
Следва да бъде разрешен специален подход в случай на организации на земеделски стопани или организации на производители или техни асоциации, чиято цел е съвместно производство или предлагане на пазара на селскостопански продукти или използване на обща техническа база, освен ако такива съвместни действия изключват конкуренцията или застрашават постигането на целите, залегнали в член 39 от ДФЕС.
(175)
Без да се засяга регламентирането на предлагането на някои продукти, като например сирена или шунки, ползващи се със защитено наименование за произход или защитено географско указание, или вина, обхванати от специфични правила, следва да се възприеме специален подход по отношение на някои дейности на междубраншовите организации, при условие че тези дейности не водят до разделяне на пазарите, не засягат стабилното функциониране на ООП, не изкривяват или елиминират конкуренцията, не водят до фиксиране на цени или квоти и не създават дискриминация.
(176)
Правилното функциониране на вътрешния пазар би било изложено на риск от отпускането на национална помощ. Ето защо разпоредбите на ДФЕС относно държавната помощ следва, като общо правило, да се прилагат и по отношение на селскостопанските продукти. Въпреки това в определени случаи следва да се допускат изключения. В случаите, когато съществуват такива изключения, Комисията следва да е в състояние да изготви списък на съществуващи, нови или предвиждани национални помощи, да изпрати съответна информация до държавите членки и да предложи подходящи мерки.
(177)
Разпоредбите относно премията за изкореняване и някои мерки по линия на програмите за подпомагане на лозаро-винарския сектор не следва сами по себе си да изключват възможността за национални плащания за същите цели.
(178)
Поради специфичните икономически условия на производството и предлагането на пазара на месо и продукти от северен елен, Финландия и Швеция следва да продължат да предоставят национални плащания в това отношение.
(179)
Във Финландия отглеждането на захарно цвекло е обусловено от определени географски и климатични условия, които влияят неблагоприятно на сектора в допълнение към общото въздействие на реформата в сектора на захарта. Следователно на тази държава членка следва да се разреши на постоянна основа да извършва национални плащания в полза на своите производители на захарно цвекло.
(180)
Държавите членки следва да могат да извършват национални плащания за съфинансиране на мерките за пчеларството, заложени в настоящия регламент, както и за защитата на пчелните стопанства, които са повлияни неблагоприятно от структурни или природни условия, или са предмет напрограми за икономическо развитие, с изключение на национални плащания, предоставяни за производство или търговия.
(181)
Държавите членки, които участват в схемите за подобряване на достъпа до храна на децата, следва да имат възможност, в допълнение към помощта от Съюза, да отпускат национална помощ за доставянето на продукти и някои свързани с това разходи.
(182)
С цел да може да се реагира при оправдани кризисни случаи дори след края на преходния период, държавите членки следва да могат да извършват национални плащания за кризисна дестилация в рамките на цялостно бюджетно ограничение от 15 % от съответната стойност от годишния бюджет на държавата членка за националната програма за подпомагане. Преди предоставянето им тези национални плащания следва да бъдат съобщени на Комисията и да бъдат одобрени.
(183)
Държавите членки следва да могат да продължат да извършват национални плащания за черупкови плодове, както е предвидено понастоящем в член 120 от Регламент (ЕО) № 73/2009, за да се смекчат последиците от отделянето от производството на предишната схема на Съюза за подпомагане за черупковите плодове. За по-голяма яснота, тъй като посоченият регламент следва да бъде отменен, въпросните национални плащания следва да бъдат предвидени в настоящия регламент.
(184)
Следва да бъдат предвидени специални интервенционни мерки с цел да се реагира ефективно и ефикасно при опасност от смущения на пазара. Следва да се определи обхватът на тези мерки.
(185)
С цел да се реагира ефективно и ефикасно на опасности от смущения на пазара, причинени от значителни повишения или понижения на цените на вътрешния или външния пазар или от други събития и обстоятелства, които водят до значителни смущения на пазара или заплашват да причинят смущения на пазара, когато има вероятност това положение или последиците от него за пазара да продължат или да се влошат, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с мерките, необходими за справяне с такова положение на пазара, при спазване на евентуалните задължения, произтичащи от международни споразумения, и при положение че всички други мерки, които са на разположение в съответствие с настоящия регламент, се окажат недостатъчни, включително мерките за разширяване или изменение на обхвата, продължителността или други аспекти на други мерки, предвидени в рамките на настоящия регламент, или за да се предвиди възстановяване при износ или суспендиране, изцяло или частично, на прилагането на вносните мита, включително за определени количества или периоди, според нуждите.
(186)
Ограниченията на свободното обращение, произтичащи от прилагането на мерки за предотвратяване разпространението на болести по животните, могат да доведат до затруднения на пазара в една или повече държави членки. Опитът показва, че сериозните смущения на пазара, например значителен спад в потреблението или в цените, могат да се дължат на загуба на доверието на потребителите поради рискове за общественото здраве или за здравето на животните или растенията. С оглед на опита, обхватът на мерките, дължащи се на загуба на потребителско доверие, следва да бъде разширен, така че да обхване и растителните продукти.
(187)
Извънредните мерки за подкрепа на пазара на говеждо и телешко месо, мляко и млечни продукти, свинско месо, овче и козе месо, яйца и птиче месо следва да са пряко свързани с ветеринарно-санитарните мерки, приети с цел предотвратяване на разпространението на болести. Те следва да се предприемат по искане на държави членки, за да се избегнат сериозни нарушения на равновесието на пазарите.
(188)
С цел да се реагира ефективно на извънредни обстоятелства, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с разширяването на списъка на продуктите, определени в настоящия регламент, по отношение на които могат да се приемат извънредни мерки за подкрепа.
(189)
Комисията следва да бъде упълномощена да приема необходимите мерки с цел разрешаване на специфични проблеми в извънредни случаи.
(190)
Ефективната и ефикасна реакция срещу заплаха от смущения на пазара може да бъде особено важна в сектора на млякото. В извънредни случаи могат също така да възникнат специфични проблеми. Поради това е необходимо да се подчертае, че приемането от страна на Комисията на горепосочените мерки в случай на смущения на пазара, включително нарушаване на равновесието на пазара, или на мерките с цел разрешаване на специфични проблеми в извънредни случаи могат да са насочени по-специално към сектора на млякото.
(191)
За да се реагира на периоди на сериозно нарушаване на равновесието на пазара, като извънредни мерки може да са подходящи специфични категории колективни действия на частни оператори, за да се стабилизират засегнатите сектори, при точно определени гаранции, ограничения и условия. Когато подобни действия биха могли да попаднат в обхвата на член 101, параграф 1 от ДФЕС, Комисията следва да има възможността да предостави дерогация за ограничен период от време. Тези действия обаче следва да са с допълващ характер спрямо действието на равнището на Съюза в рамките на публичната интервенция и частното складиране или на предвидените в настоящия регламент извънредни мерки и следва да не засягат функционирането на вътрещния пазар.
(192)
Следва да бъде възможно от предприятията, държавите членки или третите държави да се изисква да предоставят информация за целите на прилагането на настоящия регламент, мониторинга, анализа и управлението на пазара на селскостопански продукти, гарантирането на прозрачност на пазара и правилното функциониране на мерките на ОСП, тяхната проверка, контрол, мониторинг, оценка и одит, както и за спазване на изискванията, предвидени в международни споразумения, включително изискванията за уведомяване в рамките на тези споразумения. С цел да се осигури хармонизиран, рационализиран и опростен подход, Комисията следва да бъде оправомощена да приема необходимите мерки по отношение на предоставянето на информация. В този процес тя следва да отчита потребностите от данни и полезното взаимодействие между потенциалните източници на данни.
(193)
С оглед да се осигури интегритетът на информационните системи, както и автентичността и четливостта на документите и свързаните с тях подавани данни, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с естеството и вида на подаваната информация; категориите обработвани данни и максималните срокове за тяхното съхранение; целта на тяхното обработване, особено в случай на публикуване на тези данни и предаването им на трети държави; правата за достъп до информация или до предоставените информационни системи, както и условията за публикуване на информацията.
(194)
За тези данни е приложимо правото на Съюза относно защитата на физическите лица при обработването на лични данни и относно свободното движение на тези данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(195)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните и той даде становище на 14 декември 2011 г. (12).
(196)
Следва да се прехвърлят средства от резерва за кризи в селскостопанския сектор съгласно условията и процедурата, посочени в член 24 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и точка 22 от Междуинституционалното 17 декември 2013 г. споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (13) и следва да се уточни, че настоящият регламент е приложимият основен акт.
(197)
С цел да се осигури плавен преход от уредбата, предвидена в Регламент (ЕО) № 1234/2007, към уредбата, предвидена в настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема някои актове във връзка с установяването на необходимите мерки, по-специално мерките, необходими за защита на придобитите права и оправданите правни очаквания на предприятията.
(198)
Използването на процедурата по спешност при приемането на делегирани актове съгласно този регламент следва да бъде запазено за извънредни случаи, когато това е необходимо поради наложителни причини за спешност, за да се реагира ефективно и ефикасно при опасност от смущения на пазара или при настъпване на пазарни смущения. Следва да бъде обоснован изборът на процедура по спешност и да бъдат определени случаите, в които следва да се използва процедурата по спешност.
(199)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(200)
За приемане на актовете за изпълнение на настоящия регламент следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са свързани с ОСП, както е посочено в член 2, параграф 2, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 182/2011. За приемане на актове за изпълнение на настоящия регламент, свързани с въпроси на конкуренцията, обаче следва да се използва процедурата по консултиране, като се има предвид, че процедурата по консултиране се използва по принцип за приемане на актове за изпълнение в областта на правото на конкуренцията.
(201)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение във връзка с приемане, изменение или отмяна на предпазните мерки на Съюза, със суспендиране на използването на режима на обработка под митнически контрол или режимите на активно или пасивно усъвършенстване, и нуждата, ако това е необходимо за да се реагира незабавно на пазарната ситуация, и за разрешаване специфични проблеми при неотложна ситуация, която изисква незабавни действия, когато в надлежно обосновани случаи това са налага поради наложителни причини за спешност
(202)
По отношение на някои мерки в рамките на настоящия регламент, които изискват бързи действия или се състоят само в прилагане на общите разпоредби към специфични положения, без свобода на преценка, на Комисията следва да се предостави правомощието да приема актове за изпълнение, без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011.
(203)
Комисията следва допълнително да бъде оправомощена да изпълнява определени административни или управленски задачи, които не са свързани с приемането на делегирани актове или актове за изпълнение.
(204)
В настоящия регламент следва да бъдат предвидени специални правила относно Хърватия в съответствие с Акта за присъединяване на Хърватия (15).
(205)
Съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007 няколко мерки по сектори ще изтекат в рамките на разумен срок след влизането в сила на настоящия регламент. След отмяната на Регламент (ЕО) № 1234/2007, съответните разпоредби следва да продължат да се прилагат до края на съответните схеми.
(206)
Регламент (ЕИО) № 922/72 на Съвета (16) относно предоставянето на помощ за копринени буби за 1972-1973 година на отглеждане вече не е актуален; Регламент (ЕИО) № 234/79 относно процедурата за промяна на номенклатурата на Общата митническа тарифа се заменя с настоящия регламент; Регламент (ЕО) № 1601/96 (17) на Съвета относно помощта за производителите на хмел за реколтата през 1995 г. е временна мярка, която поради естеството си вече не е актуална. Регламент (ЕО) № 1037/2001 на Съвета (18) относно разрешаване на предлагането и доставянето на някои вносни вина е заменен с разпоредбите на Споразумението между Европейската общност и Съединените американски щати за търговията с вина, прието с Решение 2006/232/ЕО на Съвета (19), и следователно не е актуален. От съображения за яснота и правна сигурност тези регламенти следва да бъдат отменени.
(207)
Някои правила в сектора на млякото и млечните продукти, по-специално тези относно договорните отношения и преговорите; регулирането на доставката на сирене със защитено наименование за произход или защитено географско указание; както и декларациите на първите изкупвачи, организациите на производителите, асоциациите на организации на производителите и междубраншовите организации, влязоха в сила неотдавна и продължават да бъдат оправдани при сегашните икономически обстоятелства, свързани с пазара на мляко и структурата на веригата за доставки. Поради това те следва да се прилагат в този сектор за достатъчно дълъг период от време (както преди, така и след премахването на квотите за мляко), за да могат да имат пълен ефект. Тези правила обаче следва да са временни по своя характер и следва да подлежат на преглед. Комисията следва да приеме доклади относно развитието на пазара на млякото, които да включват по-специално евентуални стимули за насърчаване на млекопроизводителите да сключват споразумения за съвместно производство, като първият доклад трябва да бъде представен до 30 юни 2014 г., а вторият доклад до 31 декември 2018 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. С настоящия регламент се установява обща организация на пазарите на селскостопански продукти, което означава всички продукти, изброени в приложение I към Договорите, с изключение на продуктите от риболов и аквакултури, съгласно определението им в законодателните актове на Съюза за общата организация на пазарите на продуктите от риболов и аквакултури.
2. Селскостопанските продукти, определени в параграф 1, се разпределят в следните сектори, посочени в съответните части на приложение I:
a)
зърнени култури, част I
б)
ориз, част II;
в)
захар, част III;
г)
сух фураж, част IV;
д)
семена, част V;
е)
хмел, част VI;
ж)
маслиново масло и трапезни маслини, част VII;
з)
лен и коноп, част VIII;
и)
плодове и зеленчуци, част IX;
й)
преработени плодови и зеленчукови продукти, част X;
к)
банани, част XI;
л)
вино, част XII;
м)
живи дървета и други растения, луковици, корени и други подобни, рязан цвят и декоративна растителност, част ХIII;
н)
тютюн, част XIV;
о)
говеждо и телешко месо, част XV;
п)
мляко и млечни продукти, част XVI;
р)
свинско месо, част XVII;
с)
овче месо и козе месо, част XVIII;
т)
яйца, част XIX;
у)
птиче месо, част XX;
ф)
етилов алкохол от земеделски произход, част XXI;
х)
пчелни продукти, част XXII;
ц)
копринени буби, част XXIII;
ч)
други продукти, част XXIV.
Член 2
Общи разпоредби на общата селскостопанска политика (ОСП)
Регламент (ЕС) № 1306/2013 и разпоредбите, приети в съответствие с него, се прилагат по отношение на мерките, определени в настоящия регламент.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат отнасящите се до някои сектори определения, които се съдържат в приложение II.
2. Определенията, съдържащи се в приложение II, част II, раздел Б, се прилагатдо края на пазарна година за захар 2016/2017.
3. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 1306/2013, Регламент (ЕС) № 1307/2013на Европейския парламент и на Съвета (20) и Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21) освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент.
4. За да се вземат предвид специфичните характеристики на сектора на ориза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за изменение на определенията относно сектора на ориза, посочени в част I от приложение II, в степента, необходима за актуализирането им съобразно пазарните промени.
5. За целите на настоящия регламент:
а)
„по-слабо развити региони“ означава регионите, определени като такива в член 90, параграф 2, първа алинея, буква а), от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета] (22).
б)
„неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие“ означава климатични условия като слана, градушка, заледяване, дъжд или суша, които унищожават над 30 % от средногодишната продукция на даден земеделски стопанин за предшестващия тригодишен период или средния обем за три години на база предшестващия петгодишен период, като се изключват най-високият и най-ниският показател.
Член 4
Корекции на номенклатурата на Общата митническа тарифа, използвана за селскостопански продукти
Когато е необходимо с оглед отчитане на измененията в Комбинираната номенклатура, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за коригиране в настоящия регламент на описанието на продуктите и препратките към позициите или подпозициите на Комбинираната номенклатура.
Член 5
Коефициенти на превръщане за ориза
Комисията може да приема актове за изпълнение относно:
а)
определянето на коефициентите на превръщане за ориза в различните стадии на преработка, разходите за преработка и стойността на вторичните продукти;
б)
приемането на всички необходими мерки относно прилагането на коефициентите на превръщане за ориза.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 6
Пазарни години
Определят се следните пазарни години:
а)
от 1 януари до 31 декември на дадена година за секторите на плодовете и зеленчуците, на преработените плодове и зеленчуци и на бананите;
б)
от 1 април до 31 март на следващата година за сектора на сухия фураж и сектора на бубарството;
в)
от 1 юли до 30 юни на следващата година за:
i)
сектора на зърнените култури;
ii)
сектора на семената;
iii)
сектора на маслиновото масло и трапезните маслини;
iv)
сектора на лена и конопа;
v)
сектора на млякото и млечните продукти;
г)
от 1 август до 31 юли на следващата година за лозаро-винарския сектор;
д)
от 1 септември до 31 август на следващата година за сектора на ориза;
е)
от 1 октомври до 30 септември на следващата година за сектора на захарта.
Член 7
Референтни прагове
1. Определят се следните референтни прагове:
а)
по отношение на сектора на зърнените култури - 101,31 EUR/тон, на етапа на продажба на едро, за стоки, доставени до склад, преди разтоварване;
б)
по отношение на неолющения ориз - 150 EUR/тон за стандартно качество, определено в точка А от приложение III, на етапа на продажба на едро, за стоки, доставени до склад, преди разтоварване;
в)
по отношение на захар със стандартно качество, определено в точка Б от приложение III, за непакетирана захар франко завод:
i)
за бяла захар: 404,4 EUR/тон;
ii)
за сурова захар: 335,2 EUR/тон;
г)
по отношение на сектора на говеждото и телешкото месо - 2 224 EUR/тон за кланични трупове на мъжки животни от рода на едрия рогат добитък от клас по конформация/залоеност R3 по скалата на Съюза за класификация на кланични трупове на едър рогат добитък на възраст осем месеца или повече, посочена в буква А от приложение IV;
д)
по отношение на сектора на млякото и млечните продукти:
i)
246,39 EUR на 100 kg - за масло;
ii)
169,80 EUR на 100 kg - за обезмаслено мляко на прах;
е)
по отношение на свинското месо - 1 509,39 EUR/тон за кланични трупове на свине със стандартно качество, определено на база тегло и съдържание на постно месо в съответствие със скалата на Съюза за класификация на кланични трупове на свине, посочена в буква Б от приложение IV, както следва:
i)
кланични трупове с тегло от 60 до по-малко от 120 kg: клас Е;
ii)
кланични трупове с тегло от 120 до 180 kg: клас R;
ж)
по отношение на сектора на маслиновото масло:
i)
1 779 EUR/тон за необработено маслиново масло „extra virgin“;
ii)
1 710 EUR/тон за необработено маслиново масло;
iii)
1 524 EUR/тон за маслиново масло за осветление с две степени на съдържание на свободни киселини, като тази сума се намалява с 36,70 EUR/тон за всяка допълнителна степен на киселинност.
2. Предвидените в параграф 1 референтни прагове са предмет на преглед от страна на Комисията, като се вземат предвид обективни критерии, а именно новостите в производството, разходите за производството (особено за суровини) и пазарните тенденции. При необходимост референтните прагове се актуализират в съответствие с обикновената законодателна процедура съобразно развитието на производството и пазарите.
ЧАСТ II
ВЪТРЕШЕН ПАЗАР
ДЯЛ I
ИНТЕРВЕНЦИЯ НА ПАЗАРА
ГЛАВА I
Публична интервенция и помощ за частно складиране
Раздел 1
Общи разпоредби относно публичната интервенция и помощта за частно складиране
Член 8
Обхват
В настоящата глава се определят правилата за интервенция на пазара по отношение на:
а)
публичната интервенция, когато продуктите се изкупуват от компетентните органи на държавите членки и се държат на склад от тях до пласирането им, и
б)
отпускането на помощ за складиране на продукти от частни оператори.
Член 9
Произход на отговарящите на условията продукти
Продуктите, които отговарят на условията за изкупуване на базата на публична интервенция или за отпускане на помощ за частно складиране, трябва да са с произход от Съюза. Освен това, ако са получени от селскостопански култури, тези култури трябва да са добити в Съюза, а ако са получени от мляко, това мляко трябва да е произведено в Съюза.
Член 10
Скали на Съюза за класификация на кланични трупове
Скалите на Съюза за класификация на кланични трупове се прилагат в съответствие с приложение IV, съответно точки А и Б в сектора на говеждото и телешкото месо по отношение на кланични трупове на едър рогат добитък на възраст осем месеца или повече и в сектора на свинското месо по отношение на кланични трупове на свине, различни от използваните за разплод.
В сектора на овчето месо и козето месо държавите членки могат да прилагат скала на Съюза за класификация на кланични трупове на овце в съответствие с правилата, определени в буква В от приложение IV.
Раздел 2
Публична интервенция
Член 11
Продукти, отговарящи на условията за публична интервенция
Публична интервенция се прилага по отношение на следните продукти при условията, установени в настоящия раздел, и при всички допълнителни изисквания и условия, които могат да бъдат определени от Комисията чрез делегирани актове в съответствие с член 19 и актове за изпълнение в съответствие с член 20:
а)
обикновена пшеница, твърда пшеница, ечемик и царевица;
б)
неолющен ориз;
в)
прясно или охладено месо от сектора на говеждото и телешкото месо, попадащо под кодове по КН 0201 10 00 и от 0201 20 20 до 0201 20 50;
г)
масло, произведено директно и изключително от пастьоризирана сметана, получена директно и изключително от краве мляко в одобрено предприятие в Съюза, с минимално тегловно съдържание на млечни мазнини 82 % и максимално тегловно съдържание на вода 16 %;
д)
обезмаслено мляко на прах от най-високо качество, произведено от краве мляко в одобрено предприятие в Съюза чрез процес на впръскване, с минимално тегловно съдържание на протеини 34,0 % от обезмасленото сухо вещество.
Член 12
Периоди на публична интервенция
Публична интервенция се прилага за:
а)
обикновена пшеница, твърда пшеница, ечемик и царевица - от 1 ноември до 31 май;
б)
неолющен ориз - от 1 април до 31 юли;
в)
говеждо и телешко месо - през цялата година;
г)
масло и обезмаслено мляко на прах - от 1 март до 30 септември.
Член 13
Откриване и закриване на публичната интервенция
1. През периодите, посочени в член 11, публичната интервенция:
а)
е открита за обикновена пшеница, масло и обезмаслено мляко на прах;
б)
може да бъде открита от Комисията, чрез актове за изпълнение, за твърда пшеница, ечемик, царевица и неолющен ориз (включително конкретни сортове или видове неолющен ориз), ако го изисква положението на пазара. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2;
в)
може да бъде открита от Комисията за сектора на говеждото и телешкото месо, чрез актове за изпълнение, приети, без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3, ако за определен съгласно член 20, първа алинея, буква в) представителен период средната пазарна цена в дадена държава членка или регион на държава членка, регистрирана въз основа на скалата на Съюза за класификация на кланични трупове на едър рогат добитък, посочена в приложение IV, буква А е под 85 % от референтния праг, определен в член 7, параграф 1, буква г).
2. Комисията може да приема актове за изпълнение относно закриване на публичната интервенция за сектора на говеждото и телешкото месо, когато за представителен период, определен съгласно член 20, първа алинея, буква в), вече не са изпълнени условията, предвидени в параграф 1, буква в) от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3.
Член 14
Изкупуване на фиксирана цена или чрез тръжна процедура
Когато е открита публична интервенция съгласно член 13, параграф 1, мерките за определяне на изкупните цени за продуктите, посочени в член 11, както и, когато е приложимо, мерките за количествени ограничения, когато изкупуването се извършва на фиксирана цена, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Член 15
Публична интервенционна цена
1. Публична инте,рвенционна цена означава:
а)
цената, на която продуктите се изкупуват при публична интервенция, когато това изкупуване става на фиксирана цена; или
б)
максималната цена, на която могат да се изкупуват продукти, отговарящи на условията за публична интервенция, когато това изкупуване става чрез тръжна процедура.
2. Мерките за определяне на равнището на публичната интервенционна цена, в т.ч. размерите на увеличенията и намаленията, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС
Член 16
Общи принципи за пласиране на продукти, изкупени при публична интервенция
1. Пласирането на продукти, изкупени при публична интервенция, се осъществява по такъв начин, че:
а)
да се избегнат всякакви смущения на пазара,
б)
да се осигури равен достъп до продуктите и равно третиране на купувачите, и
в)
да бъде в съответствие с ангажиментите, произтичащи от международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС.
2. Продуктите, изкупени при публична интервенция, могат да бъдат пласирани чрез предоставянето им на схемата за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза, установени в съответните правни актове на Съюза. В тези случаи счетоводната стойност на тези продукти е на равнището на съответната фиксирана публична интервенционна цена, посочена в член 14, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Всяка година Комисията оповестява публично данни за условията, при които закупените при публична интервенция продукти са били продадени през предходната година.
Раздел 3
Помощ за частно складиране
Член 17
Продукти, отговарящи на условията
Помощ за частно складиране може да се отпуска за следните продукти, при спазване на условията, определени в настоящия раздел, и на всички допълнителни изисквания и условия, които се приемат от Комисията чрез делегирани актове в съответствие с член 18, параграф 1, член 19 и чрез актове за изпълнение в съответствие с член 18, параграф2, или член 20:
а)
бяла захар;
б)
маслиново масло;
в)
ленени влакна;
г)
прясно или охладено месо от едър рогат добитък на възраст осем месеца или повече;
д)
масло, произведено от сметана, получена директно и изключително от краве мляко;
е)
сирене;
ж)
обезмаслено мляко на прах, произведено от краве мляко;
з)
свинско месо;
и)
овче и козе месо.
Буква е) от първа алинея се ограничава до сирена със защитено наименование за произход или със защитено географско указание съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012, които се държат на склад по-дълго от периода на зреене, определен в продуктовата спецификация на съответния продукт, посочена в член 7 от същия регламент, и/или период на зреене, който допринася за повишаване на стойността на сиренето.
Член 18
Условия за отпускане на помощ
1. Когато е необходимо, за да се осигури прозрачност на пазара, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на условията, при които тя може да реши да предостави помощ за частно складиране на продуктите, изброени в член 16, като отчита:
а)
средните пазарни цени, регистрирани в Съюза и референтните прагове и производствените разходи за съответните продукти; и/или
б)
необходимостта да се реагира своевременно на особено трудна пазарна ситуация или икономически събития със значително негативно влияние върху маржовете в сектора.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение относно:
а)
предоставяне на помощ за частно складиране на продуктите, изброени в член 17, като отчита условията, посочени в параграф 1 от настоящия член.
б)
ограничаване на предоставянето на помощ за частно складиране.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
3. Мерките за определяне на размера на предвидената в член 17 помощ за частно складиране се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Раздел 4
Общи разпоредби относно публична интервенция и помощ за частно складиране
Член 19
Делегирани правомощия
1. За да се направи необходимото продуктите, изкупени при публична интервенция или подлежащи на помощ за частно складиране, да са подходящи за дългосрочно складиране и да са в добро състояние, здрави и с подходящо пазарно качество и за да се вземат предвид специфичните характеристики на различните сектори, с цел осигуряване на икономически ефективно извършване на публичната интервенция и частното складиране, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на изискванията и условията, на които трябва да отговарят тези продукти, в допълнение към изискванията, определени в настоящия регламент. Тези изисквания и условия имат за цел да гарантират по отношение на изкупените и складирани продукти:
а)
тяхното качество от гледна точка на параметрите за качество, групите качество, класовете качество, категориите продуктови характеристики и възраст;
б)
съответствието им с условията от гледна точка на количествата, пакетирането, включително етикетирането, съхранението, предходните договори за складиране, одобряването на предприятията и етапа на обработка на продуктите, за които се отнасят публичната интервенционна цена и помощта за частно складиране.
2. За да се вземат предвид специфичните характеристики на секторите на зърнените култури и на неолющения ориз, Комисията [17 декември 2013 г.] се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на критериите за качество по отношение на изкупуването и продажбите на обикновена пшеница, твърда пшеница, ечемик, царевица и неолющен ориз.
3. За да се осигури подходящ капацитет за складиране, както и ефективността на системата за публична интервенция от гледна точка на рентабилност, разпределение и достъп на операторите и за да се поддържа качеството на изкупените при публична интервенция продукти до тяхното пласиране в края на периода на складиране, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на:
а)
изискванията, които трябва да бъдат изпълнени по отношение на местата за складиране за всички продукти, обект на публична интервенция;
б)
правилата относно складирането на продукти във и извън държавата членка, която отговаря за тях и за обработката на тези продукти по отношение на митата и всички други суми, предоставяни или събирани в рамките на ОСП.
4. За да се осигури желаният ефект върху пазара от помощта за частно складиране, Комисията се оправомощава да приема в съответствие с член 227 делегирани актове за определяне на:
а)
правилата и условията, приложими в случаи, когато складираното количество е по-малко от договореното количество;
б)
условията за предоставяне на авансово плащане на такава помощ;
в)
условията, при които може да се реши продуктите, включени в договори за частно складиране, да могат да бъдат повторно предложени на пазара или пласирани.
5. За да се осигури правилното функциониране на публичната интервенция и на системите за частно складиране, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227:
а)
предвиждащи използването на тръжни процедури, които да гарантират равен достъп до стоките и равно третиране на операторите;
б)
за определяне на допълнителните условия, на които да отговарят операторите, за да се улеснят ефективното управление и контрол на системата за държавите членки и операторите;
в)
за установяване на изискване за операторите да предоставят гаранция, обезпечаваща изпълнението на задълженията им.
6. За да се вземат предвид техническите промени и потребностите на секторите, посочени в член 10, както и необходимостта да се стандартизира представянето на различните продукти с цел подобряване на прозрачността на пазара, регистриране на цените и прилагане на мерките за пазарна интервенция, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227:
а)
за адаптиране и актуализиране на разпоредбите на приложение IV относно скалите на Съюза за класификация, идентифициране и представяне на кланични трупове;
б)
за установяване на допълнителни разпоредби, свързани с класифицирането,включително чрез квалифицирани класификатори, с категоризирането, в това число техники за автоматизирано категоризиране, с идентифицирането, претеглянето и маркирането на кланични трупове, с изчисляването на средните цени в Съюза и с коефициентите на претегляне, използвани в изчислението на тези цени;
в)
за определяне на дерогации в сектора на говеждото и телешкото месо от разпоредбите и на специални дерогации, които да могат да се предоставят от държавите членки на кланици, където се колят малък брой животни от рода на едрия рогат добитък, и допълнителни разпоредби за съответните продукти, в това число разпоредби, отнасящи се до класовете по конформация и залоеност, и, в сектора на овчето месо, допълнителни разпоредби по отношение на теглото, цвета на месото и залоеността, и критерии за класификацията на агнета с ниско тегло;
г)
за даване на разрешение на държавите членки да не прилагат скалата за категоризиране на кланични трупове на свине и разрешение да използват допълнителни критерии за оценка, освен теглото и оцененото съдържание на постно месо, или за постановяване на дерогации от тази скала.
Член 20
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за еднакво прилагане на настоящата глава. Тези мерки могат да се отнасят по-специално до следното:
а)
разходите, които да се заплащат от операторите, когато доставените за публична интервенция продукти не отговарят на минималните изисквания за качество;
б)
определяне на минимален складов капацитет на местата за интервенционно складиране;
в)
представителните периоди, пазарите и пазарните цени, необходими за прилагане на настоящата глава;
г)
доставката на продуктите, които се изкупуват при публична интервенция, транспортните разходи, които се поемат от оферента, приемането на продуктите от разплащателните агенции и плащането;
д)
различните операции, свързани с процеса на обезкостяване за сектора на говеждото и телешкото месо;
е)
практическите ред и условия за пакетиране, предлагане на пазара и етикетиране на продуктите;
ж)
процедурите за одобряване на предприятията, които произвеждат масло и обезмаслено мляко на прах, за целите на настоящата глава;
з)
всяко разрешение за складиране извън територията на държавата членка, в която са изкупени и складирани продуктите;
и)
продажбата или реализацията на продуктите, изкупени при публична интервенция, по-специално по отношение на продажните цени, условията за изваждане от склад, последващото използване или местоназначението на освободените продукти, включително процедурите във връзка с продуктите, предоставени за използване по схема, посочена в член 16, параграф 2, в това число прехвърлянията между държавите членки;
й)
по отношение на изкупените при публичната интервенция продукти - разпоредбите, свързани с възможността държавите членки, на тяхна собствена отговорност, да продават останали на склад малки количества или количества, които не могат вече да бъдат преопаковани или, които са с влошено качество;
к)
по отношение на частното складиране - сключването и съдържанието на договорите между компетентния орган на държавата членка и заявителите;
л)
поставянето и държането на продукти под режим на частно складиране и изваждането им от склад;
м)
продължителността на периода на частно складиране и разпоредбите, съгласно които такива периоди, след като веднъж са определени в договорите, могат да бъдат съкратени или удължени;
н)
процедурите, които да се следват при изкупуване на фиксирана цена, включително процедурите за предоставяне на гаранция и нейния размер, или при отпускане на предварително определена помощ за частно складиране;
о)
използването на тръжни процедури, както за публична интервенция, така и за частно складиране, по-специално във връзка с:
i)
подаването на оферти или тръжни предложения и минималното количество за едно заявление или тръжно предложение;
ii)
процедурите за предоставяне на гаранция и нейния размер; и
iii)
подбора на оферти, с който да се осигури даване на предпочитание на онези от тях, които са най-благоприятни за Съюза, като същевременно се оставя възможност да не следва задължително възлагане на поръчка.
п)
прилагането на скалите на Съюза за класификация на кланични трупове на говеда, свине и овце;
р)
различно представяне на кланични трупове и половинки кланични трупове от посоченото в буква А.IV от приложение IV, с цел установяване на пазарните цени;
с)
коефициентите за корекция, които да се прилагат от държавите членки и да се използват за различно представяне на кланичните трупове на говеда и овце, в случай че не се използва референтното представяне;
т)
практическите ред и условия за маркирането на класифицираните кланични трупове и за изчисляване от Комисията на среднопретеглената цена в Съюза за кланични трупове на говеда, свине и овце;
у)
разрешението на държавите членки, по отношение на свине, заклани на тяхна територия, да предвидят различно представяне на кланични трупове от свине спрямо определеното в приложение IV, буква Б.III, ако е изпълнено едно от следните условия:
i)
утвърдената на тяхна територия търговска практика се различава от стандартното представяне, определено в буква Б.III, първа алинея от приложение IV;
ii)
обусловено е от техническите изисквания;
iii)
кланичните трупове са одрани равномерно.
ф)
разпоредбите за преглед на място на прилагането на класификацията на кланичните трупове в държавите членки от комитет на Съюза, съставен от експерти от Комисията и експерти, назначени от държавите членки, за да се гарантира точност и надеждност на класификацията на кланичните трупове. В тези разпоредби се предвиждат разходите, произтичащи от дейността по прегледа, да се поемат от Съюза.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 21
Други изпълнителни правомощия
Комисията приема актовете за изпълнение за даване на разрешение на държавите членки за агнета с тегло на кланичния труп по-малко от 13 kg чрез дерогация от приложение IV, буква В.III да използват следните критерии за класификация:
а)
тегло на кланичния труп;
б)
цвят на месото;
в)
степен на залоеност.
Тези актове за изпълнение се приемат без да прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3.
ГЛАВА II
Схеми за помощ
Раздел 1
Схеми за подобряване на достъпа до храна
Член 22
Целева група
Схемите за помощ, предназначени за подобряване на разпространението на селскостопански продукти и за подобряване на хранителните навици на децата са насочени към децата, които посещават редовно детски ясли, градини, или учебни заведения за начално или средно образование, които се администрират или са признати от компетентните органи на държавите членки.
Подраздел 1
Схемаза предлагане на плодове и зеленчуци в училищата
Член 23
Помощ за доставка на плодове и зеленчуци, преработени плодове и зеленчуци и бананови продукти на децата
1. Помощ от Съюза се отпуска за:
а)
предоставяне на децата в образователните заведения, посочени в член 22, на продукти от секторите на плодовете и зеленчуците, на преработените плодове и зеленчуци и на бананите; и
б)
някои свързани с това разходи за логистика и разпределяне, оборудване, популяризиране, наблюдение, оценка и съпътстващи мерки.
2. Държавите членки, които желаят да участват в схемата, предварително разработват на национално или на регионално равнище стратегия за нейното прилагане. Те предвиждат също така съпътстващите мерки, необходими за осигуряване на ефективността на схемата, които могат да включват информация за мерките за обучение относно здравословното хранене, местните хранителни вериги и борбата с разхищението на храни,.
3. При изготвяне на стратегиите си държавите членки съставят списък на продукти от секторите на плодовете и зеленчуците, на преработените плодове и зеленчуци и на бананите, които отговарят на условията на съответните схеми. Този списък не включва продуктите, които са изброени в приложение V.
В надлежно обосновани случаи обаче, когато една държава членка желае да гарантира широк асортимент по схемата или иска да направи своята схема по-привлекателна, тя може да предвиди в стратегията си допускането на такива продукти, при положение че бъдат добавени само ограничени количества от посочените в това приложение вещества.
Държавите членки гарантират, че компетентните им органи в областта на здравеопазването одобряват списъка на продуктите, които са допустими по тяхната схема.
Държавите членки избират своите продукти въз основа на обективни критерии, които могат да включват съображения за опазване на здравето и околната среда, сезонност, разнообразие или наличие на продукция, като се дава приоритет на продуктите с произход от Съюза, доколкото това е практически осъществимо, и по-специално на местни покупки, местни пазари, късите вериги на доставки или ползите за околната среда.
4. Мерките за определяне на помощта от Съюза, посочена в параграф 1, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
5. Помощта от Съюза, посочена в параграф 1, се отпуска на всяка държава членка по обективни критерии, основани на дела на деца на възраст от шест до десет години.
Участващите в схемата държави членки кандидатстват ежегодно за помощ от Съюза въз основа на тяхната стратегия, посочена в параграф 2.
Мерките за определяне на минималния размер на помощта от Съюза за всяка държава членка, участваща в схемата, и за индикативното и окончателното разпределяне на помощта по държави членки се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
6. Помощта от Съюза, предвидена в параграф 1, не се използва за заместване на финансирането на съществуващи национални схеми за предлагане на плодове и зеленчуци, преработени плодове и зеленчуци и банани в училищата или други схеми за предлагане в училищата, които включват такива продукти.
Въпреки това, ако дадена държава членка вече е създала схема, която би отговаряла на условията за помощ от Съюза съгласно настоящия член, и възнамерява да я разшири или да подобри нейната ефективност, в това число по отношение на целевата група на схемата, нейната продължителност или отговарящите на условията продукти, може да се отпусне помощ от Съюза, при условие че се спазват границите, определени в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС, във връзка със съотношението на помощта от Съюза към цялостното национално участие. В този случай държавата членка посочва в стратегията си за прилагане как възнамерява да разшири схемата си или да подобри нейната ефективност.
7. Държавите членки могат в допълнение към помощта от Съюза да отпускат национална помощ в съответствие с член 217.
8. Схемата на Съюза за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата не засяга никоя отделна национална схема за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата, която е съвместима с правото на Съюза.
9. Съюзът може също така да финансира по член 6 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, мерки за информиране, наблюдение и оценка, свързани със схемата за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата, включително мерки за повишаване на обществената осведоменост за нея и свързаните с това мерки за изграждане на мрежи.
10. Участващите държави членки оповестяват публично на местата за разпространение на храна своето участие в схемата за подпомагане и факта, че тя се субсидира от Съюза.
Член 24
Делегирани правомощия
1. С цел да се насърчи изграждането на здравословни хранителни навици у децата и да се осигури насочването на помощта към децата от целевата група, посочен в член 22, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 във връзка с правилата относно:
а)
допълнителните критерии, свързани с насочването на помощта от държавите членки;
б)
одобряването и подбора на кандидатите за помощ от държавите членки;
в)
изготвянето на националните или регионалните стратегии и относно съпътстващите мерки.
2. За да се осигури ефикасното и целенасочено използване на фондовете на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
метода за преразпределяне на индикативното разпределение на помощта, посочено в член 23, параграф 5, между държавите членки въз основа на получените заявления за помощ;
б)
разходите в стратегиите на държавите членки, които отговарят на условията за помощ от Съюза и възможността за определяне на общ таван за специфичните разходи;
в)
задължението на държавите членки да наблюдават и оценяват ефективността на схемите си за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата.
3. За да се разшири осведомеността за схемата, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, изискващи от държавите членки, които прилагат схема за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата, да популяризират субсидиращата роля на помощта от Съюза.
Член 25
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагането на настоящия подраздел, включително:
а)
информацията, която да съдържат стратегиите на държавите членки;
б)
заявленията за помощ и плащанията;
в)
методите за популяризиране на схемата и мерките за изграждане на мрежи в това отношение;
г)
подаването, формата и съдържанието на докладите за мониторинг и за оценка от държавите членки, участващи в схемата на Съюза за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Подраздел 2
Схема за предлагане на мляко в училищата
Член 26
Помощ за доставка на мляко и млечни продукти на децата
1. Съюзът отпуска помощ за доставка на учениците в учебните заведения, посочени в член 22 на определени млечни и преработени млечни продукти, попадащи под кодове по КН 0401, 0403, 0404 90 и 0406 или код по КН 2202 90.
2. От 1 август 2015 г. държавите членки, които желаят да участват в схемата, трябва да имат предварителна стратегия за нейното прилагане на национално или на регионално равнище. Те предвиждат също така съпътстващите мерки, които могат да включват информация за мерките за обучение относно здравословното хранене, местните хранителни вериги и борбата с разхищението на храни, необходими за осигуряване на ефективността на програмата.
3. При изготвянето на стратегиите си държавите членки съставят списък на млеката и млечните продукти, които са допустими по тяхните схеми в съответствие с правилата, приети от Комисията съгласно член 27.
4. С изключение на безплатното раздаване на храна на деца в учебни заведения, помощта от Съюза, посочена в параграф 1, не се използва за заместване на финансиране на съществуващи национални схеми за предлагане на мляко и млечни продукти в училищата или други схеми за предлагане на продукти в училищата, които включват мляко или млечни продукти. Въпреки това, ако държава членка вече е създала схема, която би отговаряла на условията за помощ от Съюза съгласно настоящия член, и възнамерява да я разшири или да подобри нейната ефективност, в това число по отношение на целевата група на схемата, нейната продължителност или допустимите продукти, помощ от Съюза може да се отпуска. В този случай държавата членка посочва в стратегията си за прилагане как възнамерява да разшири схемата си или да подобри нейната ефективност.
5. Държавите членки могат в допълнение към помощта от Съюза да отпускат национална помощ в съответствие с член 217.
6. Схемата на Съюза за предлагане на мляко и млечни продукти в училищата не засяга никоя отделна национална схема за насърчаване на консумацията на мляко и млечни продукти в училищата, която е съвместима със законодателството на Съюза.
7. Мерките за определяне на помощта от Съюза за всички категории мляко и млечни продукти и на максималното количество, допустимо за получаване на помощ от Съюза, предвидена в параграф 1, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
8. Участващите държави членки оповестяват публично на местата за разпространение на храна своето участие в схемата за подпомагане и факта, че тя се субсидира от Съюза.
Член 27
Делегирани правомощия
1. За да се отчете развитието в тенденциите за консумация на млечни продукти, иновациите и новостите на пазара на млечни продукти, наличието на продукти на различните пазари на Съюза, и хранителните аспекти, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, в които да се определят:
а)
продуктите, които са допустими за схемата в съответствие с разпоредбите, определени в член 26, параграф 1, и като се вземат предвид хранителните аспекти;
б)
разработването на националните или регионални стратегии от държавите членки, в това число съпътстващите мерки; както и
в)
мерките, необходими за наблюдението и оценката.
2. За да се осигури ефикасното и ефективно използване на помощта на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
правилата за допустимост за подпомагане на бенефициерите и заявителите,;
б)
изискването заявителите да се одобряват от държавите членки;
в)
използването на млечни продукти, за които се получава подпомагане, при приготвянето на храна в учебните заведения.
3. За да се гарантира, че заявителите за помощ спазват задълженията си, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно изискването за предоставяне на гаранция, когато се извършва авансово плащане на помощта.
4. За да се разшири осведомеността за схемата за помощ, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, в които се уточняват условията, при които държавите членки могат да популяризират участието си в схемата за помощ и факта, че тя се субсидира от Съюза.
5. За да се гарантира, че помощта намира оражение в цената, на която продуктите се предоставят в рамките на схемата, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на правила за въвеждане на наблюдение на цените в рамките на схемата.
Член 28
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагането на настоящия раздел, включително относно:
а)
процедурите за осигуряване на спазването на максималното количество, допустимо за отпускане на помощ;
б)
процедурите за определяне и размера на гаранцията, която се предоставя, когато се извършва авансово плащане;
в)
информацията, която се предоставя на държавите членки за одобрение на заявителите, заявленията за помощ и плащанията;
г)
методите за популяризиране на схемата;
д)
управлението на наблюдението на цените съгласно член 27, параграф 5.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 2
Помощ в сектор маслиново масло и трапезни маслини
Член 29
Програми за подпомагане на сектора на маслиновото масло и на трапезните маслини
1. Съюзът финансира тригодишна работна програма, която да бъде изготвена от организациите на производителите, признати по силата на член 152, асоциациите на организациите на производителите, признати по силата на член 156 или междубраншовите организации, признати по силата на член 157 в една или няколко от следните области:
a)
наблюдение и управление на пазара в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини;
б)
подобряване на въздействието върху околната среда при отглеждане на маслини;
в)
подобряване на конкурентоспособността на отглеждането на маслини чрез модернизация;
г)
подобряване на производственото качество на маслиновото масло и трапезните маслини;
д)
системата за проследяване, сертифицирането и запазването на качеството на маслиновото масло и трапезните маслини, по-специално контрола на качеството на маслиновите масла, продавани на крайните потребители, под ръководството на националните администрации;
е)
разпространяване на информация относно мерките, осъществявани от организациите на производители, асоциациите на организациите на производителите или междубраншовите организации с цел подобряване на качеството на маслиновото масло и на трапезните маслини.
2. Финансирането от Съюза на работните програми, посочени в параграф 1, е:
а)
11 098 000 EUR годишно за Гърция;
б)
576 000 EUR годишно за Франция; и
в)
35 991 000 EUR годишно за Италия.
3. Максималното финансиране от Съюза за работните програми по параграф 1 е равно на сумите, които държавите членки са удържали. Максималното финансиране на допустимите разходи е:
а)
75 % за дейности в областите, посочени в параграф 1, букви а), б) и в);
б)
75 % за инвестиции в дълготрайни активи и 50 % за други дейности в областта, посочена в параграф 1, буква г);
в)
75 % за работните програми, провеждани в най-малко три трети държави или държави членки непроизводителки от признати организации, посочени в параграф 1 от най-малко две държави членки производителки в областите, посочени в параграф 1, букви д) и е), и 50 % за другите дейности в тези области.
Държавите членки осигуряват допълнително финансиране в размер до 50 % от разходите, които не се покриват от финансирането от Съюза.
Член 30
Делегирани правомощия
За да се осигури ефикасното и ефективно използване на помощта от Съюза, предвидена в член 29, и за да се подобри качеството на производството на маслиново масло и трапезни маслини, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
специфичните мерки във връзка с посочените в член 29, параграф 1 области, които могат да бъдат финансирани чрез помощта от Съюза и дейностите и разходите, които не могат да бъдат финансирани;
б)
минималното разпределяне от държавите членки на финансирането от Съюза за конкретни области;
в)
изискването за предоставяне на гаранция, когато заявлението за одобряване на дадена работна програма е подадено и когато се извършва авансово плащане на помощта;
г)
критериите, които да бъдат взети предвид от държавите членки при подбора и одобряването на работните програми.
Член 31
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите за прилагане на настоящия раздел мерки относно:
а)
изпълнението на работните програми и измененията на тези програми;
б)
изплащането на помощ, включително авансовото плащане на помощ;
в)
процедурите за определяне и размера на гаранцията, която да бъде предоставена, когато заявлението за одобряване на дадена работна програма е подадено и когато се извършва авансово плащане на помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 3
Помощ в сектора на плодовете и зеленчуците
Член 32
Оперативни фондове
1. Организациите на производители в сектора на плодовете и зеленчуците и/или техните асоциации могат да създадат оперативен фонд. Фондът се финансира от:
а)
финансови вноски от:
i)
членове на организация на производители и/или на самата организация на производители; или
ii)
асоциации на организации на производители чрез членовете на тези асоциации;
б)
финансова помощ от Съюза, която може да бъде предоставена на организациите на производители или на техните асоциации, когато тези асоциации представляват, управляват и прилагат оперативна програма или частична оперативна програма, в съответствие с условията, които се приемат от Комисията чрез делегираните актове съгласно член 37 и актове за изпълнение съгласно член 38.
2. Оперативните фондове се използват само за финансиране на оперативни програми, представени на държавите членки и одобрени от тях.
Член 33
Оперативни програми
1. Оперативните програми в сектора на плодовете и зеленчуците имат продължителност най-малко три години и най-много пет години. Те си поставят поне две от целите, посочени в член 152, параграф 1, буква в), или две от следните цели:
а)
планиране на производството, включително прогнозиране и наблюдение на производството и консумацията;
б)
подобряване на качеството на продуктите, независимо дали са в пресен или преработен вид;
в)
увеличаване на търговската стойност на продуктите;
г)
популяризиране на продуктите, независимо дали са в пресен или преработен вид;
д)
екологични мерки, особено такива, свързани с водата, и методи на производство, с които се опазва околната среда, включително биологично земеделие;
е)
предотвратяване и управление на кризи.
Оперативните програми се представят на държавите членки за тяхното одобрение.
2. Асоциациите на организациите на производителите могат също така да представят цялостна или частична оперативна програма, състояща се от мерки, които са определени, но не са реализирани от членуващите в тях организации в рамките на техните оперативни програми. Заоперативните програми на асоциациите на организациите на производителите важат същите правила, както за оперативните програми на организациите на производителите и те се разглеждат с оперативните програми на членуващите в асоциацията организации.
За тази цел държавите членки гарантират, че:
а)
мерките по оперативните програми на асоциация на организации на производители са изцяло финансирани от вноските на организациите, членуващи в асоциацията, и че средствата са взети от оперативните фондове на тези членуващи организации;
б)
мерките и съответното финансово участие са определени в оперативната програма на всяка от членуващите организации;
в)
няма двойно финансиране.
3. Предотвратяването и управлението на кризи, посочено в параграф 1, първа алинея, буква е), е свързано с избягване на кризи и справяне с кризите на пазарите на плодове и зеленчуци и във връзка с това включва:
а)
инвестиции за по-ефективно управление на количествата, пуснати на пазара;
б)
мерки за обучение и обмен на най-добри практики;
в)
насърчаване и комуникация, независимо дали е с превантивна цел или във времена на криза;
г)
подкрепа за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове;
д)
презасаждане на овощни градини, когато това е необходимо поради задължително изкореняване по съображения, свързани със здравето на човека или растенията, по инструкции на компетентния орган на държавата членка;
е)
изтегляне от пазара;
ж)
събиране на реколтата на зелено или небране на реколтата;
з)
застраховане на реколтата.
Подпомагането на застраховането на реколтата съдейства за запазване на доходите на производителите, когато има загуби вследствие на природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители.
В застрахователните договори се поставя условие бенефициерите да предприемат необходимите превантивни мерки спрямо рисковете.
Предотвратяването и управлението на кризи, включително изплащането на главници и лихви, както е посочено в пета алинея, не съставляват повече от една трета от разходите по оперативната програма.
За да финансират мерките за предотвратяване и управление на кризи, организациите на производители могат да теглят заеми при търговски условия. В този случай изплащането на главниците и лихвите по тези заеми може да представлява част от оперативната програма и по този начин може да отговаря на условията за финансова помощ от Съюза по член 34. Всяко конкретно действие по предотвратяването и управлението на кризи може да се финансира с такива заеми или директно или по двата начина.
4. За целите на настоящия раздел:
а)
„събиране на реколтата на зелено“ означава прибирането на цялата реколта от неузрели, негодни за предлагане на пазара продукти в дадена площ, които са били увредени преди събирането на реколтата на зелено поради климатични причини, болест или друго;
б)
„небране на реколтата“ означава прекратяване на текущия цикъл на производство на съответната площ, когато продуктът е добре развит и има добро, солидно и подходящо за продажба качество. Унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест обаче не се счита за небране на реколтата.“
5. Държавите членки правят необходимото:
а)
оперативните програми да включват две или повече екологични действия, или
б)
поне 10 % от разходите по оперативните програми да покриват екологични действия.
При екологичните действия се спазват изискванията за плащане за агроекология и климат, предвидени в член 28, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Когато поне 80 % от производителите, които са членове на организация на производители, са поели едно или повече идентични агроекологични и климатични задължения, предвидени в член 28, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, тогава всяко от тези задължения се счита за екологично действие, съгласно посоченото в първа алинея, буква а) от настоящия параграф.
Подкрепата за екологичните действия, посочени в първа алинея от настоящия параграф, покрива допълнителните разходи и пропуснатите приходи в резултат на това действие.
6. Държавите членки правят необходимото инвестициите, които увеличават натиска върху околната среда, да се разрешават само в случаите, когато съществуват ефективни предпазни средства за защита на околната среда от този натиск.
Член 34
Финансова помощ от Съюза
1. Финансовата помощ от Съюза е равна на размера на реално платените вноски, посочени в член 32, параграф 1, буква а), и е ограничена до 50 % от реално извършените разходи.
2. Финансовата помощ от Съюза е ограничена до 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция от всяка организация на производители или от асоциация на такива организации.
Същевременно при организациите на производителите този процент може да бъде увеличен до 4,6 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, при условие че количеството, което превишава тези 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, се използва единствено за мерки за предотвратяване и управление на кризи.
По отношение на асоциациите на организации на производители, този процент може да бъде увеличен до 4,7 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, при условие че количеството, надвишаващо 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, се използва единствено за мерки за предотвратяване и управление на кризи, прилагани от тази асоциация на организации на производители от името на нейните членове.
3. По искане на организация на производители предвиденото в параграф 1 ограничение от 50 % се увеличава на 60 % за оперативна програма или за част от оперативна програма, когато е изпълнено поне едно от следните условия:
а)
представена е от няколко организации на производители в Съюза, работещи в различни държави членки по транснационални схеми;
б)
представена е от една или повече организации на производители, участващи в схеми, управлявани на междубраншова основа;
в)
обхваща единствено специално подпомагане на производството на биологични продукти, включени в обхвата на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (23);
г)
представлява първата програма, представена от призната организация на производители, която е резултат от сливане на две признати организации на производители;
д)
представлява първата програма, представена от призната асоциация на организации на производители;
е)
представена е от организации на производители в държави членки, в които организациите на производители предлагат на пазара по-малко от 20 % от продукцията на плодове и зеленчуци;
ж)
представена е от организация на производители в някой от най-отдалечените региони, посочени в член 349 от ДФЕС.
4. Предвиденото в параграф 1 ограничение от 50 % се увеличава на 100 % в случаите на изтегляне на плодове и зеленчуци от пазара, които не надхвърлят 5 % от обема на предлаганата на пазара продукция на всяка организация на производители и които след изтеглянето са реализирани чрез:
а)
безвъзмездно разпределяне сред благотворителни организации и фондации, одобрени за целта от държавите членки, с цел да бъдат използвани в дейността им за подпомагане на лица, чието право на обществена помощ е признато по националното законодателство, по-специално по причина на това, че не разполагат с необходимите средства за прехрана; или
б)
безвъзмездно разпределяне в някое от следните: институциите за изпълнение на наказанията, училища, заведенията, посочени в член 22, детски лагери, болници и старчески домове, посочени от държавите членки, които предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че така разпределените количества са допълнителни спрямо нормално закупуваните от тези заведения.
Член 35
Национална финансова помощ
1. В регионите на държавите членки, където степента на организираност на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците е особено ниска, Комисията може да приеме актове за изпълнение за даване на разрешение държавите членки да изплащат на организациите на производители, при надлежно обосновано искане от тяхна страна, национална финансова помощ, равна на максимум 80 % от вноските, посочени в член 32, параграф 1, буква а). Тази помощ е в допълнение към оперативния фонд.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. В региони на държавите членки, където организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители, посочени в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, предлагат на пазара по-малко от 15 % от стойността на продукцията от плодове и зеленчуци в тези региони, когато продукцията на плодове и зеленчуци представлява най-малко 15 % от общата селскостопанска продукция в тези региони, националната финансова помощ, посочена в параграф 1 от настоящия член, може да бъде възстановена от Съюза по искане на съответната държава членка.
Комисията приема актове за изпълнение отноносно това възстановяване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 36
Национална рамка и национална стратегия за оперативните програми
1. Държавите членки създават национална рамка, съдържаща общите условия, свързани с екологичните действия, посочени в член 33, параграф 5. В тази рамка се предвижда по-конкретно такива действия да отговарят на съответните изисквания на Регламент (ЕС) № 1305/2013, и по-специално на изискванията, посочени в член 3 от него.
Държавите членки представят предложената от тях рамка на Комисията, която чрез актове за изпълнение, приети, без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3, в тримесечен срок от представянето на предложената рамка може да поиска изменения, ако счете, че предложението няма да допринесе за постигане на целите, предвидени в член 191 от ДФЕС и в Седмата програма на Съюза за действие в областта на околната среда. При инвестиции в отделни стопанства, подпомагани от оперативни програми, също се спазват тези цели.
2. Всяка държава членка изготвя национална стратегия за устойчиви оперативни програми за пазара на плодове и зеленчуци. Тази стратегия включва:
а)
анализ на положението по отношение на силните и слабите страни и потенциала за развитие;
б)
обосноваване на избраните приоритети;
в)
цели на оперативните програми и инструменти и показатели за резултатите;
г)
оценка на оперативните програми;
д)
задължения за отчитане на организациите на производители.
Националната стратегия включва също така националната рамка, посочена в параграф 1.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за държавите членки, които нямат признати организации на производители.
Член 37
Делегирани правомощия
За да се осигури ефикасно, целенасочено и устойчиво подпомагане на организациите на производители и техните асоциации в сектора на плодовете и зеленчуците, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за установяване на правила относно:
а)
оперативните фондове и оперативните програми по отношение на:
i)
прогнозните суми, решенията на организациите на производители и техните асоциации относно вноските и използването на оперативните фондове;
ii)
мерките, действията, разходите и административните разходи и разходите за персонал, които да се включат или изключат по оперативните програми, изменението им и допълнителните изисквания, които се определят от държавите членки;
iii)
избягването на двойно финансиране от оперативните програми и програмите за развитие на селските райони;
iv)
оперативните програми на асоциациите на организации на производители;
v)
специфичните правила, приложими в случаите, когато асоциации на организации на производителите управляват, прилагат, изпълняват и представят изцяло или частично оперативни програми;
vi)
задължението да се използват общи показатели за целите на наблюдението и оценката на оперативните програми;
б)
националната рамка и националната стратегия за оперативните програми по отношение на задължението да се наблюдава и оценява ефективността на националните рамки и националните стратегии;
в)
финансовата помощ от Съюза по отношение на:
i)
основата за изчисляване на финансовата помощ от Съюза и стойността на предлаганата на пазара продукция, посочена в член 34, параграф 2;
ii)
приложимите референтни периоди за изчисляване на помощта;
iii)
разпоредбата за авансово плащане и изискването за предоставяне на гаранция, когато се извършва авансово плащане на помощ;
iv)
специалните правила, които се прилагат за финансирането на оперативни програми на асоциации на организации на производители и по-конкретно тези, които се отнасят до прилагането на ограниченията, предвидени в член 34, параграф 2;
г)
мерките за предотвратяване и управление на кризи по отношение на:
i)
възможността държавите членки да не прилагат една или повече от мерките за предотвратяване и управление на кризи;
ii)
условията, които се отнасят за член 33, параграф 3, първа алинея, букви а), б) и в);
iii)
разрешените местоназначения за изтеглени продукти, за които решение вземат държавите членки;
iv)
максималното равнище на подпомагане при изтегляне от пазара;
v)
изискването за предварително уведомяване в случай на изтегляне от пазара;
vi)
основата за изчисляване на обема на предлаганата на пазара продукция за безвъзмездно разпределяне съгласно член 34, параграф 4 и определянето на максималния обем на предлаганата на пазара продукция в случай на изтегляне;
vii)
изискването за поставяне на емблемата на Съюза върху опаковките на продуктите, предназначени за безвъзмездно разпределяне;
viii)
условията за получателите на изтеглени от пазара продукти;
ix)
условията за използването на термините за целите на настоящия раздел;
x)
условията, които да се приемат от държавите членки във връзка със събирането на реколтата на зелено и небрането на реколтата;
xi)
застраховането на реколтата;
xii)
взаимоспомагателните фондове и
xiii)
условията, свързани с презасаждането на овощни градини поради съображения, свързани със здравето на човека или растенията, в съответствие с член 33, параграф 3, първа алинея, буква д), и с фиксирането на таван на разходите за него;
д)
националната финансова помощ по отношение на:
i)
степента на организираност на производителите;
ii)
изискването за предоставяне на гаранция, когато се извършва авансово плащане;
iii)
максималния дял на възстановяване от страна на Съюза на националната финансова помощ.
Член 38
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерки относно:
а)
управлението на оперативните фондове;
б)
информацията, която да се съдържа в оперативните програми, националните рамки и националните стратегии, посочени в член 36, подаването на оперативните програми на държавите членки, времевите ограничения, придружаващите документи и одобряването от държавите членки;
в)
изпълнението на оперативните програми от организациите на производители и асоциациите на организации на производители;
г)
подаването, формата и съдържанието на докладите за наблюдение и оценка на националните стратегии и оперативните програми;
д)
заявленията за помощ и изплащанията на помощ, в това число авансовите и частичните плащания на помощ;
е)
практическите ред и условия за поставяне на емблемата на Съюза върху опаковките на продуктите, предназначени за безвъзмездно разпределяне;
ж)
спазването на пазарните стандарти в случай на изтегляне на продукти;
з)
разходите за транспорт, сортиране и опаковане в случай на безвъзмездно разпределяне;
и)
мерките за насърчаване, информиране и обучение в случай на предотвратяване и управление на кризи;
й)
изпълнението на операции по изтегляне от пазара, събиране на реколтата на зелено, небране на реколтата и мерки за застраховане на реколтата;
к)
заявяваването, разрешаването, плащането и възстановяването на националната финансова помощ;
л)
процедурите за определяне и размера на гаранцията, която се предоставя, когато се извършва авансово плащане.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 4
Програми за подпомагане в лозаро-винарския сектор
Подраздел 1
Общи разпоредби и допустими мерки
Член 39
Обхват
В настоящия раздел се определят правилата, уреждащи предоставянето на средства от Съюза на държавите членки и използването на тези средства от държавите членки в рамките на петгодишни национални програми за подпомагане („програми за подпомагане“) с цел финансиране на специални мерки за подпомагане в подкрепа на лозаро-винарския сектор.
Член 40
Съвместимост и съгласуваност
1. Програмите за подпомагане трябва да са съвместими с правото на Съюза и да са съгласувани с дейностите, политиките и приоритетите на Съюза.
2. Държавите членки отговарят за програмите за подпомагане и гарантират те да са вътрешно последователни, както и да саизготвени и да се прилагат по обективен начин, като се отчита икономическото положение на съответните производители и необходимостта от избягване на неоправдано неравно третиране на производителите.
3. Не се предоставя подпомагане за:
а)
научноизследователски проекти и мерки за подпомагане на научноизследователски проекти, различни от посочените в член 45, параграф 2, букви г) и д);
б)
мерки, които са включени в програмите на държавите членки за развитие на селските райони съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Член 41
Представяне на програми за подпомагане
1. Всяка посочена в приложение VI държава членка производителка представя на Комисията проект на петгодишна програма за подпомагане, включваща поне една от допустимите мерки, предвидени в член 38.
2. Мерките за подпомагане в рамките на проектите на програми за подпомагане се изготвят на географското равнище, което държавата членка счита за най-подходящо. Държавите членки се консултират с компетентните органи и организации на подходящото териториално равнище относно проекта на програма за подпомагане преди представянето й на Комисията.
3. Всяка държава членка представя само един проект за програма за подпомагане, който може да отчита определени регионални особености.
4. Програмите за подпомагане стават приложими три месеца след представянето на проекта на програма за подпомагане на Комисията.
Комисията може обаче да приема актове за изпълнение, 229с които се установява, че представения проект напрограма за подпомагане не отговаря на правилата, изложени в настоящия раздел, и се информира за това държавата членка. В този случай държавата членка представя на Комисията преразгледан проект на програма за подпомагане. Преразгледаната програма за подпомагане става приложима два месеца след представянето на преразгледания проект на програма за подпомагане, освен ако не бъде установена продължаваща несъвместимост, в който случай се прилага настоящата алинея.
Тези актове за изпълнение се приемат без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3,
5. Параграф 4 се прилага mutatis mutandis за промени в приложимите програми за подпомагане, представени от държавите членки.
Член 42
Съдържание на програмите за подпомагане
Тези мерки съдържат най-малко следните елементи:
а)
подробно описание на предложените мерки, както и на техните количествени цели;
б)
резултатите от проведените консултации;
в)
оценка за очакваното въздействие в технически, икономически, екологичен и социален план;
г)
график за прилагане на мерките;
д)
обща таблица за финансиране, представяща средствата, които ще се използват, и тяхното индикативно разпределение за отделните мерки в съответствие с установените в приложение VI бюджетни ограничения;
е)
критериите и количествените показатели, които да се използват при наблюдението и оценката, както и предприетите мерки за осигуряване на правилното и ефективно прилагане на програмите за подпомагане; и
ж)
посочване на компетентните органи и на структурите, които отговарят за изпълнението на програмата за подпомагане.
Член 43
Допустими мерки
Програмите за подпомагане могат да включват само една или повече от следните мерки:
а)
популяризиране в съответствие с член 45;
б)
преструктуриране и конверсия на лозя в съответствие с член 46;
в)
събиране на реколтата на зелено в съответствие с член 47;
г)
взаимоспомагателни фондове в съответствие с член 48;
д)
застраховане на реколтата в съответствие с член 49;
е)
инвестиции в съответствие с член 50;
ж)
иновации в лозаро-винарския сектор в съответствие с член 51;
з)
дестилация на вторични продукти в съответствие с член 52.
Член 44
Общи правила относно програмите за подпомагане
1. Наличните финансови средства на Съюза се разпределят в рамките на бюджетните ограничения, предвидени в приложение IVI.
2. Подпомагане от Съюза се предоставя само за допустимите разходи, извършени след представяне на съответния проект на програмиза подпомагане.
3. Държавите членки не участват в покриването на разходите за мерките, финансирани от Съюза по програмите за подпомагане.
Подраздел 2
Специални мерки за подпомагане
Член 45
Популяризиране
1. Подпомагането съгласно настоящия член обхваща мерки за информиране или популяризиране на вината на Съюза:
а)
в държавите членки, с оглед информиране на потребителите за отговорната консумация на вино и за системите на Съюза, обхващащи наименованията за произход и географските указания; или
б)
в трети държави, с оглед повишаване на тяхната конкурентоспособност.
2. Мерките по параграф 1, буква б) се прилагат за вината със защитено наименование за произход или защитено географско указание или за вината с означение на винения сорт лоза и се изразяват единствено в един или повече елементи от следното:
а)
връзки с обществеността, мерки за популяризиране или реклама, които по-специално изтъкват високите стандарти при продуктите от Съюза, най-вече от гледна точка на качеството, безопасността на храните или околната среда;
б)
участие в мероприятия, панаири или изложения с международна значимост;
в)
информационни кампании, по-специално относно системите на Съюза, отнасящи се до наименованията за произход, географските указания и биологичното производство;
г)
проучвания на нови пазари, необходими за разширяване на пазарните възможности;
д)
проучвания с цел оценка на резултатите от мерките за популяризиране и информиране.
3. Делът, с който Съюзът участва в мерките за информиране или популяризиране, посочени в параграф 1, не надвишава 50 % от допустимите разходи.
Член 46
Преструктуриране и конверсия на лозя
1. Целта на мерките за преструктуриране и конверсия на лозя е да се повиши конкурентоспособността на винопроизводителите.
2. Преструктурирането и конверсията на лозята се подпомага, ако държавите членки представят опис на своя производствен потенциал в съответствие с член 102, параграф 3.
3. Подпомагането за преструктурирането и конверсията на лозя, което би могло да допринесе и за подобряване на системите за устойчиво производство и "екологичния отпечатък" на лозаро-винарския сектор, може да обхваща само една или повече от следните дейности:
а)
конверсия на сортовете, включително чрез присаждане;
б)
промяна на местонахождението на лозята;
в)
презасаждане на лозя, когато това е необходимо поради задължително изкореняване поради съображения, свързани със здравето на човека или растенията, по инструкции на компетентния орган на държавата членка;
г)
подобряване на техниките за управление на лозята, по-специално чрез внедряване на усъвършенствани системи за устойчиво производство.
Подпомагането не обхваща обичайното обновяване на лозя, т.е. презасаждане на същия винен сорт върху същия парцел и при същия метод на отглеждане, когато лозята са приключили естествения си жизнен цикъл.
Държавите членки могат да установят допълнителни спецификации, особено по отношение на възрастта на обновяваните лозя.
4. Подпомагането на преструктурирането и конверсията на лозя, включително подобряването на техниките за управление на лозя, може да се осъществява единствено под следните форми:
а)
обезщетяване на производителите за загуба на доход вследствие на прилагането на мярката;
б)
помощ за покриване на разходите по преструктуриране и конверсия.
5. Посоченото в параграф 4, буква а) обезщетяване на производителите за загуба на доход може да покрие до 100 % от съответните загуби и да приеме една от следните форми:
а)
независимо от разпоредбите на част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за определяне на преходния режим за правата на засаждане - разрешение за едновременно отглеждане на стари и нови лозови насаждения до края на преходния режим за максимален период, който не надвишава три години;
б)
парично обезщетение.
6. Участието на Съюза в покриването на действителните разходи за преструктуриране и конверсия на лозя не надвишава 50 % от тези разходи. В по-слабо развитите региони участието на Съюза в покриването на разходите за преструктуриране и конверсия не надвишава 75 %.
Член 47
Събиране на реколтата на зелено
1. За целите на настоящия член „събиране на реколтата на зелено“ означава пълното унищожаване или отстраняване на гроздовете, докато все още не са узрели, като по този начин добивът от съответната площ се намалява до нула.
Оставянето на гроздето с търговско качество върху насажденията в края на нормалния производствен цикъл (небране) не се счита за събиране на реколта на зелено.
2. Подпомагането на събирането на реколтата на зелено допринася за възстановяване на равновесието между търсенето и предлагането на пазара на вино в Съюза с оглед предотвратяването на пазарни кризи.
3. Подпомагането за събиране на реколтата на зелено може да се предоставя като обезщетение под формата на плащане с фиксиран размер за хектар, който се определя от съответната държава членка. Това плащане не надвишава 50 % от сумата на преките разходи за унищожаване или отстраняване на гроздовете и от загубата на приходи, произтичаща от унищожаването или отстраняването.
4. Заинтересованите държави членки въвеждат система, почиваща на обективни критерии, за да гарантират, че мярката за събиране на реколтата на зелено не води до обезщетения за отделни винопроизводители над тавана, определен в параграф 3.
Член 48
Взаимоспомагателни фондове
1. Подпомагането на създаването на взаимоспомагателни фондове представлява помощ за онези производители, които желаят да се застраховат срещу колебанията на пазара.
2. Подпомагането на създаването на взаимоспомагателни фондове може да се предостави под формата на временна и постепенно намаляваща помощ за покриване на административните разходи на тези фондове.
Член 49
Застраховане на реколтата
1. Подпомагането на застраховането на реколтата съдейства за запазване на доходите на производителите, когато има загуби вследствие на природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители.
В застрахователните договори се поставя условие бенефициерите да предприемат необходимите превантивни мерки спрямо рисковете.
2. Подпомагането за застраховане на реколтата може да се предоставя под формата на финансово участие на Съюза, което не надвишава:
а)
80 % от разходите за застрахователни премии, заплатени от производителите за застраховане срещу загуби, причинени от неблагоприятни климатични условия, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;
б)
50 % от разходите за застрахователни премии, заплатени от производителите за застраховане:
i)
срещу загубите, посочени в буква а) и срещу други загуби, причинени от неблагоприятни климатични условия;
ii)
срещу загуби, причинени от животни, болести по растенията или нашествия от вредители.
3. Подпомагане за застраховане на реколтата може да се предоставя, ако съответните застрахователни плащания не обезщетяват производителите в размер, по-висок от 100 % от претърпяната загуба на доход, като се отчитат всички обезщетения, които производителите може да са получили по други схеми за подпомагане, свързани със застрахования риск.
4. Подпомагането за застраховане на реколтата не трябва да нарушава конкуренцията на застрахователния пазар.
Член 50
Инвестиции
1. Може да се предоставя подпомагане за инвестиране в материални или нематериални активи под формата на съоръжения за преработка и инфраструктура на лозаро-винарския сектор, както и структури и средства за предлагане на пазара. Тези инвестиции са предназначени за подобряване на общите резултати на предприятието и адаптирането му към изискванията на пазара, както и за повишаване на неговата конкурентоспособност и засягат производството или предлагането на пазара на лозаро-винарските продукти, посочени в приложение VII, част II, включително с оглед на повече икономии на енергия, повишаване на глобалната енергийна ефективност и устойчивостта на процесите.
2. Подпомагането по параграф 1 в неговия максимален размер:
а)
се прилага само за микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (24);
б)
може освен това да се прилага за всички предприятия за най-отдалечените региони, посочени в член 349 от ДФЕС и за малките острови в Егейско море съгласно определението в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (25).
За предприятия, които не са включени в обхвата на дял I, член 2, параграф 1 от приложението към Препоръка 2003/361/ЕО, с по-малко от 750 служители или с оборот, по-малък от 200 млн. евро, максималният интензитет на помощта се съкращава наполовина.
Подпомагане не се предоставя на предприятия в затруднение по смисъла на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (26).
3. Разходите, които отговарят на условията за финансиране, изключват недопустимите разходи, посочени в член 69, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
4. Към участието на Съюза се прилагат следните максимални размери на помощта по отношение на допустимите инвестиционни разходи:
а)
50 % в по-слабо развитите региони;
б)
40 % в райони, различни от по-слабо развитите региони;
в)
75 % в най-отдалечените региони, посочени в член 349 от ДФЕС;
г)
65 % на малките острови в Егейско море съгласно определението в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 229/2013.
5. Член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 се прилага mutatis mutandis за подпомагането, посочено в параграф 1 от настоящия член.
Член 51
Иновации в лозаро-винарския сектор
Може да се предоставя подпомагане за инвестиране в материални или нематериални активи, целящи разработването на нови продукти, процеси и технологии, свързани с продуктите, посочени в приложение VII, част II. Подпомагането е насочено към увеличаване на пазарната реализация и конкурентоспособността на лозаро-винарските продукти на Съюза и може да включва елемент на трансфер на знания. Максималният размер на помощта относно участието на Съюза в подпомагането, предвидено в този член е същия като този, посочен в член 50, параграф 4.
Член 52
Дестилация на вторични продукти
1. Може да се предоставя подпомагане за доброволната или задължителната дестилация на вторични продукти от производството на вино, извършена съгласно условията, посочени в приложение VIII, част II, раздел Г.
Размерът на помощта се определя на обемен процент и на хектолитър произведен алкохол. Не се изплаща помощ за алкохолния обем, съдържащ се в подлежащите на дестилиране вторични продукти, който надвишава 10 % по отношение на алкохолния обем, съдържащ се в произведеното вино.
2. Това подпомагане се заплаща на дестилерии, които преработват вторични продукти от винопроизводството, доставени за производството на суров алкохол с алкохолно съдържание най-малко 92 % на обем.
Държавите членки могат да предвидят предоставянето на гаранция от страна на бенефициера да бъде предварително условие за предоставянето на подкрепа.
3. Максимално приложимите равнища на помощта се основават на разходите за събиране и преработка и се определят от Комисията чрез актове за изпълнение съгласно член 54.
4. Съответната помощ включва обща сума, която да компенсира за разходите за събиране на вторични продукти от винопроизводството. Сумата се прехвърля от дестилатора на производителя, когато съответните разходи се поемат от последния.
5. Алкохолът, получен от посочената в параграф 1 дестилация, за която е предоставено подпомагане, се използва изключително за промишлени или енергийни цели, за да се избегне нарушаване на конкуренцията.
Подраздел 3
Процедурни разпоредби
Член 53
Делегирани правомощия
За да се осигури изпълнението на целите на програмите на държавите членки за подпомагане в лозаро-винарския сектор и ефикасното и ефективно използване на фондовете на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за установяване на правила:
а)
правила относно отговорността за разходите между датата на получаване от Комисията на програмите за подпомагане и измененията на програмите за подпомагане и датата, от която се прилагат;
б)
правила относно съдържанието на програмите за подпомагане и разходите, административните разходи и разходите за персонал и дейностите, които могат да бъдат включени в програмите за подпомагане на държавите членки и възможността и условията за извършване на плащания чрез посредници, в случаите на подкрепа за застраховането на реколтата, предвидена в член 49;
в)
правила относно изискването за предоставяне на гаранция, когато се извършва авансово плащане;
г)
правила относно условията за използването на термини за целите на настоящия раздел;
д)
правила относно определянето на таван на разходите за презасаждане на овощни градини поради съображения, свързани със здравето на човека или растенията, в съответствие с член 46, параграф 3, първа алинея, буква в);
е)
правила относно избягването на двойно финансиране по линия на:
i)
различните дейности в програмата на дадена държава членка за подкрепа на лозаро-винарството и
ii)
програмата на дадена държава членка за подкрепа на лозаро-винарството и програмите ѝ за развитие на селските райони или за популяризиране;
ж)
правила, съгласно които производителите трябва да изтеглят вторичните продукти от винопроизводството и относно изключенията от това задължение, за да се избегне допълнителната административна тежест, и правила за доброволното сертифициране на дестилерии;
з)
правила, които позволяват на държавите членки да определят условия за правилното функциониране на мерките за подкрепа в програмите си.
Член 54
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на мерки относно:
а)
представянето на програми за подпомагане, съответното финансово планиране и преразглеждането на програмите за подпомагане;
б)
процедурите за кандидатстване, подбор и плащане;
в)
подаването, формата и съдържанието на докладите и оценките на програмите за подпомагане на държавите членки;
г)
определянето от държавите членки на размера на помощта за събиране на реколтата на зелено и за дестилация на вторичните продукти;
д)
финансовото управление и разпоредбите във връзка с прилагането на мерките за подкрепа от държавите членки;
е)
процедурите за определяне и размера на гаранцията, която се предоставя, когато се извършва авансово плащане.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 5
Помощ в сектора на пчеларството
Член 55
Национални програми и финансиране
1. С цел подобряване на общите условия за производство и предлагане на пазара на пчелни продукти държавите членки могат да изготвят национални програми за сектора на пчеларството за период от три години („програми за пчеларството“). Тези програми се разработват в сътрудничество с представителните пчеларски организации.
2. Участието на Съюза във финансирането на програмите за пчеларството се равнява на 50 % от разходите, които се поемат от държавите членки по тези програми съгласно разпоредбите на член 57, параграф 1, буква в).
3. За да отговарят на условията да се ползват от участието на Съюза, предвидено в параграф 2, държавите членки извършват проучване на производствената и пазарната структура в сектора на пчеларството на своята територия.
4. Следните мерки могат да бъдат включени в програмите за пчеларството:
а)
техническа помощ за пчелари и организации на пчелари;
б)
борба срещу агресорите и болестите в кошера, особено срещу вароатозата;
в)
рационализиране на подвижното пчеларство;
г)
мерки за подпомагане на лабораториите за анализ на пчелните продукти с цел да се помогне на пчеларите да продават своите продукти и да увеличат тяхната стойност;
д)
мерки за подпомагане на подновяването на пчелните кошери в Съюза;
е)
сътрудничество със специализирани органи за осъществяването на приложни изследователски програми в областта на пчеларството и пчелните продукти;
ж)
наблюдение на пазара;
з)
подобряване на качеството на продуктите за по-добро използване на техния потенциал на пазара.
Член 56
Делегирани правомощия
1. За да се осигури ефективното и ефикасно използване на фондовете на Съюза за пчеларство, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
избягването на двойно финансиране по линия на програмите за пчеларството и програмите за развитие на селските райони на държавите членки;
б)
основата за разпределяне на финансовия принос на Съюза за всяка участваща държава членка въз основа, inter alia, на общия брой на пчелните кошери в Съюза.
2. С цел да се направи необходимото схемата за помощ от Съюза да се адаптира към последните новости и съответните мерки да са ефективни за подобрението на общите условия за производство на пчелни продукти и търговия с тях, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 с оглед да се актуализира списъкът на мерките по член 55, параграф 4, които могат да се включат в програмите за пчеларството на държавите членки, като се добавят други мерки или като въпросните мерки се адаптират без да бъде заличена някоя от тях. Това актуализиране на списъка от мерки не засяга националните програми, приети преди влизането в сила на делегирания акт.
Член 57
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на необходимите за прилагане на настоящия раздел мерки относно:
а)
съдържанието на националните програми и проведените от държавите членки проучвания на производствената и пазарната структура в сектора на пчеларството на всяка от тях;
б)
процедурата за преразпределяне на неизползваните средства;
в)
одобряването на програмите за пчеларството, представени от държавите членки, в това число разпределянето на финансовия принос на Съюза за всяка участваща държава членка и максималния размер на финансиране от държавитечленки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 6
Помощ в сектора на хмела
Член 58
Помощ за организациите на производители
1. Съюзът предоставя помощ за организации на производители в сектора на хмела, признати по член 152, за да финансира постигането на целите, посочени в член 152, параграф 1, буква в), подточки i), ii) и iii).
2. Финансирането от Съюза за помощта за организациите на производители, предвидено в параграф 1, е в размер на 2 277 000 EUR годишно за Германия.
Член 59
Делегирани правомощия
С цел да се гарантира, че с помощта по член 58 се финансира постигането на целите, посочени в член 152, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
заявленията за помощ, включително правила относно крайните срокове и придружаващите документи;
б)
правила относно допустимите площи с хмел и изчисляването на сумите, подлежащи на изплащане на всяка организация на производители.
Член 60
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на мерките, необходими за прилагането на разпоредбите на настоящия раздел във връзка с изплащането на помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2,
ГЛАВА III
Схема за разрешаване на лозови насаждения
Член 61
Срок на действие
Установената в настоящата глава схема за разрешаване на лозови насаждения се прилага от 1 януари 2016 г. до 31 декември 2030 г., като Комисията извършва междинен преглед, за да оцени функционирането на схемата, и по целесъобразност представя предложения.
Раздел 1
Управление на схемата за разрешаване на лозови насаждения
Член 62
Разрешения
1. Винените сортове лозя, класифицирани в съответствие с член 81, параграф 2, могат да се засаждат или презасаждат само ако е издадено разрешение в съответствие с членове 64, 66 и 68 съгласно условията, установени в настоящата глава.
2. Държавите членки издават разрешението по параграф 1 за конкретна площ в хектари след подаването на заявление от страна на производителите, като се спазват обективни и недискриминационни критерии за допустимост. Разрешението се издава без да се начислява такса на производителите.
3. Разрешенията по параграф 1 са валидни за срок от три години, считано от датата на издаването им. Когато даден производител не е използвал даденото му разрешение през срока на валидност, той подлежи на административни санкции, съгласно определеното в член 89, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. Настоящата глава не се прилага за засаждането и презасаждането на площи, предназначени за експериментални цели или за лозов посадъчен материал, за площите, чието вино или лозаро-винарски продукти са предназначени единствено за консумация в домакинството на винопроизводителяили за площи, които ще бъдат засадени с нови лози в резултат на отчуждаване на имоти в обществен интерес в съответствие с националнотоправо.
Член 63
Предпазен механизъм за новите насаждения
1. Всяка година държавите членки дават разрешения за нови насаждения в размер, съответстващ на 1 % от общата площ на територията им, която е била засадена с лози към 31 юли предходната година.
2. Държавите членки могат:
а)
да прилагат на национално равнище по-нисък процент от предвидения в параграф 1;
б)
да ограничат издаването на разрешения на регионално равнище само за определени площи, които отговарят на изискванията за производство на вина със защитено наименование за произход, за площи, които отговарят на изискванията за производството на вина със защитено географско указание, или за площи без географско указание.
3. Евентуалните ограничения, посочени в параграф 2, които допринасят за организираното нарастване на броя на лозовите насаждения, се фиксират в размер над 0 % и се обосновават с един или няколко от следните доводи:
а)
необходимостта да се избегне доказан риск от прекомерно предлагане на лозаро-винарски продукти предвид пазарните перспективи за тези продукти, като ограниченията не трябва да надхвърлят необходимото за постигане на тази цел;
б)
необходимостта да се избегне доказан риск от значително обезценяване на определено защитено наименование за произход или защитено географско указание.
4. Държавите членки публикуват решенията, приети съгласно параграф 2, и надлежно ги обосновават. Държавите членки уведомяват незабавно Комисията за тези решения и обосновката им.
Член 64
Издаване на разрешения за нови лозови насаждения
1. Ако общият размер на площите, за които са подадени допустими заявления за дадена година, не надвишава обявената от държавата членка площ, всички такива заявления се одобряват.
За целите на настоящия член държавите членки могат да прилагат един или няколко от следните обективни и недискриминационни критерии за допустимост:
а)
заявителят да притежава земеделска площ, не по-малка от площта, за която иска разрешение;
б)
заявителят да притежава адекватни професионални умения и компетентност;
в)
заявлението да не представлява значителен риск от злоупотреба с репутацията на определено защитено наименование за произход, което условие се приема за изпълнено по подразбиране, освен в случаите, когато публичните органи са доказали наличието на такъв риск;
г)
при надлежна обосновка - един или няколко от критериите, изброени в параграф 2, при условие че се прилагат по обективен и недискриминационен начин.
2. Ако общият размер на площите, за които са подадени допустими заявления по параграф 1, за дадена година надвишава обявената от държавата членка площ, разрешенията се издават при пропорционално разпределение на хектарите между всички заявители въз основа на площта, за която са поискали разрешение. Това издаване на разрешения може освен това частично или изцяло да отговаря на един или няколко от следните обективни и недискриминационни критерии:
а)
производители, които засаждат лозови насаждения за първи път и ръководят стопанството (нови участници);
б)
площи, чиито лозови насаждения допринасят за опазването на околната среда;
в)
площи, които ще бъдат засадени с нови лози в рамките на проекти за комасация на земята;
г)
площи, изложени на природни или други специфични неблагоприятни условия;
д)
устойчивост на проекти за развитие или презасаждане въз основа на икономическа оценка;
е)
площи, които ще бъдат засадени с нови лозови насаждения и допринасят за повишаване на конкурентоспособността на ниво стопанство и в регионален план;
ж)
проекти с потенциал за подобряване на качеството на продуктите с географски указания;
з)
площи, които ще бъдат засадени с нови лози в рамките на увеличаване на мащаба на малки и средни стопанства.
3. Държавите членки обявяват публично критериите по параграфи 1 и 2, които прилагат, и незабавно ги съобщават на Комисията.
Член 65
Роля на професионалните организации
При прилагането на член 63, параграф 2 държавите членки могат да вземат предвид препоръките, предоставени от признати професионални организации, действащи в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 152, 156 и 157, от заинтересовани групи производители, посочени в член 95, или от други видове професионални организации, признати от законодателството на съответната държава членка, при условие че тези препоръки се предшестват от споразумениесключено между съответните представителни страни в референтния географски район.
Препоръките се правят за период, не по-дълъг от три години.
Член 66
Презасаждане
1. Държавите членки издават автоматично разрешение на производителите, които изкореняват лозовите насаждения от дадена площ след 1 януари 2016 г. и представят заявление. Разрешението е за размер, равностоен на нетната реколта от тази площ. Обхванатите от такива разрешения площи не се вземат предвид при прилагането на член 63.
2. Държавите членки могат да издават разрешения съгласно параграф 1 на производители, които се ангажират да изкоренят лозовите насаждения от дадена площ, ако това изкореняване се извърши най-късно до края на третата година, считано от датата, на която са засадени новите лозови насаждения.
3. Разрешението по параграф 1 се използва в същото стопанство, в което е извършено изкореняването. В площите, които отговарят на условията за производство на вина със защитени наименования за произход или защитени географски указания, държавите членки могат въз основа на препоръка от професионална организация съгласно член 65 да ограничат презасаждането до лози, които отговарят на същата спецификация за защитено наименование за произход или защитено географско указание като изкоренената площ.
4. Настоящият член не се прилага при изкореняване на неразрешени насаждения.
Член 67
Правило de minimis
1. Установената в настоящата глава схема за разрешаване на лозови насаждания не се прилага за държавите членки, в които преходният режим за правата на засаждане, предвиден в част II, дял I, глава III, раздел IVа, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се е прилагал към 31 декември 2007 г.
2. Държавите членки, за които посоченият в параграф 1 режим се е прилагал към 31 декември 2007 г., и които понастоящем имат засадена с лозя площ, по-малка от 10 000 хектара, могат да решат да не прилагат установената в настоящата глава схема за разрешаване на лозовите насаждения.
Член 68
Преходни разпоредби
1. Правата на засаждане, предоставени на производителите в съответствие с член 85з, член 85и или член 85к от Регламент (ЕО) № 1234/2007 преди 31 декември 2015 г., които не са използвани от тези производители и все още са валидни към тази дата, могат да бъдат превърнати в разрешения по настоящата глава, считано от 1 януари 2016 г.
Това превръщане се извършва, когато производителите представят искане преди 31 декември 2015 г. Държавите членки могат да решат да разрешат на производителите да представят такива искания за превръщане на правата в разрешения до 31 декември 2020 г.
2. Разрешенията, издадени съгласно параграф 1, имат същия срок на валидност като правата на засаждане, посочени в параграф 1. Ако не бъдат използвани, срокът на валидност на тези разрешения изтича най-късно на 31 декември 2018 г., или най-късно на 31 декември 2023 г., когато държавите членки са взели решението, посочено в параграф 1, втора алинея.
3. Площите от обхвата на разрешенията, издадени съгласно параграф 1, не се вземат предвид при прилагането на член 63.
Член 69
Делегирани правомощия
на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
условията за прилагане на изключението, посочено в член 62, параграф 4;
б)
правилата за критериите, посочени в член 64, параграфи 1 и 2;
в)
добавянето на критерии към изброените в член 64, параграфи 1 и 2;
г)
съвместното съществуване на лозови насаждения, които производителят се е ангажирал да изкорени, с новозасадени лози съгласно член 66, параграф 2;
д)
основанията за решенията на държавите членки по член 66, параграф 3.
Член 70
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на необходимите мерки във връзка със:
а)
процедурите за издаване на разрешения;
б)
документацията, която да водят държавите членки, иуведомленията, които да бъдат изпращани на Комисията.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 2
Контрол на схемата за разрешаване на лозови насаждения
Член 71
Неразрешени насаждения
1. Производителите изкореняват за своя сметка площите, засадени с лозя без разрешение.
2. Ако производителите не извършат изкореняването в срок от четири месеца от датата, на която са били уведомени за нарушението, държавите членки правят необходимото изкореняването на неразрешените насаждения да се извърши в срок от две години след изтичането на четиримесечния срок. Направените разходи се заплащат от съответните производители.
3. Държавите членки съобщават на Комисията до 1 март всяка година общия размер на площите, за които е установено, че са засадени с лозя без разрешение след 1 януари 2016 г., както и размера на площите, изкоренени в съответствие с параграфи 1 и 2.
4. Когато даден производител не е изпълнил задълженията по параграф 1 от настоящия член, той подлежи на санкции, които се определят в съответствие с член 64 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
5. Площите, засадени с лозя без разрешение, не получават подпомагане от национални мерки или мерки на Съюза.
Член 72
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на необходимите мерки за доуточняване на изискванията запредоставяне на информация, които държавите членки трябва да спазват, включително евентуално намаляване на бюджетните ограничения, предвидени в приложение IVI, в случай на неизпълнение.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
ДЯЛ II
ПРАВИЛА ОТНОСНО ПРЕДЛАГАНЕТО НА ПАЗАРА И ОРГАНИЗАЦИИТЕ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Правила за предлагане на пазара
Раздел 1
Пазарни стандарти
Подраздел 1
Уводни разпоредби
Член 73
Обхват
Без да се засягат каквито и да е други разпоредби, приложими за селскостопанските продукти, както и разпоредбите, приети във ветеринарния и фитосанитарния сектор и в сектора на храните, за да се осигури съответствието на продуктите с хигиенните и здравни стандарти, както и със стандартите за защита на здравето на животните, растенията и човека, в настоящия раздел се определят правилата относно пазарните стандарти, Тези правила са разделени на задължителни правила и незадължителни запазени наименования за селскостопански продукти.
Подраздел 2
Секторни или продуктови пазарни стандарти
Член 74
Общ принцип
Продуктите, за които са установени секторни или продуктови пазарни стандарти в съответствие с настоящия раздел, могат да бъдат предлагани на пазара в Съюза само ако съответстват на тези стандарти.
Член 75
Установяване и съдържание
1. Пазарните стандарти могат да се прилагат за един или повече от следните сектори и продукти:
а)
маслиново масло и трапезни маслини;
б)
плодове и зеленчуци;
в)
преработени плодови и зеленчукови продукти;
г)
банани;
д)
живи растения;
е)
яйца;
ж)
птиче месо;
з)
мазнини за мазане, предназначени за консумация от човека;
и)
хмел.
2. За да се вземат предвид очакванията на потребителите и за да се подобряват икономическите условия за производство и предлагане на пазара, както и качеството на селскостопанските продукти, обхванати от параграфи 1 и 4 на настоящия член, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 по отношение на секторни или продуктови пазарни стандарти, на всички етапи от предлагането на пазара, както и дерогации и освобождавания от тези стандарти с цел адаптиране към постоянно променящите се пазарни условия, към развиващите се изисквания на потребителите и към промените в съответните международни стандарти, както и за да се избегне създаването на пречки пред продуктовите иновации.
3. Без да се засяга член 26 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (27), пазарните стандарти, посочени в параграф 1, могат да включват едно или повече от следното, което да бъде определено на секторна или продуктова основа в зависимост от характеристиките на всеки сектор, необходимостта от регулиране на пускането на пазара и условията, посочени в параграф 5 от настоящия член:
а)
техническите определения, наименованията и търговските наименования за сектори, различни от посочените в член 78;
б)
критериите за класификация като категоризиране, тегло, оразмеряване, възраст и категория;
в)
видът, сорта растения или породата животни или търговския вид;
г)
представянето, свързаното със задължителните пазарни стандарти етикетиране, опаковането, правилата, които да се прилагат по отношение на пакетиращите центрове, маркирането, годината на реколтата и използването на специални наименования, без да се засягат разпоредбите на членове 92-123;
д)
критерии като външен вид, консистенция, форма, характеристики на продукта и съдържание на вода в проценти;
е)
специфични вещества, използвани при производството, или компоненти или съставки, включително тяхното количествено съдържание, чистота и идентификация;
ж)
вида на отглеждане и производствения метод, включително енологичните практики, и усъвършенстваните системи за устойчиво производство;
з)
купажирането на гроздова мъст и вина, включително определенията за него, смесването и ограниченията за него;
и)
честотата на събиране, доставка, консервиране и обработка, методът и температурата на съхраняване, складирането и транспорта;
й)
мястото на отглеждане и/или произход с изключение на птичето месо и мазнините за мазане;
к)
ограниченията по отношение на използването на някои вещества и практики;
л)
специфичната употреба;
м)
условията, на които се подчиняват пласирането, държането, разпространението и използването на продукти, които не съответстват на пазарните стандарти, приети съгласно параграф 1, или на определенията, наименованията и търговските наименования, посочени в член 78, както и отстраняване на вторичните продукти.
4. В допълнение към параграф 1 пазарните стандарти могат да се прилагат за лозаро-винарския сектор. Букви е), ж), з), к) и м) от параграф 3 се прилагат в посочения сектор.
5. Секторните или продуктови пазарни стандарти, приети съгласно параграф 1 от настоящия член, се установяват, без да се засягат членове 84-88 и приложение IX, и в тях се отчитат:
а)
специфичните характеристики на съответния продукт;
б)
необходимостта да се осигурят условия за улесняване на пускането на продуктите на пазара;
в)
интересът на производителите да предоставят информация за характеристиките на своите продукти и тяхното отглеждане и интересът на потребителите да получават подходяща и прозрачна информация за продуктите, включително за мястото на отглеждане, което да се определя за всеки случай поотделно на подходящото географско равнище, след извършването на оценка на въздействието в частност на разходите и административната тежест върху операторите и ползите за производителите и крайния потребител;
г)
наличните методи за определяне на физичните, химичните и органолептичните характеристики на продуктите;
д)
препоръките за стандарти, приети от международни органи;
е)
необходимостта да се запазят естествените и съществени характеристики на продуктите и да не се извършват сериозни промени в състава на съответния продукт.
6. За да се вземат предвид очакванията на потребителите и необходимостта от подобряване на качеството и икономическите условия за производство и предлагане на пазара на селскостопанските продукти, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за промени на секторите, изброени в параграф 1. Тези делегирани актове са стриктно ограничени до доказани нужди, произтичащи от променящите се изисквания на потребителите, техническия прогрес или необходимостта от продуктови иновации, и са предмет на доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета, в който се оценяват по-специално нуждите на потребителите, разходите и административната тежест по отношение на операторите, включително въздействието върху вътрешния пазар и международната търговия и ползите за производителите и за крайния потребител.
Член 76
Допълнителни изисквания за предлагане на пазара на продукти в сектора на плодовете и зеленчуците
1. В допълнение, когато е уместно за посочените в член 75 приложими пазарни стандарти, продуктите от сектора на плодовете и зеленчуците, които са предназначени за продажба в прясно състояние на потребителите, могат да бъдат предлагани на пазара само ако са здрави, в добро състояние и с подходящо пазарно качество и ако е посочена държавата на произход.
2. Пазарните стандарти, посочени в параграф 1, както и всички пазарни стандарти, приложими за сектора на плодовете и зеленчуците, предвидени в съответствие с настоящия подраздел, се прилагат на всеки един от етапите на предлагане на пазара, в това число вноса и износа, и могат да обхващат качеството, категоризирането, теглото, размера, опаковането, амбалажа, съхранението, транспорта, представянето и предлагането на пазара.
3. Притежателят на продукти от сектора на плодовете и зеленчуците, обхванати от пазарните стандарти, не може да излага тези продукти, да ги предлага за продажба или да ги доставя или предлага на пазара в рамките на Съюза по начин, различен от съответстващия на тези стандарти начин, и има отговорност да осигури съответствие с тези стандарти.
4. С цел да се гарантира правилното прилагане на изискванията, предвидени в параграф 1 от настоящия член, и за да се отчетат някои специфични ситуации, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно специалните дерогации от настоящия член, които са необходими с оглед на правилното му прилагане.
Член 77
Сертифициране на хмел
1. В допълнение към приложимите пазарни стандарти и където е уместно, продуктите от сектора на хмела, добити или приготвени на територията на Съюза, подлежат на процедура по сертифициране съгласно настоящия член.
2. Сертификати могат да се издават само за продукти, които притежават минималните характеристики за качество, съответстващо на конкретната фаза на предлагане на пазара. Когато се касае за хмел на прах, хмел на прах с повишено съдържание на лупулин, екстракти от хмел и смесени продукти от хмел, сертификатът може да бъде издаден, само ако алфа-киселинното съдържание на тези продукти е не по-ниско от това на хмела, от който са приготвени.
3. В сертификата се посочва най-малко следната информация:
а)
мястото (местата) на производство на хмела;
б)
годината (годините) на реколтата; и
в)
сорта или сортовете.
4. Продукти от сектора на хмела могат да се предлагат на пазара или да се изнасят, само ако за тях е издаден сертификат в съответствие с настоящия член.
За внесени продукти от сектора на хмела удостоверението, предвидено в член 190, параграф 2, се счита за еквивалентно на сертификат.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на мерки, дерогиращи от параграф 4 на настоящия член:
а)
за да удовлетворят търговските изисквания на определени трети страни; или
б)
за продукти, предназначени за специална употреба.
Мерките, посочени в първа алинея:
i)
не засягат нормалното предлагане на пазара на продукти, за които е издаден сертификат; и
ii)
се придружават от гаранции, предназначени да предотвратят евентуално объркване с тези продукти.
Член 78
Определения, наименования и търговски наименования за някои сектори и продукти
1. В допълнение към приложимите пазарни стандарти и където е уместно, определенията, наименованията и търговските наименования, предвидени в приложение VII, се прилагат за следните сектори или продукти:
а)
говеждо и телешко месо;
б)
вино;
в)
мляко и млечни продукти, предназначени за консумация от човека;
г)
птиче месо
д)
яйца;
е)
мазнини за мазане, предназначени за консумация от човека; както и
ж)
маслиново масло и трапезни маслини;
2. Определенията, наименованията или търговските наименования, предвидени в приложение VII, могат да се използват в Съюза единствено за предлагането на пазара на продукт, който отговаря на съответните изисквания, посочени в това приложение.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно измененията, дерогациите или изключенията от определенията и търговските наименования, предвидени в приложение VII. Тези делегирани актове са стриктно ограничени до доказани нужди, произтичащи от променящите се изисквания на потребителите, техническия прогрес или необходимостта от продуктови иновации.
4. С цел да се гарантира, че операторите и държавите членки ясно и точно разбират определенията и търговските наименования, предвидени в приложение VII, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно правилата за тяхното уточняване и прилагане.
5. За да бъдат взети предвид очакванията на потребителите и развитието на пазара на млечни продукти, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, да определи млечните продукти по отношение на които трябва да се посочват животинските видове, от които произхожда млякото, в случай че са различни от едър рогат добитък, и да установи необходимите правила.
Член 79
Допустимо отклонение
1. За да се отчетат специфичният характер на всеки продукт или сектор, различните етапи на предлагане на пазара, техническите условия и евентуалните значителни практически трудности, както и точността и повторяемостта на методите на анализ, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно допустимото отклонение спрямо един или повече специфични стандарти, извън което цялата партида продукти се смята за неотговаряща на въпросния стандарт.
2. При приемането на актовете, посочени в параграф 1, Комисията отчита необходимостта да не се променят характеристиките, присъщи на продукта, и да се избягва понижаването на качеството му.
Член 80
Енологични практики и методи на анализ
1. За производство и съхраняване в Съюза на продуктите, изброени в приложение VII, част II, се използват само енологичните практики, разрешени в съответствие с приложение VIII и предвидени в член 75, параграф 3, буква ж) и член 83, параграфи 2 и 3.
Първа алинея не се прилага по отношение на:
а)
гроздов сок и концентриран гроздов сок; и
б)
гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, предназначена за приготвяне на гроздов сок.
Разрешените енологични практики се използват единствено за осигуряване на правилната винификация, правилното съхраняване или правилното пречистване на продукта.
Продуктите, изброени в приложение VII, част II, се произвеждат в Съюза в съответствие с правилата, установени в приложение VIII.
2. Продуктите, изброени в приложение VII, част II, не се предлагат на пазара в Съюза, ако:
а)
са приготвени чрез използване на неразрешени в Съюза енологични практики;
б)
са приготвени чрез използване на неразрешени национални енологични практики; или
в)
не съответстват на правилата, установени в приложение VIII.
Лозаро-винарските продукти, които са негодни за предлагане на пазара в съответствие с първа алинея, се унищожават. Чрез дерогация от това правило, държавите членки могат да разрешат използването на някои от тези продукти, чиито характеристики определят те самите, от дестилерии или предприятия за производство на оцет или за индустриални цели, при условие че това разрешение не се превръща в стимул за производство на лозаро-винарски продукти чрез неразрешени енологични практики.
3. Когато дава разрешение за използване на енологичните практики за вина, посочени в член 75, параграф 3, буква ж), Комисията:
а)
взема под внимание енологичните практики и методите на анализ, препоръчани и публикувани от OIV, както и резултатите от експерименталното използване на все още неразрешени енологични практики;
б)
взема под внимание въпроса за защитата на човешкото здраве;
в)
взема под внимание възможните рискове от въвеждане в заблуда на потребителите поради техните добре установени възприятия за продукта и съответстващите на това очаквания, като отчита наличието и възможностите за използване на информационни средства с цел изключване на подобни рискове;
г)
следи за запазването на естествените и съществените характеристики на виното и за това в състава на съответния продукт да не бъдат извършвани значими промени;
д)
осигурява приемливо минимално равнище на грижи за околната среда;
е)
спазва общите правила относно енологичните практики и правилата, установени в приложение VIII.
4. За да се гарантира правилното третиране на лозаро-винарските продукти, които са негодни за предлагане на пазара, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно правила за националните процедури, посочени в параграф 2, втора алинея от настоящия член, и дерогациите от тях, относно изтеглянето или унищожаването на лозаро-винарски продукти, които не съответстват на изискванията.
5. Когато е необходимо, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на методите, посочени в член 75, параграф 5, буква г), за продуктите, изброени в приложение VII, част II. Посочените методи се основават на всички подходящи методи, препоръчани и публикувани от Международната организация по лозата и виното (OIV), освен ако те биха били неефективни или неподходящи с оглед на преследваната от Съюза цел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
До приемането на тези актове за изпълнение се използват методите и правилата, разрешени от съответната държава членка.
Член 81
Винени сортове лози
1. Продуктите, изброени в приложение VII, част II и произведени в Съюза, се произвеждат от винени сортове лози, които могат да бъдат класифицирани в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
2. При спазване на параграф 3 държавите членки изготвят класификация на винените сортове лози, които могат да се засаждат, презасаждат или присаждат на тяхна територия за целите на винопроизводството.
Държавите членки могат да класифицират единствено винените сортове лози, които отговарят на следните условия:
а)
въпросният сорт принадлежи към вида Vitis vinifera или произхожда от кръстоска на вида Vitis vinifera и други видове от рода Vitis;
б)
сортът не е един от следните: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton и Herbemont.
При заличаване на винен сорт лоза от класификацията по първа алинея изкореняването му се извършва в срок до 15 години от заличаването.
3. Държавите членки, чието винопроизводство не надвишава 50 000 хектолитра за винарска година, изчислено на база средно производство за петте последни винарски години, се освобождават от предвиденото в параграф 2, първа алинея задължение за класификация.
Въпреки това и в тези държави членки може да се засаждат, презасаждат и присаждат за целите на винопроизводството само винените сортове лози, които отговарят на изискванията на параграф 2, втора алинея.
4. Чрез дерогация от параграф 2, първа и трета алинея и параграф 3, втора алинея държавите членки разрешават засаждане, презасаждане или присаждане на следните винени сортове лози за научни изследвания и експериментална дейност:
а)
винени сортове лози, които не са класифицирани, в случая на държави членки, различни от посочените в параграф 3;
б)
винени сортове лози, които не отговарят на изискванията по параграф 2, втора алинея, в случая на посочените в параграф 3 държави членки.
5. Площи, засадени с винени сортове лози, с цел винопроизводство, в нарушение на разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4, подлежат на изкореняване.
Въпреки това няма задължение за изкореняване на тези площи, когато продукцията е предназначена единствено за консумация в домакинствата на винопроизводителите.
Член 82
Специфична употреба на вината, които не отговарят на категориите, изброени в приложение VII, част II
С изключение на бутилирано вино, за което има доказателства, че бутилирането е извършено преди 1 септември 1971 г., виното, произведено от винени сортове лози, които са включени в класификациите, изготвени в съответствие с член 81, параграф 2, първа алинея, но не отговарят на нито една от категориите, посочени в приложение VII, част II, се използва единствено за консумация от домакинствата на отделните винопроизводители, за производство на винен оцет или за дестилация.
Член 83
Национални правила за някои продукти и сектори
1. Независимо от посоченото в член 75, параграф 2, държавите членки могат да приемат или запазят национални правила, които постановяват различни нива на качество за мазнините за мазане. Тези правила трябва да позволяват нивата на качество да бъдат оценявани на основание на критерии, които са свързани по-специално с използваните суровини, органолептичните характеристики на продуктите и тяхната физическа и микробиологична стабилност.
Държавите членки, които използват предвидената в първа алинея възможност, правят необходимото продуктите на други държави членки, които отговарят на постановените с въпросните национални правила критерии, да могат по недискриминационен начин да използват наименования, които указват, че тези критерии са били спазени.
2. Държавите членки могат да ограничат или забранят използването на определени енологични практики и да предвидят по-строги правила за вина, които са разрешени съгласно правото на Съюза и които са произведени на тяхна територия, с цел по-добро запазване на основните характеристики на вината със защитено наименование за произход или защитено географско указание и на пенливите вина и ликьорните вина.
3. Държавите членки могат да разрешат експерименталното използване на неразрешени енологични практики.
4. За да се осигури правилното и прозрачно прилагане на настоящия член, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на условията за прилагане на параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, както и условията за държане, разпространяване и използване на продуктите, получени чрез експерименталните практики, посочени в параграф 3 от настоящия член.
5. Държавите членки могат да приемат или да запазят допълнителни национални разпоредби за продуктите, обхванати от пазарен стандарт на Съюза, при условие че тези разпоредби са в съответствие с правото на Съюза, и по-специално с принципа на свободно движение на стоки, и при спазване на Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (28).
Подраздел 3
Незадължителни запазени наименования
Член 84
Общи разпоредби
Създава се схема за незадължителни запазени секторни или продуктови наименования, за да бъдат улеснени производителите на селскостопански продукти с характеристики или специфика, носещи добавена стойност, при предоставянето на информация за тези характеристики или специфика в рамките на вътрешния пазар, и по-специално за подкрепа и допълване на конкретните пазарни стандарти.
Настоящият подраздел не се прилага за лозаро-винарските продукти, посочени в член 92, параграф 1.
Член 85
Съществуващи незадължителни запазени наименования
1. Списък на незадължителните запазени наименования, включени в схемата на20 декември 2013 г., е поместен в приложение IX, а условията за тяхното използване се определят в съответствие с член 86, буква а).
2. Незадължителните запазени наименования, посочени в параграф 1 от настоящия член, остават в сила до изменението им, освен ако не бъдат заличени в съответствие с член 86.
Член 86
Запазване, изменение и отмяна на незадължителни запазени наименования
За да се вземат предвид очакванията на потребителите, развитието на научно-техническите познания, ситуацията на пазара и промените в пазарните стандарти и в международните стандарти, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227:
а)
за запазване на допълнително незадължително запазено наименование, като определи условията за използването му,
б)
за изменение на условията за използване на незадължително запазено наименование, или
в)
за отмяна на незадължително запазено наименование.
Член 87
Допълнителни незадължителни запазени наименования
1. Едно наименование отговаря на условията за допълнително незадължително запазено наименование, само ако изпълнява всяко от следните изисквания:
а)
наименованието се отнася до характеристика на продукта или до спецификата на селскостопанското производство или преработката му и се отнася до сектор или продукт;
б)
използването на наименованието дава възможност за предоставяне на по-ясна информация за добавената стойност на продукта чрез характерните особентости или спецификата на селскостопанското му производство или преработка;
в)
при пускането на продукта на пазара характеристиката или спецификата на продукта, посочени в точка а), могат да се разпознаят от потребителите в няколко държави членки;
г)
условията и използването на наименованието са в съответствие с Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (29) или Регламент (ЕС) № 1169/2011.
При въвеждането на допълнително незадължително запазено наименование Комисията взема предвид съответните международни стандарти и съществуващите запазени наименования за обхванатите продукти или сектори.
2. За да се вземат предвид характеристиките на определени сектори, както и очакванията на потребителите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на подробностите относно изискванията за въвеждането на допълнителни запазени наименования, посочени в параграф 1 от настоящия член.
Член 88
Ограничения за използването на незадължителни запазени наименования
1. Незадължително запазено наименование може да се използва единствено за описание на продукти, които отговарят на приложимите условия за употреба.
2. Държавите членки приемат подходящи мерки, за да гарантират, че етикетирането на продуктите не води до объркване с незадължителни запазени наименования.
3. За да се направи необходимото продуктите, описани посредством незадължителни запазени наименования, да съответстват на приложимите условия за употреба, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на допълнителни правила за използване на незадължителни запазени наименования.
Подраздел 4
Пазарни стандарти във връзка с вноса и износа
Член 89
Общи разпоредби
За да се вземат предвид характерните особености на търговията между Съюза и някои трети държави, както и специалният характер на определени селскостопански продукти, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
условията, при които се счита, че вносните продукти имат равностойно ниво на съответствие с пазарните стандарти на Съюза, и условията, при които се разрешава дерогация от член 74; и
б)
правилата, отнасящи се до прилагането на пазарните стандарти по отношение на изнасяните от Съюза продукти.
Член 90
Специални разпоредби за вноса на вино
1. Освен ако не е предвидено друго в международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, за внасяните в Съюза продукти, попадащи под кодове по КН 2009 61, 2009 69 и 2204, се прилагат разпоредбите относно наименованията за произход и географските указания и етикетирането на вина, определени в раздел 2 на настоящата глава и в определенията, наименованията и търговските наименования, посочени в член 78 от настоящия регламент.
2. Освен ако не е предвидено друго в международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, продуктите, посочени в параграф 1 от настоящия член, се произвеждат в съответствие с енологичните практики, разрешени от Съюза в съответствие с настоящия регламент или преди предоставянето на разрешение по член 80, параграф 3 - в съответствие с енологичните практики, препоръчани и публикувани от OIV.
3. За вноса на продуктите, посочени в параграф 1, е необходимо да бъде представен:
а)
сертификат, че са спазени условията по параграфи 1 и 2, изготвен от компетентен орган, включен в списък, който да бъде оповестен публично от Комисията, в държавата на произход на продукта;
б)
доклад за извършен анализ, изготвен от орган или отдел, определен от държавата на произход на продукта, ако продуктът е предназначен за пряка консумация от човека.
Подраздел 5
Общи разпоредби
Член 91
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение:
а)
за изготвяне на списъка на млякото и млечните продукти, посочени в приложение VII, част III, точка 5, втора алинея, и мазнините за мазане, посочени в приложение VII, част VII, шеста алинея, буква а), въз основа на индикативните списъци на продукти, считани от държавите членки за съответстващи на посочените разпоредби на тяхната територия, които списъци се изпращат от държавите членки на Комисията;
б)
за определяне на правила за прилагане на секторните или продуктовите пазарни стандарти;
в)
за определяне на правила за установяване дали продуктите са преминали през обработки, противоречащи на разрешените енологични практики;
г)
за определяне на правила за методите на анализ за определяне на характеристиките на продуктите;
д)
за определяне на правила за определяне на равнището на допустимо отклонение;
е)
за определяне на за прилагане на мерките, посочени в член 89;
ж)
за определяне на правилата за идентифициране или регистрация на производителя и/или промишлените съоръжения, в които е приготвен или преработен продуктът, за процедурите по сертифициране и за търговските документи, придружаващите документи и регистрите, които да се водят.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 2
Наименования за произход, географски указания и традиционни наименования в лозаро-винарския сектор
Подраздел 1
Уводни разпоредби
Член 92
Обхват
1. Правилата относно наименованията за произход, географските указания и традиционните наименования, предвидени в настоящия раздел, се прилагат за продуктите, посочени в приложение VIII, част II, точки 1, 3-6, 8, 9, 11, 15 и 16.
2. Посочените в параграф 1 правила се основават на:
а)
защита на законните интереси на потребителите и производителите;
б)
осигуряване на правилното функциониране на вътрешния пазар за съответните продукти; и
в)
насърчаване на производството на качествени продукти, посочени в настоящия раздел, като се допускат и национални мерки, свързани с политиката по качеството.
Подраздел 2
Наименования за произход и географски указания
Член 93
Определения
1. За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
а)
„наименование за произход“ означава наименование на район, определена местност или, в изключителни и надлежно обосновани случаи, наименование на държава, което се използва за описание на продукт, посочен в член 92, параграф 1, за който са изпълнени следните изисквания:
i)
качеството и характеристиките на продукта се дължат основно или изключително на специфична географска среда с присъщите ѝ природни и човешки фактори;
ii)
гроздето, от което се произвежда продуктът, произхожда изключително от този географски район;
iii)
производството се извършва в този географски район; и
iv)
продуктът е получен от сортове лози от вида Vitis vinifera;
б)
„географско указание“ означава указание, отнасящо се за район, определена местност или, в изключителни и надлежно обосновани случаи, държава, което се използва за описание на продукт, посочен в член 92, параграф 1, за който са изпълнени следните изисквания:
i)
притежава специфично качество, известност или други характеристики, присъщи на този географски произход;
ii)
най-малко 85 % от гроздето, използвано за неговото производство, произхожда изключително от този географски район;
iii)
производството се извършва в този географски район; и
iv)
получен е от сортове лози, принадлежащи към вида Vitis vinifera или произхождащи от кръстоска на вида Vitis vinifera и други видове от рода Vitis.
2. Някои традиционно използвани наименования представляват наименование за произход, когато:
а)
обозначават дадено вино;
б)
препращат към географско наименование;
в)
изпълняват изискванията, посочени в параграф 1, буква а), подточки i)-iv); и
г)
за тях е приложена процедурата за предоставяне на правна закрила на наименования за произход и на географски указания, предвидена в настоящия подраздел.
3. Наименованията за произход и географските указания, включително свързаните с географски райони в трети държави, могат да се ползват с правназакрила в рамките на Съюза в съответствие с установените в настоящия подраздел правила.
4. Производството, посочено в параграф 1, буква а), подточка iii), обхваща всички дейности от гроздобера до приключването на процеса на винопроизводство, с изключение на следпроизводствените процеси.
5. За целите на прилагането на параграф 1, буква б), подточка ii) делът на гроздето в размер на максимум 15 %, което може да е с произход извън определения географски район, произхожда от държавата членка или от третата държава, в която се намира определеният район.
Член 94
Заявки за предоставяне на правна закрила
1. Заявките за предоставяне на правна закрила на означения като наименования за произход или географски указания включват техническо досие, което съдържа:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
името и адреса на заявителя;
в)
спецификация на продукта, посочена в параграф 2; и
г)
единен документ, съдържащ обобщение на спецификацията на продукта, посочена в параграф 2.
2. Спецификацията на продукта дава възможност на заинтересованите страни да проверят дали са спазени съответните условия на производство, с които се свързва наименованието за произход или географското указание.
Спецификацията на продукта включва най-малко:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
описание на виното иливината:
i)
по отношение на вина с наименование за произход -основните аналитични и органолептични характеристики;
ii)
по отношение на вина с географско указание -основните аналитични характеристики, както и оценка или посочване на техните органолептични характеристики;
в)
където е приложимо - специфичните енологични практики, използвани за производството на виното или вината, както и съответните ограничения върху производствотоим;
г)
очертаването на границите на съответния географски район;
д)
максималния добив от хектар;
е)
посочване на винения сорт или сортовете лозя, от които е (са) получено(и) виното или вината;
ж)
данни, потвърждаващи връзката, посочена в член 70, параграф 1, буква а), подточка i) или съответно в член 93, параграф 1, буква б), подточка i);
з)
приложими изисквания, установени в законодателството на Съюза или в националното законодателство или, когато това е предвидено от държавите членки, от организация, която управлява защитеното наименование за произход или защитеното географско указание, като се отчита обстоятелството, че тези изисквания трябва да са обективни, недискриминационни и съвместими правото на Съюза;
и)
наименованието и адреса на органите или структурите, които проверяват спазването на разпоредбите за спецификация на продукта, заедно с описание на техните задачи.
3. Когато заявката за предоставяне на правна закрила засяга географски район в трета държава, тя съдържа, освен елементите, предвидени в параграфи 1 и 2, и доказателство, че съответното наименование е защитено в неговата държава на произход.
Член 95
Заявители
1. Всяка заинтересована група производители или, в изключителни и надлежно обосновани случаи, отделен производител, може да подаде заявка за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географско указание. В заявката могат да участват и други заинтересовани лица.
2. Производителите могат да подават заявки за предоставяне на правна закрила само за произвежданите от тях вина.
3. Може да се подаде обща заявка в случаите на наименование, обозначаващо граничен географски район, или на традиционно наименование, свързано с граничен географски район.
Член 96
Предварителна национална процедура
1. Заявките за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географско указание на вина с произход от Съюза преминават предварителна национална процедура.
2. Заявката за предоставяне на правна закрила се подава в държавата членка, от чиято територия произхожда наименованието за произход или географското указание.
3. Държавата членка, в която е подадена заявката за предоставяне на правна закрила, я разглежда, за да установи дали тя отговаря на установените в настоящия подраздел условия.
Посочената държава членка провежда национална процедура, която осигурява подходящо публикуване на заявката и предвижда срок от не по-малко от два месеца от датата на публикуване, в който всяко физическо или юридическо лице, имащо законен интерес и пребиваващо или установено на нейна територия, може да възрази срещу предложената правна закрила, като представи на държавата членка надлежно обосновано изложение.
4. В случай че държавата членка, която разглежда заявката, прецени, че наименованието за произход или географското указание не отговаря на условията, установени в настоящия подраздел, или е несъвместимо със законодателството на Съюза, държавата членка отхвърля заявката.
5. Ако държавата членка, която разглежда заявката, прецени, че са изпълнени изискванията, тя провежда национална процедура, която осигурява подходящо публикуване на спецификацията на продукта най-малко в интернет и препраща заявката на Комисията.
Член 97
Контрол от страна на Комисията
1. Комисията публично оповестява датата, на която е подадена заявката за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географско указание.
2. Комисията проверява дали заявките за предоставяне на правна закрила по член 94 отговарят на условията, установени в настоящия подраздел.
3. В случай че Комисията прецени, че са изпълнени установените в настоящия подраздел условия, тя приема актове за изпълнение относно публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на единния документ, посочен в член 94, параграф 1, буква г), и на препратката към публикацията на спецификацията на продукта, направена в хода на предварителната национална процедура. Тези актове за изпълнение се приемат без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3.
4. Когато Комисията прецени, че не са изпълнени установените в настоящия подраздел условия, тя приема актове за изпълнение за отхвърляне на заявката.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 98
Процедура за предявяване на възражения
В срок от два месеца от датата на публикуване на единния документ, посочен в член 94, параграф 1, буква г), всяка държава членка или трета държава, или всяко физическо или юридическо лице, имащо законен интерес и е пребиваващо или установено в държава членка, различна от поискалата правна закрила, или в трета държава, може да възрази срещу предвижданата закрила, като подаде до Комисията надлежно обосновано изложение относно условията за предоставяне на закрила, установени в настоящия подраздел.
В случай на физически или юридически лица, пребиваващи или установени в трети държави, това искане се подава директно или чрез органите на съответната трета държава в рамките на двумесечния срок, посочен в първа алинея.
Член 99
Решение по заявката за предоставяне на правна закрила
Въз основа на информацията, с която Комисията разполага след приключване на посочената в член 98 процедура по предявяване на възражения, чрез Комисията приема актове за изпълнение, с които или се предоставя правна закрила на наименованието за произход или географското указание, което отговаря на установените в настоящия подраздел условия и е съвместимо с правото на Съюза, или се отхърля заявката, ако тези условия не са изпълнени.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 100
Омоними
1. Наименование, за което е подадена заявка и което изцяло или частично е омоним на наименование, което вече е регистрирано съгласно настоящия регламент, се регистрира при надлежно спазване на местната и традиционната употреба и отчитане на възможния риск от объркване.
Омонимно наименование, което въвежда в заблуждение потребителя, като му внушава, че продуктите идват от друга територия, не се регистрира, дори ако наименованието е точно по отношение на действителната територия, район или място на произход на тези продукти.
Регистрирано омонимно наименование може да се използва само ако съществува достатъчна разлика в практиката между омонима, регистриран впоследствие, и вече регистрираното наименование, като се вземат предвид необходимостта от равно третиране на заинтересованите производители и необходимостта потребителите да не се въвеждат в заблуждение.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis, ако наименование, за което е подадена заявка, е изцяло или частично омоним на географско указание, което е защитено съгласно националното правото на държавите членки.
3. Когато наименованието на винен сорт лоза съдържа или се състои от защитено наименование за произход или защитено географско указание, това наименование не се използва за целите на етикетирането на селскостопански продукти.
За да се вземат предвид съществуващите практики на етикетиране, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, определящи изключенията от това правило.
4. Правната закрила на наименованията за произход и географските указания за продуктите, обхванати от член 93 от настоящия регламент, не засяга защитените географски указания, приложими към спиртните напитки, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (30).
Член 101
Допълнителни основания за отказ на правна закрила
1. Наименование, което е станало родово, не може да се ползва с правна закрила като наименование за произход или географско указание.
За целите на настоящия раздел „наименование, което е станало родово“ означава наименование на вино, което въпреки че е свързано с местността или района, където този продукт първоначално е бил произвеждан или се е предлагал на пазара, се е превърнало в традиционно наименование на вино в Съюза.
За да се установи дали едно наименование е станало родово, се вземат предвид факторите от значение за него, и по-специално:
а)
съществуващото положение в Съюза, по-специално в сферите на потребление;
б)
приложимото законодателство на Съюза или национално правзо.
2. Дадено наименование не може да се ползва с правназакрила като наименование за произход или географско указание, когато в светлината на репутацията и известността на търговската марка тази закрила може да въведе потребителите в заблуждение по отношение на истинската идентичност на виното.
Член 102
Връзка с търговските марки
1. Регистрацията на търговска марка, която съдържа или се състои от защитено наименование за произход или защитено географско указание, което не отговаря на спецификацията на съответния продукт, или чието използване попада в обхвата на член 103, параграф 2, и която е свързана с продукт, попадащ в една от изброените в приложение VII, част II категории:
а)
се отказва, ако заявката за регистрация на търговската марка е подадена след датата за внасяне в Комисията на заявката за предоставяне на правна закрила на наименованието за произход или географското указание и впоследствие наименованието за произход или географското указание е получило правна закрила, или
б)
се обявява за недействителна
2. Без да се засяга член 101, параграф 2, търговска марка, посочена в параграф 1 от настоящия член, за която има подадена заявка, която е регистрирана или се е наложила чрез добросъвестна практика, ако такава възможност е предвидена в съответното право, на територията на Европейския съюз, или преди датата на предоставяне на правна закрила на наименованието за произход или на географското указание в държавата на произход, или преди 1 януари 1996 г., може да продължи да се използва и да се подновява независимо от правната закрила на наименованието за произход или на географското указание, при условие че не са налице основания за недействителност или отмяна на търговската марка съгласно Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (31) или съгласно Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета (32).
В подобни случаи се разрешава използването на наименованието за произход или на географското указание успоредно със съответните търговски марки.
Член 103
Правна закрила
1. Защитено наименование за произход и защитено географско указание може да се използва от всеки оператор, предлагащ на пазара вино, което е било произведено в съответствие със съответната спецификация на продукта.
2. Защитено наименование за произход и защитено географско указание, както и виното, използващо това защитено наименование в съответствие със спецификацията на продукта, се ползват с правназакрила срещу:
а)
всяка пряка или непряка търговска употреба на това защитено наименование:
i)
от сходни продукти, за които не е спазена спецификацията на продукта на защитеното наименование; или
ii)
доколкото при такава употреба се експлоатира репутацията на наименованието за произход или географското указание;
б)
всякаква злоупотреба, имитация или позоваване, дори ако е посочен истинският произход на продукта или услугата или ако защитеното наименование е преведено, транскрибирано, транслитерирано или придружено от израз като „стил“, „тип“, „метод“, „както е произведено в“, „имитация“, „с аромат на“, „като“ или друг подобен израз;
в)
всяко друго невярно или въвеждащо в заблуждение означение на мястото, откъдето идва продуктът, произхода, естеството или основни свойства на продукта, върху вътрешната или външната опаковка, рекламни материали или документи, свързани със съответния лозаро-винарски продукт, както и опаковането на продукта в контейнер по начин, който може да създаде невярна представа за неговия произход;
г)
всяка друга практика, която би могла да въведе в заблуждение потребителите относно истинския произход на продукта.
3. Защитените наименования за произход и защитените географски указания не стават родови в Съюза по смисъла на член 101, параграф 1.
Член 104
Регистър
Комисията създава и поддържа електронен регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания на вина, до който се предоставя публичен достъп. Наименованията за произход и географските указания, отнасящи се до продукти от трети държави, които са защитени в Съюза съгласно международно споразумение, по което Съюзът е договаряща страна, могат да бъдат вписани в регистъра. Освен ако не са изрично посочени в споменатото споразумение като защитени наименования за произход по смисъла на настоящия регламент, такива наименования се вписват в регистъра като защитени географски указания.
Член 105
Изменение на спецификациите на продуктите
Заявител, който отговаря на условията, определени в член 95, може да подаде заявка за одобрение на изменение на спецификацията на продукт със защитено наименование за произход или на защитено географско указание, по-специално с оглед отчитане развитието на научно-техническите знания или с оглед преразглеждане на границите на географския район, посочен в член 94, параграф 2, втора алинея, буква г). В заявката се описват исканите изменения и се излагат основанията за тях.
Член 106
Отмяна
Комисията може по своя инициатива или въз основа на надлежно обосновано искане от държава членка, от трета държава или от физическо или юридическо лице, имащо законен интерес, да приеме актове за изпълнение за отмяна на правна закрила на наименование за произход или географско указание, ако спазването на съответната продуктова спецификация вече не е гарантирано.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 107
Съществуващи защитени наименования на вина
1. Наименования на вина, които са посочени в членове 51 и 54 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета (33) и член 28 от Регламент (ЕО) № 753/2002 на Комисията (34), се ползват автоматично с правназакрила по настоящия регламент. Комисията ги вписва в регистъра, предвиден в член 104 от настоящия регламент.
2. Чрез актове за изпълнение, приети, без прилагане на процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или параграф 3 от настоящия регламент, Комисията извършва съответните формалности по заличаването на такива наименования на вина, за които се прилага член 118т, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, от регистъра, предвиден в член 104 от настоящия регламент.
3. Член 106 не се прилага по отношение на съществуващите защитени наименования на вина, посочени в параграф 1 от настоящия член.
До 31 декември 2014 г. Комисията може по своя собствена инициатива да приема актове за изпълнение за отмяна на правната закрила на съществуващите защитени наименования на вина, посочени в параграф 1 от настоящия член, ако те не отговарят на условията, предвидени в член 93.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
4. За Хърватия наименованията на вината, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (35), са защитени по силата на настоящия регламент, при положение че процедурата на оспорване има благоприятен изход. Комисията ги вписва в регистъра, предвиден в член 104.
Член 108
Такси
Държавите членки могат да начисляват такси за покриване на разходите си, включително на разходите, свързани с разглеждането на заявките за предоставяне на правна закрила, декларациите за възражение, заявките за изменение и исканията за отмяна съгласно настоящия подраздел.
Член 109
Делегирани правомощия
1. За да се вземат предвид характерните особености на производството в определения географски район, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на:
а)
допълнителните критерии за определяне на границите на географския район, и
б)
ограниченията и дерогациите по отношение на производството в определения географски район.
2. За да се осигури качеството и проследяването на продуктите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на условията, при които спецификациите на продуктите могат да включват допълнителни изисквания.
3. За да се гарантира правната закрила на законните права и интереси на производителите и операторите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, определящи:
а)
видовете заявители, които могат да подават заявка за правна закрила на наименование за произход или географско указание;
б)
условията, които трябва да се спазват по отношение на заявката за правна закрила на наименование за произход или географско указание, контрола от страна на Комисията, процедурата за предявяване на възражения и процедурите за изменение, отмяна или преобразуване на защитени наименования за произход или защитени географски указания;
в)
условията, приложими за трансгранични заявки;
г)
условията за заявки по отношение на географски райони в трета държава;
д)
датата, от която се прилага правната закрила или изменението на правната закрила;
е)
условията, свързани с изменение на спецификациите на продуктите.
4. За да се осигури адекватно равнище на правна закрила, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно ограниченията във връзка със защитеното наименование.
5. За да се направи необходимото икономическите оператори и компетентните органи да не бъдат несъразмерно засегнати от прилагането на настоящия подраздел по отношение на наименованията на вина, получили правна закрила преди 1 август 2009 г. или за които заявката за предоставяне на правна закрила е подадена преди тази дата, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, установяващи преходни разпоредби за:
а)
наименованията на вина, признати от държавите членки като наименования за произход или географски указания най-късно до 1 август 2009 г., и наименованията на вина, за които заявката за предоставяне на правна закрила е подадена преди тази дата;
б)
вината, пуснати на пазара или етикетирани преди определена дата; и
в)
изменението на спецификациите на продуктите.
Член 110
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
1. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите мерки относно:
а)
информацията, която да бъде посочена в спецификацията на продукта по отношение на връзката между географския район и крайния продукт;
б)
предоставянето на публичен достъп до решенията относно правната закрила или отхвърлянето ѝ;
в)
създаването и поддържането на регистъра, посочен в член 104;
г)
преобразуването на защитено наименование за произход в защитено географско указание;
д)
подаването на трансгранични заявки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите мерки относно процедурата за разглеждане на заявките за правна закрила или за одобрение на изменението на наименование за произход или на географско указание, както и процедурата за предявяване на възражение, за отмяна или преобразуване и за предоставяне на информация, свързана със съществуващите защитени наименования на вина, по-специално по отношение на:
а)
образци на документи и формат за предаване;
б)
срокове;
в)
подробна информация относно фактите, доказателствата и подкрепящите документи, които да бъдат представени в подкрепа на заявката или искането.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 111
Други изпълнителни правомощия
Когато дадено възражение бъде сметнато за недопустимо, Комисията приема актза изпълнениеза отхвърляне на възражението като недопустимо. Тези актове за изпълнение се приемат без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или параграф 3.
Подраздел 3
Традиционни наименования
Член 112
Определение
„Традиционно наименование“ означава наименование, което е традиционно използвано в държава членка за продуктите, посочени в член 92, параграф 1, за да обозначи:
а)
че продуктът има защитено наименование за произход или защитено географско указание съгласно правото на Съюза или националното право; или
б)
начина на производство или стареене или качеството, цвета, типа местност или конкретно събитие, свързано с историята на продукта със защитено наименование за произход или защитено географско указание.
Член 113
Правна закрила
1. Защитено традиционно наименование може да се използва единствено за продукт, произведен в съответствие с определението, предвидено в член 112, параграф 1.
Традиционните наименования са защитени срещу неправомерно използване.
2. Традиционните наименования са защитени само на езика и за категориите лозаро-винарски продукти, предявени в заявлението, срещу:
а)
всяка злоупотреба, включително когато защитеното наименование е придружено от израз като „стил“, „тип“, „метод“, „както се произвежда в“, „имитация“, „с аромат на“, „като“ или друг подобен израз;
б)
всяко друго невярно или въвеждащо в заблуждение означение на естеството, характеристиките или основните свойства на продукта, поставено върху вътрешната или външната опаковка, рекламни материали или документи, свързани с него;
в)
всяка друга практика, която би могла да въведе в заблуждение потребителите, по-специално да създаде впечатлението, че виното отговаря на условията за защитеното традиционно наименование.
3. Традиционните наименования не стават родови в Съюза.
Член 114
Делегирани правомощия
1. За да се осигури адекватно равнище на правна закрила, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно езика и изписването на традиционното наименование, за което се иска правна закрила.
2. За да се гарантира правната закрила на законните права и интереси на производителите или операторите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, определящи:
а)
видовете заявители, които могат да подават заявка за правна закрила на традиционно наименование;
б)
условията за валидност на заявка за признаване на традиционно наименование;
в)
основанията за подаване на възражение срещу предложено признаване на традиционно наименование;
г)
обхвата на правната закрила, връзката с търговски марки, защитени традиционни наименования, защитени наименования за произход или географски указания, омоними или определени наименования на винени сортове лози;
д)
основанията за отмяна на традиционно наименование;
е)
датата на подаване на заявка или искане за възражение или отмяна;
ж)
процедурите, които трябва да се спазват по отношение на заявката за правна закрила на традиционно наименование, включително контрола от страна на Комисията, процедурата за предявяване на възражения и процедурите за отмяна и изменение.
3. За да се вземат предвид характерните особености на търговията между Съюза и някои трети държави, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, определящи условията, при които традиционните наименования могат да се използват за продукти от трети държави, и предвиждащи дерогации от член 112 и член 113, параграф 2.
Член 115
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
1. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите мерки относно процедурата за преглед на заявките за правна закрила или за одобрение на изменението на традиционно наименование, както и процедурата за искания за възражение или отмяна, по-специално по отношение на:
а)
образци на документи и формат за предаване;
б)
срокове;
в)
подробна информация относно фактите, доказателствата и подкрепящите документи, които се представят в подкрепа на заявката или искането;
г)
подробни правила относно предоставянето на публичен достъп до защитените традиционни наименования.
2. Комисията приема актове за изпълнение за приемане или отхвърляне на заявката за правна закрила на традиционно наименование или искането за изменение на защитено наименование или за отмяна на правната закрила на традиционно наименование.
3. Комисията приема актове за изпълнение, уреждащи правната закрила на традиционни наименования, по отношение на които е била приета заявка за правна закрила, по-специално като ги класифицира в съответствие с член 112 и като публикува определение и/или условията за използване.
4. Актовете за изпълнение, посочени в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 116
Други изпълнителни правомощия
Когато дадено възражение се счита за недопустимо, Комисията приема акт за изпълнение, с който се отхвърля възражението като недопустимо. Този акт за изпълнение се приема без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или параграф 3.
Раздел 3
Етикетиране и представяне в лозаро-винарския сектор
Член 117
Определение
За целите на настоящия раздел:
а)
„етикетиране“ означава всякакви думи, означения, търговски марки, маркови имена, картинни изображения или символи, поставени върху всякакъв вид опаковка, документ, картичка, етикет, обръч или лента, придружаващи или посочващи даден продукт;
б)
„представяне“ означава всяка информация, предоставена на потребителите чрез опаковката на съответния продукт, включително формата и вида на бутилките.
Член 118
Условия за прилагането на хоризонталните правила
Освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго, при етикетирането и представянето се прилагат, Директива 89/396/ЕИО на Съвета (36), Директива 2000/13/ЕО, Директива 2007/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (37) Директива 2008/95/ЕО и Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Етикетирането на продуктите, посочени в приложение VII, част II, точки 1-11, 13, 15 и 16, не може да бъде допълвано с данни, различни от предвидените в настоящия регламент, освен ако тези данни отговарят на изискванията на Директива 2000/13/ЕО и Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 119
Задължителни данни
1. Етикетирането и представянето на продуктите, посочени в приложение VII, част II, точки 1-11, 13, 15 и 16, които се предлагат на пазара в Съюза или са предназначени за износ, съдържат следните задължителни данни:
а)
обозначение на категорията лозаро-винарски продукт в съответствие с приложение VII, част II;
б)
за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание:
i)
означението „защитено наименование за произход“ или „защитено географско указание“; и
ii)
името на защитеното наименование за произход или на защитеното географско указание;
в)
действителното алкохолно съдържание по обем;
г)
обозначение на мястото на произход на виното;
д)
обозначение на бутилиращото предприятие или - за пенливото вино, газираното пенливо вино, качественото пенливо вино или качественото ароматизирано пенливо вино - наименованието на производителя или търговеца;
е)
посочване на вносителя при вина от внос; и
ж)
при пенливо вино, газирано пенливо вино, качествено пенливо вино или качествено ароматизирано пенливо вино - посочване на съдържанието на захар.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), за вина, чиито етикети включват името на защитено наименование за произход или на защитено географско указание, може да не се посочва категорията лозаро-винарски продукт.
3. Чрез дерогация от параграф 1, буква б), означенията „защитено наименование за произход“ или „защитено географско указание“ може да не се посочват в следните случаи:
а)
когато, в съответствие със спецификацията на продукта, посочена в член 94, параграф 2, на етикета е изписано традиционно наименование в съответствие с член 112, буква а);
б)
в изключителни и надлежно обосновани случаи, които подлежат на определяне от Комисията чрез делегирани актове, приети в съответствие с член 227, за да се осигури съответствие със съществуващите практики за етикетиране.
Член 120
Незадължителни данни
1. Етикетирането и представянето на продуктите, посочени в приложение VII, част II, точки 1-11, 13, 15 и 16, могат по-специално да съдържат следните незадължителни данни:
а)
годината на реколтата;
б)
наименованието на един или няколко винени сортове лози;
в)
за вина, различни от посочените в член 119, параграф 1, буква ж) - посочване на съдържанието на захар;
г)
за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание - традиционни наименования в съответствие с член 112, буква б);
д)
символа на Съюза, указващ защитеното наименование за произход или защитеното географско указание;
е)
наименования, свързани с определени производствени методи;
ж)
за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание - наименованието на друга географска единица, която е по-малка или по-голяма от определения район, даващ наименованието за произход или географското указание.
2. Без да се засяга член 100, параграф 3, по отношение на използването на посочените в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член данни за вина, които не притежават защитено наименование за произход или защитено географско указание:
а)
държавите членки въвеждат законови, подзаконови или административни разпоредби с оглед осигуряването на процедури за сертифициране, одобрение и проверка, така че да се гарантира верността на съответната информация;
б)
въз основа на недискриминационни и обективни критерии и при отчитане на изискването за лоялна конкуренция, държавите членки могат - по отношение на вината, произведени от винени сортове лози на тяхна територия - да съставят списъци на изключени винени сортове лози за вина, особено ако:
i)
съществува риск от заблуждаване на потребителите по отношение на истинския произход на виното, дължащ се на факта, че виненият сорт лоза е неразделна част от съществуващо защитено наименование за произход или защитено географско указание;
ii)
проверките не биха били рентабилни от гледна точка на разходите, тъй като съответният винен сорт лозя представлява много малка част от лозята на държавата членка;
в)
смесването на вина от различни държави членки не води до посочване на етикета на винения сорт лоза, освен ако съответните държави членки не дадат съгласие за противното и не осигурят възможност за провеждането на съответните процедури по сертифициране, одобрение и проверка.
Член 121
Езици
1. Когато са представени с думи, задължителните и незадължителните данни съгласно членове 119 и 120 фигурират на един или повече от официалните езици на Съюза.
2. Независимо от параграф 1 наименованието на защитеното наименование за произход или защитеното географско указание или традиционно наименование съгласно член 112, буква б) фигурира на етикета на езика или езиците, за които се прилага правната закрила. Наименованието може да фигурира и на един или повече от официалните езици на Съюза, в случай че защитеното наименование за произход или защитеното географско указание или специфичното национално обозначение са изписани на азбука, различна от латиницата.
Член 122
Делегирани правомощия
1. За да се вземат предвид специфичните характеристики на лозаро-винарския сектор, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 във връзка с правилата и ограниченията относно:
а)
представянето и използването на данни върху етикетите, различни от предвидените в настоящия раздел;
б)
задължителните данни относно:
i)
наименованията, които да се използват за формулиране на задължителните данни, и условията за тяхното използване;
ii)
наименованията, които се отнасят до стопанство, и условията за тяхното използване;
iii)
разпоредбите, които разрешават на държавите членки производители да въвеждат допълнителни правила, свързани със задължителните данни;
iv)
разпоредбите, които разрешават допълнителни дерогации, освен посочените в член 119, параграф 2, що се отнася до непосочването на категорията лозаро-винарски продукт; и
v)
разпоредбите относно използването на езици;
в)
незадължителните данни относно:
i)
наименованията, които да се използват за формулиране на незадължителните данни, и условията за тяхното използване;
ii)
разпоредбите, които разрешават на държавите членки производители да въвеждат допълнителни правила, свързани с незадължителните данни;
г)
представянето по отношение на:
i)
условията за използване на някои форми на бутилки, както и списък на някои специфични форми на бутилки;
ii)
условията за използване на бутилки и тапи от типа за „пенливо вино“;
iii)
разпоредбите, които разрешават на държавите членки производители да въвеждат допълнителни правила, свързани с представянето;
iv)
разпоредбите относно използването на езици.
2. За да се осигури правната закрила на законните интереси на операторите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно правилата за временното етикетиране и представяне на вина с наименование за произход или географско указание, когато това наименование за произход или географско указание изпълнява необходимите изисквания.
3. За да се направи необходимото икономическите оператори да не бъдат засегнати, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно преходни разпоредби за вината, пуснати на пазара и етикетирани в съответствие с приложимите правила, валидни преди 1 август 2009 г.
4. За да се вземат предвид характерните особености на търговията между Съюза и някои трети държави, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно дерогации от настоящия раздел по отношение на продукти, които предстои да бъдат изнесени, когато това се изисква от правото на съответната трета държава.
Член 123
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите мерки относно процедурите и техническите критерии, приложими за настоящия раздел, включително необходимите мерки за процедурите по сертифициране, одобрение и проверка, приложими за вина без защитено наименование или произход, или защитено географско указание. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
ГЛАВА II
Специфични разпоредби за отделни сектори
Раздел 1
Захар
Член 124
Срок на действие
С изключение на член 125 и на член 126, настоящият раздел се прилага до края на пазарната 2016/2017 година.
Подраздел 1
Специфични мерки
Член 125
Споразумения в сектора на захарта
1. Условията за покупка на захарно цвекло и захарна тръстика, включително предсеитбените договори за доставка, се уреждат от писмени вътрешнобраншови споразумения, сключени, от една страна, между производителите на захарно цвекло и захарна тръстика в Съюза или от тяхно име организациите, в които членуват, и, от друга страна, предприятията за производство на захар в Съюза или от тяхно име организациите, в които членуват.
2. Предприятията в сектора на захарта уведомяват компетентните органи на държавата членка, в която произвеждат захар, за вътрешнобраншовите споразумения, описани в приложение II, част II, раздел А, точка 6.
3. От 1 октомври 2017 г. вътрешнобраншовите споразумения съответстват на условията за изкупуване, определени в приложение X.
4. С оглед отчитане на характерните особености на сектора на захарта и развитието на сектора през периода след приключването на производствените квоти, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
актуализиране на условията, посочени в приложение II, част II, раздел А;
б)
актуализиране на условията за изкупуване на захарно цвекло, определени в приложение X;
в)
установяване на допълнителни правила за определянето на брутното тегло, тарата и съдържанието на захар на захарното цвекло, доставяно на предприятията, и за резенките от цвекло.
5. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагането на настоящия член, включително по отношение на процедурите, уведомленията и административната помощ във връзка с вътрешнобраншови споразумения с участието на повече от една държава членка. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2,
Член 126
Отчитане на цените на пазара на захар
Комисията може да приеме актове за изпълнение за създаване на информационна система за цените на пазара на захар, включително инструмент за публикуване на ценовите равнища за този пазар. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Системата, посочена в първа алинея, се основава на информация, предоставена от предприятията, произвеждащи бяла захар, или от други оператори, участващи в търговията със захар. Тази информация се разглежда като поверителна.
Комисията гарантира, че конкретните цени или имената на отделните икономически оператори не се публикуват.
Подраздел 2
Изисквания, приложими към сектора на захарта през периода, посочен в член 124
Член 127
Договори за доставка
1. В допълнение към изискванията, предвидени в член 125, параграф 1, вътрешнобраншовите споразумения съответстват на условията за изкупуване, определени в приложение XI.
2. При договорите за доставка се прави разграничение в зависимост от това, дали количествата захар, които ще бъдат произведени от захарното цвекло, представляват:
а)
захар в рамките на квотата; или
б)
захар извън квотата.
3. Всяко предприятие за производство на захар предоставя на държавата членка, в която произвежда захар, следната информация:
а)
количествата цвекло, посочени в параграф 2, буква а), за които е сключило предсеитбени договори за доставка, и съдържанието на захар, на което са основани тези договори;
б)
съответния прогнозен добив.
Държавите членки могат да изискат допълнителна информация.
4. Предприятията за производство на захар, които не са подписали предсеитбени договори за доставка на минималната цена за цвекло в рамките на квотата, посочена в член 135, за количеството цвекло, равняващо се на отпуснатата им квота за захар, коригирана, при необходимост, съгласно коефициента за превантивно изтегляне, определен съгласно член 130, параграф 2, първа алинея, се задължават да заплатят най-малко минималната цена за цвекло в рамките на квотата за цялото количество захарно цвекло, което преработват в захар.
5. При одобрение от съответната държава членка вътрешнобраншовите споразумения могат да дерогират от параграфи 2, 3 и 4.
6. Ако не съществуват вътрешнобраншови споразумения, съответната държава членка предприема необходимите стъпки, съобразени с настоящия регламент, за да защити интересите на заинтересованите страни.
Член 128
Производствена такса
1. Върху квотите за захар, изоглюкоза и инулинов сироп, с които разполагат предприятията за производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп, се налага производствена такса, както е посочено в член 136, параграф 2.
2. Мерките за определяне на производствената такса върху квотите за захар, квотите за изоглюкоза и квотите за инулинов сироп и, посочени в параграф 1, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Член 129
Възстановяване при производство
1. Възстановяване при производството може да се предостави на продуктите от сектора на захарта, изброени в приложение I, част III, букви б)-д), ако излишъкът от захар или вносна захар, излишъкът от изоглюкоза или излишъкът от инулинов сироп не се предлага на цена, съответстваща на световната цена за производството на продуктите, посочени в член 140, параграф 2, втора алинея, букви б) и в).
2. Мерките за определяне на възстановяването при производство, посочено в параграф 1, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Член 130
Изтегляне на захар
1. За да се избегнат ситуации на срив на цените на вътрешния пазар и да се предотвратят ситуации на свръхпроизводство, определени на базата на прогнозния баланс на снабдяване, и като се имат предвид задълженията на Съюза по силата на сключените в съответствие с ДФЕС международни споразумения, Комисията може да приема актове за изпълнение за изтегляне от пазара, за определена пазарна година, на произведените в рамките на квоти количества захар или изоглюкоза, които превишават прага, изчислен в съответствие с параграф 2.
2. Прагът на изтегляне, посочен в параграф 1, се изчислява за всяко предприятие, разполагащо с квота, чрез умножаване на квотата му с коефициент. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на този коефициент за определена пазарна година най-късно до 28 февруари на предходната пазарна година, въз основа на прогнозните пазарни тенденции.
Въз основа на актуализираните пазарни тенденции, Комисията може, до 31 октомври през съответната пазарна година, да приема актове за изпълнение за коригиране или ако не е бил определен коефициент съгласно първата алинея, за определяне на коефициент.
3. Всяко предприятие, което разполага с квота, до началото на следващата пазарна година складира на свои разноски произведената в рамките на квотата захар, която надвишава прага, изчислен в съответствие с параграф 2. Количествата захар, изоглюкоза или инулинов сироп, изтеглени през дадена пазарна година, се считат за първите количества, произведени в рамките на квотата за следващата пазарна година.
Чрез дерогация от първа алинея, като взема предвид прогнозните тенденции на пазара на захарта, Комисията може да приема актове за изпълнение, предвиждащи за текущата, следващата или и двете пазарни години, цялото количество изтеглена захар, изоглюкоза или инулинов сироп или част от него да се счита за:
а)
излишък от захар, изоглюкоза или инулинов сироп, в наличност за преработка в индустриална захар, индустриална изоглюкоза или индустриален инулинов сироп; или
б)
временно производство в рамките на квота, част от което може да бъде запазено за износ при спазване на поетите от Съюза задължения по силата на международни споразумения, сключени съгласно ДФЕС.
4. Ако снабдяването със захар в Съюза не е адекватно, Комисията може да приема актове за изпълнение за разрешаване във връзка с определено количество от изтеглената захар, изоглюкоза или инулинов сироп да бъде продадено на пазара на Съюза преди края на периода на изтегляне.
5. Когато изтеглената захар се счита за първото количество захар, произведено през следващата пазарна година, на производителите на захарно цвекло се заплаща минималната цена за същата пазарна година, посочена в член 135.
Когато изтеглената захар се превръща в промишлена захар или се изнася съгласно параграф 3, втора алинея, букви а) или б) от настоящия член, изискванията по член 135 относно минималната цена не се прилагат.
Когато изтеглената захар се продава на пазара на Съюза преди края на периода на изтегляне съгласно параграф 4 от настоящия член, на производителите на цвекло се заплаща минималната цена за текущата пазарна година.
6. Актовете за изпълнение по силата на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 131
Временен механизъм за управление на пазара
1. През периода, посочен в член 124, Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за осигуряване на достатъчни доставки на захар за пазара на Съюза. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Тези мерки могат да коригират, по отношение на необходимото количество и периода от време, размера на митото върху вносната сурова захар.
В контекста на временния механизъм за управление на пазара мерките за определяне на такса за свръхпроизводство се предприемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
2. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подходящото количество захар извън квотата и вносна сурова захар, което може да бъде пуснато на пазара на Съюза. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 132
Делегирани правомощия
С цел да се вземат предвид характерните особености на сектора на захарта и да се гарантира надлежното отчитане на интересите на всички страни, и предвид необходимостта да се избегнат всякакви смущения на пазара, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
условията за изкупуване и договорите за доставка, посочени в член 127;
б)
актуализиране на условията за изкупуване на захарно цвекло, посочени в приложение XI;
в)
критериите, които да се прилагат от предприятията за производство на захар при разпределяне сред продавачите на цвекло на количествата цвекло, които следва да бъдат включени в предсеитбените договори за доставка, както се посочва в член 127, параграф 3.
Член 133
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Чрез Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагане на настоящия подраздел относно процедурите, съдържанието и техническите критерии.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Подраздел 3
Система за регулиране на производството
Член 134
Квоти в сектора на захарта
1. По отношение на захарта, изоглюкозата и инулиновия сироп се прилага квотна система.
2. По отношение на квотната система, посочена в параграф 1 от настоящия член, ако даден производител превиши съответната квота и не използва излишните количества, както е предвидено в член 139, за тези количества се дължи такса за свръхпроизводство, при условията, определени в членове 139-142.
Член 135
Минимална цена на захарно цвекло
Минималната цена за захарно цвекло в рамките на квотата се определя от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Член 136
Разпределение на квотите
1. Квотите за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп на национално или регионално равнище са определени в приложение XII.
2. Държавите членки разпределят квота на всяко предприятие за производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп, което е установено на тяхна територия и е одобрено в съответствие с член 137.
За всяко предприятие отпуснатата квота е равна на квотата, отпусната на предприятието за пазарната 2010/2011 година съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Когато дадена квота се разпределя на предприятие за производство на захар, което разполага с повече от една производствена единица, държавите членки приемат мерките, които считат за необходими, за да бъдат надлежно отчетени интересите на производителите на захарно цвекло и тръстика.
Член 137
Одобрени предприятия
1. При поискване държавите членки одобряват предприятия за производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп или предприятия, преработващи тези продукти в някой от продуктите, които са включени в списъка, посочен в член 140, параграф 2, при условие че съответното предприятие:
а)
докаже капацитета си за професионално производство;
б)
се съгласи да предоставя всякаква информация и да бъде обект на контрол съгласно настоящия регламент;
в)
не подлежи на спиране или оттегляне на одобрението.
2. Одобрените предприятия предоставят на държавата членка, на чиято територия се събира реколтата от цвекло и тръстика или се извършва рафинирането, следната информация:
а)
количествата цвекло или тръстика, за които е сключен договор за доставка, както и съответните прогнозни добиви на цвекло или тръстика, както и на захар на хектар;
б)
данни относно планираните и действителните доставки на захарно цвекло, захарна тръстика и нерафинирана захар и относно производството на захар и отчетите за складова наличност на захар;
в)
продадените количества бяла захар и съответните цени и условия.
Член 138
Преразпределяне на национални квоти и намаляване на квоти
1. Всяка държава членка може да намали с до 10 % квотата за захар или изоглюкоза, която е разпределена на дадено предприятие, установено на нейна територия. Държавите членки извършват това, като прилагат обективни и недискриминационни критерии.
2. Държавите членки могат да прехвърлят квоти между предприятията в съответствие с правилата, установени в приложение XIII, и отчитайки интересите на всяка от заинтересованите страни, и по-специално на производителите на захарно цвекло и захарна тръстика.
3. Намалените количества съгласно параграфи 1 и 2 се разпределят от въпросната държава членка между едно или повече предприятия на нейна територия, независимо дали тези предприятия вече разполагат с определена квота.
Член 139
Производство извън рамките на квотата
1. Захарта, изоглюкозата или инулиновият сироп, произведени през дадена пазарна година в превишение на квотата по член 136, могат да бъдат:
а)
използвани за преработка на определени продукти, посочени в член 140;
б)
пренесени към производствената квота за следващата пазарна година в съответствие с член 141;
в)
използвани за специфичния режим на снабдяване за най-отдалечените региони в съответствие с глава III от Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (38);
г)
изнесени в рамките на количествени ограничения, които се определят от Комисията чрез актове за изпълнение, при зачитане на задълженията по силата на международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС; или
д)
пуснати на вътрешния пазар в съответствие с механизма, посочен в член 131, с цел привеждане на предлагането в съответствие с търсенето на базата на прогнозния баланс на снабдяване.
Мерките, посочени в първа алинея, буква д) от настоящия член, се изпълняват преди активиране на мерките за предотвратяване на смущения на пазара, посочени в член 219, параграф 1.
Останалите количества подлежат на облагане с таксата за свръхпроизводство, посочена в член 142.
2. Актовете за изпълнение по силата на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 140
Индустриална захар
1. Индустриалната захар, индустриалната изоглюкоза или индустриалният инулинов сироп се запазват за производството на един от продуктите, посочени в параграф 2, когато:
а)
са предмет на договор за доставка, сключен преди края на пазарната година между производител и потребител, когато и двамата са получили одобрение по член 137; и
б)
са били доставени на потребителя най-късно до 30 ноември на следващата пазарна година.
2. С цел да се вземат предвид техническите промени, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 227 за изготвяне на списък на продукти, за чието производство може да се използва индустриална захар, индустриална изоглюкоза или индустриален инулинов сироп.
Този списък включва по-конкретно:
а)
биоетанол, алкохол, ром, жива закваска и количества сироп за мазане, както и тези, които ще бъдат преработени в „Rinse appelstroop“;
б)
определени промишлени продукти без съдържание на захар, но при производството на които се използва захар, изоглюкоза или инулинов сироп;
в)
определени продукти на химическата или фармацевтичната промишленост, които съдържат захар, изоглюкоза или инулинов сироп.
Член 141
Пренасяне на излишъци от захар
1. Всяко предприятие може да реши да пренесе към следващата пазарна година цялото или част от производството си, превишаващо отпусната му квота за захар, за изоглюкоза или за инулинов сироп, което да бъде смятано за част от производството през следващата пазарна година. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, подобно решение е неотменимо.
2. Предприятията, които вземат решението, посочено в параграф 1:
а)
информират за него съответната държава членка преди дата, която се определя от същата държава членка:
i)
между 1 февруари и 31 август на текущата пазарна година за пренесените количества тръстикова захар;
ii)
между 1 февруари и 31 август на текущата пазарна година за другите пренесени количества захар от цвекло, изоглюкоза или инулинов сироп;
б)
се задължават да държат на склад тези количества на свои разноски до края на текущата пазарна година.
3. Ако реалното производство на дадено предприятие през въпросната пазарна година е било по-малко от прогнозното количество, изчислено при вземането на решението по параграф 1, пренесеното количество може да бъде коригирано с обратно действие най-късно до 31 октомври на следващата пазарна година.
4. Пренесените количества се смятат за първите произведени количества в рамките на квотата за следващата пазарна година.
5. Захарта, складирана в съответствие с настоящия член по време на дадена пазарна година, не може да бъде подложена на други мерки за складиране, предвидени в член 16 или член 130.
Член 142
Такса за свръхпроизводство
1. Такса за свръхпроизводство се начислява върху количествата:
а)
излишък от захар, изоглюкоза и инулинов сироп, произведени през която и да е пазарна година, с изключение на количествата, пренесени към производствената квота за следващата пазарна година и държани на склад съгласно член 141, или количествата по член 139, параграф 1, първа алинея, букви в), г) и д);
б)
индустриална захар, индустриална изоглюкоза и индустриален инулинов сироп, за които до дадена дата, която следва да бъде определена от Комисията чрез актове за изпълнение, не е представено доказателство, че са преработени в един от продуктите по член 140, параграф 2;
в)
захар, изоглюкоза и инулинов сироп, изтеглени от пазара в съответствие с член 130 и за които не са изпълнени задълженията по член 130, параграф 3.
Актовете за изпълнение съгласно първа алинея, буква б) се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. Мерките за определяне на таксата за свръхпроизводство, посочена в параграф 1, се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Член 143
Делегирани правомощия
1. За да се гарантира, че предприятията, посочени в член 137, изпълняват своите задължения, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на правилата относно предоставянето и оттеглянето на одобрение за тези предприятия, както и на критериите за налагането на административни санкции.
2. За да се вземат предвид характерните особености на сектора на захарта и да се гарантира, че интересите на всички страни са надлежно взети предвид, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно значението на наименованията във връзка с функционирането на квотната система, както и за определяне на условията, уреждащи продажбите за най-отдалечените региони.
3. За да се гарантира, че производителите са тясно свързани с решението за пренасяне на определено количество от продукцията към следващата година, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на правила относно пренасянето на захар към следващата година.
Член 144
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
По отношение на предприятията, посочени в член 137, Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на правила относно:
а)
заявленията за одобрение, подавани от предприятията, документацията, която да се води от одобрените предприятия, и информацията, която да се предоставя от одобрените предприятия;
б)
системата за проверки, които да бъдат извършвани от държавите членки по отношение на одобрените предприятия;
в)
съобщенията от държавите членки, от една страна, и Комисията и одобрените предприятия, от друга страна;
г)
доставката на суровини до предприятията, в това число договори за доставка и известия за доставка;
д)
равностойността, свързана със захарта, посочена в член 139, параграф 1, първа алинея, буква а);
е)
специфичния режим на снабдяване за най-отдалечените региони;
ж)
износа, посочен в член 139, параграф 1, първа алинея, буква г);
з)
сътрудничеството между държавите членки с цел да се гарантира извършване на ефективни проверки;
i)
изменението на датите, посочени в член 141 за определени пазарни години;
й)
установяването на количеството на излишъка, съобщенията и плащането на таксата за свръхпроизводство, посочена в член 142;
к)
приемането на списък с рафинерии на пълен работен режим по смисъла на приложение II, част II, раздел Б, точка 6.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 2
Вино
Член 145
Лозарски регистър и опис на производствения потенциал
1. Държавите членки поддържат лозарски регистър, който съдържа актуализирана информация за производствения потенциал. Считаноот 1 януари 2016 г. това задължение се прилага само ако държавите членки прилагат схемата за разрешения за лозови насаждения, посочена в Дял 1, глава III или национална програма за подпомагане.
2. До 31 декември 2015 г. държавите членки, в които общата площ, засадена с винени сортове лози, които могат да бъдат класифицирани в съответствие с член 81, параграф 2, не надхвърля 500 хектара, нямат задължението по параграф 1 от настоящия член.
3. Въз основа на лозарския регистър държавите членки, които предвиждат преструктуриране и конверсия на лозя в своите програми за подпомагане в съответствие с член 46, най-късно до 1 март всяка година изпращат на Комисията актуализиран опис на своя производствен потенциал. Считано от 1 януари 2016 г. изискванията относно предоставянето на информация на Комисията за лозарските райони се определят от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат всъответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
4. За да се улесни наблюдението и проверката на производствения потенциал от страна на държавите членки, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 по отношение на правилата относно съдържанието на лозарския регистър и изключенията от тях.
Член 146
Компетентни национални органи, отговарящи за лозаро-винарския сектор
1. Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент относно определянето на компетентните национални органи, държавите членки определят един или повече органи, които отговарят за осигуряването на спазването на правилата на Съюза в лозаро-винарския сектор. По-специално държавите членки определят лабораториите, имащи право да провеждат официални анализи в лозаро-винарския сектор. Определените лаборатории трябва да отговарят на общите критерии за работа на изпитващи лаборатории, определени в ISO/IEC 17025.
2. Държавите членки уведомяват Комисията за наименованията и адресите на посочените в параграф 1 органи и лаборатории. Комисията прави тази информация обществено достояние и я актуализира периодично.
Член 147
Придружаващи документи и регистър
1. Продуктите от лозаро-винарския сектор се пускат в обращение в Съюза с официално проверен придружаващ документ.
2. Физическите или юридическите лица, или групи такива лица, които оперират с продукти от лозаро-винарския сектор поради естеството на извършваната от тях търговия, по-специално производители, лица, които извършват бутилиране, преработватели и търговци, водят входящи и изходящи регистри за тези продукти.
3. За да се улесни транспортирането на лозаро-винарските продукти и тяхната проверка от страна на държавите членки, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно:
а)
правилата за придружаващия документ и неговото използване;
б)
условията, при които за придружаващ документ да се счита, че удостоверява защитени наименования за произход или географски указания;
в)
задължението за водене и използване на регистър;
г)
лицето, задължено да води регистър и освобождаването от това задължение;
д)
операциите, които да бъдат включени в регистъра.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на:
а)
правилата относно състава на регистрите, продуктите, които да бъдат включени в него, сроковете за извършване на вписвания в регистрите и приключването на регистрите;
б)
мерки, изискващи държавите членки да определят максималните приемливи проценти за загуби;
в)
общите и преходните разпоредби за водене на регистри;
г)
правилата, определящи за какъв период да се съхраняват придружаващите документи и регистрите.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 3
Мляко и млечни продукти
Член 148
Договорни отношения в сектора на млякото и млечните продукти
1. Когато дадена държава членка реши, че всяка доставка на сурово мляко на нейна територия от земеделски стопанин на преработвател на сурово мляко трябва да е предмет на писмен договор между страните, и/или реши, че първите изкупвачи трябва да направят писмена оферта за сключване на договор за доставката на сурово мляко от земеделските стопани, този договор и/или тази оферта за сключване на договор отговарят на предвидените в параграф 2 условия.
Когато дадена държава членка реши, че за доставка на сурово мляко от земеделски стопанин на преработвател на сурово мляко трябва да се сключи писмен договор между страните, тя решава и кой етап или етапи от доставката се уреждат в такъв договор, ако доставката на сурово мляко се извършва посредством един или повече изкупвачи.
За целите на настоящия член „изкупвач“ означава предприятие, което превозва сурово мляко от земеделски стопанин или друг изкупвач до преработвател на сурово мляко или друг изкупвач, като на всеки етап има прехвърляне на собствеността върху суровото мляко.
2. Договорът и/или офертата за сключване на договор, посочен в параграф 1:
а)
се изготвят преди доставката,
б)
се изготвят в писмена форма; и
в)
включват по-специално следните елементи:
i)
цената на доставеното мляко, която:
-
е непроменлива и определена в договора и/или
-
се изчислява въз основа на комбинация от различни фактори, посочени в договора, които може да включват пазарни показатели, отразяващи промените в пазарните условия, доставеното количество и качеството или състава на доставеното сурово мляко,
ii)
обема сурово мляко, който може и/или трябва да бъде доставен, и графика за тези доставки,
iii)
срока на договора, което може да включва срочен или безсрочен договор с клаузи за прекратяване,
iv)
подробности относно сроковете и реда на плащане,
v)
правила за събирането или доставянето на суровото мляко, и
vi)
правилата, приложими в случай на непреодолима сила.
3. Чрез дерогация от параграф 1 не се изисква договор и/или оферта за сключване на договор за доставка на сурово мляко от земеделски стопанин на кооперация, в която той членува, ако уставът на тази кооперация или правилата и решенията, установени в този устав или произтичащи от него, съдържат разпоредби с действие, сходно с действието на разпоредбите, предвидени в параграф 2, букви а), б) и в).
4. Всички елементи на договорите за доставка на сурово мляко, сключени от земеделски стопани, изкупвачи или преработватели на сурово мляко, включително елементите, посочени в параграф 2, буква в) се договарят свободно между страните.
Независимо от разпоредбите на първата алинея поотделно или заедно се прилагат следните условия:
а)
когато дадена държава членка реши писмените договори за доставка на сурово мляко да бъдат задължителни в съответствие с параграф 1, тя може да определи минимален срок, който да е приложим единствено към писмените договори между земеделския стопанин и първия изкупвач на сурово мляко; този минимален срок е с продължителност най-малко шест месеца и не нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар;
б)
когато държава членка реши, че първият изкупвач на сурово мляко трябва да направи писмена оферта за сключване на договор на земеделски стопанин в съответствие с параграф 1, тя може да предвиди, че офертата трябва да включва минималния срок на договора, определен от националното законодателство за тази цел; този минимален срок е с продължителност най-малко шест месеца и не нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар.
Втората алинея не засяга правото на отказ на земеделския стопанин от прилагането на подобен минимален срок, при условие че отказът е в писмена форма. В такъв случай страните са свободни да договорят всички елементи на договора, включително елементите, посочени в параграф 2, буква в).
5. Държавите членки, които използват възможностите, посочени в настоящия член, уведомяват Комисията за начина на тяхното прилагане.
6. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за еднаквото прилагане на параграф 2, букви а) и б) и параграф 3 от настоящия член, както и мерките във връзка с уведомленията, изпращани от държавите членки в съответствие с настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 149
Договаряне в сектора на млякото и млечните продукти
1. Организация на производителите в сектора на млякото и млечните продукти, призната по силата на член 152, параграф 3, може да договаря от името на земеделски стопани, които са нейни членове, за цялата или част от общата им продукция, договори за доставка на сурово мляко от земеделски стопанин на преработвател на сурово мляко или на изкупвач по смисъла на член 148, параграф 1, трета алинея.
2. Преговорите от страна на организацията на производителите могат да се водят:
a)
независимо дали собствеността върху суровото мляко преминава от земеделските стопани към организацията на производителите;
б)
независимо дали договорената цена е една и съща за общата продукция на някои или на всички членуващи земеделски стопани;
в)
при условие че за определена организация на производители, е изпълнено всяко едно от следните условия:
i)
количеството на суровото мляко, което е предмет на подобни преговори, не надхвърля 3,5 % от общото производство на Съюза,
ii)
количеството на суровото мляко, което е предмет на подобни преговори и е произведено в дадена държава членка, не надхвърля 33 % от общата национална продукция в тази държава членка, и
iii)
количеството на суровото мляко, което е предмет на подобни преговори и е доставено в дадена държава членка, не надхвърля 33 % от общата национална продукция в тази държава членка,
г)
при условие че заинтересованите земеделски стопани не членуват в друга организация на производители, която също води преговори за такива договори от тяхно име, държавите членки обаче могат да направят дерогация от това условие в надлежно обосновани случаи,когато земеделските стопани притежават две отделни производствени единици, разположени в различни географски области;
д)
при условие че суровото мляко не е предмет на задължение за доставка, произтичащо от членството на земеделския стопанин в кооперация, в съответствие с условията, предвидени в устава на кооперацията, или с правилата и решенията, установени съгласно този устав или произтичащи от него; и
(е)
при условие че организацията на производителите уведоми компетентните органи на държавата членка или държавите членки, на чиято територия извършва дейност, за количеството сурово мляко, което е предмет на преговорите.
3. Независимо от условията, предвидени в параграф 2, буква в), подточки ii) и iii), дадена организация на производителите може да води преговори съгласно параграф 1, при условие че по отношение на тази организация на производителите количеството сурово мляко, предмет на преговорите, което се произвежда или доставя в държава членка с обща годишна продукция на сурово мляко под 500 000 тона, не надхвърля 45 % от общата национална продукция на тази държава членка.
4. За целите на настоящия член позоваванията на организации на производители включват асоциациите на такива организации на производители.
5. За целите на прилагането на параграф 2, буква в) и параграф 3 Комисията публикува по начин, който прецени за подходящ, информация за количествата сурово мляко, произведено в Съюза и в държавите членки, като използва най-актуалната налична информация.
6. Чрез дерогация от параграф 2, буква в) и параграф 3, дори когато определените в тях прагове не са превишени, органът за защита на конкуренцията, посочен във втората алинея от настоящия параграф, може да реши в конкретен случай, че конкретна организация на производителите следва да поднови определени преговори или изобщо не следва да води преговори, ако той сметне това за необходимо за запазване на конкуренцията или за предотвратяване на сериозни щети за МСП на преработватели на сурово мляко на територията, за която е компетентен.
При преговори, включващи повече от една държава членка, посоченото в първа алинея решение се взема от Комисията, без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3. Във всички други случаи това решение се взема от националния орган за защита на конкуренцията на държавата членка, за която се отнасят преговорите.
Решенията съгласно настоящия параграф се прилагат не по-рано от датата, на която са съобщени на съответните предприятия.
7. За целите на настоящия член:
а)
„национален орган за защита на конкуренцията“ означава органът, посочен в член 5 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (39);
б)
„МСП“ означава микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО.
8. Държавата членка, в която се провеждат преговорите в съответствие с настоящия член, уведомява Комисията за прилагането на параграф 2, буква е) и параграф 6.
Член 150
Регулиране на предлагането на сирене със защитено наименование за произход или защитено географско указание
1. По искане от страна на организация на производителите, призната съгласно член 152, параграф 2, междубраншова организация, призната съгласно член 157, параграф 3, или група от оператори, посочена в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, държавите членки могат да определят за ограничен период от време задължителни правила за регулирането на предлагането на сирене със защитено наименование за произход или със защитено географско указание съгласно член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1151/2012.
2. Правилата, посочени в параграф 1 от настоящия член са предмет на предварително споразумение между заинтересованите страни в географския район, посочен в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1151/2012. Подобно споразумение се сключва между най-малко две трети от млекопроизводителите или техните представители, съответстващи на две трети от суровото мляко, използвано за производството на сиренето, посочено в параграф 1 от настоящия член и, когато е уместно, най-малко две трети от производителите на това сирене, представляващи най-малко две трети от производството на това сирене в географския район, посочен в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
3. За целите на параграф 1 за сирене със защитено географско указание географският район на произход на суровото мляко, посочен в спецификацията на продукта за сиренето, е същият като географският район, посочен в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1151/2012, във връзка с това сирене.
4. Правилата, посочени в параграф 1:
а)
се отнасят единствено до регулирането на предлагането на съответния продукт и имат за цел предлагането да се приведе в съответствие с търсенето на това сирене;
б)
пораждат действие единствено за съответния продукт;
в)
могат да бъдат направени задължителни за период не по-дълъг от три години и след този период могат да бъдат подновявани след ново искане, както е посочено в параграф 1;
г)
не ощетяват търговията на продукти, различни от включените в тези правила;
д)
не засягат сделките след първоначалното предлагане на съответното сирене на пазара;
е)
не позволяват фиксиране на цените, включително когато цените са установени като насока или препоръка;
ж)
не водят до липса на прекомерно голяма част от съответния продукт, която иначе би била налична;
з)
не водят до дискриминация, не представляват пречка пред новите участници на пазара и не засягат неблагоприятно дребните производители;
и)
спомагат за поддържането на качеството и/или развитието на съответния продукт;
й)
не засягат член 149.
5. Правилата, посочени в параграф 1, се публикуват в официално издание на съответната държава членка.
6. Държавите членки извършват проверки, за да следят за спазването на условията, предвидени в параграф 4, и когато компетентните национални органи установят, че тези условия не са спазени, отменят правилата, посочени в параграф 1.
7. Държавите членки уведомяват незабавно Комисията за правилата, посочени в параграф 1, които са приели. Комисията информира държавите членки за всяко уведомление за подобни правила.
8. Комисията може по всяко време да приеме актове за изпълнение, с които да изиска от определена държава членка да отмени приетите от нея правила съгласно параграф 1, в случай че Комисията установи, че въпросните правила не съответстват на условията, установени в параграф 4, възпрепятстват или нарушават конкуренцията в значителна част от вътрешния пазар или застрашават свободната търговия или постигането на целите на член 39 ДФЕС. Тези актове за изпълнение се приемат, без да се прилага процедурата по член 229, параграф 2 или член 229, параграф 3 от настоящия регламент.
Член 151
Задължителни декларации в сектора на млякото и млечните продукти
Считано от 1 април 2015 г. първите изкупвачи на сурово мляко декларират пред компетентния национален орган доставяните им количества сурово мляко всеки месец.
За целите на настоящия член и на член 148 „първи изкупвач“ означава предприятие или група, която купува мляко от производители с цел:
а)
да го събира, пакетира, съхранява, охлажда или преработва, включително съгласно договор;
б)
да го продава на едно или повече предприятия, обработващи или преработващи мляко или други млечни продукти.
Държавите членки уведомяват Комисията за количеството сурово мляко, посочено в първа алинея.
Комисията може да приеме актове за изпълнение за определяне на правилата относно съдържанието, формата и сроковете на тези декларации, както и на мерките, свързани с уведомленията, изпращани от държавите членки на Комисията в съответствие с настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
ГЛАВА III
Организации и асоциации на производители и междубраншови организации
Раздел 1
Определение и признаване
Член 152
Организации на производители
1. Държавите членки могат, при поискване, да признаваторганизации на производители, които:
а)
са създадени и контролирани в съответствие с член 153, параграф 2, буква в) от производители в конкретен сектор, посочен в член 1, параграф 2;
б)
са учредени по инициатива на производителите;
в)
имат конкретна цел, която може да включва поне една от следните цели:
i)
вземане на мерки продукцията да е планирана и приспособена към търсенето, по-специално по отношение на качеството и количеството;
ii)
концентриране на предлагането и пускане на пазара на продуктите, произведени от членовете им, включително чрез директно предлагане на пазара;
iii)
оптимизиране на производствените разходи и на възвръщаемостта на инвестициите за постигане на стандартите в областта на околната среда и хуманното отношение към животните и стабилизиране на цените на производителите;
iv)
провеждане на научни изследвания и разработване на инициативи относно устойчивите производствени методи, иновативните практики, икономическата конкурентоспособност и развитието на пазарите;
(v)
насърчаване и осигуряване на техническа помощ за използването на екологосъобразни практики за отглеждане, производствени техники и стабилни практики и методи за хуманно отношение към животните;
(vi)
насърчаване и предоставяне на техническа помощ за използването на производствени стандарти, подобряване на качеството на продуктите и разработване на продукти със защитено наименование за произход, със защитено географско указание или с национални означения за качество;
vii)
управление на вторичните продукти и на отпадъците, по-специално с цел опазване на качеството на водата, почвите и ландшафта и запазване или насърчаване на биологичното разнообразие;
viii)
допринасяне за устойчивото използване на природните ресурси и за смекчаване на последиците от изменението на климата;
(ix)
развиване на инициативи в сферата на популяризирането и предлагането на пазара;
(x)
управление на взаимоспомагателните фондове, посочени в оперативните програми в сектора на плодовете и зеленчуците, посочени в член 31, параграф 2 от настоящия регламент и член 36 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
(xi)
предоставяне на необходимата техническа помощ за използването на фючърсните пазари и системите за застраховане.
2 Организации на производителите, признати съгласно параграф 1 могат да продължат да бъдат признавани, ако участват в предлагането на пазара на продукти, попадащи в обхвата на код по КН ex 2208, различни от посочените в приложение I към Договорите, при условие че делът на тези продукти не надвишава 49 % от общата стойност на предлаганите на пазара продукти от съответната организация на производителите и че тези продукти не се подпомагат от Съюза. За организациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците тези продукти не се отчитат при изчисляването на стойността на предлаганата на пазара продукция за целите на член 34, параграф 2.
3. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки признават организации на производителите, състоящи се от производители в сектора на млякото и млечните продукти, които:
a)
са учредени по инициатива на производителите;
б)
имат конкретна цел, която може да включва една или повече от следните цели:
i)
осигуряване на планирането и приспособяването на продукцията към търсенето, по-специално по отношение на качеството и количеството;
ii)
концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ;
iii)
оптимизиране на производствените разходи и стабилизиране на цените на производителите
Член 153
Устав на организациите на производители
1. Уставът на организацията на производители изисква от производителите, които са нейни членове, по-специално:
а)
да прилагат приетите от организацията на производителите правила, свързани с отчитането на продукцията, производството, предлагането на пазара и опазването на околната среда;
б)
да бъдат членове само на една организация на производители за всеки конкретен продукт на стопанството; държавите членки обаче могат да направят дерогация от това условие в надлежно обосновани случаи, когато членуващите в организацията производители притежават две отделни производствени единици, разположени в различни географски области;
в)
да предоставят информацията, искана от организацията на производителите за статистически цели.
2. Уставът на организацията на производителите предвижда също така:
а)
процедури за определяне, приемане и изменение на правилата, посочени в параграф 1, буква а);
б)
налагането на задължение на членовете за финансови вноски, необходими за финансиране на организацията на производителите;
в)
правила, които позволяват на членуващите производители да контролират по демократичен начин своята организация и нейните решения;
г)
санкции за нарушаване на задълженията, залегнали в устава, по-специално за неплащане на финансови вноски, или за нарушаване на правилата, приети от организацията на производителите;
д)
правила за приемане на нови членове, и по-специално минимален срок на членство, който не може да бъде по-кратък от една година;
е)
счетоводни и бюджетни правила, необходими за работата на организацията.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за организаците на производители в сектора на млякото и млечните продукти.
Член 154
Признаване на организации на производители
1. За да бъде призната от държава членка, организацията на производителите, кандидатстваща за такова признаване е юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, което:
a)
отговаря на изискванията, определени в член 152, параграф 1, букви а), б) и в);
б)
отговаря на определените от съответната държава членка условия за минимален брой членове и/или минимален обем или стойност на предлаганата на пазара продукция в областта, в която извършва дейност,;
в)
представя достатъчно доказателства за правилно изпълнение на своята дейност по отношение на сроковете, ефективността, предоставянето на човешка, материална и техническа подкрепа за своите членове, както и по отношение на концентрацията на предлагането, когато е уместно;
г)
има устав, който е съобразен с букви а), б) и в) от настоящия параграф.
2. Държавите членки могат да решат, че организациите на производители, които са признати преди 1 януари 2014 г. въз основа на националното законодателство и които отговарят на условията, определени в параграф 1 от настоящия член, се считат за признати като организации на производители по смисъла на член 152.
3. Организациите на производители, които са признати преди 1 януари 2014 г. въз основа на националното законодателство и които не отговарят на условията, определени в параграф 1, могат да продължат дейността си в съответствие с националното законодателство до 1 януари 2015 г.
4. Държавите членки:
а)
решават дали да признаят дадена организация на производителите в срок от четири месеца от подаването на заявление, придружено от всички съответни подкрепящи доказателства; това заявление се подава в държавата членка, в която се намира седалището на организацията;
б)
извършват проверки с определена от самите тях периодичност, за да установят дали признатите организации на производители спазват разпоредбите на настоящата глава;
в)
при неспазване или нередности при прилагането на предвидените в настоящата глава мерки, налагат на тези организации и асоциации определените от тях приложими санкции и, при необходимост, решават дали признаването да бъде оттеглено;
г)
информират Комисията до 31 март ежегодно за всяко решение за признаване, за отказ за признаване или за оттегляне на признаване, взето през предходната календарна година.
Член 155
Възлагане на дейности на външни изпълнители
Държавите членки могат да позволяват на призната организация на производители или на призната асоциация на организации на производители в определените от Комисията сектори съгласно член 173, параграф 1, буква е) да възлага свои дейности, различни от производството, на външни изпълнители, включително на свои дъщерни дружества, ако въпросната организация на производители или асоциация на организации на производители носи отговорността за гарантиране на извършването на възложената дейност и цялостния контрол на управлението и надзора на търговските ангажименти, свързани с осъществяването на дейността.
Член 156
Асоциации на организации на производители
1. Държавите членки могат да признават, при поискване, асоциациите на организации на производители в конкретен сектор, посочен в член 1, параграф 2, които са учредени по инициатива на признати организации на производители.
При спазване на правилата, приети съгласно член 173, асоциациите на организациите на производители могат да осъществяват която и да е от дейностите или функциите на организациите на производители.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат при поискване да признаят дадена асоциация на организации на производителите в сектора на млякото и млечните продукти, ако съответната държава членка счете, че тази асоциация е в състояние да извършва ефективно някоя от дейностите на призната организация на производителите и да изпълнява условията, предвидени в член 161, параграф 1.
Член 157
Междубраншови организации
1. Държавите членки могат при поискване да признават междубраншовите организации в конкретен сектор, посочен в член 1, параграф 2, които:
a)
се състоят от представители на икономическите дейности, свързани с производството и с поне един от следните етапи на веригата на доставка: преработката или търговията, в това число разпространението, на продукти в един или повече сектори;
б)
са учредени по инициатива на всички или някои от организациите или асоциациите, от които се състоят;
в)
имат специфична цел, която отчита интересите на членовете им и на потребителите и която може да включва по-специално една от следните цели:
i)
повишаване на осведомеността и на прозрачността на производството и на пазара, включително чрез публикуването на обобщени статистически данни за производствените разходи, за цените, включително при целесъобразност ценовите показатели, количествата и продължителността на предварително сключените договори и чрез предоставяне на анализи за потенциалното бъдещо развитие на пазара на регионално, национално или международно равнище;
ii)
прогнозиране на производствения потенциал и регистриране на публичните цени на пазара;
iii)
подкрепа за по-добро координиране на начина на пускане на продуктите на пазара, по-специално чрез научни изследвания и проучвания на пазара;
iv)
проучване на потенциалните пазари за износ;
v)
без да се засягат членове 148 и 168, изготвяне на стандартни договори, съобразени с правилата на Съюза за продажбата на селскостопански продукти на купувачи и/или за доставката на преработени продукти на дистрибутори и търговци на дребно, като се отчита нуждата от постигане на справедливи конкурентни условия и избягване на нарушения на пазарите;
vi)
по-пълно използване на потенциала на продуктите, в това число на равнището на пазарната реализация, и развиване на инициативи за засилване на икономическата конкурентоспособност и иновациите;
vii)
предоставяне на необходимата информация и извършване на необходимите научни изследвания за иновации, рационализиране, подобряване и адаптиране на производството и по целесъобразност на преработката и предлагането на пазара, за получаването на продукти, които съответстват в по-голяма степен на пазарните изисквания и на вкусовете и очакванията на потребителите, по-специално по отношение на качеството на продуктите, включително характерните особености на продуктите със защитено наименование за произход или защитено географско указание, и опазването на околната среда;
viii)
търсене на начини за ограничаване на използването на ветеринарно-санитарни продукти или продукти за растителна защита, за по-добро управление на други вложени продукти, за гарантиране на качеството на продуктите и опазването на почвите и водите, за повишаване на безопасността на храните, по-специално чрез проследяване на произхода на продуктите, и подобряване на здравето и хуманното отношение към животните;
ix)
разработване на методи и инструменти за подобряване на качеството на продуктите на всички етапи от производството и по целесъобразност на преработката и предлагането на пазара;
x)
предприемане на всякакви действия с оглед на защитата, опазването и насърчаването на биологичното земеделие и наименованията за произход, означенията за качество и географските указания;
xi)
насърчаване и извършване на научни изследвания по отношение на интегрираното и устойчиво производство или на други екологично чисти производствени методи;
xii)
насърчаване на здравословната и отговорна консумация на продукти на вътрешния пазар и/или информиране за вредите, свързани с опасни модели на консумация;
xiii)
насърчаване на консумацията и/или предоставяне на информация относно продуктите на вътрешния и външния пазар;
xiv)
допринасяне за управлението на вторичните продукти и намаляването и управлението на отпадъците.
2. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да решат, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, да изпълнят условието по член 158, параграф 1, буква в) чрез ограничаване на броя на междубраншовите организации на регионално или национално равнище, ако тази възможност е предвидена в действащите национални правила преди 1 януари 2014 г. и когато това не нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар.
3. Чрез дерогация от параграф 1, по отношение на сектора на млякото и млечните продукти държавите членки могат да признават междубраншови организации, които:
а)
официално са отправили искане да бъдат признати и са съставени от представители на икономически дейности, свързани с производството на сурово мляко и с поне един от следните етапи на веригата на доставка: преработката или търговията, в това число разпространението, на продукти от сектора на млякото и млечните продукти;
б)
са създадени по инициатива на всички или някои от представителите, посочени в буква а);
в)
като вземат предвид интересите на своите членове и на потребителите, извършват в един или повече региони на Съюза една или повече от следните дейности:
i)
повишаване на знанията и на прозрачността на производството и на пазара, включително чрез публикуването на статистически данни за цените, количествата и сроковете на сключените предходни договори за доставка на сурово мляко и чрез осигуряването на анализи на потенциалното бъдещо развитие на пазара на регионално, национално и международно равнище;
ii)
съдействие за по-добро координиране на пускането на пазара на продукти от сектора на млякото и млечните продукти, по-специално посредством научни изследвания и пазарни проучвания;
iii)
насърчаване на потреблението и предоставяне на информация относно млякото и млечните продукти на вътрешния и външния пазар;
iv)
проучване на потенциалните пазари за износ;
v)
изготвяне, в съответствие с правилата на Съюза, на типови образци на договори за продажбата на сурово мляко на изкупвачите или доставянето на преработени продукти на дистрибуторите и търговците на дребно, като отчитат нуждата от постигане на справедливи конкурентни условия и избягване на нарушения на пазара;
vi)
предоставяне на информация и провеждане на проучвания, необходими за ориентиране на производството към продукти, които са по-добре съобразени с пазарните изисквания и с вкусовете и очакванията на потребителите, най-вече по отношение на качеството на продуктите и опазването на околната среда;
vii)
поддържане и развитие на производствения потенциал на сектора на млякото и млечните продукти, inter alia, чрез насърчаване на иновациите и оказване на подкрепа за програмите за приложна научноизследователска и развойна дейност с оглед на използването на целия потенциал на млякото и млечните продукти, по-специално с цел създаване на продукти с добавена стойност, които са по-привлекателни за потребителите;
viii)
търсене на начини за ограничаване на използването на ветеринарно-санитарни продукти, подобряване на управлението на други вложени продукти и подобряване на безопасността на храните и на здравето на животните;
ix)
разработване на методи и инструменти за подобряване на качеството на продуктите на всички етапи от производството и предлагането на пазара;
x)
използване на потенциала на биологичното земеделие, опазване и насърчаване на този тип земеделие, както и на производството на продукти с наименования за произход, означения за качество и географски указания; и
xi)
насърчаване на интегрираното производство или други екологосъобразни производствени методи.
Член 158
Признаване на междубраншови организации
1. Държавите членки могат да признават междубраншовите организации, които кандидатстват за такова признаване, при условие че те:
а)
изпълняват изискванията, определени в член 157;
б)
извършват дейността си в един или повече региони на съответната територия;
в)
представляват значителен дял от икономическите дейности, посочени в член 157, параграф 1, буква а);
г)
самите те не участват пряко в производство, преработка или търговия, с изключение на случаите, предвидени в член 162.
2. Държавите членки могат да решат, че междубраншовите организации, признати преди 1 януари 2014 г. въз основа на националното законодателство и които отговарят на условията, посочени в параграф 1 от настоящия член, се считат за признати междубраншови организации по смисъла на член 157.
3. Междубраншовите организации, които са признати преди 1 януари 2014 г. въз основа на националното законодателство и които не отговарят на условията, определени в параграф 1 от настоящия член, могат да продължат дейността си в съответствие с националното законодателство до 1 януари 2015 г.
4. Държавите членки могат да признават междубраншови организации във всички сектори, съществуващи преди 1 януари 2014 г., независимо дали са били признати по тяхно искане или създадени със законодателен акт, дори ако не отговарят на условието, определено в член 157, параграф 1, буква б) или в член 157, параграф 3, буква б).
5. Когато признават междубраншова организация съгласно параграф 1 или параграф 2, държавите членки:
а)
решават дали да признаят дадена организация в срок от четири месеца от подаването на заявление, придружено от всички съответни подкрепящи документи; това заявление се подава в държавата членка, в която се намира седалището на организацията;
б)
извършват проверки с определена от тях периодичност, за да установят дали признатите междубраншови организации спазват условията за тяхното признаване;
в)
при неспазване или нередности при изпълнението на предвидените в настоящия регламент мерки налагат на тези организации съответните определени от тях приложими санкции и, при необходимост, решават дали признаването да бъде оттеглено;
г)
оттеглят признаването, ако изискванията и условията за признаване, посочени в настоящия член, вече не се спазват;
д)
информират Комисията до 31 март ежегодно за всяко решение за признаване, за отказ за признаване или за оттегляне на признаване, взето през предходната календарна година.
Раздел 2
Допълнителни разпоредби за отделни сектори
Член 159
Задължително признаване
Чрез дерогация от членове 152-158 държавите членки признават, при поискване:
а)
организации на производители в:
i)
сектора на плодовете и зеленчуците - по отношение на един или повече продукти от този сектор, и/или по отношение на продуктите, предназначени единствено за преработка,
ii)
сектора на маслиновото масло и трапезните маслини,
iii)
сектора на бубарството,
iv)
сектора на хмела,
б)
междубраншовите организации в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини и в сектора на тютюна.
Член 160
Организации на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците
В сектора на плодовете и зеленчуците организациите на производителите преследват поне една от целите, посочени в член 152, параграф 1, буква в), подточки i), ii) и iii).
Уставът на организацията на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците изисква от производителите, които са нейни членове, да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производителите.
Счита се, че организациите на производителите и асоциациите на организации на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците действат от името на членовете си и за тяхна сметка по отношение на икономическите въпроси в рамките на правомощията си.
Член 161
Признаване на организациите на производителите в сектора на млякото и млечните продукти
1. Държавите членки признават за организации на производителите в сектора на млякото и млечните продукти всички юридически лица или ясно обособени части от юридически лица, които кандидатстват за такова признаване, при условие че:
а)
изпълняват изискванията, предвидени в член 152, параграф 3;
б)
отговарят на определените от съответната държава членка условия за минимален брой членове и/или минимален обем на на предлаганата на пазара продукция в областта, в която извършват дейност;
в)
има достатъчно доказателства, че могат да извършват нормално своята дейност както по отношение на сроковете, така и на ефективността и концентрацията на доставките;
г)
имат устави, които са съобразени с букви а), б) и в) от настоящия параграф.
2. Държавите членки могат да решат, че организациите на производителите, които са признати преди 2 април 2012 г. въз основа на националното законодателство и които отговарят на условията, определени в параграф 1 от настоящия член, се считат за признати като организации на производители по смисъла на член 152, параграф 3.
3. Държавите членки:
а)
решават дали да признаят дадена организация на производителите в срок от четири месеца от подаването на заявление, придружено от всички съответни подкрепящи доказателства. това заявление се подава в държавата членка, в която се намира седалището на организацията;
б)
извършват проверки с определена от тях периодичност, за да установят дали признатите организации на производителите и асоциациите на организации на производителите спазват разпоредбите на настоящата глава;
в)
при неспазване или нередности при изпълнението на предвидените в настоящата глава мерки налагат на тези организации и асоциации съответните определени от тях приложими санкции и, при необходимост, решават дали признаването да бъде оттеглено;
г)
информират Комисията до 31 март ежегодно за всяко решение за признаване, за отказ за признаване или за оттегляне на признаване, взето през предходната календарна година.
Член 162
Междубраншови организации в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини и сектора на тютюна
За междубраншовите организации в сектора на маслиновото масло и трапезните маслини и сектора на тютюна специфичната цел, посочена в член 157, параграф 1, буква в), може също така да включва поне една от следните цели:
а)
концентриране и координиране на доставките и предлагането на пазара на продуктите на техните членове;
б)
приспособяване едновременно на производството и преработвателната дейност към изискванията на пазара и подобряване на продуктите;
в)
насърчаване на рационализацията и подобряването на производството и преработвателната дейност.
Член 163
Признаване на междубраншови организации в сектора на млякото и млечните продукти
1. Държавите членки могат да признават междубраншови организации в сектора на млякото и млечните продукти, при условие че тези организации:
а)
изпълняват изискванията, определени в член 157, параграф 3;
б)
извършват дейността си в един или повече региони на съответната територия;
в)
представляват значителен дял от икономическите дейности, посочени в член 157, параграф 3, буква а);
г)
самите те не участват пряко в производството, преработката или търговията с продукти от сектора на млякото и млечните продукти.
2. Държавите членки могат да решат, че междубраншовите организации, които са признати преди 2 април 2012 г. въз основа на националното законодателство и които отговарят на условията, предвидени в параграф 1, се считат за признати като междубраншови организации съгласно член 157, параграф 3.
3. Когато използват възможността за признаване на междубраншова организация в съответствие с параграф 1 или 2, държавите членки:
а)
решават дали да признаят дадена междубраншова организация в срок от четири месеца от подаването на заявление, придружено от всички съответни подкрепящи доказателства;това заявление се подава в държавата членка, в която се намира седалището на организацията;
б)
извършват проверки с определена от тях периодичност, за да установят дали признатите междубраншови организации спазват условията за тяхното признаване;
в)
при неспазване или нередности при изпълнението на предвидените в настоящия регламент мерки налагат на тези организации съответните определени от тях приложими санкции и, при необходимост, решават дали признаването да бъде оттеглено;
г)
оттеглят признаване, когато:
i)
вече не са изпълнени изискванията и условията за признаване, предвидени в настоящия член;
ii)
междубраншовата организация участва в някое от споразуменията, решенията и съгласуваните практики, посочени в член 210, параграф 4; с оттеглянето на признаването не се засягат другите санкции, които се налагат съгласно националното право;
iii)
междубраншовата организация не спазва задължението за уведомяване, посочено в член 210, параграф 2, първа алинея, буква а);
д)
информират Комисията ежегодно до 31 март за всяко решение за признаване, за отказ за признаване или за оттегляне на признаване, взето през предходната календарна година.
Раздел 3
Разширяване на обхвата на правилата и задължителни вноски
Член 164
Разширяване на обхвата на правилата
1. В случаите, когато призната организация на производители, призната асоциация на организации на производители или призната междубраншова организация, действаща в определена икономическа област или области на държава членка, се счита за представителна по отношение на производството, търговията или преработката на даден продукт, съответната държава членка може, по искане на тази организация, да направи някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, договорени в рамките на същата организация, задължителни за ограничен период за другите оператори, които действат във въпросната икономическа област или области, независимо дали са физически лица или групи, които не членуват в организацията или асоциацията.
2. За целите на настоящия раздел „икономическа област“ означава географска зона, съставена от граничещи или съседни производствени райони, в които условията за производство и търговия са еднородни.
3. Дадена организация или асоциация се считат за представителни, когато в съответната икономическа област или области на дадена държава членка:
а)
представляват като дял от обема на продукцията, на търговията или на преработката на съответния продукт или продукти:
i)
поне 60 % - за организациите на производители в сектора на плодовете и зеленчуците, или
ii)
поне две трети - в останалите случаи, и
б)
представляват над 50 % от съответните производители - за организациите на производители.
При междубраншови организации обаче, когато определянето на дела от обема на продукцията или на търговията, или на преработката на съответния продукт или продукти поражда практически затруднения, държавата членка може да определи национални разпоредби за определяне на конкретното равнище на представителност, посочено в първата алинея, буква а), подточка ii) от настоящата алинея.
Когато искането за разширяване на обхвата на правилата спрямо други оператори обхваща повече от една икономическа област, организацията или асоциацията представят доказателства за наличие на определеното в първа алинея минимално равнище на представителност за всеки един от браншовете, които обхващат, във всяка от съответните икономически области.
4. Правилата, за които може да се иска предвиденото в параграф 1 разширяване на обхвата спрямо други оператори, имат една от следните цели:
а)
предоставяне на информация за производството и пазарите;
б)
по-строги правила за производство от тези на Съюза или от националните правила;
в)
изготвянето на стандартни договори, съобразени с правилата на Съюза;
г)
предлагане на пазара;
д)
опазване на околната среда;
е)
мерки за насърчаване и използване на потенциала на продуктите;
ж)
мерки за защита на биологичното земеделие, както и на наименованията за произход, означенията за качество и географските указания;
з)
изследвания за добавяне на стойност към продуктите, по-специално чрез нови приложения, които не представляват заплаха за общественото здраве;
и)
проучвания за подобряване на качеството на продуктите;
й)
изследвания, по-специално върху методите на отглеждане, които позволяват намалена употреба на продукти за растителна защита или ветеринарно-санитарни продукти и гарантират опазване на почвата и опазване или подобряване на околната среда;
к)
определянето на минимални качества и определяне на минимални стандарти за пакетиране и представяне;
л)
използването на сертифицирани семена и контрол на качеството на продукта;
м)
здравето на животните и на растенията или безопасността на храните;
н)
управление на вторичните продукти.
Посочените правила не трябва да са във вреда на други оператори в съответната държава членка или в Съюза и не трябва да водят до последиците, изброени в член 210, параграф 4 или да са несъвместими с правото на Съюза или действащите национални правила по какъвто и да е друг начин.
5. Разширяването на обхвата на посочените в параграф 1 правила трябва да бъде доведено до знанието на операторите чрез публикуването им без съкращения в официално издание на съответната държава членка.
6. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, взето по силата на настоящия член.
Член 165
Финансови вноски за нечленуващи
Когато обхватът на правилата на призната организация на производители, призната асоциация на организации на производители или призната междубраншова организация се разширява съгласно член 164 и дейностите, за които се отнасят споменатите правила, са от общ икономически интерес на икономическите оператори, чиито дейности са свързани със съответните продукти, държавата членка, която е извършила признаването, може, след консултация със съответните заинтересовани лица, да вземе решение отделните икономически оператори или групите, които не членуват в организацията, но се ползват от въпросните дейности, да плащат на организацията пълния размер или част от финансовите вноски, плащани от членовете ѝ, доколкото тези вноски са предназначени за покриване на разходи, извършени пряко в резултат от упражняването на въпросните дейности.
Раздел 4
Коригиране на предлагането
Член 166
Мерки за улесняване на корекциите в предлагането спрямо пазарните изисквания
С цел насърчаване на действията, извършвани от организациите, посочени в членове 152-163, за улесняване на корекциите на предлагането спрямо пазарните изисквания, с изключение на действията, свързани с изтегляне от пазара, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 по отношение на мерки в секторите, изброени в член 1, параграф 2:
а)
за подобряване на качеството;
б)
за насърчаване на по-добра организация на производството, преработката и предлагането на пазара;
в)
за улесняване на отчитането на тенденциите в пазарните цени;
г)
за даване на възможност за изготвяне на краткосрочни и дългосрочни прогнози въз основа на използваните средства за производство.
Член 167
Правила за предлагане на пазара с цел подобряване и стабилизиране на функционирането на общия пазар на вина
1. С цел да се подобри и стабилизира функционирането на общия пазар на вина, включително на грозде, гроздова мъст и вината, от които те са произведени, държавите членки производителки могат да определят правила за предлагане на пазара с оглед регулиране на предлагането, по-специално чрез решения, взети от междубраншовите организации, признати съгласно членове 157 и 158.
Тези правила трябва да са съразмерни на преследваната цел и не трябва:
а)
да са свързани с каквато и да било операция след първото предлагане на пазара на съответния продукт;
б)
да позволяват фиксиране на цените, включително когато цените са установени като насока или препоръка;
в)
да водят до липса на значително количество от реколтата, което иначе би било налично;
г)
да създават възможност за отказ да бъдат издадени на национално равнище и на равнището на Съюза сертификати, необходими за движението и предлагането на пазара на вина, когато предлагането на пазара е в съответствие с тези правила.
2. Правилата, посочени в параграф 1, се довеждат до знанието на операторите като се публикуват без съкращения в официално издание на съответната държава членка.
3. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, взето по силата на настоящия член.
Раздел 5
Системи за договаряне
Член 168
Договорни отношения
1. Без да се засяга член 148 относно сектора на млякото и млечните продукти и член 125 относно сектора на захарта, ако дадена държава членка реши по отношение на селскостопански продукти, произлизащи от сектор, посочен в член 1, параграф 2, различен от сектора на млякото и млечните продукти и сектора на захарта,:
а)
че всяка доставка на нейна територия на посочените продукти от производител на преработвател или на дистрибутор трябва да се сключи писмен договор между страните;и/или
б)
че първите прекупвачи трябва да направят оферта в писмена форма за договор за доставката на нейна територия на посочените селскостопански продукти от производителите,
такъв договор или оферта съответно трябва да отговарят на условията, посочени в параграфи 4 и 6 от настоящия член.
2. Ако дадена държава членка реши, че за доставките на предвидените в настоящия член продукти от производител на преработвател трябва да се сключи писмен договор между страните, тя също решава за кой етап или етапи от доставката се сключва този договор, ако доставката на съответните продукти се извършва посредством един или повече посредници.
Държавите членки гарантират, че разпоредбите, които приемат в съответствие с настоящия член не нарушават правилното функциониране на вътрешния пазар.
3. В случая, описан в параграф 2, държавите членки могат да установят механизъм за посредничество, с цел да се обхванат случаите, при които няма взаимно съгласие за сключването на такъв договор, като по този начин се гарантира равнопоставеността в договорните отношения.
4. Договорите или офертите за договори, посочени в параграф 1:
а)
се изготвят преди доставката;
б)
се изготвят в писмена форма; и
в)
включват по-специално следните елементи:
i)
цената на доставката, която:
-
е непроменлива и определена в договора и/или
-
се изчислява въз основа на комбинация от различни фактори, посочени в договора, които могат да включват пазарни показатели, отразяващи промените в пазарните условия, доставеното количество и качеството или състава на доставените селскостопански продукти,
ii)
количеството и качеството на съответните продукти, които могат или трябва да бъдат доставени, и графика на тези доставки,
iii)
срока на договора, което може да бъде срочен или безсрочен договор с клаузи за прекратяване,
iv)
подробности относно сроковете и реда на плащане,
(v)
правилата за изкупуване или доставка на селскостопанските продукти, и
vi)
правилата, приложими в случай на непреодолима сила.
5. Чрез дерогация от параграф 1 не се изисква договор или оферта за договор, ако продуктите се доставят от производител на прекупвач, който е под формата на кооператив, в който членува съответният производител, и чийто устав или правилата и решенията, установени или възникващи според този устав, съдържат разпоредби с равностоен ефект като този, посочен в параграф 4, букви a), б) и в).
6. Всички елементи на договорите за доставка на селскостопански продукти, сключени от производители, прекупвачи, преработватели или дистрибутори, включително елементите, посочени в параграф 4, буква в), се договарят свободно между страните.
Независимо от разпоредбите на първа алинея се прилагаедно от следните условия или и двете заедно:
а)
когато държава членка реши писмените договори за доставка на селскостопански продукти да бъдат задължителни в съответствие с параграф 1, тя може да установи минимален срок на действие, който да се прилага единствено към писмените договори между производител и първия прекупвач на селскостопанските продукти. Този минимален срок трябва да е с продължителност от най-малко шест месеца и не трябва да нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар;
б)
когато държава членка реши, че първият прекупвач на селскостопански продукти трябва да направи писмена оферта за договор на производителя в съответствие с параграф 1, тя може да предвиди офертата да включва минимален срок на действие на договора, определен от националното законодателство за тази цел. Този минимален срок трябва да е с продълъжителност от най-малко шест месеца и не трябва да нарушава правилното функциониране на вътрешния пазар.
Втора алинея не засяга правото на производителя да откаже прилагането на подобен минимален срок, при условие че отказът е в писмена форма. В такъв случай страните са свободни да договарят всички елементи на договора, включително елементите, посочени в параграф 4, буква в).
7. Държавите членки, които използват посочените в настоящия член възможности, гарантират, че приетите разпоредби не нарушават функционирането на вътрешния пазар.
Държавите членки уведомяват Комисията за начина, по който прилагат всяка мярка, въведена по силата на настоящия член.
8. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за еднаквото прилагане на параграф 4, букви а) и б) и параграф 5 от настоящия член, и мерките във връзка с уведомленията, изпращани от държавите членки в съответствие с настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 169
Договаряне в сектора на маслиновото масло
1. Организация на производителите в сектора на маслиновото масло, призната по силата на член 152, параграф 1, която преследва една или повече от целите за концентриране на предлагането, пускането на пазара на продуктите, произведени от нейните членове, и оптимизиране на производствените разходи, може да води преговори от името на своите членове за сключване на договори за доставка на маслиново масло по отношение на цялата или част от общата продукция на техните членове.
Организация на производителите изпълнява целите, посочени в настоящия параграф, при условие че преследването на тези цели води до интегриране на дейности и това интегриране има вероятност да породи значителна ефикасност, така че цялостната дейност на организацията на производителите да допринася за изпълнението на целите, посочени в член 39 от ДФЕС.
Това може да се постигне при следните условия:
а)
организацията на производителите извършва най-малко една от следните дейности:
i)
съвместно разпространение, включително съвместна платформа за продажба или съвместно транспортиране;
ii)
съвместно пакетиране, етикетиране или популяризиране;
iii)
съвместна организация и контрол на качеството;
iv)
съвместно използване на инсталации или съоръжения за съхранение;
v)
съвместна преработка;
vi)
съвместно управление на отпадъците, пряко произтичащи от производството на маслиново масло;
vii)
съвместно снабдяване със суровини;
б)
тези дейности са значителни по отношение на обема на съответното маслиново масло, както и по отношение на производствените разходи и пускането на продукта на пазара.
2. Преговорите от страна на признатата организация на производителите могат да се водят:
а)
независимо дали собствеността върху въпросното маслиновото масло преминава от производителите към организацията на производителите;
б)
независимо дали договорената цена е една и съща за общата продукция на някои или на всички членове;
в)
при условие че за определена организация на производителите количеството маслиново масло, което е предмет на тези преговори и е произведено в дадена държава членка, не надхвърля 20 % от съответния пазар; за целите на изчислението на количеството на продукцията на маслиново масло, посочено в параграф 1, буква в), се прави разграничение между маслиновото масло за консумация от човека и маслиновото масло за друга употреба.
г)
при условие че за количеството маслиново масло, което е предмет на тези преговори, организацията на производителите концентрира доставката и пуска продукцията на членовете си на пазара;
д)
при условие че заинтересованите производители не членуват в друга организация на производители, която също води преговори за такива договори от тяхно име;
е)
при условие че въпросното маслиново масло не е предмет на задължение за доставка, произтичащо от членството на производителя в кооперация, която не членува в съответната организация на производители, в съответствие с условията, предвидени в устава на кооперацията, или с правилата и решенията, установени съгласно този устав или произтичащи от него; и
ж)
при условие че организацията на производителите уведоми компетентните органи на държавата членка, в която извършва дейност, за количеството маслиново масло, което е предмет на преговорите.
3. За целите на настоящия член позоваванията на организации на производители включват и асоциациите на такива организации на производители, признати съгласно член 156, параграф 1.
4. За целите на прилагането на параграф 2, буква в) Комисията публикува по начин, който смята за подходящ, количествата произведено маслиново масло в държавите членки.
5. Чрез дерогация от параграф 2, буква в), дори когато определения в него прагов не е превишен, органът за защита на конкуренцията, посочен във втората алинея от настоящия параграф, може да реши в конкретен случай, че дадена организация на производителите следва да поднови определени преговори или изобщо не следва да води преговори, ако той сметне това за необходимо за защита на конкуренцията или ако установи че е застрашено постигането на целите, залегнали в член 39 от ДФЕС.
При преговори, включващи повече от една държава членка, посоченото в първа алинея решение се взема от Комисията, без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3. В други случаи това решение се взема от националния орган за защита на конкуренцията на държавата членка, за която се отнасят преговорите.
Решенията съгласно настоящия параграф се прилагат не по-рано от датата, на която са съобщени на съответните предприятия.
За целите на настоящия член се прилагаопределението за „национален орган за защита на конкуренцията“ в член 149, параграф 7, буква а).
6. Държавата членка, в която се провеждат преговорите в съответствие с настоящия член, уведомява Комисията за прилагането на параграф 2, буква ж) и параграф 5.
Член 170
Договаряне в сектора на говеждото и телешкото месо
1. Организация на производителите в сектора на говеждото и телешкото месо, призната по силата на член 152, параграф 1, която преследва една или повече цели за концентриране на предлагането, пускането на пазара на продуктите, произведени от нейните членове, и оптимизиране на производствените разходи, може да води преговори от името на своите членове по отношение на цялата или част от общата продукция на техните членове за сключване на договори за доставка на живи говеда за клане от вида Bos taurus, попадащи в обхвата на кодове CN ex 0102 29 21, ex 0102 29 41, ex 0102 29 51, ex 0102 29 61, или ex 0102 29 91:
а)
на възраст под 12 месеца; и
б)
на възраст 12 месеца и повече.
Организация на производителите изпълнява целите, посочени в настоящия параграф, при условие че преследването на тези цели води до интегриране на дейности и това интегриране има вероятност да породи значителна ефикасност, така че дейностите на организацията на производителите цялостно допринасят за изпълнението на целите, посочени в член 39 от ДФЕС.
Това може да се постигне при следните условия:
а)
организацията на производителите извършва най-малко една от следните дейности:
i)
съвместно разпространение, включително съвместна платформа за продажба или съвместно транспортиране;
ii)
съвместно популяризиране;
iii)
съвместна организация и контрол на качеството;
iv)
съвместно използване на инсталации или съоръжения за съхранение;
v)
съвместно управление на отпадъците, пряко произтичащи от отглеждането на живи говеда;
vi)
съвместно снабдяване със суровини;
б)
тези дейности са значителни по отношение на количеството на съответното говеждо и телешко месо, както и по отношение на производствените разходи и пускането на продукцията на пазара.
2. Преговорите от страна на признатата организация на производителите могат да се водят:
а)
независимо дали собствеността преминава от селскостопанските производители към организацията на производителите;
б)
независимо дали договорената цена е една и съща за общата продукция на някои или на всички членове;
в)
при условие че за определена организация на производители количеството говеждо и телешко месо, което е предмет на тези преговори и е произведено в дадена държава членка, не надхвърля 15 % от общата национална продукция на всеки продукт, посочен в параграф 1, първа алинея, букви а) и б), в тази държава членка, изразена в еквивалент кланично тегло;
г)
при условие че за количеството говеждо и телешко месо, което е предмет на тези преговори, организацията на производителите концентрира доставката и пуска продукцията на членовете си на пазара;
д)
при условие че заинтересованите производители не членуват в друга организация на производители, която също води преговори за такива договори от тяхно име;
е)
при условие че въпросният продукт не е предмет на задължение за доставка, произтичащо от членството на производителя в кооперация, която не членува в съответната организация на производители, в съответствие с условията, предвидени в устава на кооперацията, или с правилата и решенията, установени съгласно този устав или произтичащи от него; и
ж)
при условие че организацията на производителите уведоми компетентните органи на държавата членка, в която извършва дейност, за количеството говеждо и телешко месо, което е предмет на преговорите.
3. За целите на настоящия член позоваванията на организации на производители включват и асоциациите на такива организации на производители, признати съгласно член 156, параграф 1.
4. За целите на прилагането на параграф 2, буква в) Комисията публикува по начин, който смята за подходящ, количествата произведено говеждо и телешко месо в държавите членки, изразени в в еквивалент кланично тегло.
5. Чрез дерогация от параграф 2, буква в) дори когато определените в тях прагове не са превишени, органът за защита на конкуренцията, посочен във втората алинея от настоящия параграф, може да реши в конкретен случай, че конкретна организация на производителите следва да поднови определени преговори или изобщо не следва да води преговори, ако той сметне това за необходимо за защита на конкуренцията или ако установи, че продуктът, за който се водят преговорите, е част от отделен пазар поради специфичните си характеристики или предназначението си и че тези колективни преговори биха обхванали над 15 % от националната продукция по отношение на този пазар, или ако установи, че е застрашено постигането на целите, залегнали в член 39 от ДФЕС.
При преговори, включващи повече от една държава членка, посоченото в първа алинея решение се взема от Комисията, без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3. В други случаи това решение се взема от националния орган за защита на конкуренцията на държавата членка, за която се отнасят преговорите.
Решенията съгласно настоящия параграф се прилагат не по-рано от датата, на която са съобщени на съответните предприятия.
За целите на настоящия член се прилага определението за „национален орган за защита на конкуренцията“ в член 149, параграф 7, буква а).
6. Държавата членка, в която се провеждат преговорите в съответствие с настоящия член, уведомява Комисията за прилагането на параграф 2, буква ж) и параграф 5.
Член 171
Договаряне относно определени полски култури
1. Организация на производителите, призната по силата на член 152, параграф 1, която преследва една или повече цели за концентриране на предлагането, пускането на пазара на продуктите, произведени от нейните членове, и оптимизиране на производствените разходи, може да води преговори от името на своите членове по отношение на цялата или част от общата продукция на техните членове за сключване на договори за доставка на един или повече от следните продукти, които не са предназначени за посев, и за ечемик, който не е предназначен за малцуване:
a)
мека пшеница под код по КН ex 1001 99 00;
б)
ечемик под код по КН ex 1003 90 00;
в)
царевица под код по КН ex 1005 90 00;
г)
ръж под код по КН ex 1002 90 00;
д)
твърда пшеница под код по КН ex 1001 19 00;
е)
овес под код по КН ex 1004 90 00;
ж)
тритикале под код по КН ex 1008 60 00;
з)
рапично семе под код по КН ex 1205;
и)
слънчогледово семе под код по КН ex 1206 00;
й)
соя под код по КН ex 1201 90 00;
к)
полски фасул под код по КН ex 0708 и ex 0713;
л)
фуражен грах под код по КН ex 0708 и ex 0713.
Организация на производителите изпълнява целите, посочени в настоящия параграф, при условие че преследването на тези цели води до интегриране на дейности и това интегриране има вероятност да породи значителна ефикасност, така че цялостната дейност на организацията на производителите допринася за изпълнението на целите, посочени в член 39 от ДФЕС.
Това може да се постигне при следните условия:
а)
организацията на производителите извършва най-малко една от следните дейности:
i)
съвместно разпространение, включително съвместна платформа за продажба или съвместно транспортиране;
ii)
съвместно популяризиране;
iii)
съвместна организация и контрол на качеството;
iv)
съвместно използване на инсталации или съоръжения за съхранение;
v)
съвместно снабдяване със суровини;
б)
тези дейности са значителни по отношение на количеството на съответния продукт, както и по отношение на производствените разходи и пускането на продукта на пазара.
2. Преговорите от страна на признатата организация на производителите могат да се водят:
а)
независимо дали собствеността преминава от селскостопанските производители към организацията на производителите;
б)
независимо дали договорената цена е една и съща за общата продукция на някои или на всички членове;
в)
при условие че за всеки продукт, посочен в параграф 1, и за определена организация на производители количеството продукция, за което се водят тези преговори и което е произведено в дадена държава членка, не надхвърля 15 % от общата национална продукция за този продукт в съответната държава членка;
г)
при условие че за количеството продукти, което е предмет на тези преговори, организацията на производителите концентрира доставката и пуска продукцията на членовете си на пазара;
д)
при условие че заинтересованите производители не членуват в друга организация на производители, която също води преговори за такива договори от тяхно име;
е)
при условие че въпросният продукт не е предмет на задължение за доставка, произтичащо от членството на производителя в кооперация, която не членува в съответната организация на производители, в съответствие с условията, предвидени в устава на кооперацията, или с правилата и решенията, установени съгласно този устав или произтичащи от него; и
ж)
при условие че организацията на производителите уведоми компетентните органи на държавата членка, в която извършва дейност, за количеството на всеки продукт, което е предмет на преговорите.
3. За целите на настоящия член позоваванията на организации на производители включват и асоциациите на такива организации на производители, признати съгласно член 156, параграф 1.
4. За целите на прилагането на параграф 2, буква в) Комисията публикува количествата на посочените в параграф 1 продукти, произведени в държавите членки, по начин, който смята за подходящ.
5. Чрез дерогация от параграф 2, буква в) дори когато определените в тях прагове не са превишени, органът за защита на конкуренцията, посочен във втората алинея от настоящия параграф, може да реши в конкретен случай, че конкретна организация на производителите следва да поднови определени преговори или изобщо не следва да води преговори, ако той сметне това за необходимо за защита на конкуренцията или ако установи, че продуктът, за който се водят преговорите, е част от отделен пазар поради специфичните си характеристики или предназначението си и че тези колективни преговори биха обхванали над 15 % от националната продукция по отношение на този пазар, или ако установи, че е застрашено постигането на целите, залегнали в член 39 от ДФЕС.
При преговори, включващи повече от една държава членка, посоченото в първата алинея решение се взема от Комисията, без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 или 3. В други случаи това решение се взема от националния орган за защита на конкуренцията на държавата членка, за която се отнасят преговорите.
Решенията съгласно настоящия параграф се прилагат не по-рано от датата, на която са съобщени на съответните предприятия.
За целите на настоящия член се прилага определението за „национален орган за защита на конкуренцията“, предвидено в член 149, параграф 7, буква а).
6. Държавата членка, в която се провеждат преговорите в съответствие с настоящия член, уведомява Комисията за прилагането на параграф 2, буква ж) и параграф 5.
Член 172
Регулиране на предлагането на шунка със защитено наименование за произход или защитено географско указание
1. По искане на организация на производителите, призната съгласно член 152, параграф 1 от настоящия регламент, междубраншова организация, призната съгласно член 157, параграф 1 от настоящия регламент, или група от оператори, посочена в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, държавите членки могат да определят за ограничен период от време задължителни правила за регулирането на предлагането на шунка със защитено наименование за произход или със защитено географско указание съгласно член 5, параграфи 1, и 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
2. Правилата, посочени в параграф 1 от настоящия член са предмет на предварително споразумение между заинтересованите страни в географския район, посочен в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1151/2012. Подобно споразумение се сключва, след консултация със свиневъдите в географския район, между най-малко две трети от преработвателите на тази шунка, които представляват поне две трети от производството на тази шунка в географския район, посочен в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и, ако държавата членка смята за целесъобразно, поне две трети от свиневъдите в географския район, посочен в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
3. Правилата, посочени в параграф 1:
а)
се отнасят единствено до регулирането на предлагането на съответния продукт и/или със суровините за него и имат за цел предлагането да се приведе в съответствие с търсенето на тази шунка;
б)
пораждат действие единствено за съответния продукт;
в)
могат да бъдат направени задължителни за период не по-дълъг от три години и след този период могат да бъдат подновявани след ново искане, както е посочено в параграф 1;
г)
не ощетяват търговията на продукти, различни от включените в тези правила;
д)
не засягат сделките след първоначалното предлагане на съответната шунка на пазара;
е)
не позволяват фиксиране на цените, включително когато цените са установени като насока или препоръка;
ж)
не водят до липса на прекомерно голяма част от съответния продукт, която иначе би била налична;
з)
не водят до дискриминация, не представляват пречка пред новите участници на пазара и не засягат неблагоприятно дребните производители;
и)
спомагат за поддържането на качеството и/или развитието на съответния продукт.
4. Правилата, посочени в параграф 1, се публикуват в официално издание на съответната държава членка.
5. Държавите членки извършват проверки, за да гарантират спазването на условията, предвидени в параграф 3, и когато компетентните национални органи установят, че тези условия не са спазени, те отменят правилата, посочени в параграф 1.
6. Държавите членки уведомяват незабавно Комисията за правилата, посочени в параграф 1, които са приели. Комисията информира държавите членки за всяко уведомление за подобни правила.
7. Комисията може по всяко време да приеме актове за изпълнение, с които да изиска от определена държава членка да отмени приетите от нея правила съгласно параграф 1, в случай че Комисията установи, че въпросните правила не съответстват на условията, установени в параграф 4, възпрепятстват или нарушават конкуренцията в значителна част от вътрешния пазар или застрашават свободната търговия или постигането на целите на член 39 от ДФЕС. Тези актове за изпълнение се приемат, без да се прилага процедурата по член 229, параграф 2 или член 229, параграф 3 от настоящия регламент.
Раздел 6
Процедурни правила
Член 173
Делегирани правомощия
1. С цел да се гарантира ясно определяне на целите и отговорностите на организациите на производители, асоциациите на организации на производители и междубраншовите организации, така че да се допринася за ефективността на действията на такива организации и сдружения, без това да доведе до излишна административна тежест и без да се накърнява принципът на свободата на сдружаване, по-специално спрямо нечленуващите в такива организации, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 по отношение на организациите на производители, асоциациите на организации на производители и междубраншовите организации от един или повече сектори, посочени в член 1, параграф 2, или за конкретни продукти от тези сектори по следните въпроси:
a)
специфичните цели, които могат, трябва или не трябва да бъдат осъществявани от тези организации и асоциации; и ако е приложимо, в допълнение към целите, определени в членове 152-163;
б)
правилата на тези организации и асоциации, уставите на организациите, различни от организациите на производители, специфичните условия, приложими относно уставите на организациите на производители в някои сектори, включително дерогациите от задължението членовете да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производители, посочено в член 160,втора алинея, структурата, срока за членство, размера, отчетността и дейностите на тези организации и асоциации, произтичащите от признаването последици, оттеглянето на признаването, както и сливанията;
в)
условията за признаване, оттегляне и спиране на признаването, произтичащите от признаването, оттеглянето и спирането на признаването последици, както и изискванията към такива организации и асоциации да предприемат коригиращи мерки при неизпълнение на критериите за признаване;
г)
транснационалните организации и асоциации, включително правилата, посочени в букви а), б) и в) от настоящия параграф;
д)
правилата относно установяването и условията за оказване на административна помощ от съответните компетентни органи в случай на транснационално сътрудничество;
е)
секторите, за които се прилага член 161, условията за възлагане на дейности на външни изпълнители, естеството на дейностите, които могат да бъдат възлагани на външни изпълнители, както и осигуряването на технически средства от организациите или асоциациите;
ж)
базата за изчисляване на минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция на организациите и асоциациите;
з)
приемането на членове, които не са производители, при организации на производители, и които не са организации на производители, при асоциациите на организации на производители;
и)
разширяването на обхвата на някои от предвидените в член 164 правила на организациите, така че да включат и нечленуващи, и посоченото в член 165 задължително плащане на финансови вноски от нечленуващи, включително използването и разпределянето на тези плащания от организациите, както и списък на по-строгите производствени правила, чийто обхват може да бъде разширен съгласно член 164, параграф 4, първа алинея, буква б), като същевременно се осигурява прозрачност и отчетност на тези организации пред нечленуващите и не се допуска по-благоприятно третиране на членовете на такива организации спрямо нечленуващите, по-специално по отношение на използването на задължителните финансови вноски;
й)
допълнителните изисквания по отношение на представителността на посочените в член 164 организации, съответните икономически области, включително контрола от страна на Комисията на тяхното определяне, минималните периоди, през които правилата са в сила преди разширяване на обхвата им, лицата или организациите, към които могат да бъдат прилагани правилата или вноските, и обстоятелствата, при които Комисията може да изисква отказване или оттегляне на разширяването на обхвата на правилата или на задължителните вноски.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за да се осигури ясното определяне на целите и отговорностите на организациите на производителите, асоциациите на организациите на производителите и междубраншовите организации в сектора на млякото и млечните продукти, така че да се допринася за ефективността на действията на подобни организации без да се налага ненужна тежест, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на:
а)
условията за признаване на транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители;
б)
правилата относно установяването и условията за оказване на административна помощ от съответните компетентни органи на организациите на производители, включително асоциациите на организации на производители, в случай на транснационално сътрудничество;
в)
допълнителните правила относно изчисляването на количеството сурово мляко, предмет на преговорите, посочени в член 149, параграф 2, буква в) и член 149, параграф 3;
г)
правила относно разширяването на обхвата на някои от предвидените в член 164 правила на организациите, така че да включат и нечленуващи, и посоченото в член 165 задължително плащане на финансови вноски от нечленуващи.
Член 174
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
1. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагане на настоящата глава, по-специално:
а)
мерките за изпълнението на условията за признаване на организациите на производители и на междубраншовите организации, предвидени в членове 154 и 158;
б)
процедурите в случай на сливане на организации на производители;
в)
процедурите, които да се определят от държавите членки по отношение на минималния размер и минималния срок за членство;
г)
процедурите по отношение на разширяването на обхвата на правилата и финансовите вноски, посочени в членове 164 и 165, по-специално прилагането на понятието „икономическа област“, посочено в член 164, параграф 2;
д)
процедурите, свързани с административната помощ;
е)
процедурите, свързани с възлагане на дейности на външни изпълнители;
ж)
процедурите и техническите условия, свързани с прилагане на мерките, посочени в член 166.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. Чрез дерогация от параграф 1, по отношение на сектора на млякото и млечните продукти Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на подробните правила, необходими за:
а)
изпълнението на предвидените в членове 161 и 163 условия за признаване на организации на производителите и техни асоциации и на междубраншови организации;
б)
уведомленията, посочени в член 149, параграф 2), буква е);
в)
уведомленията, които да бъдат изпратени от държавите членки до Комисията в съответствие с член 161, параграф 3, буква г), член 163, параграф 3, буква д), член 149, параграф 8 и член 150, параграф 7;
г)
процедурите във връзка с оказването на административна помощ в случай на транснационално сътрудничество.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 175
Други изпълнителни правомощия
Комисията може чрез актове за изпълнение да приема отделни решения относно:
а)
признаването на организации, извършващи дейности в повече от една държава членка, съгласно правилата, приети по член 174, параграф 1, буква г);
в)
повдигането на възражение или оттеглянето на признаването на междубраншова организация от държава членка;
г)
списъка на икономически области, за които държавите членки са изпратили уведомление, съгласно правилата, приети по член 174, параграф 1, буква з) и член 174, параграф 2, буква г);
д)
изискването държава членка да откаже или отмени разширяването на обхвата на правилата или финансовите вноски от нечленуващи, за които дадена държава членка е взела решение.
Тези актове за изпълнение се приемат без прилагане на процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3,
ЧАСТ III
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Лицензии за внос и износ
Член 176
Общи правила
1. Без да се засягат случаите, в които се изискват лицензии за внос или износ в съответствие с настоящия регламент, вносът, който да бъде пуснат в свободно обращение в Съюза, или износът от Съюза на един или повече продукти от следните сектори могат да се обвържат с представяне на лицензия:
а)
зърнени култури;
б)
ориз;
в)
захар;
г)
семена;
д)
маслиново масло и трапезни маслини, по отношение на продуктите, попадащи под кодове по КН 1509, 1510 00, 0709 92 90, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 и 1522 00 39;
е)
лен и коноп, доколкото това се отнася за конопа;
ж)
плодове и зеленчуци;
з)
преработени плодове и зеленчуци;
и)
банани;
й)
вино;
к)
живи растения;
л)
говеждо и телешко месо;
м)
мляко и млечни продукти;
н)
свинско месо;
о)
овче и козе месо;
п)
яйца;
р)
птиче месо;
с)
етилов алкохол от земеделски произход.
2. Лицензиите се издават от държавите членки на всеки заявител, независимо от мястото му на установяване в Съюза, освен ако не е предвидено друго в акт, приет в съответствие с член 43, параграф 2 от ДФЕС, и без да се засяга прилагането на членове 177, 178 и 179 от настоящия регламент.
3. Лицензиите са валидни в целия Съюз.
Член 177
Делегирани правомощия
1. С оглед отчитане на международните задължения на Съюза и приложимите стандарти на Съюза в социалната област и в областта на околната среда и хуманното отношение към животните, необходимостта от контрол върху развитието на търговията и пазарните промени, вноса и износа на продукти, необходимостта от добро управление на пазара и необходимостта от намаляване на административната тежест, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, в които се определят:
а)
списъкът на продуктите от секторите, посочени в член 176, параграф 1, за които се изисква представяне на лицензия за внос или износ;
б)
случаите и положенията, при които не се изисква представяне на лицензия за внос или износ, като се отчитат митническият статут на съответните продукти, търговските договорености, които трябва да се спазват, целите на операциите, правният статут на заявителя и съответните количества.
2. С оглед осигуряване на допълнителни елементи на системата на лицензии, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, в които се посочват правилата относно:
а)
правата и задълженията, които произтичат от лицензията, нейните правни последици и случаите, в които се прилага толеранс по отношение на спазването на задължението за внос или износ на посоченото в лицензията количество, или когато произходът следва да се посочи в лицензията;
б)
издаването на лицензия за внос или пускането в свободно обращение, за което се изисква представяне на документ, издаден от трета държава или организация, който да удостоверява inter alia произхода, автентичността и качествените характеристики на продуктите;
в)
прехвърлянето на лицензията или ограниченията за нейното прехвърляне;
г)
допълнителните условия за лицензии за внос на коноп в съответствие с член 189 и принципът на административно съдействие между държавите членки с цел да се предотвратят или решат случаи на измама или нередности;
д)
случаите и положенията, при които се изисква или не се изисква предоставяне на гаранция, която да обезпечи осъществяване на вноса или износа на продуктите в срока на валидност на лицензията.
Член 178
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагане на настоящата глава, включително правилата относно:
а)
вида и съдържанието на лицензията;
б)
подаването на заявления и издаването на лицензии и тяхното използване;
в)
срока на валидност на лицензията
г)
процедурите за предоставяне на гаранция и нейния размер.
д)
доказателствата за изпълнение на изискванията за ползване на лицензиите;
е)
равнището на допустимия толеранс по отношение на спазването на задължението за внос или износ на посоченото в лицензията количество;
ж)
издаването на заместващи лицензии и дубликати на лицензии;
з)
използването на лицензиите от страна на държавите членки и обмена на информация, необходима за управление на системата, включително процедурите, свързани със специалното административно съдействие между държавите членки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 179
Други изпълнителни правомощия
Комисията може да приема актове за изпълнение:
а)
за ограничаване на количествата, за които могат да се издават лицензии;
б)
за отказване на количества, за които са подадени заявления; и
в)
за спиране подаването на заявления с оглед управлението на пазара в случаите, когато са заявени големи количества.
Тези актове за изпълнение се приемат без прилагане на процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3,
ГЛАВА II
Вносни мита
Член 180
Прилагане на международни споразумения и някои други актове
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на мерки за изпълнение на изискванията, залегнали в международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, или във всякакъв друг приложим акт, приет съгласно член 43, параграф 2 или член 207 от ДФЕС или Общата митническа тарифа по отношение на изчисляването на вносните мита за селскостопански продукти. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 181
Система на входни цени за някои продукти от секторите на плодовете и зеленчуците, преработените плодове и зеленчуци и лозаро-винарския сектор
1. За целите на прилагането на митническата ставка по Общата митническа тарифа по отношение на продуктите от секторите на плодовете и зеленчуците и преработените плодове и зеленчуци и по отношение на гроздовия сок и гроздовата мъст, входната цена на дадена партида е равна на нейната митническа стойност, изчислена в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (40) (Митническия кодекс) и Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията (41).
2. За да се гарантира ефикасността на системата, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 с цел да се гарантира, че достоверността на декларираната входна цена на съответна партида се проверява като се използва фиксирана стойност при вноса, както и да се определят условията, при които се изисква предоставяне на гаранция.
3. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила за изчисляване на фиксираната стойност при вноса, посочена в параграф 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 182
Допълнителни вносни мита
1. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне не продуктите от секторите на зърнените култури, ориза, захарта, плодовете и зеленчуците, преработените плодове и зеленчуци, говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето месо и козето месо, яйцата, птичето месо и бананите, както и на гроздовия сок и гроздовата мъст, за които се прилага допълнително вносно мито, когато при вноса подлежат на митническата ставка, определена в Общата митническа тарифа, за да се предотвратят или да се противодейства на неблагоприятните последици за пазара на Съюза, които могат да възникнат в резултат на този внос, ако:
а)
вносът е извършен на цена под равнището, което Съюзът е обявил пред СТО („прагова цена“); или
б)
обемът на вноса в дадена година превишава определено равнище („критичен обем“).
Критичният обем се основава на възможностите за достъп до пазара, определени като внос в процентно изражение спрямо съответното вътрешно потребление през предходните три години.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. Допълнителни вносни мита не се налагат, когато е малко вероятно вносът да предизвика смущения на пазара на Съюза или когато последиците от тях ще бъдат несъразмерни спрямо поставената цел.
3. За целите на параграф 1, първа алинея, буква а) вносните цени се определят въз основа на вносни цени CIF за въпросната пратка. Вносните цени CIF се сверяват с представителните цени за дадения продукт на световния пазар или на пазара на Съюза за внос на този продукт.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагане на настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 183
Други изпълнителни правомощия
Комисията може да приема актове за изпълнение:
а)
за определяне на равнището на приложимото вносно мито в съответствие с правилата, съдържащи се в международно споразумение, сключено в съответствие с ДФЕС, в Общата митническа тарифа и актовете за изпълнение, посочени в член 180;
б)
за определяне на представителните цени и критичните обеми за целите на прилагането на допълнителни вносни мита в рамките на правилата, приети съгласно член 182, параграф 1.
Тези актове за изпълнение се приемат без прилагане на процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3,
ГЛАВА III
Управление на тарифни квоти и специално третиране на вноса от трети държави
Член 184
Тарифни квоти
1. Тарифните квоти за внос на селскостопански продукти, които да бъдат пуснати в свободно обращение в Съюза или в част от него, или тарифните квоти за внос на селскостопански продукти на Съюза в трети държави, които трябва да бъдат частично или изцяло управлявани от Съюза, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС или всеки друг акт, приет в съответствие с член 43, параграф 2 или член 207 от ДФЕС, се откриват и/или управляват от Комисията чрез делегирани актове съгласно член 186 от настоящия регламент и актове за изпълнение съгласно членове 187 и 188 от настоящия регламент.
2. Тарифните квоти се управляват така, че да не се допусне никаква дискриминация между заинтересованите оператори, като се прилага един от следните методи или съчетание от тях, или друг подходящ метод:
а)
метод, основан на хронологичния ред на подаване на заявленията (принципът „пръв пристигнал, пръв обслужен“);
б)
метод на пропорционално разпределение на заявените количества след подаване на заявленията (използване на „метода на едновременно разглеждане“);
в)
метод, основан на отчитане на традиционни търговски модели (използване на „метода традиционни/новопристигнали“).
3. Приетият метод на управление:
а)
по отношение на тарифните квоти за внос - отчита в достатъчна степен потребностите от предлагане на съществуващите и възникващите пазари в Съюза за производство, обработка и потребление от гледна точка на конкурентоспособността, сигурността и непрекъснатостта на доставките и необходимостта да се запази равновесието на тези пазари, и
б)
по отношение на тарифните квоти за износ - позволява пълното използване на възможностите, предоставени в рамките на въпросната квота.
Член 185
Специални тарифни квоти
С цел привеждането в действие на тарифната квота за внос в Испания на 2 000 000 тона царевица и 300 000 тона сорго и тарифната квота за внос в Португалия на 500 000 тона царевица на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 227 за определяне на необходимите разпоредби за осъществяване на вноса по тарифните квоти и, когато е приложимо, за публичното складиране на количествата, внесени от разплащателните агенции на съответните държави членки, и за тяхното пласиране на пазарите на тези държави членки.
Член 186
Делегирани правомощия
1. С оглед да се осигури справедлив достъп за наличните количества и равното третиране на операторите в рамките на тарифната квота, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227:
а)
за определяне на условията и изискванията за допустимост, на които трябва да отговаря операторът, за да подаде заявление в рамките на тарифната квота; въпросните разпоредби могат да изискват минимален опит в търговията с трети държави и приравнени територии или в преработвателна дейност, изразен като минимално количество и период от време в даден пазарен сектор; тези разпоредби могат да включват специални правила, които да съответстват на нуждите и практиките, които са в сила в даден сектор, и на установените практики в преработвателните отрасли и техните потребности;
б)
за определяне на правилата за прехвърляне на права между оператори, и, при необходимост, ограниченията на такова прехвърляне в рамките на управлението на тарифната квота;
в)
за обвързване на участието в тарифната квота с предоставянето на гаранция;
г)
за определяне при необходимост на разпоредби относно характерните особености, изисквания или ограничения, приложими към тарифната квота съгласно международно споразумение или друг акт, посочени в член 184, параграф 1.
2. С оглед да се гарантира, че изнасяните продукти могат да се ползват от специално третиране при внос в трета държава при определени условия, съгласно международни споразумения, сключени от Съюза в съответствие с ДФЕС, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 от настоящия регламент относно правилата, изискващи компетентните органи на държавите членки да издават, при поискване и след съответните проверки, документ, удостоверяващ, че са спазени изискванията за продукти, които, ако бъдат изнесени, могат да се ползват от специално третиране при внос в трета държава, при положение че са спазени определени условия.
Член 187
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на:
а)
годишните тарифни квоти, при необходимост подходящо разпределени през годината, и метода на управление, който да бъде използван;
б)
процедурите за прилагане на специалните разпоредби, определени в споразумението или акта за приемане на режима на внос или износ, по-специално относно:
i)
гаранциите във връзка с естеството, мястото, от което пристига, и произхода на продукта;
ii)
признаването на документа, използван за проверка на гаранциите, посочени в подточка i);
iii)
представянето на документ, издаден от държавата износител;
iv)
местоназначението и използването на продуктите;
в)
срока на валидност на лицензиите или на разрешенията;
г)
процедурите за предоставяне на гаранцията и нейния размер;
д)
използването на лицензиите и при необходимост - специфични мерки по отношение по-специално на условията, при които се подават заявления за внос и се предоставят разрешения в рамките на тарифната квота;
е)
процедурите и техническите критерии за прилагането на член 185.
ж)
необходимите мерки относно съдържанието, формата, издаването и употребата на документа, посочен в член 186, параграф 2;
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 188
Други изпълнителни правомощия
1. Комисията приема актове за изпълнение относно управлението на процеса, чрез които се гарантира, че не се надвишават наличните количества в рамките на тарифната квота, по-специално като се определя коефициент на разпределение за всяко заявление, когато наличните количества бъдат достигнати, като се отхвърлят чакащите заявления и при необходимост се преустановява подаването на заявления.
2. Комисията може да приема актове за изпълнение относно преразпределение на неизползваните количества.
3. Актовете за изпълнение, посочени в настоящия член се приемат без прилагане на процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3.
ГЛАВА IV
Специални разпоредби за вноса на определени продукти
Член 189
Внос на коноп
1. Изброените по-долу продукти могат да бъдат внасяни в Съюза само ако са спазени следните условия:
а)
необработеният коноп под код по КН 5302 10 00 отговаря на условията, посочени в член 32, параграф 6 и член 35, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
б)
сортовите семена от коноп, предназначени за посев, под код по КН ex 1207 99 20, са придружени от доказателства, че съдържанието на тетрахидроканабинол на съответния сорт не превишава определеното в съответствие с член 32, параграф 3 и член 35, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
конопеното семе, различно от семена за посев, под код по КН 1207 99 91, се внася единствено от вносители, лицензирани от държавата членка, за да се гарантира, че това семе не е предназначено за посев.
2. Настоящият член се прилага, без да се засягат по-ограничаващи правила, приети от държавите членки в съответствие с ДФЕС, и задълженията, произтичащи от Споразумението за селското стопанство на СТО.
Член 190
Внос на хмел
1. Внос на продукти от сектора на хмела от трети държави може да се извършва единствено ако стандартите им за качество са най-малко равностойни на тези, приети за същите продукти, отглеждани в Съюза или произвеждани от такива продукти.
2. Приема се, че продуктите отговарят на стандарта, посочен в параграф 1, ако са придружени от декларация, издадена от органите в страната на произход и призната за равностойна на сертификата, посочен в член 77.
По отношение на хмела на прах, хмела на прах с повишено съдържание на лупулин, екстрактите от хмел и смесените продукти от хмел, удостоверението може да бъде признато за равностойно на сертификата само ако алфа-киселинното съдържание на тези продукти не е по-ниско от това на хмела, от който са получени.
3. С цел да се сведе до минимум административната тежест, Комисията има правомощия да приема делегирани актове, съобразно член 227, с които определя условията, при които не се прилагат задълженията, свързани с удостоверение за еквивалентност и етикетирането на опаковката.
4. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагането на настоящия член, в това число правила относно признаването на удостоверения за еквивалентност и за проверка на вноса на хмел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 191
Дерогации по отношение на вносни продукти и специална гаранция в лозаро-винарския сектор
Дерогации от приложение VIII, част II, раздел Б, точка 5 или раздел В по отношение на вносни продукти могат да се приемат в съответствие с член 43, параграф 2 от ДФЕС, съгласно международните задължения на Съюза.
В случай на дерогации от приложение VIII, част II, раздел Б, точка 5, при допускането за свободно обращение вносителите депозират гаранция за тези продукти пред посочените митнически органи. Гаранцията се освобождава при представяне от вносителя на доказателство, прието от митническите органи на държавата членка, в която продуктите се допускат за свободно обращение, че:
а)
продуктите не са се ползвали от дерогациите или,
б)
ако са се ползвали от дерогациите, продуктите не са били обект на винификация, или ако са били - получените продукти са етикетирани по съответния начин.
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне правила за гарантиране на еднаквото прилагане на настоящия член, включително по отношение на размера на гаранцията и подходящото етикетиране. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 192
Внос на сурова захар за рафиниране
1. До края на 2016-2017 пазарна година за рафинериите на пълен работен ден се определя изключителен капацитет за внос от 2 500 000 тона на пазарна година, изразени в бяла захар.
2. Единственото работещо предприятие за преработка на захарно цвекло през 2005 г. в Португалия се счита за рафинерия на пълен работен ден.
3. Лицензиите за внос на захар за рафиниране се издават само на рафинерии на пълен работен ден, при условие че въпросните количества не превишават количествата, посочени в параграф 1. Лицензиите могат да бъдат прехвърляни само между рафинерии на пълен работен ден и срокът им на валидност изтича в края на пазарната година, за която са издадени.
Настоящият параграф се прилага за първите три месеца от всяка пазарна година.
4. Предвид необходимостта да се гарантира, че захарта, внесена за рафиниране в съответствие с настоящия член се рафинира, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на:
а)
условията за функционирането на схемите за внос, посочени в параграф 1;
б)
условията и изискванията за допустимост, които даден оператор трябва да изпълни, преди да представи заявление за лицензия за внос, в това число предоставянето на гаранция;
в)
правилата относно приложимите административни санкции.
5. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите правила относно доказателствата и документите, които трябва да бъдат представени по отношение на изискванията и задълженията, приложими към вносителите, по-специално към рафинериите на пълен работен ден. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 193
Суспендиране на прилагането на вносни мита в сектора на захарта
С цел да се гарантира снабдяването, необходимо за производството на продуктите, посочени в член 140, параграф 2, Комисията може, до края на пазарната 2016-2017 година, да приема актове за изпълнение за суспендиране изцяло или частично на прилагането на вносните мита за определени количества на следните продукти:
а)
захар под код по КН 1701;
б)
изоглюкоза под кодове по КН 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 и 1702 90 30.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
ГЛАВА V
Предпазни мерки и активно усъвършенстване
Член 194
Предпазни мерки
1. Комисията предприема предпазни мерки срещу вноса в Съюза при спазване на параграф 3 от настоящия член в съответствие с регламенти (ЕО) № 260/2009 (42) и (ЕО) № 625/2009 (43) на Съвета.
2. Освен ако не е предвидено друго в друг акт на Европейския парламент и на Съвета и друг акт на Съвета, предпазните мерки срещу внос в Съюза, предвидени в международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, се предприемат от Комисията в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
3. Комисията може да предприеме актове за изпълнение за установяване на мерките, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, по искане на държава членка или по своя инициатива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато Комисията получи искане от държава членка, тя взема решение по него чрез актове за изпълнение в срок от пет работни дни след получаване на искането. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато са налице надлежно обосновани наложителни причини за спешност, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 229, параграф 3.
Приетите мерки се съобщават на държавите членки и пораждат незабавно действие.
4. Комисията може приема актове за изпълнение за отмяна или изменение на предпазните мерки на Съюза, приети в съответствие с параграф 3 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато са налице надлежно обосновани наложителни причини за спешност, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 229, параграф 3.
Член 195
Суспендиране на режимите обработка под митнически контрол и активно усъвършенстване
Когато на пазара на Съюза възникнат или е възможно да възникнат смущения, произтичащи от режим обработка под митнически контрол или режим активно усъвършенстване, Комисията може да приеме актове за изпълнение за суспендиране - по искане на държава членка или по своя инициатива, изцяло или частично - използването на режимите обработка под митнически контрол или активно усъвършенстване за продуктите от секторите на зърнените култури, ориза, захарта, маслиновото масло и трапезните маслини, плодовете и зеленчуците, преработените плодове и зеленчуци, виното, говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо, овчето и козето месо, яйцата, птичето месо и етиловия алкохол от земеделски произход. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато Комисията получи искане от държава членка, тя взема решение по него чрез актове за изпълнение в срок от пет работни дни след получаване на искането. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато са налице надлежно обосновани наложителни причини за спешност, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 229, параграф 3.
Приетите мерки се съобщават на държавите членки и пораждат незабавно действие.
ГЛАВА VI
Възстановяване при износ
Член 196
Обхват
1. В степента, необходима, за да се даде възможност за износ на базата на котировки или цени на световния пазар, когато условията на вътрешния пазар са такива, като описаните вчлен 219, параграф 1 или член 221, и в рамките на ограниченията, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, разликата между тези котировки или цени и цените в Съюза може да бъде покрита чрез възстановяване при износ за:
а)
продуктите от следните сектори, предназначени за износ без по-нататъшна преработка:
i)
зърнени култури;
ii)
ориз;
iii)
захар, по отношение на продуктите, изброени в приложение I, част III, букви б)-г) и ж);
iv)
говеждо и телешко месо;
v)
мляко и млечни продукти;
vi)
свинско месо;
vii)
яйца;
viii)
птиче месо;
б)
продуктите, изброени в буква а), подточки i)-iii), v) и vii) от настоящия параграф, предназначени за износ под формата на преработени стоки в съответствие с Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета (44) и под формата на продуктите, съдържащи захар, изброени в приложение I, част Х, буква б) от настоящия регламент.
2. Възстановяванията при износ за продуктите, изнасяни под формата на преработени стоки, не надвишават възстановяванията, приложими за същите продукти, изнасяни без по-нататъшна преработка.
3. Без да се засяга прилагането на член 219, параграф 1 и член 221, възстановяването за продуктите, посочени в параграф 1 от настоящия член, е 0 евро.
Член 197
Разпределение на възстановяванията при износ
Методът на разпределение за количествата, които могат да бъдат изнесени с възстановяване при износ, е този, който:
а)
е най-подходящ с оглед естеството на продукта и положението на съответния пазар и позволява да се използват най-ефикасно наличните ресурси, като се отчитат ефикасността и структурата на износа от Съюза и тяхното въздействие върху равновесието на пазара, без да се създава дискриминация между съответните оператори, и по-специално между големи и малки оператори;
б)
създава най-малко административни затруднения за операторите, като се вземат предвид административните изисквания.
Член 198
Определяне на размера на възстановяванията при износ
1. Едни и същи възстановявания при износ се прилагат за едни същи продукти в целия Съюз. Те могат да варират според местоназначението, особено когато това е необходимо поради състоянието на световния пазар, специфичните изисквания на някои пазари или задълженията, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС.
2. Мерките за определяне на размера на възстановяванията се приемат от Съвета в съответствие с член 43, параграф 3 от ДФЕС.
Член 199
Предоставяне на възстановявания при износ
1. Възстановяванията за продуктите, изброени в член 196, параграф 1, буква а), изнасяни като такива без по-нататъшна преработка, се предоставят единствено след подаване на заявление и представяне на лицензия за износ.
2. Възстановяването, приложимо за продуктите, изброени в член 196, параграф 1, буква а), е възстановяването, приложимо в деня на подаване на заявлението за лицензия, или възстановяването, произтичащо от съответната тръжна процедура, а при диференцирани възстановявания - възстановяването, приложимо в същия ден:
а)
за местоназначението, посочено в лицензията, или
б)
за действителното местоназначение, ако то се различава от посоченото в лицензията, като в този случай приложимата сума не надвишава сумата, приложима за посоченото в лицензията местоназначение.
3. Възстановяването се изплаща при представяне на доказателства, че:
а)
продуктите са напуснали митническата територия на Съюза в съответствие с режима на износ, посочен в член 161 от Митническия кодекс;
б)
при диференцирано възстановяване, продуктите са били внесени в посоченото в лицензията местоназначение или друго местоназначение, за което е било определено възстановяване, без да се засяга параграф 2, буква б).
Член 200
Възстановявания при износ на живи животни в сектора на говеждото и телешкото месо
По отношение на продуктите от сектора на говеждото и телешкото месо предоставянето и изплащането на възстановявания при износ на живи животни се извършва единствено при спазване на изискванията, установени в правото на Съюза във връзка с хуманното отношение към животните, и по-специално на тези за защитата на животните по време на транспортиране.
Член 201
Лимити при износ
Количествените ограничения, произтичащи от международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, се спазват на основата на лицензии за износ, издавани за референтните периоди, които се прилагат за съответните продукти.
По отношение на спазването на задълженията, произтичащи от Споразумението за селското стопанство на СТО, приключването на референтния период не засяга действителността на лицензиите за износ.
Член 202
Делегирани правомощия
1. За да се осигури правилното функциониране на системата на възстановяване при износ, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за установяване на изискване за предоставяне на гаранция, обезпечаваща изпълнението на задълженията на операторите.
2. С оглед да се сведе до минимум административната тежест за операторите и органите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, в които се определят прагове, под които може да не се изисква спазване на задължението за издаване или представяне на лицензия за износ, определят се местоназначенията или операциите, за които може да бъде оправдано освобождаване от задължението за представяне на лицензия за износ, и се разрешава в ситуации, когато това е оправдано, лицензиите за износ да бъдат издавани впоследствие.
3. С оглед да се намери решение на практически ситуации, които дават основание за пълно или частично възстановяване при износ, и да се подпомогнат операторите да покрият периода между подаване на заявлението и окончателното изплащане на възстановяването при износ, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно правилата за:
а)
определяне на друга дата за възстановяването;
б)
авансово плащане на възстановявания при износ, в това число условията за представяне и освобождаване на гаранция;
в)
допълнителни доказателства, когато има съмнения относно действителното местоназначение на продуктите и възможността за повторен внос в митническата територия на Съюза;
г)
местоназначенията, които се считат за износ от Съюза, и включването в митническата територия на Съюза на местоназначения, които отговарят на условията за възстановяване при износ.
4. С оглед да се осигури равен достъп до възстановяване при износ за износителите на продуктите, посочени в приложение I на Договорите, и на обработените продукти от тях, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, относно прилагането на член 199, параграфи 1 и 2 за посочените в член 196, параграф 1, буква б) продукти.
5. С оглед да се гарантира, че продуктите, които се ползват от възстановявания при износ, се изнасят от митническата територия на Съюза, и да се избегне тяхното връщане на тази територия, както и за да се сведе до минимум административната тежест за операторите при генерирането и предоставянето на доказателства, че продуктите, ползващи се от възстановяване при износ, са пристигнали в държавата на местоназначение при диференцираните възстановявания, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за правила, отнасящи се до:
а)
срока, в който трябва да бъде приключено излизането от митническата територия на Съюза, в това число времето за временно повторно влизане;
б)
обработката, на която продуктите, ползващи се от възстановяване при износ, могат да бъдат подложени през този период;
в)
доказателството за достигане до местоназначение, за да може да има право на диференцирани възстановявания;
г)
праговете на възстановявания и условията, при които износителите могат да бъдат освободени от задължението за представяне на такова доказателство;
д)
условията за одобряване на доказателството, представено от независими трети страни, за достигане на местоназначението, когато се прилагат диференцирани възстановявания.
6. За да се насърчат износителите да спазват условията за хуманно отношение към животните и да се даде възможност на компетентните органи да контролират правилното предоставяне на възстановяванията при износ, когато това зависи от спазването на изискванията за хуманно отношение към животните, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно спазването на изискванията за хуманно отношение към животните извън митническата територия на Съюза, включително използването на независими трети страни.
7. С оглед да се вземат предвид характерните особености на различните сектори, на Комисията се предоставя правомощието за приемане на делегирани актове в съответствие с член 227, за установяване на специални изисквания и условия за операторите и за продуктите, които отговарят на изискванията за възстановяване при износ, и за определяне на коефициенти за изчисляване на възстановяванията при износ, като отчита процеса на отлежаване за определени спиртни напитки, произведени от зърнени култури.
Член 203
Изпълнителни правомощия в съответствие с процедурата по разглеждане
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагане на настоящата глава, по-специално относно:
а)
преразпределянето на разрешените за износ количества, които не са били разпределени или оползотворени;
б)
метода за преизчисляване на заплащането на възстановяването при износ, когато продуктовият код или местоназначението, посочени в лицензията, не отговарят на действителния продукт или местоназначение;
в)
продуктите, посочени в член 196, параграф 1, буква б);
г)
процедурите за предоставяне на гаранция и нейния размер;
д)
прилагането на мерките, приети в съответствие с член 202, параграф 4.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 204
Други изпълнителни правомощия
Комисията може да приема актове за изпълнение:
а)
за установяване на подходящи мерки за предотвратяване на злоупотребата с предвидения в член 199, параграф 2 гъвкав подход, по-специално по отношение на процедурата за повторно подаване на заявления;
б)
за установяване на необходимите мерки за спазване на количествените ограничения, предвидени в член 201, в т.ч. прекъсването или ограничаването на издаването на лицензии за износ, когато тези ограничения са или могат да бъдат превишени;
в)
за определяне на коефициенти, които се прилагат за възстановяване при износ в съответствие с правилата, приети съгласно член 202, параграф 7.
Тези актове за изпълнение се приемат без прилагане на процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3,
ГЛАВА VII
Пасивно усъвършенстване
Член 205
Суспендиране на режим пасивно усъвършенстване
Когато на пазара на Съюза възникнат или е възможно да възникнат смущения, произтичащи от режим пасивно усъвършенстване, Комисията може да приема актове за изпълнение за суспендиране - по искане на държава членка или по своя инициатива, изцяло или частично - използването на режим пасивно усъвършенстване за продуктите от секторите на зърнените култури, ориза, плодовете и зеленчуците, преработените плодове и зеленчуци, виното, говеждото и телешкото месо, свинското месо, овчето и козето месо и птичето месо. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато Комисията получи искане от държава членка, тя взема решение по него чрез актове за изпълнение в срок от пет работни дни след получаване на искането. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Когато са налице надлежно обосновани наложителни причини за спешност, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 229, параграф 3.
Приетите мерки се съобщават на държавите членки и пораждат незабавно действие.
ЧАСТ IV
ПРАВИЛА ЗА КОНКУРЕНЦИЯ
ГЛАВА I
Правила, приложими по отношение на предприятията
Член 206
Насоки на Комисията за прилагане на правилата за конкуренция към селското стопанство
Освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго и в съответствие с член 42 от ДФЕС, членове 101-106 от ДФЕС и разпоредбите за тяхното прилагане се прилагат, при спазване на членове 207-210 от настоящия регламент, към всички споразумения, решения и практики, посочени в член 101, параграф 1 и член 102 от ДФЕС, които се отнасят до производството или търговията със селскостопански продукти.
За да се гарантират функционирането на вътрешния пазар и еднаквото прилагане на правилата за конкуренция на Съюза, Комисията и компетентните органи на държавите членки прилагат правилата за конкуренция на Съюза в тясно сътрудничество.
Освен това Комисията по целесъобразност публикува насоки, с които да подпомогне националните компетентни органи, както и предприятията.
Член 207
Съответен пазар
Определението за съответен пазар позволява да се установи и определи периметърът, в който се осъществява конкуренцията между предприятията и който обхваща две кумулативни измерения:
а)
съответен продуктов пазар: за целите на настоящата глава, под „продуктов пазар“ се разбира пазарът, обхващащ всички продукти, които се приемат за взаимозаменяеми или заменими от потребителя поради техните характеристики, цената им и употребата, за която са предназначени;
б)
съответен географски пазар: за целите на настоящата глава, под „географски пазар“ се разбира пазарът, обхващащ територията, на която съответните предприятия са включени в предлагането на съответни продукти, на която условията на конкуренция са достатъчно хомогенни и която може да бъде разграничена от съседните географски области именно защото условията на конкуренция в тази територия чувствително се различават.
Член 208
Господстващо положение
За целите на настоящата глава, под „господстващо положение“ се разбира ситуацията, при която дадено предприятие се намира в положение на икономическо надмощие, което му дава възможност да възпрепятства поддържането на действителна конкуренция на съответния пазар, като му позволява да бъде независимо в значителна степен спрямо неговите конкуренти, неговите клиенти и в крайна сметка спрямо потребителите.
Член 209
Изключения за целите на ОСП и земеделските стопани и техните асоциации
1. Член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага по отношение на споразуменията, решенията и практиките, посочени в член 206 от настоящия регламент, които са необходими за постигане на целите, определени в член 39 от ДФЕС.
Член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага за споразуменията, решенията и съгласуваните практики на земеделските стопани, асоциациите на земеделските стопани или асоциациите на такива асоциации или организациите на производителите, признати съгласно член 152 от настоящия регламент, или асоциациите на организации на производителите, признати съгласно член 156 от настоящия регламент, които се отнасят до производството или продажбата на селскостопански продукти или използването на общи съоръжения за съхранение, обработка или преработка на селскостопански продукти, освен ако по този начин се застрашава постигането на целите, залегнали в член 39 от ДФЕС.
Настоящият параграф не се прилага за споразуменията, решенията и съгласуваните практики, които пораждат задължението за налагане на идентични цени или чрез които се изключва конкуренцията.
2. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики, изпълняващи условията по параграф 1 от настоящия член, не се забраняват, нито се изисква предварително решение за тази цел.
При всяко производство на национално равнище или на равнището на Съюза във връзка с прилагането на член 101 от ДФЕС тежестта на доказване на нарушение на член 101, параграф 1 от ДФЕС се носи от страната или органа, който твърди, че е налице нарушение. Страната, която иска да се ползва от предвидените в параграф 1 от настоящия член освобождавания, носи тежестта на доказване, че условията по този параграф са изпълнени.
Член 210
Споразумения и съгласувани практики на признати междубраншови организации
1. Член 101, параграф 1 от ДФЕС не се прилага за споразуменията, решенията и съгласуваните практики на междубраншови организации, признати съгласно член 157, параграф 1 от настоящия регламент, с предмет осъществяване на дейностите, изброени в член 157, параграф 1, буква в) и за сектора на млякото и млечните продукти - в член 157, параграф 3, буква в) от настоящия регламент, а за сектора на маслиновото масло и трапезните маслини и сектора на тютюна - в член 162 от настоящия регламент.
2. Параграф 1 се прилага при условие че:
а)
Комисията е уведомена за споразуменията, решенията и съгласуваните практики, посочени в него; и
б)
в срок от два месеца след получаване на цялата изискана информация Комисията не е установила, че тези споразумения, решения или съгласувани практики са несъвместими с правилата на Съюза.
Когато Комисията установи, че споразуменията, решенията и съгласуваните практики, посочени в параграф 1са несъвместими с правилата на Съюза, тя излага констатациите си, без да прилага процедурата по член 229, параграф 2 или 3.
3. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики, посочени в параграф 1, не могат да бъдат въведени в действие преди изтичане на двумесечния срок, посочен в параграф 2, първа алинея, буква б).
4. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики се обявяват при всички случаи за несъвместими с правилата на Съюза, ако:
а)
могат да доведат до разделяне под каквато и да е форма на пазарите в рамките на Съюза;
б)
могат да засегнат правилното функциониране на организацията на пазара;
в)
могат да предизвикат нарушения на конкуренцията, които не са от съществено значение за постигане на целите на ОСП, които преследват с дейността си междубраншовите организации;
г)
включват определяне на цени или определяне на квоти;
д)
могат да породят дискриминация или да премахнат конкуренцията по отношение на значителен дял от съответните продукти.
5. Ако след изтичане на двумесечния срок, посочен в параграф 2, първа алинея, буква б), Комисията установи, че не са изпълнени условията за прилагане на параграф 1, тя, без да прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3, взема решение, по силата на което към въпросното споразумение, решение или съгласувана практика се прилага член 101, параграф 1 от ДФЕС.
Това решение на Комисията не се прилага преди датата, на която съответната междубраншова организация е била уведомена за него, освен ако тази междубраншова организация е предоставила невярна информация или е злоупотребила с освобождаването, предвидено в параграф 1.
6. При многогодишни споразумения уведомяването за първата година е валидно и за следващите години на споразумението. В този случай обаче Комисията може, по собствена инициатива или по искане на друга държава членка, да издаде по всяко време констатация за несъвместимост.
7. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за еднаквото прилагане на настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
ГЛАВА II
Правила за държавна помощ
Член 211
Прилагане на членове 107-109 от ДФЕС
1. Членове 107-109 от ДФЕС се прилагат за производството и търговията със селскостопански продукти.
2. Чрез дерогация от параграф 1, членове 107-109 от ДФЕС не се прилагат за плащанията, извършени от държавите членки по силата на и съгласно едно от следните условия:
а)
мерките, предвидени в настоящия регламент, които се финансират изцяло или частично от Съюза;
б)
членове 213-218 от настоящия регламент.
Член 212
Национални плащания, свързани с програмите за подпомагане в лозаро-винарския сектор
Чрез дерогация от член 44, параграф 3, държавите членки могат да предоставят национални плащания в съответствие с правилата на Съюза относно държавната помощ за мерките по членове 45, 49 и 50.
Максималният размер на помощта, определен в съответните правила на Съюза относно държавната помощ, се прилага по отношение на общото публично финансиране, което включва както средства от Съюза, така и национални средства.
Член 213
Национални плащания за северни елени във Финландия и Швеция
При условиеза получаване на разрешение от Комисията, прието без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3, Финландия и Швеция могат да извършват национални плащания за производство и предлагане на пазара на месо от северен елен и продукти от северен елен (кодове по КН ex 0208 и ex 0210), при положение че те не водят до увеличаване на традиционните равнища на производство.
Член 214
Национални плащания за сектора на захарта във Финландия
Финландия може да извършва национални плащания в полза на производителите на захарно цвекло в размер до 350 EUR на хектар за една пазарна година.
Член 215
Национални плащания за пчеларството
Държавите членки могат да извършват национални плащания за защита на пчелните стопанства, които са повлияни неблагоприятно от структурни или природни условия, или в рамките на програми за икономическо развитие, с изключение на тези, предоставяни за производство или търговия.
Член 216
Национални плащания за дестилация на вино в кризисни случаи
1. Държавите членки могат да извършват национални плащания в полза на винопроизводителите за доброволна или задължителна дестилация на вино при обосновани кризисни случаи.
Тези плащания трябва да са съразмерни и да дават възможност за справяне с кризата.
Общият размер на наличните средствата за такива плащания в определена държава членка за определена година не надхвърля 15 % от общо наличните средства за всяка държава членка за същата година, определени в приложение VI.
2. Държавите членки, които желаят да се възползват от възможността за посочените в параграф 1 национални плащания, изпращат надлежно обосновано уведомление до Комисията. Без да прилага процедурата, посочена в член 229, параграф 2 или 3, Комисията решава дали мярката се одобрява и дали плащанията могат да бъдат извършени.
3. Алкохолът, получен от посочената в параграф 1 дестилация, се използва изключително за промишлени или енергийни цели, така че да се избегне нарушаване на конкуренцията.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагането на настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 217
Национални плащания за разпределяне на продукти за децата
В допълнение към помощта от Съюза, предвидена в членове 23 и 26, държавите членки могат да извършват национални плащания за доставка на продукти за децата в учебните заведения или за свързаните с това разходи, посочени в член 23, параграф 1.
Държавите членки могат да финансират тези плащания посредством такса за съответния сектор или чрез всякакъв друг вид участие от страна на частния сектор.
В допълнение към помощта от Съюза, предвидена в член 23, държавите членки могат да извършват национални плащания за финансиране на съпътстващите мерки, които са необходими за гарантиране на ефективността на схемата на Съюза за доставка на плодове и зеленчуци, преработени плодове и зеленчуци и бананови продукти, съгласно посоченото в член 23, параграф 2.
Член 218
Национални плащания за черупкови плодове
1. Държавите членки могат да извършват национални плащания в размер до 120,75 EUR на хектар годишно в полза на земеделските стопани, които произвеждат следните продукти:
а)
бадеми с код по КН 0802 11 и 0802 12;
б)
лешници или цариградски лешници с код по КН 0802 21 и 0802 22;
в)
орехи с код по КН 0802 31 00 и 0802 32 00;
г)
шам фъстък с код по КН 0802 51 00 и 0802 52 00;
д)
рожкови с код по КН 1212 92 00.
2. Националните плащания, посочени в параграф 1, могат да се изплащат единствено за максимална площ от:
Държава членка
Максимална площ (ha)
Белгия
100
България
11 984
Германия
1 500
Гърция
41 100
Испания
568 200
Франция
17 300
Италия
130 100
Кипър
5 100
Люксембург
100
Унгария
2 900
Нидерландия
100
Полша
4 200
Португалия
41 300
Румъния
1 645
Словения
300
Словакия
3 100
Обединеното кралство
100
3. Държавите членки могат да обвържат предоставянето на националните плащания, посочени в параграф 1, с условието земеделските стопани да са членове на организация на производителите, призната съгласно член 152.
ЧАСТ V
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Извънредни мерки
Раздел 1
Смущения на пазара
Член 219
Мерки срещу смущения на пазара
1. За да се реагира ефективно и ефикасно на заплахата от смущения на пазара, предизвикани от значителни повишения или спадове в цените на вътрешните или външните пазари или от други събития и обстоятелства, предизвикващи значителни смущения или заплаха от смущения на пазара, когато съществува вероятност съответната ситуация или въздействието ѝ върху пазара да продължи или да се влоши, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227, с които да въвежда необходимите мерки за справяне със съответната пазарна ситуация, като спазва всички задължения, произтичащи от международните споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, и при условие че всички други мерки, посочени в настоящия регламент, се окажат недостатъчни.
Когато в случаите на заплаха от смущения на пазара, посочени в първа алинея от настоящия параграф, наложителни причини заспешност го изискват, процедурата, предвидена в член 228, се прилага за делегираните актове, приети съгласно първа алинея от настоящия параграф.
Тези наложителни причини за спешност могат да включват необходимостта да се предприемат незабавни действия за справяне или предотвратяване на смущенията на пазара, когато заплахите от смущения на пазара се появяват толкова бързо или неочаквано, че са необходими незабавни действия с цел ефективно и ефикасно справяне с положението, или когато действията биха попречили на тези заплахи от смущения на пазара да се осъществят, да продължат или да се превърнат в по-тежки или продължителни смущения, или когато отлагането на незабавните действия би довело до настъпване или утежняване на смущенията или до разширяване на обхвата на мерките, които ще бъдат необходими по-късно за преодоляване на заплахата или смущението или биха били в ущърб на производствените или пазарните условия.
Тези мерки могат, в нужната степен и за периода от време, необходим за преодоляване на смущенията на пазара или на заплахата от тях, да разширяват или изменят обхвата, продължителността или други аспекти на други мерки, предвидени съгласно настоящия регламент, да предвиждат възстановявания при износа или да суспендират изцяло или частично прилагането на вносните мита, включително за определени количества или периоди, съобразно необходимостта.
2. Мерките, посочени в параграф 1, не се прилагат за продуктите, изброени в приложение I, част XXIV, раздел 2.
Чрез делегирани актове, приети в съответствие с процедурата по спешност, посочена в член 228, Комисията обаче може да вземе решение, че мерките по параграф 1 се прилагат за един или повече от продуктите, изброени в приложение I, част XXIV, раздел 2.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на необходимите процедурни правила и технически критерии за прилагането на мерките, посочени в параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Раздел 2
Мерки за подпомагане на пазара, свързани с болести по животните и загуба на потребителско доверие поради рискове за общественото здраве, здравето на животните или на растенията
Член 220
Мерки, свързани с болести по животните и загуба на потребителско доверие поради рискове за общественото здраве, здравето на животните или на растенията
1. Комисията може да приема актове за изпълнение за предприемане на извънредни мерки за подпомагане на засегнатия пазар, за да се отчетат:
а)
ограниченията върху търговията в рамките на Съюза и с трети държави, които могат да възникнат в резултат от прилагането на мерки за борба с разпространението на болести по животните, и
б)
сериозните смущения на пазара, за които се счита, че произтичат пряко от загубата на потребителско доверие поради рискове за общественото здраве, здравето на животните или на растенията и риск от болести.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. Мерките, предвидени в параграф 1, се прилагат за който и да било от следните сектори:
а)
говеждо и телешко месо;
б)
мляко и млечни продукти;
в)
свинско месо;
г)
овче и козе месо;
д)
яйца;
е)
птиче месо.
Предвидените в параграф 1, първа алинея, буква б) мерки, свързани със загуба на потребителско доверие поради рискове за общественото здраве или здравето на растенията, се прилагат и за всички други селскостопански продукти, с изключение на изброените в приложение I, част XXIV, раздел 2.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове, в съответствие с процедурата по спешност, предвидена в член 228, зада разшири списъка на продуктите, посочени в първите две алинеи от настоящия параграф.
3. Мерките, предвидени в параграф 1, се предприемат по искане на съответната държава членка.
4. Мерките, предвидени в параграф 1, първа алинея, буква а), могат да бъдат предприети само ако съответната държава членка е въвела ветеринарно-санитарни мерки за бързо справяне с болестта и само доколкото и докато е строго необходимо да бъде подпомогнат съответният пазар.
5. Съюзът предоставя частично финансиране, равно на 50 % от разходите на държавите членки по мерките, предвидени в параграф 1.
По отношение на секторите на говеждото и телешкото месо, млякото и млечните продукти, свинското месо и овчето и козето месо обаче Съюзът предоставя частично финансиране в размер на 60 % от тези разходи при борба с разпространението на шап.
6. Държавите членки гарантират, че когато производителите имат дял в разходите, поети от държавите членки, това не води до нарушаване на конкуренцията между производителите в различните държави членки.
Раздел 3
Специфични проблеми
Член 221
Мерки за разрешаване на специфични проблеми
1. Комисията приема актове за изпълнение за предприемане на необходими и обосновани спешни мерки за разрешаване на специфични проблеми. Тези мерки могат да дерогират от разпоредбите на настоящия регламент само в строго необходимата степен и за строго необходимия срок. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. За решаване на специфични проблеми и при надлежно обосновани наложителни причини за спешност, при ситуации, които могат да предизвикат бързо влошаване на производствените и пазарните условия и които би било трудно да се овладеят, ако се забави приемането на мерки, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 229, параграф 3.
3. Комисията приема мерки по силата на параграф 1 или параграф 2 единствено ако е невъзможно да се приемат изискваните спешни мерки в съответствие с член 219 или член 220.
4. Мерките, приети по силата на параграф 1 или параграф 2, остават в сила за срок, който не превишава дванадесет месеца. Ако след изтичането на този срок конкретните проблеми, които водят до приемането на тези мерки, продължават да съществуват, Комисията може, с цел да постигне трайно решение, да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно проблемитеили да представя подходящи законодателни предложения.
5. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за всяка мярка, приета по силата на параграф 1 или параграф 2, в срок от два работни дни след нейното приемане.
Раздел 4
Споразумения и решения в период на сериозен дисбаланс на пазарите
Член 222
Прилагане на член 101, параграф 1 от ДФЕС
1. В периоди на сериозен дисбаланс на пазарите Комисията може да приема актове за изпълнение, така че член 101, параграф 1 от ДФЕС да не се прилага към споразуменията и решенията на признатите организации на производители, на техните асоциации и на признатите междубраншови организации в който и да е от секторите, посочени в член 1, параграф 2 от настоящия регламент, при условие че тези споразумения и решения не нарушават правилното функциониране на вътрешния пазар, тясно насочени са към стабилизирането на засегнатия сектор и попадат в една или повече от следните категории:
а)
изтегляне от пазара или безвъзмездно разпределяне на техните продукти;
б)
обработка и преработка;
в)
складиране от частни оператори;
г)
съвместни мерки за популяризиране;
д)
споразумения относно изискванията за качество;
е)
съвместно закупуване на суровини, необходими за борба с разпространението на вредители и болести по животните и растенията в Съюза, или на суровини, необходими за справяне с последиците от природни бедствия в Съюза;
ж)
временно планиране на производството, при което се отчита специфичното естество на производствения цикъл.
Комисията посочва вактове за изпълнение материалноправния и географския обхват на тази дерогация и, при спазване на параграф 3, периода, в който се прилага дерогацията.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага единствено ако Комисията вече е приела една от мерките, посочени в настоящата глава, в случай че продуктите са били изкупени на базата на публична интервенция или ако е била предоставена помощ за частно складиране, посочена в част II, дял I, глава I.
3. Споразуменията и решенията, посочени в параграф 1, са валидни само за период от максимум шест месеца.
При все това, Комисията може да приема актове за изпълнение, с които разрешава такива споразумения и решения за допълнителен период от максимум шест месеца. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
ГЛАВА II
Предоставяне на информация и докладване
Член 223
Изисквания за предоставянето на информация
1. За целите на прилагането на настоящия регламент, мониторинга, анализа и управлението на пазара на селскостопански продукти, гарантирането на прозрачност на пазара, правилното функциониране на мерките на ОСП, тяхната проверка, контрол, мониторинг, оценка и одит, и спазването на изискванията, съдържащи се в международни споразумения, сключени в съответствие с ДФЕС, включително изискванията за уведомяване в рамките на тези споразумения, Комисията може да приема, в съответствие с процедурата, посочена в параграф 2, необходимите мерки относно информацията, която следва да предоставят предприятията, държавите членки и третите държави. В тази си дейност Комисията взема предвид нуждите от данни и синергиите между евентуалните източници на данни.
Получената информация може да се предава или предоставя на международни организации, на компетентните органи на трети държави и може да бъде оповестявана публично, при спазване на условията за защита на личните данни и законния интерес на предприятията от опазване на търговските им тайни, включително цените.
2. С оглед да се осигури интегритетът на информационните системи и автентичността и четливостта на документите и свързаните с тях подавани данни, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 за определяне на:
а)
естеството и вида на информацията, подлежаща на съобщаване;
б)
категориите обработвани данни, максималните срокове за тяхното съхранение, както и целта на тяхното обработване, особено в случай на публикуване на тези данни и предаването им на трети държави;
в)
правата за достъп до информация или до предоставените информационни системи;
г)
условията за публикуване на информацията.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на мерките, необходими за прилагане на настоящия член, включително:
а)
методите на уведомяване;
б)
правилата относно информацията, подлежаща на съобщаване;
в)
реда и условията за управление на информацията, която следва да се съобщава, както и за съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на уведомленията;
г)
реда и условията за предаване или предоставяне на информация и документи на държавите членки, международните организации, компетентните органи в трети държави или на обществеността, при спазване на условията за защита на личните данни и законния интерес на предприятията от опазване на търговските им тайни.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2.
Член 224
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите, посочени в член 223, параграф 1, и не обработват тези данни по начин, несъвместим с тези цели.
2. Когато лични данни се обработват за целите на мониторинга и оценката съгласно член 223, параграф 1, те се анонимизират и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който да позволява идентифицирането на субектите на данни, за период, по-дълъг от необходимото за целите, за които са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимото национално законодателство и законодателство на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни може да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те могат да се ползват от правата, предвидени съответно в Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 225
Задължение за докладване на Комисията
Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета:
а)
на всеки три години, като първият път е до 21 декември 2016 г. относно изпълнението на мерките във връзка със сектора на пчеларството, както е посочено в членове 55, 56 и 57, включително относно най-актуалното развитие при системите за идентификация на пчелните кошери;
б)
до 30 юни 2014 г. и до 31 декември 2018 г. относно развитието на пазарната ситуация в сектора на млякото и млечните продукти, и по-специално относно действието на членове 148-151, член 152, параграф 3 и член 157, параграф 3 и, в които се оценяват по-специално последиците за млекопроизводителите и производството на мляко в регионите в неблагоприятно положение във връзка с общата цел за запазване на производството в тези региони и се отразяват потенциалните стимули за насърчаване на земеделските стопани да сключват споразумения за съвместно производство, както и всички подходящи предложения.
в)
до 31 декември 2014 г. относно възможността за разширяване на обхвата на училищните схеми, така че да включват маслиново масло и трапезни маслини;
г)
до 31 декември 2017 г. относно прилагането на правилата за конкуренция по отношение на селскостопанския сектор във всички държави членки, по-специално относно действието на членове 209 и 210 и на членове 169, 170 и 171 в засегнатите сектори.
ГЛАВА III
Резерв за кризи в селскостопанския сектор
Член 226
Използване на резерва
Средствата, прехвърлени от резерва за кризи в селскостопанския сектор съгласно условията и процедурата, посочени в член 25 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и параграф 22 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление, се предоставят за мерките, по отношение на които се прилага настоящият регламент, за годината или годините, за които е необходимо допълнително подпомагане, и които се изпълняват при обстоятелства извън обичайното пазарно развитие.
По-специално се прехвърлят средства за всички разходи по:
а)
членове 8-21;
б)
членове 196-204, и
в)
членове 219, 220 и 221 от настоящия регламент.
ЧАСТ VI
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ, ИЗПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Делегиране на правомощия и изпълнителни разпоредби
Член 227
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в настоящия регламент, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в настоящия регламент, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца от нотифицирането на акта Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 228
Процедура по спешност
1. Делегирани актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъде представено възражение в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета, приет съгласно настоящия член, се посочват причините за използането на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт, приет съгласно настоящия член, в съответствие с процедурата, посочена в член 227, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 229
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наречен Комитет за общата организация на селскостопанските пазари. Този Комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете, посочени в член 80, параграф 5, член 91, букви в) и г), член 97, параграф 4, член 99, член 106 и член 107, параграф 3, когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
ГЛАВА II
Преходни и заключителни разпоредби
Член 230
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 1234/2007 се отменя.
Въпреки това продължават да се прилагат следните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1234/2007:
а)
по отношение на системата за ограничаване на производството на мляко: част II, дял I, глава III, раздел III, член 55, член 85 и приложения IX и X - до 31 март 2015 г.;
б)
по отношение на лозаро-винарския сектор:
i)
членове 85a-85д по отношение на площите, посочени в член 85a, параграф 2, които все още не са изкоренени, и по отношение на площите, посочени в член 85б, параграф 1, които не са узаконени - до тяхното изкореняване или узаконяване и член 188а, параграфи 1 и 2;
ii)
преходният режим за правата на засаждане, предвиден в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II - до 31 декември 2015 г.;
iii)
Член 118м, параграф 5 - до изчерпване на складовите количества от вина с наименование „Mlado vino portugizac“ на 1 юли 2013 г.;
iv)
Член 118т, параграф 5 -до 1 юни 2017 г.;
в)
член 113а, параграф 4, член 114, член 115, член 116, член 117, параграфи 1-4 и член 121, буква д), подточка iv), както и приложение XIV, част Б, точка I, подточки 2 и 3 и точка III, подточка 1 и част В, както и приложение XV, част II, подточки 1, 3, 5 и 6, и част IV, подточка 2, за целите на прилагането на тези членове - до датата на прилагане на съответните пазарни правила, които ще бъдат установени по силата на делегираните актове, предвидени в член 75, параграф 2, член 76, параграф 4, член 78, параграф 3 и 4 член 79, параграф 1, член 80, параграф 4, член 83, параграф 4, член 86, член 87, параграф 2, член 88, параграф 3 и член 89 от настоящия регламент;
г)
член 133a, параграф 1 и член 140a - до 30 септември 2014 г.;
д)
член 182, параграф 3, първа и втора алинея - до края на 2013-2014 пазарна година за захарта на 30 септември 2014 г.;
е)
член 182, параграф 4 - до 31 декември 2017 г.;
ж)
член 182, параграф 7 - до 31 март 2014 г.
з)
приложение XV, част III, точка 3, буква б) - до 31 декември 2015 г.
и)
приложение XX - до датата на влизане в сила на законодателен акт за замяна на Регламент (ЕО) № 1216/2009 и Регламент (ЕО) № 614/2009 на Съвета (45)
2. Позоваванията на Регламент (ЕО) № 1234/2007 се считат за позовавания на настоящия регламент и на Регламент (ЕС) № 1306/2013и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение XIV към настоящия регламент.
3. Регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1601/96 и (ЕО) № 1037/2001 на Съвета се отменят.
Член 231
Преходни правила
1. За да се осигури плавният преход от разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1234/2007, към разпоредбите на настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 227 относно необходимите мерки за защита на придобитите права и законните очаквания на предприятията.
2. Всички многогодишни програми, приети преди 1 януари 2014 г., продължават да се уреждат от съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1234/2007 след влизането в сила на настоящия регламент до изтичането на срока им на действие.
Член 232
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Въпреки това:
а)
член 181 се прилага от 1 октомври 2014 г.;
б)
приложение VII, част VII, точка II, параграф 3 се прилага от 1 януари 2016 г.;
2. Членове 148 - 151, член 152, параграф 3, член 156, параграф 2, член 157, параграф 3, членове 161 и 163, член 173, параграф 2 и член 174, параграф 2 се прилагат до 30 юни 2020 г.
3. Членове 127-144 и членове 192 и 193 се прилагат до края на 2016-2017 пазарна година за захарта на 30 септември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1308/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
v souladu s řádným legislativním postupem (4),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Budoucnost SZP do roku 2020: Řešení problémů v oblasti potravin a přírodních zdrojů a územní problematiky“ se zabývá potenciálními úkoly, cíli a směry společné zemědělské politiky (SZP) po roce 2013. S ohledem na diskusi o tomto sdělení by SZP měla být s účinkem od 1. ledna 2014 reformována. Tato reforma by měla zahrnovat všechny hlavní nástroje SZP, včetně nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5). Vzhledem k oblasti působnosti reformy je vhodné uvedené nařízení zrušit a nahradit je novým nařízením o jednotné společné organizaci trhů se zemědělskými produkty. Reforma by také měla co nejvíce harmonizovat, zefektivnit a zjednodušit ustanovení, zejména ustanovení týkající se více než jednoho zemědělského odvětví, a to i tak, že zajistí, aby jiné než podstatné prvky opatření mohla Komise přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci.
(2)
Toto nařízení by mělo obsahovat všechny základní prvky společné organizace trhů se zemědělskými produkty.
(3)
Nařízení by se mělo vztahovat na všechny zemědělské produkty uvedené v příloze I Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) (společně dále jen „Smlouvy“), aby se zajistila existence společné organizace trhů se všemi těmito produkty, jak vyžaduje čl. 40 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(4)
Mělo by být jasně stanoveno, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (6) a ustanovení podle něj přijatá by se měly v zásadě vztahovat na opatření stanovená tímto nařízením. Zejména nařízení (EU) č. 1306/2013 obsahuje ustanovení k zajištění dodržování povinností vyžadovaných ustanoveními SZP, včetně kontrol a uplatňování správních opatření a správních sankcí v případě nedodržování povinností, a pravidla týkající se skládání a uvolňování jistot a vracení neoprávněně vyplacených částek.
(5)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU přijme Rada opatření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení. V případech, kdy se použije čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, by toto nařízení mělo z důvodu jasnosti výslovně odkazovat na skutečnost, že Rada přijme opatření na tomto právním základě.
(6)
Za účelem doplnění nebo změny jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(7)
V tomto nařízení by měly být stanoveny některé definice týkající se některých odvětví. Aby byly zohledněny zvláštní vlastnosti odvětví rýže, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o změnu definic týkajících se odvětví rýže v rozsahu nezbytném k aktualizaci těchto definic s ohledem na vývoj na trhu.
(8)
Toto nařízení odkazuje na popis produktů a na čísla nebo položky kombinované nomenklatury. Změny nomenklatury společného celního sazebníku mohou v budoucnosti vyžadovat technické úpravy tohoto nařízení. Za účelem zohlednění těchto změn by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o provádění nezbytných technických úprav. V zájmu jasnosti a jednoduchosti by nařízení Rady (EHS) č. 234/79 (7), které v současné době stanoví tuto pravomoc, mělo být zrušeno a pravomoc zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
V případě obilovin, rýže, cukru, sušených krmiv, osiv, vína, olivového oleje a stolních oliv, lnu a konopí, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, banánů, mléka a mléčných výrobků a bource morušového by měly být stanoveny hospodářské roky, které by měly být co nejvíce přizpůsobeny biologickým produkčním cyklům každého z těchto produktů.
(10)
Ke stabilizaci trhů a zajištění přiměřené životní úrovně zemědělců byl vytvořen rozlišený režim podpory trhu v různých odvětvích a zavedeny režimy přímých podpor s ohledem na různé potřeby v každém z těchto odvětví a na jejich vzájemnou závislost. Tato opatření mají podobu veřejné intervence nebo vyplácení podpory soukromého skladování. Je třeba nadále zachovat opatření podpory trhu, která by však měla být zefektivněna a zjednodušena.
(11)
Je třeba stanovit stupnice Unie pro klasifikaci, označování a obchodní úpravu jatečně upravených těl v odvětví hovězího, telecího, vepřového a skopového a kozího masa pro účely zaznamenávání cen a uplatňování intervenčních opatření v uvedených odvětvích. Tyto stupnice Unie navíc přispívají k větší transparentnosti trhu.
(12)
Z důvodů jasnosti a transparentnosti by ustanovení týkající se veřejné intervence měla mít společnou osnovu, měla by však dále sledovat politiku, jíž se řídí jednotlivá odvětví. Proto je třeba rozlišovat mezi referenčními prahovými hodnotami a cenami intervenčními, které je třeba definovat. Při tom je třeba vyjasnit, že pouze ceny v rámci veřejné intervence odpovídají uplatněným regulovaným cenám uvedeným příloze 3 bodu 8 první větě Dohody WTO o zemědělství (tj. podpora tržní ceny). V této souvislosti by mělo být jasné, že tržní intervence může mít podobu veřejné intervence i jiných forem intervence, při kterých se nevyužívají předem stanovené cenové indikace.
(13)
S ohledem na praxi a zkušenosti z předchozích společných organizací trhů by systém veřejných intervencí pro každé dotčené odvětví měl být odpovídajícím způsobem k dispozici během určitých období roku a během těchto období by měl být otevřen buď trvale, nebo v závislosti na tržních cenách.
(14)
Cena v rámci veřejné intervence by měla sestávat z pevně stanovené ceny pro určitá množství některých produktů a v jiných případech by měla záviset na nabídkovém řízení a vycházet z praxe a zkušeností z předchozích společných organizací trhů.
(15)
Toto nařízení by mělo stanovit možnost nakládání s produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence. Tato opatření by měla být přijata takovým způsobem, aby nedocházelo k narušení trhu a aby byl zajištěn rovný přístup ke zboží a rovné zacházení s kupujícími.
(16)
Stávající režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii přijatý v rámci SZP by měl být předmětem samostatného nařízení, jehož přijetím se zohledňují cíle sociální soudržnosti režimu. V tomto nařízení by nicméně mělo být uvedeno ustanovení, které umožní nakládání s produkty v držení v rámci veřejné intervence tím, že budou dány k dispozici tomuto režimu.
(17)
Může nastat situace, kdy s cílem zajistit rovnováhu na trhu a stabilizovat tržní ceny bude třeba poskytnout podporu soukromého skladování určitých zemědělských produktů. V zájmu zajištění transparentnosti trhu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení podmínek, za kterých může Komise s ohledem na situaci na trhu o poskytnutí podpory soukromého skladování rozhodnout.
(18)
S cílem zajistit, aby produkty nakoupené v rámci veřejné intervence nebo produkty, na něž se vztahuje podpora soukromého skladování, byly vhodné pro dlouhodobé skladování a byly řádné a uspokojivé obchodní jakosti, a s cílem zohlednit zvláštní vlastnosti různých odvětví v zájmu zajištění nákladově účinného fungování veřejné intervence a soukromého skladování by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení požadavků a podmínek, jež musí tyto produkty splňovat z hlediska jakosti a způsobilosti, kromě požadavků stanovených tímto nařízením.
(19)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví obilovin a neloupané rýže by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení kritérií jakosti týkajících se nákupu a prodeje těchto produktů.
(20)
S cílem zajistit odpovídající skladovací kapacitu a účinnost systému veřejné intervence z hlediska nákladové efektivity, distribuce a přístupu hospodářských subjektů a s cílem zachovat jakost produktů nakoupených v rámci veřejné intervence pro jejich uvolnění na konci doby uskladnění by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavky, které mají splňovat sklady v případě všech produktů, na něž se vztahuje veřejná intervence, pravidla pro skladování produktů v členském státě či mimo členský stát, který je odpovědný za tyto produkty a nakládání s nimi s ohledem na cla a další částky, které se poskytují, nebo poplatky, které se vybírají v rámci SZP.
(21)
Aby bylo možné zajistit žádoucí účinek soukromého skladování na trhy, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla a podmínky použitelné v případech, kdy je skladované množství nižší než smluvně stanovené množství; pokud jde o podmínky pro poskytování zálohy a podmínky pro opětovné uvedení na trh nebo uvolnění produktů, které jsou předmětem smluv o soukromém skladování.
(22)
Aby se zajistilo řádné fungování systémů veřejné intervence a soukromého skladování, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení používání nabídkového řízení a stanovení dodatečných podmínek, které musí hospodářské subjekty splnit; a požadavek, aby hospodářské subjekty složily jistotu.
(23)
S cílem zohlednit technický vývoj a potřeby odvětví hovězího a telecího masa, vepřového masa, skopového a kozího masa, jakož i potřebu standardizovat obchodní úpravu různých produktů pro účely zlepšení transparentnosti trhu, zaznamenávání cen a uplatňování tržních intervenčních opatření by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o úpravu a aktualizaci stupnic Unie pro klasifikaci jatečně upravených těl v těchto odvětvích, jakož i pokud jde o stanovení některých dalších souvisejících ustanovení a odchylek.
(24)
Měla by být podporována spotřeba ovoce a zeleniny, jakož i mléka a mléčných výrobků u dětí ve školním věku s cílem trvale zvyšovat podíl těchto produktů v jídelníčku dětí v době, kdy se utvářejí jejich stravovací návyky, a přispět tak k dosažení cílů SZP, zejména ke stabilizaci trhů a zajištění dostupnosti současných i budoucích dodávek. Proto by měla být prosazována podpora Unie zaměřená na financování či spolufinancování dodávek těchto produktů dětem ve vzdělávacích zařízeních.
(25)
V zájmu zajištění řádného rozpočtového řízení režimů by měla být zavedena vhodná ustanovení pro projekty Unie zaměřené na dodávání ovoce a zeleniny a mléka do škol. Podpora Unie by neměla být použita jako náhrada financování stávajících vnitrostátních projektů, v jejichž rámci je do škol dodáváno ovoce a zelenina a mléko. S ohledem na rozpočtová omezení by členské státy přesto měly mít možnost nahradit své finanční příspěvky na tyto projekty příspěvky ze soukromého sektoru. K zajištění účinnosti projektů zaměřených na dodávání ovoce a zeleniny do škol mohou být nezbytná doprovodná opatření, na která by členské státy měly mít možnost poskytovat vnitrostátní podporu. Členské státy účastnící se těchto projektů by měly veřejně informovat o subvenční úloze podpory Unie.
(26)
S cílem podporovat zdravé stravovací návyky dětí a zajistit, aby podpora byla zaměřena na děti, které pravidelně navštěvují vzdělávací zařízení spravovaná nebo uznaná členskými státy, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat v souvislosti s projektem Ovoce a zelenina do škol určité akty, pokud jde o dodatečná kritéria související se zaměřením podpory, schvalování a výběr žadatelů o podporu a pokud jde o vypracování celostátních nebo regionálních strategií a o doprovodná opatření.
(27)
S cílem zajistit účinné a cílené využívání finančních prostředků Unie by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat v souvislosti s projektem Ovoce a zelenina do škol určité akty, pokud jde o metodu pro přerozdělování podpory mezi členské státy na základě obdržených žádostí o podporu, náklady způsobilé pro podporu Unie, včetně možnosti stanovení celkového stropu těchto nákladů, a povinnost členských států sledovat a hodnotit účinnost svých projektů zaměřených na dodávání ovoce a zeleniny do škol.
(28)
S cílem podpořit informovanost o projektu zaměřeném na dodávání ovoce a zeleniny do škol by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, které by členským státům zapojeným do projektu dodávek ovoce a zeleniny do škol ukládaly povinnost veřejně informovat o subvenční úloze podpory Unie.
(29)
S cílem zohlednit vývoj vzorců spotřeby mléka a mléčných výrobků, inovace a vývoj na trhu s mléčnými výrobky, dostupnost výrobků na jednotlivých trzích Unie a výživové aspekty by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat v souvislosti s projektem Mléko do škol určité akty, pokud jde o: produkty, které jsou způsobilé pro tento projekt; vnitrostátní nebo regionální strategie členských států, včetně případných doprovodných opatření; a sledování a hodnocení uvedeného projektu.
(30)
S cílem zajistit způsobilost vhodných příjemců a žadatelů pro obdržení podpory Unie a účinné a účelné využívání této podpory by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se příjemců a žadatelů způsobilých pro danou podporu, požadavek, aby žadatelé byli schvalováni členskými státy, a používání mléka a mléčných výrobků při přípravě jídel ve vzdělávacích zařízeních.
(31)
S cílem zajistit, aby žadatelé o podporu dodržovali své povinnosti, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavek složení jistoty v případě vyplacení zálohy na podporu.
(32)
S cílem podpořit informovanost o projektu Mléko do škol by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž mají členské státy informovat veřejnost o své účasti v uvedeném projektu a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
(33)
S cílem zajistit, aby se podpora odrazila v ceně výrobků, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o zavedení sledování cen v rámci projektu Mléko do škol.
(34)
Finanční prostředky Unie jsou nezbytné jako motivace pro uznané organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo mezioborové organizace k vypracování pracovních programů určených ke zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv a jejich uvádění na trh. V tomto ohledu by toto nařízení mělo stanovit, že podpora Unie má být přidělována podle důležitosti opatření prováděných v rámci dotyčných pracovních programů. Spolufinancování by však mělo být omezeno v zájmu zlepšení účinnosti těchto programů.
(35)
S cílem zajistit účinné a účelné využívání podpory Unie poskytované organizacím producentů, sdružením organizací producentů nebo mezioborovým organizacím v odvětví olivového oleje a stolních oliv za účelem zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o konkrétní opatření, která mohou být financována prostřednictvím podpory Unie, a činnosti a náklady, které takto financovány být nemohou; minimální přidělení finančních prostředků Unie konkrétním oblastem; požadavek na složení jistoty; a kritéria, která mají členské státy zohlednit při výběru a schvalování pracovních programů.
(36)
Toto nařízení by mělo rozlišovat mezi ovocem a zeleninou na jedné straně, mezi které patří ovoce a zelenina určené pro přímou spotřebu a ovoce a zelenina určené pro zpracování, a na druhé straně výrobky z ovoce a zeleniny. Pravidla pro provozní fondy, operační programy a finanční pomoc Unie by se měla vztahovat pouze na ovoce a zeleninu první kategorie, přičemž by se s oběma typy ovoce a zeleniny této kategorie mělo nakládat obdobným způsobem.
(37)
Produkce ovoce a zeleniny je nepředvídatelná a produkty se rychle kazí. I omezené přebytky mohou výrazným způsobem narušit trh. Proto by měla být stanovena opatření pro řešení krizí, která by měla být i nadále začleňována do operačních programů.
(38)
Produkce ovoce a zeleniny a jejich uvádění na trh by měly plně zohledňovat otázky životního prostředí, včetně pěstitelských postupů, nakládání s odpadovým materiálem a likvidace produktů stažených z trhu, zejména pokud jde o ochranu jakosti vod, zachování biologické rozmanitosti a udržování krajiny.
(39)
Podpora pro zřizování seskupení producentů by měla být poskytována všem odvětvím ve všech členských státech v rámci politiky rozvoje venkova. Zvláštní podpora v odvětví ovoce a zeleniny by proto měla být ukončena.
(40)
Za účelem přenesení větší odpovědnosti na organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny a jejich sdružení při přijímání rozhodnutí ve finanční oblasti a v zájmu lepšího přizpůsobení veřejných prostředků, jež jsou jim přidělovány, budoucím požadavkům, by měly být stanoveny podmínky, za jakých mohou být tyto prostředky využívány. Jedním z vhodných řešení je spolufinancování provozních fondů vytvořených organizacemi producentů a jejich sdruženími. Ve zvláštních případech by měly být povoleny další možnosti financování. Provozní fondy by se měly použít pouze k financování operačních programů v odvětví ovoce a zeleniny. Za účelem kontroly výdajů Unie by měl být stanoven strop podpory poskytované organizacím producentů a jejich sdružením, které provozní fondy zřizují.
(41)
V regionech se slabou organizací produkce v odvětví ovoce a zeleniny by mělo být umožněno poskytování dodatečných vnitrostátních finančních příspěvků. V případě členských států, které jsou z hlediska struktur obzvláště znevýhodněny, by tyto příspěvky měly být uhrazeny Unií.
(42)
S cílem zajistit účinnou, cílenou a udržitelnou podporu organizací producentů a jejich sdružení v odvětví ovoce a zeleniny by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o provozní fondy a operační programy, vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategii pro operační programy týkající se povinnosti sledovat a hodnotit účinnost vnitrostátního rámce a vnitrostátních strategií; finanční podporu Unie; opatření pro předcházení krizím a jejich řešení a vnitrostátní finanční podporu.
(43)
Je důležité stanovit podpůrná opatření v odvětví vína na posílení konkurenčních struktur. Uvedená opatření by měla být vymezena a financována Unií, ale členské státy by si měly samy zvolit vhodný soubor opatření uspokojující potřeby jejich regionálních subjektů, případně s ohledem na jejich zvláštnosti, a začlenit je do vnitrostátních programů podpory. Za provádění těchto programů by měly být odpovědné členské státy.
(44)
Jedním z klíčových opatření způsobilých pro vnitrostátní programy podpory by měla být propagace vín Unie a jejich uvádění na trh. Prodejnost a konkurenceschopnost výrobků z révy vinné zhotovených v Unii může zvýšit podpora inovací. Nadále by se měla financovat restrukturalizace a přeměna vinic, a to z důvodu jejich pozitivních strukturálních účinků na odvětví vína. Podpora by měla být dostupná rovněž pro investice v odvětví vína, které směřují ke zlepšení hospodářské výkonnosti podniků. Podpora pro destilaci vedlejších výrobků by měla být opatřením, které je k dispozici členským státům, které chtějí tento nástroj použít k zajištění jakosti vína a zároveň chránit životní prostředí.
(45)
Preventivní opatření, jako je pojištění sklizně, vzájemné fondy a zelená sklizeň, by měla být způsobilá pro podporu v rámci programů na podporu odvětví vína, aby se podpořil odpovědný přístup ke krizovým situacím.
(46)
Ustanovení o podpoře pěstitelům révy přidělením platebních nároků podle rozhodnutí členských států byla s konečnou platností zavedena od rozpočtového roku 2015 v souladu s článkem 103n nařízení (ES) č. 1234/2007 a za podmínek stanovených v uvedeném ustanovení.
(47)
S cílem zajistit, aby programy členských států na podporu odvětví vína splnily svůj účel a aby finanční prostředky Unie byly účinně a efektivně využívány, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se odpovědnosti za výdaje mezi datem, kdy Komise obdrží programy podpory a jejich změny, a datem jejich použitelnosti, pravidla týkající se obsahu programů podpory a výdajů, administrativních nákladů a nákladů na zaměstnance a operací, které lze zahrnout do programů podpory členských států, a podmínek a možnosti, pokud jde o provádění plateb prostřednictvím zprostředkovatelů v případě podpory pojištění sklizně; pravidla týkající se požadavku na složení jistoty v případě vyplacení zálohy; pravidla týkající se používání určitých pojmů; pravidla týkající se stanovení stropu výdajů na opětovnou výsadbu vinic ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů; pravidla týkající se zamezení dvojímu financování projektů; pravidla týkající se podmínek, za kterých producenti stáhnou vedlejší výrobky pocházejí z vinifikace, výjimek z této povinnosti, aby se zabránilo dodatečné administrativní zátěži, a pravidla týkající se dobrovolné certifikace lihovarů; jakož i pravidla, která členským státům umožňují stanovit podmínky pro řádné fungování podpůrných opatření.
(48)
Včelařství se vyznačuje různorodostí podmínek produkce a výnosů a rozptýlením a rozmanitostí hospodářských subjektů, a to jak v oblasti produkce, tak i v jednotlivých fázích uvádění na trh. Kromě toho je vzhledem k rostoucímu dopadu některých nákaz včel a zejména k současnému rozšíření varroázy v řadě členských států v posledních letech a vzhledem k problémům, které tato nákaza způsobuje při produkci medu, nadále nezbytný zásah Unie, protože varroázu nelze úplně vymýtit a je třeba ji tlumit schválenými prostředky. Vzhledem k těmto okolnostem a s cílem zlepšit produkci a uvádění včelařských produktů na trh v Unii by měly být vnitrostátní programy pro toto odvětví vypracovávány každé tři roky ve snaze zlepšit obecné podmínky produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh. Na financování těchto vnitrostátních programů by se měla podílet Unie.
(49)
Opatření, která mohou být zahrnuta do včelařských programů, je třeba upřesnit. S cílem zajistit přizpůsobení režimu podpory Unie nejnovějšímu vývoji a s cílem zajistit účinnost opatření obsažených ve včelařských programech při zlepšování obecných podmínek produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o aktualizaci seznamu přizpůsobením stávajících opatření nebo doplněním nových opatření.
(50)
Pro zajištění účinného a účelného využívání finančních prostředků Unie určených pro včelařství by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o zamezení dvojímu financování mezi programy členských států v oblasti včelařství a rozvoje venkova a o základ pro přidělování finančního příspěvku Unie každému zúčastněnému členskému státu.
(51)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 73/2009 (8) byly platby pro chmel od 1. ledna 2010 odděleny. Aby mohly organizace producentů chmele pokračovat ve své činnosti jako doposud, mělo by být přijato zvláštní ustanovení pro rovnocenné částky, jež budou využity v dotčených členských státech pro stejné činnosti. S cílem zajistit, aby tato podpora sloužila k financování cílů organizací producentů uvedených v tomto nařízení, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o žádosti o podporu, pravidla týkající se způsobilých chmelových ploch a výpočet částek podpory.
(52)
Podpora Unie pro chov bource morušového by měla být oddělena a začleněna do systému přímých plateb v návaznosti na přístup k podporám v jiných odvětvích.
(53)
Podpora pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko vyrobené v Unii a určené ke krmným účelům a ke zpracování na kasein a kaseináty se neukázala být pro podporu trhu účinná, a měla by proto být ukončena, a to spolu s pravidly týkajícími se použití kaseinu a kaseinátů při výrobě sýrů.
(54)
Rozhodnutí ukončit přechodný zákaz výsadby révy na úrovni Unie je odůvodněno dosažením hlavních cílů reformy organizace trhu s vínem v rámci Unie z roku 2008, a to zejména ukončení dlouhodobého strukturálního přebytku produkce vína a postupné zlepšování konkurenceschopnosti a tržní orientace odvětví vína v Unii. Tento pozitivní vývoj byl umožněn výrazným zmenšením plochy vinic v Unii, dále skutečností, že méně konkurenceschopní producenti opustili trh a postupným ukončováním určitých opatření na podporu trhu, která odstranila investiční pobídky, jež nebyly z ekonomického hlediska přijatelné. Díky omezení kapacity dodávek a podpoře strukturálních opatření a vývozu vín bylo možné lépe přizpůsobit klesající poptávku na úrovni Unie, která je zapříčiněna postupným poklesem spotřeby vína v tradičních producentských členských státech.
(55)
Nicméně postupné zvyšování poptávky, jež se na světovém trhu podle předpokladů projeví, je motivací ke zvýšení kapacity nabídky, a tedy k výsadbě nových vinic v příštích deseti letech. Ačkoliv by se mělo usilovat o naplnění klíčového cíle, kterým je zvyšování konkurenceschopnosti Unie v odvětví vína, aby nedošlo ke ztrátě podílu na světovém trhu, příliš rychlý nárůst výsadby nové révy v reakci na předpokládaný vývoj mezinárodní poptávky může ve střednědobém horizontu opět vést k přílišnému zvýšení kapacity nabídky a mít v určitých oblastech produkce vína případné sociální a environmentální dopady. Aby se zajistil přiměřený nárůst výsadby révy v období let 2016 až 2030, měl by být na úrovni Unie zaveden nový systém, kterým se tato výsadba bude řídit, formou systému povolení pro výsadbu révy.
(56)
Tento nový systém umožní udělovat producentům povolení pro výsadbu révy, která pro ně nebudou spojena s žádnými náklady a jejichž platnost by v případě nevyužití měla po třech letech skončit. Tím by se podpořilo přímé a rychlé využívání povolení těmi producenty vína, kterým byla udělena, a zabránilo by se tak spekulacím.
(57)
Nárůst výsadby nové révy by se měl odehrávat v rámci určitého ochranného mechanismu na unijní úrovni, který bude založen na povinnosti členských států uvolnit každoročně takový počet povolení pro novou výsadbu, který bude odpovídat 1 % plochy osazené révou, a zároveň zajistí určitou flexibilitu, aby bylo možné reagovat na specifické podmínky každého členského státu. Členské státy by měly mít možnost na základě objektivních a nediskriminujících důvodů rozhodnout o vyčlenění menších ploch na vnitrostátní nebo regionální úrovni, včetně na úrovni ploch způsobilých pro zvláštní chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení, a zároveň zaručit, že stanovená omezení jsou vyšší než 0 % a nejsou příliš omezující, vzhledem ke sledovaným cílům.
(58)
S cílem zajistit, aby povolení byla udělována nediskriminujícím způsobem, je třeba stanovit určitá kritéria, a to zejména v případě, kdy celkový počet hektarů, na které producenti podali žádost, převyšuje celkový počet hektarů, které byly poskytnuty k dispozici tím, že pro ně členské státy poskytly povolení.
(59)
Pokud producenti vyklučí stávající vinice, mělo by jim být povolení uděleno automaticky, a to po předložení žádosti a nezávisle na ochranném mechanismu pro novou výsadbu, neboť tak nedochází k celkovému zvětšení rozlohy ploch, na nichž se réva pěstuje. V určitých oblastech způsobilých k výrobě vína s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením by členské státy měly mít možnost omezit udělování těchto povolení pro opětovnou výsadbu na základě doporučení uznávaných a reprezentativních profesních organizací.
(60)
Tento nový systém povolení pro výsadbu révy by se neměl vztahovat na členské státy, které přechodný režim práv Unie na výsadbu neuplatňují, a v případě členských států, v nichž se práva na výsadbu uplatňují, avšak plocha pro výsadbu révy se nachází pod určitou hranicí, by měl být tento systém dobrovolný.
(61)
V zájmu zajištění plynulého přechodu z předcházejícího režimu práv na výsadbu na nový systém by měla být stanovena přechodná ustanovení, zvláště aby se předešlo nadměrné výsadbě před zahájením nového systému. Členským státům by měla být ponechána určitá flexibilita pro rozhodnutí o lhůtě pro předložení žádostí o přeměnu práv na výsadbu na povolení v období od 31. prosince 2015 do 31. prosince 2020.
(62)
V zájmu zajištění harmonizovaného a účinného provádění nového systému povolení pro výsadbu révy by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž lze určité vinice ze systému vyjmout, pravidla týkající se způsobilostních a prioritních kritérií, doplnění způsobilostních a prioritních kritérií, souběžnou existenci vinic určených k vyklučení s nově vysazenými vinicemi a podmínky, za nichž členské státy mohou udělování povolení k opětovné výsadbě omezit.
(63)
Kontrola nepovolené výsadby by se měla provádět účinným způsobem, aby se zajistilo dodržování pravidel nového systému.
(64)
Použití norem pro uvádění zemědělských produktů na trh může přispět ke zlepšení hospodářských podmínek produkce a uvádění na trh a k jakosti těchto produktů. Použití těchto norem je proto v zájmu producentů, obchodníků i spotřebitelů.
(65)
S ohledem na sdělení Komise o politice jakosti zemědělských produktů a následné debaty je vhodné zachovat obchodní normy podle odvětví nebo produktů, aby se zohlednila očekávání spotřebitelů a přispělo ke zlepšování hospodářských podmínek pro produkci zemědělských produktů a jejich uvádění na trh a k jejich jakosti.
(66)
Pro obchodní normy by měly být stanoveny horizontální právní předpisy.
(67)
Obchodní normy by měly být rozděleny na závazná pravidla pro konkrétní odvětví nebo produkty a na nepovinné vyhrazené údaje, které se stanoví podle odvětví či produktu.
(68)
Obchodní normy by se měly v zásadě vztahovat na všechny dotčené zemědělské produkty uváděné v Unii na trh.
(69)
V tomto nařízení by měl být uveden seznam odvětví a produktů, na něž se obchodní normy mohou vztahovat. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a potřebu zlepšit jakost zemědělských produktů a hospodářské podmínky jejich produkce a jejich uvádění na trh by však měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o změnu tohoto seznamu, a to za přísných podmínek.
(70)
S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a zlepšit hospodářské podmínky produkce některých zemědělských produktů a jejich uvádění na trh, jakož i jejich jakost, a s cílem přizpůsobit se neustále se měnícím tržním podmínkám, vyvíjející se poptávce spotřebitelů a vývoji příslušných mezinárodních norem a s cílem zabránit vytváření překážek pro inovaci produktů by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přijímání obchodních norem podle jednotlivých odvětví či produktů ve všech stádiích uvádění na trh, a rovněž pokud jde o odchylky od těchto norem a výjimky z nich. Obchodní normy by měly zohledňovat mimo jiné přirozené a podstatné vlastnosti dotčených produktů, a neměly by proto být příčinou podstatných změn v běžném složení dotčeného produktu. Obchodní normy by rovněž měly brát v úvahu případné riziko, že spotřebitelé mohou být na základě svého očekávání a dojmu, který v nich daný produkt vyvolá, uvedeni v omyl. Žádná odchylka od norem ani výjimka z nich by neměly představovat dodatečné náklady, které mají nést pouze zemědělci.
(71)
Obchodní normy by měly zajistit, aby se na trh snadno dodávaly produkty standardizované a uspokojivé jakosti, a měly by se týkat především technických definic, klasifikace, obchodní úpravy, značení a označování, balení, metody produkce, ošetření, skladování, dopravy, souvisejících správních dokladů, certifikace a lhůt, omezení v oblasti využití produktů a nakládání s nimi.
(72)
S ohledem na zájem producentů sdělovat informace o vlastnostech produktů a povaze hospodaření a na zájem spotřebitelů obdržet přiměřené a transparentní informace o produktech by mělo být možné určit místo hospodaření nebo místo původu podle jednotlivých případů na odpovídajícím zeměpisném základě, a to při zohlednění zvláštních vlastností určitých odvětví, především pokud jde o zpracované zemědělské produkty.
(73)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro produkty dovezené ze třetích zemí, pokud vnitrostátní předpisy platné ve třetích zemích odůvodňují odchylky od obchodních norem a je zaručena jejich rovnocennost s právními předpisy Unie. Je rovněž vhodné stanovit pravidla vztahující se na uplatnění obchodních norem na produkty vyvážené z Unie.
(74)
Produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, by měly být uváděny na trh pouze tehdy, jsou-li řádné a uspokojivé obchodní jakosti a je-li uvedena země původu. S cílem zajistit řádné uplatňování tohoto požadavku a zohlednit určité zvláštní situace by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o konkrétní odchylky od tohoto požadavku.
(75)
V celé Unii by se měla uplatňovat politika jakosti tím, že bude používán ověřovací postup pro produkty v odvětví chmele a bude zakázáno uvádět na trh ty produkty, pro které nebyla vydána ověřovací listina. S cílem zajistit řádné uplatňování tohoto požadavku a zohlednit určité zvláštní situace by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o opatření odchylující se od tohoto požadavku za účelem splnění obchodních požadavků některých třetích zemí nebo pokud jde o produkty určené ke zvláštnímu použití.
(76)
U některých odvětví a produktů jsou definice, označení a obchodní názvy významnými prvky pro určení podmínek hospodářské soutěže. Je proto vhodné stanovit definice, označení a obchodní názvy pro tato odvětví nebo tyto produkty, které by měly být použity pouze v Unii pro uvádění produktů, které splňují odpovídající požadavky, na trh.
(77)
S cílem přizpůsobit definice a obchodní názvy některých produktů potřebám vyplývajícím z vyvíjející se poptávky spotřebitelů, technickému pokroku nebo potřebám souvisejícím s inovací produktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o změnu definic a obchodních názvů, odchylky od nich nebo výjimky z nich.
(78)
S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a členské státy definicím a obchodním názvům stanoveným pro některá odvětví jasně a náležitě rozuměly, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla pro jejich stanovování a uplatňování.
(79)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti každého produktu nebo odvětví, jednotlivé fáze uvádění na trh, technické podmínky, veškeré případné významné praktické obtíže a rovněž přesnost a opakovatelnost analytických metod by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přípustnou odchylku od jedné nebo více konkrétních norem, při jejichž překročení se má za to, že normu nesplnila celá šarže produktů.
(80)
Je třeba určit některé enologické postupy a omezení týkající se výroby vína, zejména pokud jde o scelování a používání některých druhů hroznového moštu, hroznové šťávy a čerstvých vinných hroznů pocházejících ze třetích zemí. Aby byly splněny mezinárodní normy, měla by Komise u dalších enologických postupů zohlednit enologické postupy doporučené Mezinárodní organizací pro révu vinnou a víno (OIV).
(81)
Je třeba stanovit pravidla pro zatřídění moštových odrůd, podle nichž by členské státy, které vyrobí více než 50 000 hektolitrů za rok, měly být i nadále odpovědné za zatřídění moštových odrůd, z nichž se na jejich území může vyrábět víno. Některé moštové odrůdy by se měly vyloučit.
(82)
Členským státům by mělo být umožněno zachovat nebo přijmout určitá vnitrostátní pravidla o jakostních třídách týkajících se roztíratelných tuků.
(83)
V odvětví vína by členské státy měly mít možnost omezit nebo vyloučit používání některých enologických postupů, měly mít možnost stanovit přísnější omezení pro vína vyráběná na jejich území a rovněž měly umožnit pokusné použití nepovolených enologických postupů.
(84)
V zájmu zajištění správného a transparentního uplatňování vnitrostátních pravidel pro některé produkty a odvětví s ohledem na obchodní normy by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení podmínek pro použití těchto obchodních norem a podmínek držení, oběhu a použití produktů získaných pokusnými postupy.
(85)
S cílem zajistit, aby údaje popisující vlastnosti produktu nebo povahu hospodaření či zpracování nebyly na trhu zneužívány a aby se na ně mohl spotřebitel při identifikaci různých vlastností produktu spolehnout, je třeba kromě obchodních norem stanovit rovněž nepovinné kvalitativní údaje. S ohledem na cíle tohoto nařízení a v zájmu jasnosti by stávající nepovinné údaje o jakosti měly být uvedeny v tomto nařízení.
(86)
Členské státy by měly mít možnost stanovit pravidla týkající se nakládání s vinařskými výrobky, které nesplňují požadavky tohoto nařízení. V zájmu zajištění správného a transparentního uplatňování vnitrostátních pravidel pro vinařské výrobky by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení podmínek pro použití vinařských výrobků, které nesplňují požadavky tohoto nařízení.
(87)
S cílem zohlednit situaci na trhu a vývoj obchodních i mezinárodních norem by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o vyhrazení dalších nepovinných vyhrazených údajů a stanovení podmínek jejich používání, pokud jde o změnu podmínek používání nepovinných vyhrazených údajů a o zrušení nepovinných vyhrazených údajů.
(88)
S cílem zohlednit vlastnosti určitých odvětví a očekávání spotřebitelů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení dalšího podrobného vymezení požadavků na zavedení dalšího vyhrazeného údaje.
(89)
S cílem zajistit, aby produkty popisované prostřednictvím nepovinných vyhrazených údajů splňovaly příslušné podmínky použití, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení dodatečných pravidel pro použití nepovinných vyhrazených údajů.
(90)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi a zvláštní vlastnosti některých zemědělských produktů by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž se dovezené produkty považují za produkty, jež mají rovnocennou míru souladu s požadavky Unie týkajícími se obchodních norem, a které umožňují opatření odchylující se od pravidel stanovících, že na trh v Unii mají být uváděny pouze produkty, které jsou v souladu s těmito normami, a pravidla vztahující se na uplatňování obchodních norem na produkty vyvážené z Unie.
(91)
Ustanovení týkající se vína by se měla použít s ohledem na mezinárodní dohody uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(92)
Koncepce jakostních vín v Unii se mimo jiné zakládá na zvláštních vlastnostech souvisejících se zeměpisným původem vína. Tato vína spotřebitel rozeznává pomocí chráněných označení původu a zeměpisných označení. Aby se požadavek na jakost příslušných výrobků mohl opřít o transparentnější a propracovanější rámec, je třeba vytvořit režim, podle něhož se žádosti o označení původu nebo zeměpisné označení přezkoumávají v souladu s přístupem, který se uplatňuje v rámci horizontální politiky jakosti Unie pro potraviny jiné než vína a lihoviny uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (9).
(93)
S cílem zachovat charakteristické znaky jakosti vín s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením by mělo být členským státům umožněno uplatňování přísnějších pravidel v této oblasti.
(94)
Aby se na zeměpisná označení a označení původu vína vztahovala ochrana v Unii, měla by být uznávána a zapsána do evidence na úrovni Unie v souladu s procedurálními pravidly stanovenými Komisí.
(96)
Ochrana by měla být dostupná pro označení původu a zeměpisná označení třetích zemí, pokud jsou chráněna v zemi původu.
(96)
Postup zápisu do evidence by měl umožnit všem fyzickým nebo právnickým osobám s legitimním zájmem v členském státě nebo ve třetí zemi, aby uplatnily svá práva formou vznesení námitek.
(97)
Zapsaná označení původu a zeměpisná označení by měla být chráněna proti jakémukoli použití, při kterém by se využilo pověsti, kterou mají produkty vyhovující požadavkům. Aby byla zajištěna spravedlivá hospodářská soutěž a spotřebitel nebyl uváděn v omyl, měla by se tato ochrana vztahovat rovněž na produkty a služby, na něž se toto nařízení nevztahuje, včetně produktů, které nejsou uvedeny v příloze I Smluv.
(98)
S cílem zohlednit stávající postupy označování by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o povolení používat název moštové odrůdy, který obsahuje chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení nebo je-li toto označení jeho součástí.
(99)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti produkce ve vymezené zeměpisné oblasti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení dalších kritérií pro vymezení zeměpisné oblasti a omezení a odchylky týkající se produkce ve vymezené zeměpisné oblasti.
(100)
S cílem zajistit jakost a vysledovatelnost produktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za nichž může specifikace produktu obsahovat dodatečné požadavky.
(101)
S cílem zajistit ochranu legitimních práv nebo zájmů producentů a hospodářských subjektů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o typ žadatelů, kteří mohou požádat o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, podmínky, které je třeba dodržet v případě žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, přezkum prováděný Komisí, řízení o námitce a postupy pro změnu, zrušení a přeměnu chráněných označení původu nebo chráněných zeměpisných označení. Toto přenesení pravomoci by se mělo vztahovat rovněž na podmínky platné pro přeshraniční žádosti, podmínky pro žádosti týkající se zeměpisných oblastí ve třetí zemi, datum, od kterého platí ochrana nebo změna této ochrany, a podmínky týkající se změn specifikace výrobku.
(102)
Aby se zajistila přiměřená ochrana, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o omezení týkající se chráněného označení.
(103)
S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a příslušné orgány nebyly nepřiměřeně dotčeny použitím tohoto nařízení, pokud jde o názvy vín, jimž byla poskytnuta ochrana před 1. srpnem 2009, nebo pro něž bylo zažádáno o ochranu před tímto datem, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přechodná pravidla týkající se těchto názvů vín, vín uvedených na trh nebo označených před konkrétním datem, a změn specifikace výrobku.
(104)
V Unii se tradičně používají některé výrazy, které spotřebitelům přinášejí informace o zvláštnostech a jakosti vín, a doplňují tak informace vyjádřené chráněným označením původu a chráněným zeměpisným označením. V zájmu zajištění fungování vnitřního trhu a rovných podmínek hospodářské soutěže a s cílem zabránit uvádění spotřebitelů v omyl by se na tyto tradiční výrazy měla v Unii vztahovat ochrana.
(105)
Aby se zajistila přiměřená úroveň ochrany, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o jazyk a způsob psaní tradičního výrazu, který má být chráněn.
(152)
S cílem zajistit ochranu legitimních práv producentů a hospodářských subjektů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o typ žadatelů, kteří mohou požádat o ochranu tradičního výrazu, podmínky platnosti žádosti o uznání tradičního výrazu, důvody pro námitky vůči navrhované ochraně tradičního výrazu, rozsah ochrany, včetně vztahu k ochranným známkám, chráněným tradičním výrazům, chráněným označením původu nebo zeměpisným označením, homonymům nebo některým názvům moštových odrůd, důvody pro zrušení tradičního výrazu, datum předložení žádosti a postupy, kterými je třeba se řídit v případě žádosti o ochranu tradičního výrazu, včetně přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro zrušení ochrany a změnu.
(107)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a určitými třetími zeměmi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o podmínky, za kterých mohou být tradiční výrazy používány na výrobcích ze třetích zemí, a stanovení souvisejících odchylek.
(108)
Popis, označování a obchodní úprava produktů odvětví vína, na něž se vztahuje toto nařízení, mohou mít velký vliv na jejich úspěch na trhu. Rozdíly v právních předpisech členských států při označování produktů odvětví vína mohou bránit řádnému fungování vnitřního trhu. Je tedy třeba stanovit pravidla, která zohlední legitimní zájmy spotřebitelů a producentů. Z tohoto důvodu je vhodné stanovit pravidla Unie pro označování produktů a jejich obchodní úpravu.
(109)
Aby se zajistil soulad se stávajícími postupy pro označování, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení mimořádných okolností opravňujících vynechání výrazů „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“.
(110)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví vína by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o údaje o obchodní úpravě a používání označování jiné než ty, které jsou stanoveny v tomto nařízení, některé povinné a nepovinné údaje a obchodní úpravu.
(111)
S cílem zajistit ochranu legitimních zájmů hospodářských subjektů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o dočasné označování a obchodní úpravu vín, která nesou označení původu nebo zeměpisné označení, pokud toto označení původu nebo zeměpisné označení splňuje nezbytné požadavky.
(112)
S cílem zajistit, aby nebyly dotčeny hospodářské subjekty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o přechodná ustanovení týkající se vína uvedeného na trh a označeného v souladu s příslušnými pravidly platnými před 1. srpnem 2009.
(113)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu s vinařskými výrobky mezi Unií a určitými třetími zeměmi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o odchylky od pravidel týkajících se označování a obchodní úpravy výrobků určených na vývoz v případě, že je vyžaduje právo dotčené třetí země.
(114)
K zajištění spravedlivé vyváženosti práv a povinností cukrovarnických podniků a pěstitelů cukrové řepy budou i po ukončení systému kvót zapotřebí specifické nástroje. Proto by měla být zavedena standardní ustanovení upravující písemné mezioborové dohody uzavřené mezi nimi.
(115)
Reformou režimu cukru z roku 2006 byly v odvětví cukru v Unii zavedeny rozsáhlé změny. Aby mohli pěstitelé cukrové řepy dokončit proces adaptace na novou situaci na trhu a posílení tržní orientace odvětví, měl by být stávající systém kvót na cukr prodloužen do té doby, než bude na konci hospodářského roku 2016/2017 zrušen.
(116)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o aktualizaci technických definic týkajících se odvětví cukru, aktualizaci podmínek nákupu cukrové řepy stanovených v tomto nařízení a další pravidla týkající se určení hrubé hmotnosti, táry a cukernatosti cukrové řepy dodávané podniku a vyslazených řízků.
(117)
Nedávné zkušenosti ukazují, že jsou zapotřebí zvláštní opatření, která by v průběhu zbývajícího období platnosti kvót na cukr zajistila dostatečné dodávky cukru na trh Unie.
(118)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran a s ohledem na nezbytnost zabránit narušení trhu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o podmínky nákupu a smlouvy o dodání, aktualizaci podmínek nákupu cukrové řepy stanovených v tomto nařízení a kritéria, jež musí uplatňovat cukrovarnické podniky, když prodejcům cukrové řepy přidělují množství cukrové řepy, na která mají být před zasetím podepsány smlouvy o dodání.
(119)
S cílem zohlednit technický vývoj by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení seznamu výrobků, pro jejichž výrobu se může použít průmyslový cukr, průmyslová izoglukóza nebo průmyslový inulinový sirup.
(120)
S cílem zajistit, aby schválené podniky vyrábějící nebo zpracovávající cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup plnily své povinnosti, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o udělování a odebírání schválení těmto podnikům, jakož i kritéria pro správní sankce.
(121)
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o smysl pojmů týkajících se fungování systému kvót a podmínky pro prodej do nejvzdálenějších regionů.
(122)
Aby se zajistilo, že pěstitelé budou úzce zapojeni do rozhodnutí o převodu určitého množství produkce, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o převod cukru.
(123)
V zájmu lepšího hospodaření s produkčním potenciálem vinic by členské státy měly Komisi předložit přehled svého produkčního potenciálu založeného na registru vinic. S cílem motivovat členské státy k předložení tohoto přehledu by podpora na restrukturalizaci a přeměnu měla být omezena pouze na členské státy, které přehled předložily.
(124)
V zájmu zjednodušení sledování a ověřování produkčního potenciálu členskými státy by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o obsah registru vinic a výjimky.
(125)
V zájmu zajištění uspokojivé úrovně vysledovatelnosti daných produktů, zejména v zájmu ochrany spotřebitelů, by se mělo vyžadovat, aby všechny produkty odvětví vína, na něž se vztahuje toto nařízení, byly při oběhu v Unii opatřeny průvodním dokladem.
(126)
Aby se usnadnila přeprava vinařských výrobků a ověřování členskými státy, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se průvodního dokladu a jeho používání a podmínek, za kterých se průvodní doklad považuje za doklad potvrzující chráněná označení původu nebo zeměpisná označení, povinnosti vést evidenci a jejího používání, upřesnění, kdo bude evidenci vést, a výjimek z povinnosti vést evidenci, a činností, které mají být v evidenci uvedeny.
(127)
Při absenci právních předpisů Unie v oblasti formalizovaných, písemných smluv se mohou členské státy v rámci vnitrostátního smluvního práva rozhodnout, že stanoví povinnost uzavírat tyto smlouvy, pokud při tom bude dodržováno právo Unie a zejména pokud bude respektováno řádné fungování vnitřního trhu a společné organizace trhů. S ohledem na rozdílnost situací v rámci Unie a na zásadu subsidiarity by toto rozhodnutí mělo být ponecháno na členských státech. V zájmu stanovení vhodných minimálních požadavků pro tyto smlouvy a zajištění řádného fungování vnitřního trhu a společné organizace trhu v odvětví mléka a mléčných výrobků by se však měly na úrovni Unie stanovit určité základní podmínky pro používání těchto smluv. Všechny tyto základní podmínky by měly být volně sjednány. Jelikož některá mlékárenská družstva mohou mít případně ve svých stanovách pravidla s podobným účinkem, neměl by se na ně v zájmu jednoduchosti požadavek uzavření smlouvy vztahovat. Aby se posílila účinnost takového systému smluv, měly by členské státy rozhodnout, zda se použije i v případech, kdy zprostředkovatelé shromažďují mléko od zemědělců a dodávají je zpracovatelům.
(128)
S cílem zajistit realistický rozvoj výroby a tím přiměřenou životní úroveň producentů mléka a mléčných výrobků by se měla posílit jejich pozice ve vyjednávání se zpracovateli; výsledkem by mělo být spravedlivější rozdělování přidané hodnoty v dodavatelském řetězci. Proto by za účelem dosažení těchto cílů SZP mělo být přijato ustanovení podle článku 42 a čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, které organizacím producentů sestávajícím z producentů mléka a mléčných výrobků nebo jejich sdružením umožní vyjednávat kolektivně s mlékárnou smluvní podmínky, včetně ceny, pro část produkce nebo celkovou produkci svých členů, pokud jde o syrové mléko. Aby se zachovala účinná hospodářská soutěž na trhu s mlékem a mléčnými výrobky, měla by se na tuto možnost vztahovat příslušná množstevní omezení. Aby nebylo ohroženo účinné fungování družstev, a v zájmu jasnosti, by mělo být upřesněno, že pokud členství v družstvu zemědělce zavazuje k tomu, aby veškerou svou produkci mléka nebo její část dodával jako syrové mléko za podmínek stanovených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených podle těchto stanov, nemělo by se o těchto podmínkách jednat prostřednictvím organizace producentů.
(129)
S ohledem na význam chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení, především pro zranitelné venkovské oblasti, a s cílem zajistit přidanou hodnotu a zachovat jakost zejména sýrů, na něž se vztahuje chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení, a v rámci ukončování režimu kvót na mléko by členské státy měly mít možnost uplatňovat pravidla pro regulaci celkové nabídky těchto sýrů vyráběných ve vymezené zeměpisné oblasti na žádost mezioborové organizace, organizace producentů nebo seskupení definovaného v nařízení (EU) č. 1151/2012. Tuto žádost by měla podporovat velká většina producentů mléka představující velkou většinu objemu mléka používaného pro výrobu příslušného sýra a v případě mezioborových organizací a seskupení by ji měla podporovat velká většina producentů sýrů představujících velkou většinu produkce uvedeného sýra.
(130)
Za účelem sledování vývoje trhu Komise potřebuje včasné informace o objemu dodávek syrového mléka. Proto je třeba zajistit, aby první kupující pravidelně poskytoval tyto informace členským státům a aby je členské státy předávaly Komisi.
(131)
Organizace producentů a jejich sdružení mohou hrát užitečnou úlohu při soustředění nabídky a při zlepšování uvádění na trh, plánování produkce a jejím přizpůsobení poptávce, optimalizaci produkčních nákladů a zajišťování stálosti cen producentů, provádění výzkumu, podpoře osvědčených postupů a poskytování technické pomoci, nakládání s vedlejšími produkty a spravování nástrojů řízení rizik poskytnutých jejich členům, a mohou tak přispívat k posílení postavení producentů v potravinovém řetězci.
(132)
Mezioborové organizace mohou hrát významnou úlohu při zajišťování dialogu mezi subjekty dodavatelského řetězce a při podpoře osvědčených postupů a transparentnosti trhu.
(133)
Stávající pravidla týkající se vymezení a uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací by proto měla být harmonizována, zefektivněna a rozšířena, aby se stanovilo možné uznávání na žádost podle předpisů stanovených v souladu s tímto nařízením pro některá odvětví. Kritéria uznávání a stanovy organizací producentů by měly zejména zajistit, aby tyto subjekty byly vytvářeny z podnětu producentů a řízeny v souladu s pravidly umožňujícími členům organizace producentů demokratickou kontrolu jejich organizace a jejích rozhodnutí.
(134)
Stávající ustanovení v různých odvětvích, která posilují činnost organizací producentů, jejich sdružení a mezioborových organizací tak, že dovolují členským státům za určitých podmínek rozšířit některá pravidla těchto organizací na nečlenské hospodářské subjekty, se ukázala jako účinná a měla by být harmonizována, zefektivněna a rozšířena na všechna odvětví.
(135)
Měla by být stanovena možnost přijímat některá opatření usnadňující přizpůsobení nabídky požadavkům trhu, což může přispět ke stabilizaci trhů a k zajištění přiměřené životní úrovně dotčeného zemědělského obyvatelstva.
(136)
S cílem podpořit činnost organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací, která by usnadnila přizpůsobení nabídky požadavkům trhu, s výjimkou činností týkajících se stažení produktů z trhu, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o opatření na zlepšení jakosti, na podporu lepší organizace produkce, zpracování a uvádění na trh, zjednodušení zjišťování vývoje tržních cen a opatření umožňující vypracovávat krátkodobé a dlouhodobé prognózy na základě používaných výrobních prostředků.
(137)
V zájmu lepšího fungování trhu s vínem by mělo být členským státům umožněno provádět rozhodnutí přijatá mezioborovými organizacemi. Do oblasti působnosti těchto rozhodnutí by však neměly spadat postupy, které by mohly narušit hospodářskou soutěž.
(138)
Přestože se na použití formalizovaných písemných smluv v odvětví mléka vztahují samostatná ustanovení, použití těchto smluv by mohlo rovněž pomoci posílit odpovědnost hospodářských subjektů v jiných odvětvích a zvýšit jejich povědomí o nutnosti lépe reagovat na tržní signály, zlepšit přenos cen a přizpůsobit nabídku poptávce, a zároveň přispět k zamezení určitým nekalým obchodním praktikám. Při absenci právních předpisů Unie pro takovéto smlouvy se mohou členské státy v rámci vnitrostátního smluvního práva rozhodnout, že stanoví povinnost uzavírat tyto smlouvy, pokud při tom bude dodržováno právo Unie, a zejména, pokud bude respektováno řádné fungování vnitřního trhu a společné organizace trhů.
(139)
S cílem zajistit realistický rozvoj výroby, a tím přiměřenou životní úroveň producentů v odvětví hovězího a telecího masa a odvětví olivového oleje, jakož i producentů některých plodin na orné půdě, by se měla posílit jejich pozice při vyjednávání s hospodářskými subjekty v navazujících odvětvích, přičemž výsledkem by mělo být spravedlivější rozdělování přidané hodnoty v dodavatelském řetězci. S cílem dosáhnout těchto cílů SZP by uznané organizace producentů měly mít možnost vyjednat, s výhradou množstevních omezení, podmínky smluv o dodání, včetně cen, pro produkci některých či všech svých členů, pokud tyto organizace sledují jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů svých členů na trh a optimalizace produkčních nákladů, a pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tohoto cíle lze dosáhnout, pokud daná organizace producentů provádí určité konkrétní činnosti a pokud jsou tyto činnosti důležité z hlediska objemu dotčené produkce a z hlediska produkčních nákladů a uvádění produktu na trh.
(140)
S cílem zajistit přidanou hodnotu a zachovat jakost zejména v případě sušené šunky, na níž se vztahuje chráněné označení původu či chráněné zeměpisné označení, by členské státy měly mít možnost, aby za přísných podmínek uplatňovaly pravidla pro regulaci nabídky této sušené šunky, za předpokladu, že tato pravidla podporuje velká většina jejích producentů a případně chovatelů prasat v zeměpisné oblasti spojované s touto šunkou.
(141)
Povinnost evidence všech smluv o dodávkách chmele vypěstovaného v Unii je zatěžujícím opatřením a měla by být zrušena.
(142)
Aby se zajistilo, že cíle a úkoly organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací budou jasně vymezeny, a přispějí tak k efektivitě jejich činností bez nepřiměřené administrativní zátěže a bez porušení zásady svobody sdružování, zejména vůči těm, kdo nejsou členy těchto organizací, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se:
konkrétních cílů, které tyto organizace a sdružení mohou, musí nebo nesmějí sledovat a které by případně měly být doplněny k cílům stanoveným v tomto nařízení; pravidel těchto organizací a sdružení, stanov organizací jiných než organizací producentů, konkrétních podmínek týkajících se stanov organizací producentů v některých odvětvích, včetně výjimek, struktury, doby členství, velikosti, demokratické odpovědnosti a činností těchto organizací a sdružení, jakož i účinků vyplývajících ze sloučení; podmínek pro uznání, odebrání a pozastavení uznání, účinků vyplývající z uznání, odebrání a pozastavení uznání i požadavky na přijetí nápravných opatření v případě nedodržení kritérií uznání;
nadnárodních organizací a sdružení a pravidel souvisejících s poskytováním správní pomoci v případě nadnárodní spolupráce; odvětví podléhajících povolení členských států, na něž se vztahuje externí zajišťování činností, a podmínek externího zajišťování činností a povahy činností, které lze zadávat externím subjektům, a poskytování technických prostředků organizacemi nebo sdruženími; základu pro výpočet minimálního objemu nebo hodnoty tržní produkce organizací a sdružení; pravidel pro výpočet objemu syrového mléka, na který se vztahují jednání organizace producentů, přijetí členů, kteří v případě organizací producentů nejsou producenty nebo v případě sdružení organizací producentů nejsou organizacemi producentů;
rozšíření působnosti některých pravidel organizací na nečleny a povinné placení příspěvků ze strany nečlenů, včetně používání a přidělení těchto plateb příslušnými organizacemi a seznamu přísnějších pravidel produkce, jejichž působnost může být rozšířena, dalších požadavků, pokud jde o reprezentativnost, dotčené hospodářské oblasti, včetně přezkumu jejich definice Komisí, minimální období, během kterého by pravidla měla platit před rozšířením jejich působnosti, osob nebo organizací, na něž se pravidla nebo příspěvky mohou vztahovat, a okolností, za nichž Komise může požadovat, aby rozšíření působnosti pravidel nebo povinné příspěvky byly zamítnuty nebo odebrány.
(143)
Sledování obchodních toků je především záležitostí řízení, a proto je třeba postupovat pružně. Mělo by být přijato rozhodnutí o zavedení licenční povinnosti s přihlédnutím k potřebě licencí, potřebě řízení dotčených trhů, a zejména k potřebě sledování dovozu nebo vývozu daných produktů.
(144)
S cílem zohlednit mezinárodní závazky Unie a platné normy Unie v sociální oblasti, v oblasti životního prostředí a v oblasti životních podmínek zvířat, potřebu sledovat rozvoj obchodu, vývoj na trhu a vývoj dovozu a vývozu, potřebu řádného řízení trhu a potřebu snížit administrativní zátěž by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o seznam produktů, které podléhají povinnosti předložit dovozní nebo vývozní licenci, a případy a situace, kdy se předložení dovozní nebo vývozní licence nevyžaduje.
(145)
S cílem stanovit další prvky režimu licencí by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se: práv a povinností vyplývajících z licence, jejích právních účinků a případů, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet nebo vyvážet množství uvedené v licenci, nebo kdy má být uveden původ, v případě požadavku, aby vydání dovozní licence nebo propuštění do volného oběhu podléhalo povinnosti předložit doklad vydaný třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů; převodu licence nebo omezení této převoditelnosti; dalších podmínek pro dovozní licence v případě konopí a zásady správní pomoci mezi členskými státy, aby se zamezilo podvodům a nesrovnalostem nebo aby se tyto případy vyřešily; a případů a situací, kdy se vyžaduje nebo nevyžaduje složení jistoty jako záruky, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence.
(146)
Podstatné prvky cel použitelných na zemědělské produkty, které odrážejí dohody WTO a dvoustranné dohody, jsou stanoveny ve společném celním sazebníku. Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat opatření pro podrobný výpočet dovozních cel na základě těchto podstatných prvků.
(147)
U některých produktů by měl být zachován režim vstupní ceny. Aby se zajistila účinnost uvedeného režimu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o kontrolu věrohodnosti ceny zásilky uvedené v prohlášení pomocí paušální dovozní hodnoty a stanovení podmínek, za nichž je vyžadováno složení jistoty.
(148)
Za účelem vyloučení nebo napravení negativních účinků, které by mohl mít dovoz určitých zemědělských produktů na trh Unie, by měl dovoz takových produktů za určitých podmínek podléhat dodatečnému clu.
(149)
Za určitých podmínek je vhodné otevírat a spravovat dovozní celní kvóty vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU nebo z jiných aktů Unie. Pro dovozní celní kvóty by přijatá metoda správy měla přikládat náležitý význam požadavkům na zásobování stávajícího a nově vznikajícího produkčního, zpracovatelského a spotřebitelského trhu Unie z hlediska konkurenceschopnosti, jistoty a plynulosti dodávek a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu.
(150)
Za účelem plnění závazků obsažených v dohodách uzavřených během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání týkajících se celních kvót na dovoz 2 000 000 tun kukuřice a 300 000 tun čiroku do Španělska a celních kvót na dovoz 500 000 tun kukuřice do Portugalska by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o definování ustanovení nezbytných pro dovoz v rámci celních kvót, jakož i případně veřejné skladování množství dovážených platebními agenturami dotyčných členských států.
(151)
S cílem zajistit rovný přístup k dostupným množstvím a rovné zacházení s hospodářskými subjekty v rámci celní kvóty by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o: stanovení podmínek a požadavků na způsobilost, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty; stanovení pravidel týkajících se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení převodu v rámci správy celní kvóty; podmínění účasti na celní kvótě složením jistoty; a případné umožnění veškerých zvláštních vlastností, požadavků nebo omezení vztahujících se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě nebo jiném příslušném aktu.
(152)
Zemědělské produkty mohou být v některých případech předmětem zvláštního zacházení při dovozu do třetích zemí, pokud odpovídají určitým specifikacím nebo cenovým podmínkám. K zajištění správného uplatňování tohoto režimu je nezbytná správní spolupráce mezi orgány ve třetí zemi dovozu a orgány v Unii. Za tímto účelem by měly být produkty vybaveny potvrzením vystaveným v Unii.
(153)
S cílem zajistit, aby vyvážené produkty mohly být při dovozu do třetí země předmětem zvláštního zacházení při dodržení určitých podmínek v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení požadavku, aby příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavily doklad potvrzující, že dané podmínky jsou splněny.
(154)
Aby nedovolené pěstování konopí nenarušilo trh s konopím pěstovaným na vlákno, mělo by toto nařízení stanovit kontrolu dovozu konopí a semen konopí, která zaručí, že tyto příslušné produkty poskytují určité záruky, pokud jde o obsah tetrahydrokanabinolu. Mimo to by dovoz semen konopí, která nejsou určena k výsevu, měl i nadále podléhat systému kontrol, který stanoví schvalování dotčených dovozců.
(155)
Pokud jde o produkty v odvětví chmele, uplatňuje se v celé Unii politika jakosti. V případě dovážených produktů by měla být do tohoto nařízení začleněna ustanovení zajišťující, aby byly dováženy pouze produkty splňující rovnocenné minimální znaky jakosti. S cílem minimalizovat administrativní zátěž by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o případy, ve kterých by se neměly uplatňovat povinnosti týkající se osvědčení o rovnocennosti a označování obalů.
(156)
Unie uzavřela několik ujednání se třetími zeměmi o preferenčním přístupu na trh, která těmto zemím umožňují vyvážet do Unie za příznivých podmínek třtinový cukr. Je třeba po určitou dobu zachovat související ustanovení týkající se vyhodnocení potřeby cukrovarů v souvislosti s cukrem určeným k rafinaci a za určitých podmínek vyhrazení dovozních licencí pro specializovaná zařízení, která využívají značná množství dováženého surového třtinového cukru a která jsou považována za cukrovary Unie zabývající se výhradně rafinací. S cílem zajistit, aby dovezený cukr určený k rafinaci byl rafinován v souladu s těmito požadavky, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o používání pojmů týkajících se fungování dovozních ujednání, podmínky a kritéria způsobilosti, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost o dovozní licenci, včetně složení jistoty, a pravidla pro ukládání správních sankcí.
(157)
Celní režim umožňuje obejít se bez jakýchkoliv dalších ochranných opatření na vnějších hranicích Unie. Vnitřní trh a celní režim by se však za mimořádných okolností mohly ukázat jako nedostatečné. V takových případech by Unie měla být schopna neprodleně přijmout veškerá nezbytná opatření, aby trh Unie nebyl ponechán bez ochrany proti narušením, která by mohla vzniknout. Tato opatření by měla být v souladu s mezinárodními závazky Unie.
(158)
Je tedy vhodné umožnit, aby v případě, že v důsledku dané úpravy dojde k narušení trhu Unie nebo existuje možnost, že k němu dojde, bylo používání režimů aktivního a pasivního zušlechťovacího styku pozastaveno.
(159)
Náhrady na vývoz do třetích zemí, které jsou založeny na rozdílu mezi cenami uvnitř Unie a cenami na světovém trhu a které nepřekročí míru stanovenou závazky v rámci WTO, by měly být zachovány jako opatření, které se může týkat určitých produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud na vnitřním trhu nastanou takové podmínky, jako jsou podmínky stanovené pro výjimečná opatření. Subvencovaný vývoz by měl podléhat omezením, pokud jde o hodnotu a množství, a aniž je dotčeno použití výjimečných opatření, dostupná náhrada by měla být nulová.
(160)
Při stanovování vývozních náhrad na základě sledování plateb podle předpisů vztahujících se k Evropskému zemědělskému záručnímu fondu by mělo být zajištěno dodržování omezení týkajících se hodnoty. Sledování by mělo být usnadněno povinným předběžným stanovením vývozních náhrad a v případě rozlišených náhrad možností změnit stanovené místo určení v rámci jedné zeměpisné oblasti, na kterou se vztahuje jednotná sazba vývozní náhrady. V případě změny místa určení by měla být vyplacena vývozní náhrada použitelná pro skutečné místo určení, a to až do maximální výše částky použitelné pro předem stanovené místo určení.
(161)
Dodržování množstevních omezení by mělo být zajištěno spolehlivým a účinným systémem sledování. Za tímto účelem je třeba podmínit poskytnutí vývozních náhrad předložením vývozní licence. Vývozní náhrady v rámci omezení, která jsou k dispozici, by měly být poskytovány podle konkrétní situace jednotlivých produktů. Výjimky z tohoto pravidla by měly být povoleny pouze u zpracovaných výrobků, které nejsou uvedeny v příloze I Smluv a na které se nevztahují omezení z hlediska objemu. Je třeba stanovit odchylku od požadavku přísného dodržování pravidel pro správu, pokud při vývozu, v jehož případě jsou uplatňovány vývozní náhrady, pravděpodobně nedojde k překročení stanoveného množství.
(162)
V případě vývozu živého skotu by vývozní náhrady měly být poskytovány a propláceny pouze tehdy, pokud jsou dodržována ustanovení právních předpisů Unie upravující dobré životní podmínky zvířat, zejména ta, která se týkají ochrany zvířat během přepravy.
(163)
Aby se zajistilo řádné fungování režimu vývozních náhrad, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavek složení jistoty jako záruku splnění povinností hospodářských subjektů.
(114)
Aby se minimalizovala administrativní zátěž hospodářských subjektů a příslušných orgánů, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o akty, kterými se stanoví prahové hodnoty, pod nimiž se nemusí vyžadovat vydání nebo předložení vývozní licence, stanoví místa určení nebo činnosti, u kterých může být odůvodněna výjimka z povinnosti předložit vývozní licenci, a povoluje v odůvodněných situacích dodatečné udělení vývozní licence.
(165)
S cílem řešit praktické situace, které odůvodňují plnou či částečnou způsobilost pro vývozní náhrady, a pomoci hospodářským subjektům překlenout období mezi podáním žádosti o vývozní náhradu a konečnou platbou vývozní náhrady by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se: jiného termínu náhrady; záloh na vývozní náhrady, včetně podmínek pro složení a uvolnění jistoty; dalších důkazů v případě existujících pochybností o skutečném místě určení produktů a možnosti zpětného dovozu na celní území Unie; míst určení považovaných za vývoz z Unie a zahrnutí míst určení v rámci celního území Unie způsobilých pro vývozní náhrady.
(166)
Aby se zajistila rovnost přístupu vývozců produktů uvedených v příloze I Smluv a výrobků z nich zpracovaných k vývozním náhradám, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o uplatnění některých pravidel pro zemědělské produkty na produkty vyvážené ve formě zpracovaného zboží.
(167)
Aby se zajistilo, že produkty, na něž jsou poskytovány vývozní náhrady, se vyvážejí z celního území Unie a aby se zabránilo jejich návratu na toto území a minimalizovala se administrativní zátěž hospodářských subjektů při zajišťování a předkládání důkazu, že produkty s náhradou dosáhly země určení způsobilé pro rozlišené náhrady, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o pravidla týkající se: lhůty, do které musí být výstup z celního území Unie ukončen, včetně lhůty pro dočasný opětovný vstup; zpracování, kterému mohou být produkty s vývozní náhradou během tohoto období podrobeny; důkazu o dosažení místa určení za účelem způsobilosti pro rozlišené náhrady; prahových hodnot pro náhrady a podmínek, za kterých mohou být vývozci od tohoto důkazu osvobozeni; a podmínek pro schválení důkazu, poskytnutého nezávislými třetími stranami, o dosažení místa určení, pokud se uplatňují rozlišené náhrady.
(168)
S cílem motivovat vývozce k zajišťování dobrých životních podmínek zvířat a s cílem umožnit příslušným orgánům ověření správného vydávání vývozních náhrad v případech, kdy je to podmíněno dodržováním požadavků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o požadavky týkající se dobrých životních podmínek zvířat mimo celní území Unie, včetně využití nezávislých třetích stran.
(169)
Aby se zohlednily zvláštní vlastnosti různých odvětví, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o zvláštní požadavky a podmínky pro hospodářské subjekty a pro produkty způsobilé pro vývozní náhradu, a stanovení koeficientů pro účely výpočtu vývozních náhrad, přičemž se zohlední proces zrání některých lihovin získaných z obilovin.
(170)
Minimální vývozní ceny květinových cibulí již nejsou užitečné a měly by být zrušeny.
(171)
Podle článku 42 Smlouvy o fungování EU se její ustanovení týkající se hospodářské soutěže vztahují na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty pouze v rozsahu vymezeném právními předpisy Unie podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a postupem v něm stanoveným.
(172)
S ohledem na zvláštní vlastnosti odvětví zemědělství a jeho závislost na řádném fungování celého potravinového řetězce, včetně účinného uplatňování pravidel hospodářské soutěže ve všech souvisejících odvětvích v rámci celého potravinového řetězce, který může být vysoce koncentrovaný, je třeba věnovat zvláštní pozornost uplatňování pravidel hospodářské soutěže uvedených v článku 42 Smlouvy o fungování EU. Z tohoto důvodu je zapotřebí úzká spolupráce mezi Komisí a orgány členských států pro ochranu hospodářské soutěže. Jedním z vhodných nástrojů poskytujících poradenství dotčeným podnikům a dalším zúčastněným stranám jsou případně i pokyny přijaté Komisí.
(173)
Mělo by proto být stanoveno, že pravidla hospodářské soutěže týkající se dohod, rozhodnutí a jednání uvedených v článku 101 Smlouvy o fungování EU a zneužívání dominantního postavení se vztahují na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty, pokud jejich použití neohrožuje plnění cílů SZP.
(174)
V případě organizací zemědělců nebo producentů nebo jejich sdružení, jejichž cílem je společná produkce zemědělských produktů nebo jejich uvádění na trh nebo využívání společných zařízení, by měl být povolen zvláštní přístup, pokud tato společná činnost nebrání hospodářské soutěži ani neohrožuje dosahování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
(175)
Aniž je dotčena regulace nabídky některých produktů, jako je sýr a šunka, které užívají chráněné označení původu či chráněné zeměpisné označení, nebo víno, na které se vztahuje specifický soubor pravidel, je třeba zaujmout zvláštní přístup, pokud jde o některé činnosti mezioborových organizací pod podmínkou, že tyto činnosti nevedou k rozdělení trhů, neovlivňují řádné fungování společné organizace trhů, nenarušují ani nevylučují hospodářskou soutěž, nezahrnují stanovování cen či kvót ani nevedou k diskriminaci.
(176)
Poskytováním vnitrostátní podpory by bylo ohroženo řádné fungování vnitřního trhu. Ustanovení Smlouvy o fungování EU o státní podpoře by se proto obecně měla vztahovat na zemědělské produkty. I přesto by za určitých podmínek by měly být povoleny výjimky. Pokud však takové výjimky existují, je třeba, aby Komise mohla vypracovat seznam stávajících, nových nebo navrhovaných vnitrostátních podpor, podávat členským státům náležité připomínky a navrhovat jim vhodná řešení.
(177)
Předpisy o prémiích za klučení a některá opatření programů na podporu odvětví vína by samy o sobě neměly vylučovat vnitrostátní platby pro tytéž účely.
(178)
Finsko a Švédsko by vzhledem ke zvláštním hospodářským podmínkám chovu sobů, výroby výrobků z nich a uvádění sobů a výrobků z nich na trh měly i nadále v tomto směru poskytovat vnitrostátní platby.
(179)
Vedle všeobecných účinků reformy v odvětví cukru působí ve Finsku nepříznivě na odvětví cukrové řepy i zvláštní geografické a klimatické podmínky. Tento členský stát by proto měl být oprávněn k trvalému poskytování vnitrostátních plateb svým pěstitelům cukrové řepy.
(180)
Členské státy by měly mít možnost poskytovat vnitrostátní platby na spolufinancování opatření v odvětví včelařství stanovených podle tohoto nařízení, jakož i na ochranu včelínů znevýhodněných strukturálními nebo přírodními podmínkami nebo v rámci programů hospodářského rozvoje, s výjimkou vnitrostátních plateb, které jsou přidělovány na produkci nebo obchod.
(181)
Členské státy účastnící se režimů zaměřených na zlepšení přístupu dětí k potravinám by měly mít kromě podpory Unie možnost poskytovat vnitrostátní podporu na dodávky produktů a některé související náklady.
(182)
Za účelem řešení odůvodněných případů nouze i po ukončení přechodného období by členské státy měly mít možnost poskytovat vnitrostátní platby pro nouzovou destilaci v rámci celkového rozpočtového omezení představujícího 15 % dané částky příslušného ročního rozpočtu členského státu pro vnitrostátní program podpory. Tyto vnitrostátní platby by měly být před poskytnutím oznámeny Komisi a schváleny.
(183)
Členské státy by měly mít možnost pokračovat v poskytování vnitrostátních plateb pro skořápkové ovoce, jak je v současné době stanoveno v článku 120 nařízení (ES) č. 73/2009, aby zmírnily účinky oddělení podpory bývalého režimu podpory Unie pro skořápkové ovoce. V zájmu jasnosti a vzhledem k tomu, že uvedené nařízení má být zrušeno, by tyto vnitrostátní platby měly být stanoveny v tomto nařízení.
(184)
Měla by být stanovena zvláštní intervenční opatření, aby bylo možné účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu. Měla by být vymezena oblast působnosti těchto opatření.
(185)
S cílem účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu v důsledku výrazného zvýšení nebo snížení cen na vnitřních nebo vnějších trzích nebo jiných událostí a okolností, které závažně narušují nebo by mohly narušit trh, pokud je pravděpodobné, že tato situace nebo její dopady na trh budou přetrvávat nebo se zhoršovat, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o opatření nezbytná pro řešení této situace na trhu, při současném dodržení veškerých závazků vyplývajících z mezinárodních dohod a za předpokladu, že jakákoli jiná opatření dostupná podle tohoto nařízení se ukáží jako nedostatečná, včetně opatření na rozšíření nebo změnu oblasti působnosti, doby trvání nebo jiných aspektů dalších opatření stanovených v tomto nařízení nebo na stanovení vývozních náhrad nebo celkové či částečné pozastavení dovozních cel vztahující se i na určitá množství nebo období, a to podle potřeby.
(186)
Omezení volného oběhu vyplývající z uplatňování opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat, by mohlo působit těžkosti na trhu v jednom nebo více členských státech. Zkušenosti ukazují, že vážná narušení trhu, jako je významný pokles spotřeby nebo cen, lze přičíst ztrátě důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti nebo zdraví zvířat nebo rostlin. Na základě zkušeností by opatření, která lze přičítat ztrátě důvěry spotřebitelů, měla být rozšířena na rostlinné produkty.
(187)
Výjimečná opatření na podporu trhu u hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec a drůbežího masa by měla přímo souviset se zdravotními a veterinárními opatřeními přijatými v rámci boje proti šíření nákaz. Tato opatření by měla být přijímána na žádost členských států, aby nedocházelo k vážnému narušení trhů.
(188)
S cílem účinně reagovat na mimořádné okolnosti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o rozšíření seznamu produktů uvedeného v tomto nařízení, v jejichž případě lze přijmout výjimečná podpůrná opatření.
(189)
Komise by měla být oprávněna přijímat v naléhavých případech opatření nezbytná k řešení konkrétních obtíží.
(190)
Účinná a účelná reakce na hrozby narušení trhu může být obzvláště důležitá pro odvětví mléka. Specifické problémy mohou pro toto odvětví nastat rovněž v případě naléhavé situace. Je proto nezbytné zdůraznit, že pokud Komise přijme v případě narušení trhu, včetně nerovnováhy na trhu, výše uvedená opatření nebo v případě naléhavé situace opatření nezbytná pro řešení specifických problémů, mohou být tyto kroky určeny zejména pro odvětví mléka.
(191)
S cílem reagovat na období, která se vyznačují závažnou nerovnováhou na trhu, by soukromé hospodářské subjekty mohly v zájmu stabilizace dotčených odvětví přijmout jako výjimečná opatření zvláštní kategorie společných opatření s výhradou přesně stanovených záruk, omezení a podmínek. Pokud by tato opatření mohla spadat do oblasti působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, měla by mít Komise možnost stanovit časově omezenou odchylku. Tato opatření by však měla doplňovat činnost Unie v rámci veřejné intervence a soukromého skladování nebo výjimečných opatření stanovených v tomto nařízení a neměla by narušovat fungování vnitřního trhu.
(192)
Mělo by být možné od podniků, členských států nebo třetích zemí vyžadovat, aby předložily oznámení pro účely uplatňování tohoto nařízení, sledování, analýzy a řízení trhu se zemědělskými produkty, zajištění transparentnosti trhu a řádného fungování opatření SZP, kontroly, inspekce, sledování, hodnocení a provádění auditu opatření SZP a plnění požadavků stanovených v mezinárodních dohodách, včetně oznamovacích povinností v rámci těchto dohod. S cílem zajistit harmonizovaný, efektivnější a jednodušší přístup by Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat veškerá nezbytná opatření týkající se oznámení. Měla by přitom zohlednit potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů.
(193)
S cílem zajistit integritu informačních systémů a zaručit pravost a čitelnost dokumentů a souvisejících předávaných údajů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o povahu a druh oznamovaných informací, kategorie zpracovávaných údajů a maximální dobu uchovávání těchto údajů, účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění nebo předání třetím zemím, přístupová práva ke zpřístupněným informacím nebo informačním systémům a podmínky zveřejnění informací.
(194)
Použije se právo Unie o ochraně osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11).
(195)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován a dne 14. prosince 2011 vydal stanovisko (12).
(196)
Přesun finančních prostředků z rezervy pro krize v odvětví zemědělství by se měl uskutečnit za podmínek a postupem podle článku 24 nařízení (EU) č. 1306/2013 a podle bodu 22 interinstitucionální 17. prosince 2013 dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (13) a mělo by být jasně uvedeno, že toto nařízení je příslušný základní akt.
(197)
V zájmu zajištění plynulého přechodu od ujednání stanovených v nařízení (ES) č. 1234/2007 k ujednáním stanoveným v tomto nařízení by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat určité akty, pokud jde o stanovení nezbytných opatření, zejména opatření nezbytných pro ochranu nabytých práv a legitimních očekávání podniků.
(198)
Použití postupu pro naléhavé případy při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení by mělo být vyhrazeno pro výjimečné případy, v nichž to vyžadují naléhavé závažné důvody, aby bylo možné účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu, nebo v případech, kdy k narušení trhu dojde. Použití postupu pro naléhavé případy by mělo být odůvodněné a případy, ve kterých by se postup pro naléhavé případy měl použít, by měly být upřesněny.
(199)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (14).
(200)
Při přijímání aktů, kterými se provádí toto nařízení, by se měl použít přezkumný postup, vzhledem k tomu, že se tyto akty vztahují na SZP, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 2 písm. b) bodě ii) nařízení (EU) č. 182/2011. Při přijímání aktů, kterými se provádí toto nařízení a které se vztahují na hospodářskou soutěž, by se však měl použít poradní postup, vzhledem k tomu, že se poradní postup používá obecně při přijímání prováděcích aktů v oblasti hospodářské soutěže.
(201)
Komise by měla přijmout prováděcí akty s okamžitou použitelností, které se týkají přijímání, změny nebo zrušení ochranných opatření Unie, pozastavení režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního či pasivního zušlechťovacího styku, je-li to nutné z důvodu okamžité reakce na situaci na trhu, a řešení konkrétních problémů v naléhavé situaci, kterou je nutné okamžitě řešit, pokud to v řádně odůvodněných případech vyžadují naléhavé závažné důvody.
(202)
Pokud jde o některá opatření podle tohoto nařízení, která vyžadují rychlý zásah nebo která sestávají pouze z použití obecných ustanovení na konkrétní situace bez volného uvážení, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty bez uplatnění nařízení (EU) č. 182/2011.
(203)
Komisi by dále měla být svěřena pravomoc provádět některé správní nebo řídicí úkoly, které nezahrnují přijímání aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů.
(204)
Toto nařízení by mělo stanovit některá zvláštní pravidla týkající se Chorvatska v souladu s aktem o přistoupení Chorvatska (15).
(205)
V přiměřené době po vstupu tohoto nařízení v platnost skončí podle nařízení (ES) č. 1234/2007 platnost několika opatření pro jednotlivá odvětví. Po zrušení nařízení (ES) č. 1234/2007 by měla příslušná ustanovení nadále platit až do skončení dotčených režimů.
(206)
Nařízení Rady (EHS) č. 922/72 (16) o podpoře pro chov bource morušového pro chovatelský rok 1972/1973 je již zastaralé; nařízení (EHS) č. 239/79 o postupech při přizpůsobování nomenklatury společného celního sazebníku se nahrazuje tímto nařízením; nařízení Rady (ES) č. 1601/96 (17) o podpoře pro producenty chmele pro sklizeň v roce 1995 je přechodným opatřením, které je nyní svou povahou již zastaralé. Nařízení Rady (ES) č. 1037/2001 (18), kterým se povoluje nabízení nebo dodávání některých dovážených vín, bylo nahrazeno ustanoveními Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o obchodu s vínem přijaté rozhodnutím Rady 2006/232/ES (19), a je tedy zastaralé. V zájmu jasnosti a právní jistoty by uvedená nařízení měla být zrušena.
(207)
Určitá pravidla v odvětví mléka a mléčných výrobků, zejména pravidla týkající se smluvních vztahů a jednání, regulaci nabídky sýrů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, výkazy prvních kupujících, organizace producentů, sdružení organizací producentů a mezioborové organizace, vstoupila v platnost v nedávné době a zůstávají za současných hospodářských podmínek na trhu s mlékem a mléčnými výrobky a dané struktury dodavatelského řetězce odůvodněná. Měla by se proto v tomto odvětví uplatňovat po dostatečně dlouhou dobu (a to před zrušením kvót na mléko a po něm), aby mohla dosáhnout plného účinku. Tato pravidla by však měla být dočasná a měla by podléhat přezkumu. Komise by měla přijmout zprávy o vývoji trhu s mlékem, které by měly obsahovat zejména možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné výrobě, přičemž první mají být předloženy do 30. června 2014 a druhé do 31. prosince 2018,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty, kterými se rozumí všechny produkty uvedené v příloze I Smluv s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury, jak jsou vymezeny v právních aktech Unie o společné organizaci trhů s produkty rybolovu a akvakultury.
2. Zemědělské produkty vymezené v odstavci 1 jsou rozděleny do těchto odvětví podle příslušných částí přílohy I:
a)
obiloviny, část I;
b)
rýže, část II;
c)
cukr, část III;
d)
sušené krmivo, část IV;
e)
osiva, část V;
f)
chmel, část VI;
g)
olivový olej a stolní olivy, část VII;
h)
len a konopí, část VIII
i)
ovoce a zelenina, část IX;
j)
výrobky z ovoce a zeleniny, část X;
k)
banány, část XI;
l)
víno, část XII;
m)
živé dřeviny a jiné rostliny, cibule, kořeny a podobné, řezané květiny a okrasná zeleň, část XIII;
n)
tabák, část XIV;
o)
hovězí a telecí maso, část XV;
p)
mléko a mléčné výrobky, část XVI;
q)
vepřové maso, část XVII;
r)
skopové a kozí maso, část XVIII;
s)
vejce, část XIX;
t)
drůbeží maso, část XX;
u)
ethylalkohol zemědělského původu, část XXI;
v)
produkty včelařství, část XXII;
w)
bourec morušový, část XXIII;
x)
ostatní produkty, část XXIV.
Článek 2
Obecná ustanovení o společné zemědělské politice (SZP)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 a předpisy přijaté podle uvedeného nařízení platí ve vztahu k opatřením stanoveným v tomto nařízení.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice týkající se některých odvětví uvedené v příloze II.
2. Definice uvedené v příloze II části II oddílu B se pro cukr použijí pouze do konce hospodářského roku 2016/2017.
3. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v nařízení (EU) č. 1306/2013, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (20) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (21), pokud v tomto nařízení není uvedeno jinak.
4. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví rýže je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými se mění definice týkající se odvětví rýže uvedené v příloze II části I v rozsahu nezbytném k aktualizaci definic s ohledem na vývoj trhu.
5. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„méně rozvinutými regiony“ regiony podle definice v čl. 90 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (22).
b)
„nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní katastrofě“ povětrnostní podmínky jako mráz, krupobití, led, déšť nebo sucho, které zničí více než 30 % průměrné roční produkce daného zemědělce v předcházejícím tříletém období nebo tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího pětiletého období s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty.
Článek 4
Přizpůsobení nomenklatuře společného celního sazebníku používané pro zemědělské produkty
Je-li to nutné za účelem zohlednění změn kombinované nomenklatury, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, jimiž se popis produktů a odkazy v tomto nařízení přizpůsobují číslům nebo položkám kombinované nomenklatury.
Článek 5
Přepočítací koeficienty pro rýži
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví přepočítací koeficienty pro rýži v různých fázích zpracování, náklady na zpracování a hodnotu vedlejších výrobků;
b)
přijme veškerá nezbytná opatření týkající se používání přepočítacích koeficientů pro rýži.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 6
Hospodářské roky
Stanoví se tyto hospodářské roky:
a)
od 1. ledna do 31. prosince daného roku pro odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny a pro odvětví banánů;
b)
od 1. dubna do 31. března následujícího roku pro odvětví sušeného krmiva a odvětví bource morušového:
c)
od 1. července do 30. června následujícího roku pro:
i)
odvětví obilovin,
ii)
odvětví osiv,
iii)
odvětví olivového oleje a stolních oliv,
iv)
odvětví lnu a konopí,
v)
odvětví mléka a mléčných výrobků;
d)
od 1. srpna do 31. července následujícího roku pro odvětví vína;
e)
od 1. září do 31. srpna následujícího roku pro odvětví rýže;
f)
od 1. října do 30. září následujícího roku pro odvětví cukru.
Článek 7
Referenční prahové hodnoty
1. Stanoví se tyto referenční prahové hodnoty:
a)
pokud jde o odvětví obilovin, 101,31 EUR za tunu, vztaženo na stádium velkoobchodního prodeje u zboží dodaného do skladu před vyložením;
b)
pokud jde o neloupanou rýži, 150 EUR za tunu za standardní jakost vymezenou v příloze III části A, vztaženo na stádium velkoobchodního prodeje u zboží dodaného do skladu před vyložením;
c)
pokud jde o cukr standardní jakosti vymezené v příloze III části B, vztaženo na nebalený cukr při převzetí v závodě:
i)
pro bílý cukr: 404,4 EUR za tunu,
ii)
pro surový cukr: 335,2 EUR za tunu;
d)
pokud jde o odvětví hovězího a telecího masa, 2 224 EUR za tunu pro jatečně upravená těla skotu samčího pohlaví třídy zmasilosti /protučnělosti R3 podle klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla skotu ve věku osm měsíců nebo více podle přílohy IV části A;
e)
pokud jde o odvětví mléka a mléčných výrobků:
i)
246,39 EUR za 100 kg pro máslo,
ii)
169,80 EUR za 100 kg pro sušené odstředěné mléko;
f)
pokud jde o vepřové maso, 1 509,39 EUR za tunu pro jatečně upravená těla prasat standardní jakosti stanovené na základě hmotnosti a podílu libového masa podle klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla prasat podle přílohy IV části B takto:
i)
jatečně upravená těla o hmotnosti nejméně 60 kg, avšak menší než 120 kg: třída E,
ii)
jatečně upravená těla o hmotnosti od 120 do 180 kg: třída R;
g)
pokud jde o odvětví olivového oleje:
i)
1 779 EUR za tunu pro extra panenský olivový olej,
ii)
1 710 EUR za tunu pro panenský olivový olej;
iii)
1 524 EUR za tunu pro lampantový olivový olej s obsahem mastných kyselin 2. stupně, při odečtení 36,70 EUR na tunu z této částky za každý další stupeň kyselosti.
2. Komise referenční prahové hodnoty uvedené v odstavci 1 pravidelně přezkoumává s přihlédnutím k objektivním kritériím, zejména k vývoji produkce, nákladům na produkci (především na vstupy) a tržním trendům. Referenční prahové hodnoty se v případě potřeby aktualizují řádným legislativním postupem s ohledem na vývoj produkce a trhů.
ČÁST II
VNITŘNÍ TRH
HLAVA I
TRŽNÍ INTERVENCE
KAPITOLA I
Veřejná intervence a podpora soukromého skladování
Oddíl 1
Obecná ustanovení o veřejné intervenci a podpoře soukromého skladování
Článek 8
Oblast působnosti
Tato kapitola stanoví pravidla pro tržní intervenci týkající se:
a)
veřejné intervence, kdy jsou produkty nakupovány a skladovány příslušnými orgány členských států až do jejich uvolnění, a
b)
poskytování podpory skladování produktů soukromými hospodářskými subjekty.
Článek 9
Původ způsobilých produktů
Produkty způsobilé pro nákup v rámci veřejné intervence nebo pro poskytování podpory soukromého skladování musí pocházet z Unie. Pokud produkty pocházejí z plodin, musí být navíc tyto plodiny sklizeny v Unii, a pokud jsou z mléka, mléko musí být vyprodukováno v Unii.
Článek 10
Klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla
Klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla se v souladu s přílohou IV částmi A a B jednotlivě použije v odvětví hovězího a telecího masa pro jatečně upravená těla skotu ve věku osmi měsíců nebo více a v odvětví vepřového masa v případě těl prasat, která nebyla použita k chovu.
V odvětví skopového a kozího masa mohou členské státy použít klasifikační stupnici Unie pro jatečně upravená těla ovcí v souladu s pravidly stanovenými v příloze IV části C.
Oddíl 2
Veřejná intervence
Článek 11
Produkty způsobilé pro veřejnou intervenci
Veřejná intervence se použije podle podmínek stanovených v tomto oddíle a podle veškerých dalších požadavků a podmínek, které může stanovit Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 19 a prováděcích aktů podle článku 20, na tyto produkty:
a)
pšenici obecnou, pšenici tvrdou, ječmen a kukuřici;
b)
neloupanou rýži;
c)
čerstvé nebo chlazené maso z odvětví hovězího a telecího masa kódů KN 0201 10 00 a 0201 20 20 až 0201 20 50;
d)
máslo vyrobené přímo a výhradně z pasterizované smetany získané přímo a výhradně z kravského mléka ve schváleném podniku Unie, s minimálním obsahem tuku 82 % hmotnostních a maximálním obsahem vody 16 % hmotnostních;
e)
sušené odstředěné mléko nejvyšší jakosti vyrobené z kravského mléka rozprašovacím sušením ve schváleném podniku Unie, s minimálním obsahem bílkovin 34,0 % hmotnostních v tukuprosté sušině.
Článek 12
Období veřejné intervence
Veřejná intervence se použije u:
a)
pšenice obecné, pšenice tvrdé, ječmene a kukuřice od 1. listopadu do 31. května;
b)
neloupané rýže od 1. dubna do 31. července;
c)
hovězího a telecího masa během celého roku;
d)
másla a sušeného odstředěného mléka od 1. března do 30. září.
Článek 13
Zahájení a ukončení veřejné intervence
1. Veřejná intervence během období uvedených v článku 11
a)
se zahajuje pro pšenici obecnou, máslo a sušené odstředěné mléko;
b)
může být zahájena Komisí prostřednictvím prováděcích aktů pro pšenici tvrdou, ječmen, kukuřici a neloupanou rýži (včetně konkrétních odrůd nebo druhů neloupané rýže), pokud to vyžaduje situace na trhu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2;
c)
může být zahájena pro odvětví hovězího a telecího masa Komisí prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3, pokud je během reprezentativního období stanoveného podle čl. 20 prvního pododstavce písm. a) průměrná tržní cena v některém členském státě nebo některém regionu členského státu, zjištěná na základě klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla skotu podle přílohy IV části A, nižší než 85 % referenční prahové hodnoty stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. d).
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými ukončí veřejnou intervenci pro odvětví hovězího a telecího masa, pokud po určité reprezentativní období stanovené podle čl. 20 prvního pododstavce písm. c) již nejsou splněny podmínky stanovené v odst. 1 písm. c) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
Článek 14
Nákup za pevně stanovenou cenu nebo prostřednictvím nabídkového řízení
Je-li veřejná intervence zahájena podle čl. 13 odst. 1, opatření týkající se stanovení nákupních cen u produktů uvedených v článku 11, jakož i případná opatření týkající se množstevních omezení v případě nákupu za pevně stanovenou cenu přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 15
Cena v rámci veřejné intervence
1. Cenou v rámci veřejné intervence se rozumí:
a)
cena, za kterou jsou produkty nakupovány v rámci veřejné intervence, je-li nákup prováděn za pevně stanovenou cenu, nebo
b)
maximální cena, za kterou mohou být produkty způsobilé pro veřejnou intervenci nakoupeny, je-li nákup prováděn prostřednictvím nabídkového řízení.
2. Opatření týkající se stanovení úrovně ceny v rámci veřejné intervence, včetně částek, o které se cena zvýší a sníží, přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 16
Obecné zásady týkající se nakládání s produkty z veřejné intervence
1. Nakládání s produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence probíhá tak, aby:
a)
nedocházelo k narušení trhu;
b)
byl zajištěn rovný přístup ke zboží a rovné zacházení s kupujícími a
c)
aby bylo v souladu se závazky vyplývajícími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. S produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence může být naloženo tak, že se dají k dispozici režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii podle příslušných právních aktů Unie. V takových případech je účetní hodnota těchto produktů na úrovni příslušné pevně stanovené ceny v rámci veřejné intervence uvedené v čl. 14 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Komise každoročně zveřejňuje podrobné informace o podmínkách, za nichž byly v předchozím roce prodány produkty nakoupené v rámci veřejné intervence.
Oddíl 3
Podpora soukromého skladování
Článek 17
Produkty způsobilé pro podporu
Podpora soukromého skladování se může podle podmínek stanovených v tomto oddíle a podle veškerých dalších požadavků a podmínek, které přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle čl. 18 odst. 1 nebo článku 19 a prováděcích aktů podle čl. 18 odst. 2 nebo článku 20, poskytovat na tyto produkty:
a)
bílý cukr;
b)
olivový olej;
c)
lněná vlákna;
d)
čerstvé nebo chlazené maso skotu ve věku osmi měsíců nebo více;
e)
máslo vyrobené ze smetany získané přímo a výhradně z kravského mléka;
f)
sýr;
g)
sušené odstředěné mléko vyrobené z kravského mléka;
h)
vepřové maso;
i)
skopové a kozí maso.
Písmeno f) prvního pododstavce se omezuje na sýry s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle nařízení (EU) č. 1151/2012, které jsou uskladněny nad rámec doby zrání stanovené pro tyto sýry ve specifikaci produktu uvedené v článku 7 daného nařízení nebo nad rámec doby zrání, jež přispívá ke zvýšení hodnoty dotyčného sýru.
Článek 18
Podmínky pro poskytování podpory
1. S cílem zajistit transparentnost trhu je v případě potřeby Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za kterých může rozhodnout o poskytnutí podpory soukromého skladování produktů uvedených v článku 17, a to s ohledem na:
a)
zjištěné průměrné tržní ceny v Unii, referenční prahové hodnoty a výrobní náklady dotčených produktů nebo
b)
potřebu včas reagovat na zvláště obtížnou situaci na trhu nebo hospodářský vývoj, které mají významný negativní dopad na marže v daném odvětví.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, které:
a)
poskytují podporu soukromého skladování produktů uvedených v článku 17, a to s ohledem na podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku;
b)
omezují poskytování podpory soukromého skladování.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
3. Opatření týkající se stanovení výše podpory soukromého skladování podle článku 17 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Oddíl 4
Společná ustanovení o veřejné intervenci a podpoře soukromého skladování
Článek 19
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit, aby produkty nakoupené v rámci veřejné intervence nebo produkty, na něž se vztahuje podpora soukromého skladování, byly vhodné pro dlouhodobé skladování a byly řádné a uspokojivé obchodní jakosti, a s cílem zohlednit zvláštní vlastnosti jednotlivých odvětví pro účely zajištění nákladově účinného fungování veřejné intervence a soukromého skladování je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví požadavky a podmínky, jež kromě požadavků stanovených tímto nařízením musí tyto produkty splňovat. Tyto požadavky a podmínky se zaměří na to, aby u nakoupených a skladovaných produktů zaručily:
a)
jejich jakost, pokud jde o jakostní parametry, jakostní třídy, jakostní stupně, kategorie, vlastnosti a stáří produktu;
b)
jejich způsobilost, pokud jde o množství a balení, včetně označování, uchovávání, předchozí smlouvy o skladování, schvalování podniků a stadium produktů, na něž se vztahuje cena v rámci veřejné intervence a podpora soukromého skladování.
2. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví obilovin a neloupané rýže je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví kritéria jakosti v souvislosti s nákupem i prodejem pšenice obecné, pšenice tvrdé, ječmene, kukuřice a neloupané rýže.
3. S cílem zajistit vhodnou skladovací kapacitu a účinnost systému veřejné intervence z hlediska nákladové efektivity, distribuce a přístupu pro hospodářské subjekty a s cílem zachovat jakost produktů nakoupených v rámci veřejné intervence pro jejich uvolnění na konci skladovacího období je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
požadavky, které musí splňovat sklady všech produktů, na něž se vztahuje veřejná intervence;
b)
pravidla pro skladování produktů v členském státě či mimo členský stát, který je odpovědný za tyto produkty a jejich úpravu s ohledem na cla a další částky, které se poskytují, nebo poplatky, které se vybírají v rámci SZP.
4. S cílem zajistit, aby podpora soukromého skladování měla požadovaný účinek na trh, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
pravidla a podmínky použitelné v případech, kdy je skladované množství nižší než smluvně stanovené množství;
b)
podmínky pro poskytování zálohy na tuto podporu;
c)
podmínky, za nichž lze rozhodnout, že produkty, na které se vztahují smlouvy o soukromém skladování, mohou být znovu uvedeny na trh nebo uvolněny.
5. S cílem zajistit řádné fungování systémů veřejné intervence a soukromého skladování je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
používání nabídkového řízení, které zaručuje rovný přístup ke zboží a rovné zacházení s hospodářskými subjekty;
b)
dodatečné podmínky, které musí hospodářské subjekty splnit s cílem usnadnit účinné řízení a kontrolu systému pro členské státy a hospodářské subjekty;
c)
požadavek, aby hospodářské subjekty složily jistotu, jež zaručí dodržení jejich povinností.
6. S cílem zohlednit technický vývoj a potřeby odvětví uvedených v článku 10, jakož i potřebu standardizovat obchodní úpravu různých produktů pro účely zlepšení transparentnosti trhu, zaznamenávání cen a uplatňování tržních intervenčních opatření je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které
a)
upraví a aktualizují ustanovení týkající se stupnice Unie pro klasifikaci, označování a obchodní úpravu jatečně upravených těl uvedená v příloze IV;
b)
stanoví dodatečná opatření týkající se klasifikace, prováděné rovněž kvalifikovanými klasifikátory, třídění (prováděné rovněž za pomoci technik automatizovaného třídění), identifikace, vážení a označování jatečně upravených těl a výpočtu průměrných cen Unie a koeficientů vážení používaných při výpočtu těchto cen;
c)
stanoví odchylky v odvětví hovězího a telecího masa a zvláštní odchylky, které mohou členské státy udělit jatkám, v nichž se poráží malý počet kusů skotu, a další ustanovení pro dotčené produkty, včetně ustanovení v odvětví skopového masa týkajících se tříd zmasilosti a protučnělosti, a další ustanovení, pokud jde o hmotnost, barvu masa a protučnělost a kritéria pro klasifikaci lehkých jehňat;
d)
členským státům povolí nepoužívat klasifikační stupnici pro jatečně upravená těla prasat a vedle hmotnosti a odhadovaného podílu libového masa jim povolí používat i jiná hodnotící kritéria nebo stanovovat odchylky od této stupnice.
Článek 20
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování této kapitoly. Tato opatření se mohou zejména týkat:
a)
nákladů, které hradí hospodářský subjekt, pokud produkty dodané pro veřejnou intervenci nesplňují minimální požadavky na jakost;
b)
stanovení minimální skladovací kapacity pro intervenční sklady;
c)
reprezentativních období, trhů a tržních cen nezbytných pro uplatňování této kapitoly;
d)
dodávek produktů nakupovaných v rámci veřejné intervence, nákladů na přepravu, které ponese nabízející, převzetí produktů platebními agenturami a platby;
e)
různých operací spojených s vykosťováním v odvětví hovězího a telecího masa;
f)
praktických způsobů balení produktů, jejich uvádění na trh a označování;
g)
postupů pro schvalování podniků vyrábějících máslo a sušené odstředěné mléko pro účely této kapitoly;
h)
oprávnění ke skladování mimo území členského státu, kde byly produkty nakoupeny a uskladněny;
i)
prodeje produktů nakoupených v rámci veřejné intervence nebo nakládání s nimi, zejména pokud jde o prodejní ceny, podmínky vyskladnění, následné použití nebo určení uvolněných produktů, včetně postupů týkajících se produktů určených pro režim uvedený v čl. 16 odst. 2, včetně převodů mezi členskými státy;
j)
v případě produktů nakoupených v rámci veřejné intervence ustanovení souvisejících s možností členských států prodávat na jejich vlastní odpovědnost malá množství, která zůstávají uskladněna, nebo množství, která již nelze znovu zabalit nebo která mají zhoršenou jakost.
k)
v případě soukromého skladování uzavírání a obsahu smluv mezi příslušným orgánem členského státu a žadateli;
l)
soukromého uskladnění a skladování produktů a jejich vyskladnění;
m)
doby uskladnění v soukromých skladech a ustanovení, podle nichž tato doba, stanovená ve smlouvách, může být zkrácena nebo prodloužena;
n)
postupů pro nákup za pevně stanovenou cenu, včetně postupů pro skládanou jistotu a její výši, nebo pro poskytnutí předem pevně stanovené podpory na soukromé skladování;
o)
používání nabídkového řízení pro veřejnou intervenci i pro soukromé skladování, zejména pokud jde o:
i)
předkládání nabídek nebo nabídek do nabídkového řízení a minimální množství pro žádost nebo předložení nabídky;
ii)
postupy pro skládanou jistotu a její výši; a
iii)
výběr nabídek, který zajistí, že přednost bude dána nabídkám nejpříznivějším pro Unii, a umožní, že smlouva nemusí být nezbytně uzavřena;
p)
provádění klasifikačních stupnic Unie pro jatečně upravená těla skotu, prasat a ovcí;
q)
jiné obchodní úpravy jatečně upravených těl a půlek jatečně upravených těl, než je obchodní úprava stanovená v příloze IV části A bodu IV pro účely stanovení tržních cen;
r)
opravných faktorů uplatňovaných členskými státy a používaných pro různé obchodní úpravy jatečně upravených těl skotu a ovcí, pokud se nepoužije referenční obchodní úprava;
s)
praktických způsobů označování klasifikovaných jatečně upravených těl a způsobů, jakými Komise vypočítává váženou průměrnou cenu Unie pro jatečně upravená těla skotu, prasat a ovcí;
t)
oprávnění členských států umožňujícího jinou obchodní úpravu jatečně upravených těl prasat poražených na jejich území, než je obchodní úprava stanovená v příloze IV části B bodu III, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
i)
běžná obchodní praxe se na jejich území liší od standardní obchodní úpravy vymezené v příloze IV části B bodu III prvním pododstavci;
ii)
tato úprava je odůvodněna technickými požadavky;
iii)
jatečně upravená těla jsou stažena jednotným způsobem;
u)
ustanovení o přezkumu uplatňování klasifikace jatečně upravených těl v členských státech provedeném na místě výborem Unie složeným z odborníků z Komise a odborníků jmenovaných členskými státy s cílem zajistit přesnost a spolehlivost klasifikace jatečně upravených těl. Tyto předpisy stanoví, že náklady na provádění přezkumné činnosti ponese Unie.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 21
Další prováděcí pravomoci
Komise přijme prováděcí akty s cílem oprávnit členské státy k tomu, aby odchylně od přílohy IV části C bodu III. byla v případě jehňat o hmotnosti jatečně upraveného těla nižší než 13 kilogramů použita pro účely klasifikace tato kritéria:
a)
hmotnost jatečně upraveného těla;
b)
barva masa;
c)
protučnělost.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA II
Režimy podpory
Oddíl 1
Režimy pro zlepšení přístupu k potravinám
Článek 22
Cílová skupina
Režimy podpory určené ke zlepšení distribuce zemědělských produktů a stravovacích návyků dětí jsou zaměřeny na děti, které pravidelně navštěvují jesle nebo jiná předškolní zařízení nebo vzdělávací zařízení na úrovni základní nebo střední školy spravovaná nebo uznaná příslušnými orgány členských států.
Pododdíl 1
Projekt „ovoce a zelenina do škol“
Článek 23
Podpora určená na dodávání ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny a banánů dětem
1. Unie poskytuje podporu na:
a)
dodávání produktů z odvětví ovoce a zeleniny, odvětví výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví banánů dětem ve vzdělávacích zařízeních uvedených v článku 22; a
b)
některé související náklady na logistiku a distribuci, zařízení, propagaci, sledování, hodnocení a doprovodná opatření.
2. Členské státy, které se chtějí na projektu podílet, vypracují nejdříve na celostátní nebo regionální úrovni strategii pro jeho provádění. Stanoví rovněž doprovodná opatření, která jsou nutná pro zajištění účinnosti projektu, jež mohou zahrnovat informace o opatřeních pro vzdělávání týkající se zdravých stravovacích návyků, místních potravinových řetězců a boje proti plýtvání potravinami.
3. Při vypracovávání strategií sestaví členské státy seznam produktů z odvětví ovoce a zeleniny, odvětví výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví banánů, které budou způsobilé v rámci jejich projektů. Tento seznam nezahrnuje produkty uvedené v příloze V.
Nicméně v řádně odůvodněných případech, například když chce členský stát v rámci svého projektu zajistit široký sortiment produktů nebo chce zvýšit přitažlivost svého projektu, může strategie stanovit, že se mohou takové produkty stát způsobilými, pokud jsou do nich přidána jen omezená množství látek vyjmenovaných v uvedené příloze.
Členské státy zajistí, aby seznam produktů, které jsou v rámci jejich projektu způsobilé, schválily jejich příslušné zdravotnické orgány.
Při volbě produktů vycházejí členské státy z objektivních kritérií, která mohou zahrnovat otázky zdraví a životního prostředí, sezónnost, rozmanitost nebo dostupnost produktů, přičemž se v rámci možností upřednostní produkty pocházející z Unie, a zejména místní nákup, místní trhy, krátké dodavatelské řetězce nebo přínosy pro životní prostředí.
4. Opatření týkající se stanovení podpory Unie uvedené v odstavci 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
5. Podpora Unie uvedená v odstavci 1 se jednotlivým členským státům přiděluje na základě objektivních kritérií založených na jejich podílu dětí ve věku od šesti do deseti let.
Členské státy účastnící se projektu žádají každý rok o podporu Unie na základě své strategie uvedené v odstavci 2.
Opatření týkající se stanovení minimální výše podpory Unie pro každý členský stát účastnící se projektu a předběžného a konečného přidělení podpory členským státům přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
6. Podpora Unie uvedená v odstavci 1 nesmí nahrazovat financování stávajících vnitrostátních projektů zaměřených na dodávání ovoce do škol, v jejichž rámci se dodává ovoce a zelenina, výrobky z ovoce a zeleniny a banány, nebo jiných projektů, v jejichž rámci se do škol dodávají i tyto produkty.
Pokud má však některý členský stát již nyní fungující projekt, který by byl způsobilý pro podporu Unie podle tohoto článku, a zamýšlí jej rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost, a to i pokud jde o cílovou skupinu daného projektu, dobu jeho trvání nebo způsobilé produkty, lze poskytnout podporu Unie za předpokladu, že jsou dodrženy limity stanovené v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o poměr podpory Unie k celkovému vnitrostátnímu příspěvku. V takovém případě členský stát ve své prováděcí strategii uvede, jak zamýšlí svůj projekt rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost.
7. Kromě podpory Unie mohou členské státy poskytovat vnitrostátní podporu v souladu s článkem 217.
8. Projektem Unie “Ovoce a zelenina do škol“ nejsou dotčeny žádné samostatné vnitrostátní projekty, které se týkají dodávání ovoce a zeleniny do škol a jsou v souladu s právem Unie.
9. Unie může také podle článku 6 nařízení (EU) č. 1306/2013 financovat opatření týkající se informací, sledování a hodnocení, která souvisejí s projektem zaměřeným na dodávání ovoce a zeleniny do škol, včetně opatření zvyšujících informovanost veřejnosti o tomto projektu, a souvisejících opatření pro vytváření sítí.
10. Členské státy účastnící se projektu informují v místě distribuce potravin o své účasti v daném režimu podpory a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
Článek 24
Přenesené pravomoci
1. S cílem podpořit zdravé stravovací návyky dětí a zajistit, aby podpora byla zaměřena na děti v cílové skupině uvedené v článku 22, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla pro:
a)
dodatečná kritéria související se zaměřením podpory členskými státy;
b)
schvalování a výběr žadatelů o podporu členskými státy;
c)
vypracování celostátních nebo regionálních strategií a doprovodná opatření.
2. S cílem zajistit účinné a cílené využívání finančních prostředků Unie je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
metodu pro přerozdělení předběžně rozdělené podpory podle čl. 23 odst. 5 mezi členské státy na základě obdržených žádostí o podporu;
b)
náklady uvedené ve strategiích členských států, které jsou způsobilé pro podporu Unie, a možnost stanovit pro konkrétní náklady celkový strop;
c)
povinnost členských států sledovat a hodnotit účinnost svých projektů zaměřených na dodávání ovoce a zeleniny do škol.
3. S cílem podpořit informovanost o projektu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, jimiž se členským státům zapojeným do projektu zaměřeného na dodávání ovoce a zeleniny do škol ukládá povinnost veřejně informovat o dotační úloze podpory Unie.
Článek 25
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto pododdílu, včetně:
a)
informací, které mají obsahovat strategie členských států;
b)
žádostí o podporu a platby;
c)
způsobů propagace a opatření pro vytváření sítí v rámci projektu;
d)
předkládání, formátu a obsahu zpráv o sledování a hodnocení vypracovávaných členskými státy, které se účastní projektu Unie zaměřeného na dodávání ovoce a zeleniny do škol.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pododdíl 2
Projekt „mléko do škol“
Článek 26
Podpora na dodávky mléka a mléčných výrobků dětem
1. Podpora Unie se poskytuje na dodávky některých produktů odvětví mléka a zpracovaných mléčných výrobků kódů KN 0401, 0403, 0404 90 a 0406 nebo kódu KN 2202 90 dětem do vzdělávacích zařízení uvedených v článku 22.
2. Od 1. srpna 2015 musí členské státy, které se chtějí na projektu podílet, mít nejdříve na celostátní nebo regionální úrovni strategii pro jeho provádění. Mohou rovněž stanovit doprovodná opatření nutná pro zajištění účinnosti programu, která mohou zahrnovat informace o opatřeních pro vzdělávání týkající se zdravých stravovacích návyků, místních potravinových řetězců a boje proti plýtvání potravinami.
3. Při vypracovávání strategií sestaví členské státy v souladu s pravidly přijatými Komisí podle článku 27 seznam produktů odvětví mléka a mléčných výrobků, které jsou způsobilé v rámci příslušných projektů.
4. S výjimkou bezplatné distribuce jídel dětem ve vzdělávacích zařízeních nesmí podpora Unie uvedená v odstavci 1 nahrazovat financování veškerých stávajících vnitrostátních projektů týkajících se mléka a mléčných výrobků nebo jiných projektů, v jejichž rámci se do škol dodává i mléko nebo mléčné výrobky. Pokud má však některý členský stát již zavedený projekt, který by byl způsobilý pro podporu Unie podle tohoto článku, a zamýšlí jej rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost, a to i pokud jde o cílovou skupinu daného projektu, dobu jeho trvání nebo způsobilé produkty, lze podporu Unie poskytnout. V takovém případě členský stát ve své prováděcí strategii uvede, jak zamýšlí svůj projekt rozšířit nebo zvýšit jeho účinnost.
5. Kromě podpory Unie mohou členské státy poskytovat vnitrostátní podporu v souladu s článkem 217.
6. Projektem Unie „Mléko a mléčné výrobky do škol“ nejsou dotčeny případné samostatné vnitrostátní projekty určené školám, jejichž cílem je podpora spotřeby mléka a mléčných výrobků a jsou v souladu s právem Unie.
7. Opatření týkající se stanovení podpory Unie pro veškeré mléko a mléčné výrobky a maximálního množství způsobilého pro podporu Unie podle odstavce 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
8. Členské státy účastnící se projektu informují v místech distribuce potravin o své účasti v daném režimu podpory a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
Článek 27
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit vývoj vzorců spotřeby mléka a mléčných výrobků a inovace a vývoj na trhu s mlékem a mléčnými výrobky, dostupnost výrobků na jednotlivých trzích Unie a výživové aspekty je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, jejichž prostřednictvím určí:
a)
produkty, které jsou způsobilé pro projekt, v souladu s ustanoveními čl. 26 odst. 1 a s ohledem na výživové aspekty;
b)
vypracování celostátních nebo regionálních strategií členskými státy, včetně případných doprovodných opatření a
c)
nezbytná opatření pro sledování a hodnocení.
2. S cílem zajistit účinné a účelné využívání podpory Unie je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
pravidla způsobilosti příjemců a žadatelů pro podporu;
b)
požadavek, aby žadatelé byli schvalováni členskými státy;
c)
používání mléka a mléčných výrobků, na které je poskytována podpora, při přípravě jídel ve vzdělávacích zařízeních.
3. S cílem zajistit, aby žadatelé o podporu plnili své povinnosti, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o požadavek složení jistoty v případě, že je vyplacena záloha na podporu.
4. S cílem podpořit informovanost o daném režimu podpory je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž členské státy informují o své účasti v daném režimu podpory a o skutečnosti, že se jedná o projekt dotovaný Unií.
5. S cílem zajistit, aby se podpora odrazila v ceně, za kterou jsou výrobky v rámci projektu nabízeny, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla pro zavedení sledování cen v rámci tohoto projektu.
Článek 28
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto pododdílu, mimo jiné:
a)
postupy, které zajistí dodržování maximálního množství způsobilého pro podporu;
b)
postupy pro jistotu a výši jistoty, která má být složena v případě vyplacení zálohy;
c)
informace, které mají být poskytovány členským státům pro schvalování žadatelů o podporu, žádosti o podporu a platby;
d)
způsoby veřejného informování o projektu;
e)
správu sledování cen podle čl. 27 odst. 5.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Podpora v odvětví olivového oleje a stolních oliv
Článek 29
Programy na podporu odvětví olivového oleje a stolních oliv
1. Unie financuje tříleté pracovní programy vypracované organizacemi producentů uznanými podle článku 152, sdruženími organizací producentů uznanými podle čl. 156 nebo mezioborovými organizacemi uznanými podle článku 157 v jedné nebo více z těchto oblastí:
a)
sledování a řízení trhu v odvětví olivového oleje a stolních oliv;
b)
zmírnění dopadu pěstování oliv na životní prostředí;
c)
zvýšení konkurenceschopnosti pěstování oliv prostřednictvím modernizace;
d)
zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv;
e)
systém sledování, ověřování a ochrany jakosti olivového oleje a stolních oliv, zejména sledování jakosti olivového oleje prodávaného konečným spotřebitelům, pod dohledem správních orgánů členských států;
f)
šíření informací o opatřeních vykonávaných organizacemi producentů, sdruženími organizací producentů nebo mezioborovými organizacemi s cílem zlepšit jakost olivového oleje a stolních oliv.
2. Finanční příspěvek Unie na pracovní programy uvedené v odstavci 1 činí:
a)
11 098 000 EUR ročně pro Řecko;
b)
576 000 EUR ročně pro Francii; a
c)
35 991 000 EUR ročně pro Itálii.
3. Maximální financování pracovních programů uvedených v odstavci 1 Unií se rovná částkám zadrženým členskými státy. Maximální financování způsobilých nákladů činí:
a)
75 % na činnosti v oblastech uvedených v odst. 1 písm. a), b) a c);
b)
75 % na investice do dlouhodobých aktiv a 50 % na ostatní činnosti v oblasti uvedené v odst. 1 písm. d);
c)
75 % na pracovní programy, které provádějí uznané organizace uvedené v odstavci 1 alespoň ze dvou producentských členských států nejméně ve třech třetích zemích nebo neproducentských členských státech v oblastech uvedených v odst. 1 písm. e) a f), a 50 % na ostatní činnosti v těchto oblastech.
Doplňkové financování zajistí příslušný členský stát do výše 50 % nákladů nehrazených z finančních prostředků Unie.
Článek 30
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit účinné a účelné využívání podpory Unie uvedené v článku 29 a za účelem zkvalitnění produkce olivového oleje a stolních oliv je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
oblasti uvedené v čl. 29 odst. 1, zvláštní opatření, která lze financovat prostřednictvím podpory Unie, a činnosti a náklady, které takto financovat nelze;
b)
minimální přidělení finančních prostředků Unie konkrétním oblastem členskými státy;
c)
požadavek složit jistotu při předložení žádosti o schválení pracovního programu a v případě vyplacení zálohy na podporu;
d)
kritéria, která mají členské státy zohlednit při výběru a schvalování pracovních programů.
Článek 31
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto oddílu týkající se:
a)
provádění pracovních programů a změn těchto programů;
b)
vyplácení podpory, včetně záloh na podporu;
c)
postupů pro jistotu a výše jistoty, která má být složena při předložení žádosti o schválení pracovního programu a v případě vyplacení zálohy na podporu.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 3
Podpora v odvětví ovoce a zeleniny
Článek 32
Provozní fondy
1. Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny nebo jejich sdružení mohou zřídit provozní fond. Tento fond je financován:
a)
z finančních příspěvků pocházejících od:
i)
členů organizace producentů nebo dané organizace producentů; nebo
ii)
sdružení organizací producentů prostřednictvím členů těchto sdružení;
b)
z finanční podpory Unie, kterou lze organizacím producentů nebo jejich sdružením, pokud tato sdružení předkládají, spravují a provádějí některý operační program nebo částečný operační program, poskytnout v souladu s podmínkami stanovenými v aktech v přenesené pravomoci přijatých Komisí podle článku 37 a v prováděcích aktech přijatých Komisí podle článku 38.
2. Provozní fondy se používají pouze k financování operačních programů, které byly předloženy členským státům a jimi schváleny.
Článek 33
Operační programy
1. Operační programy v odvětví ovoce a zeleniny jsou nejméně tříleté a nejvýše pětileté. Sledují alespoň dva z cílů stanovených v čl. 152 odst. 1 písm. c) nebo dva z těchto cílů:
a)
plánování produkce, včetně prognózy a následného sledování produkce a spotřeby;
b)
zlepšování jakosti produktů v čerstvém i zpracovaném stavu;
c)
zvyšování obchodní hodnoty produktů;
d)
propagace produktů v čerstvém i zpracovaném stavu;
e)
environmentální opatření zejména v oblasti vodního hospodářství a metody produkce šetrné k životnímu prostředí, včetně ekologického zemědělství;
f)
předcházení krizím a jejich řešení.
Operační programy se předkládají členským státům ke schválení.
2. Sdružení organizací producentů mohou rovněž předkládat celkové nebo částečné operační programy složené z opatření, která členské organizace určily, ale v rámci svých operačních programů neuskutečnily. Operační programy sdružení organizací producentů podléhají stejným pravidlům jako operační programy organizací producentů a jsou posuzovány s operačními programy členských organizací.
Za tímto účelem členské státy zajistí, aby:
a)
opatření v rámci operačních programů sdružení organizací producentů byla plně financována z příspěvků členských organizací příslušného sdružení a aby se tyto finanční prostředky čerpaly z provozních fondů těchto členských organizací;
b)
opatření a odpovídající finanční příspěvky byly uvedeny v operačním programu každé členské organizace;
c)
nedocházelo k dvojímu financování projektů.
3. Předcházení krizím a jejich řešení uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. f) se týká předcházení krizím a jejich zvládání na trzích s ovocem a zeleninou a zahrnuje v této souvislosti:
a)
investice zajišťující účinnější řízení množství uvedených na trh;
b)
opatření odborné přípravy a výměnu osvědčených postupů;
c)
propagaci a komunikaci, a to jak v rámci předcházení krizím, tak v jejich průběhu;
d)
podporu správních nákladů na zřizování vzájemných fondů;
e)
opětovnou výsadbu sadů, je-li nezbytná s ohledem na povinné vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů na pokyn příslušného orgánu členského státu;
f)
stažení z trhu;
g)
zelenou sklizeň nebo nesklízení ovoce a zeleniny;
h)
pojištění sklizně.
Podpora na pojištění sklizně přispívá k zabezpečení příjmů producentů v případě ztrát v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, chorob rostlin nebo napadení škůdci.
Pojistné smlouvy ukládají oprávněným osobám povinnost přijmout nezbytná opatření pro předcházení rizikům.
Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, včetně splácení jistiny a úroků podle pátého pododstavce, nesmí představovat více než jednu třetinu výdajů operačního programu.
Organizace producentů mohou uzavírat půjčky za obchodních podmínek pro financování opatření spojených s předcházením krizím a jejich řešením. V tom případě lze splácení jistiny a úroků z těchto půjček zahrnout do operačního programu, a může na ně proto být poskytnuta finanční podpora Unie podle článku 34. Všechna zvláštní opatření pro předcházení krizím a jejich řešení mohou být financována prostřednictvím těchto půjček nebo přímo, nebo oběma způsoby.
4. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a)
„zelenou sklizní“ úplné sklizení nezralých neobchodovatelných produktů na určité ploše, které nebyly před zelenou sklizní poškozeny, ať již v důsledku klimatických podmínek, chorob rostlin nebo z jiných důvodů;
b)
„nesklízením“ ukončení stávajícího produkčního cyklu na dotčené ploše, přičemž daný produkt je řádně vyvinut a je řádné a uspokojivé obchodní jakosti. Zničení produktů v důsledku klimatického jevu nebo napadení chorobou se nepokládá za nesklízení.
5. Členské státy zajistí, aby:
a)
operační programy zahrnovaly dvě nebo více environmentálních opatření; nebo
b)
se nejméně 10 % výdajů v rámci operačních programů týkalo environmentálních opatření.
Environmentální opatření musí dodržovat požadavky na agroenvironmentálně-klimatické platby stanovené v čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Pokud se na alespoň 80 % členů organizace producentů vztahuje jeden nebo více stejných agroenvironmentálně-klimatických závazků stanovených v čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013, považuje se každý z těchto závazků za environmentální opatření podle tohoto odstavce prvního pododstavce písm. a).
Podpora na environmentální opatření podle tohoto odstavce prvního pododstavce kryje dodatečné náklady a ušlé příjmy vyplývající z opatření.
6. Členské státy zajistí, aby se investice zvyšující zatížení životního prostředí povolovaly pouze v situacích, kdy jsou zavedeny účinné prostředky na ochranu životního prostředí před touto zátěží.
Článek 34
Finanční podpora Unie
1. Finanční podpora Unie se rovná částce finančních příspěvků podle čl. 32 odst. 1 písm. a), které byly skutečně zaplaceny, a je omezena na 50 % skutečně vynaložených výdajů.
2. Finanční podpora Unie je omezena na 4,1 % hodnoty produktů uvedených na trh každou organizací producentů nebo jejich sdružením.
V případě organizace producentů však uvedený procentní podíl může být zvýšen na 4,6 % hodnoty produkce uvedené na trh, pokud se částka přesahující 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh použije pouze na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení.
V případě sdružení organizací producentů může být uvedený podíl zvýšen na 4,7 % hodnoty produkce uvedené na trh, pokud se částka přesahující 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh použije pouze na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení prováděná sdružením organizací producentů jménem jeho členů.
3. Na žádost organizace producentů se 50 % limit stanovený v odstavci 1 pro operační program nebo část operačního programu zvýší na 60 %, pokud splňuje alespoň jednu z těchto podmínek:
a)
je předložen několika organizacemi producentů z Unie podílejícími se v různých členských státech na přeshraničních činnostech;
b)
je předložen jednou nebo více organizacemi producentů zapojenými do činností vedených na mezioborovém základě;
c)
zahrnuje pouze zvláštní podporu pro produkci ekologických produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (23);
d)
jde o první operační program předložený uznanou organizací producentů, která je výsledkem sloučení dvou uznaných organizací producentů;
e)
jde o první operační program předložený uznaným sdružením organizací producentů;
f)
je předložen organizacemi producentů v členských státech, kde organizace producentů uvádějí na trh méně než 20 % produkce ovoce a zeleniny;
g)
je předložen organizací producentů v jednom z nejvzdálenějších regionů vymezených v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
4. V případě stažení ovoce a zeleniny z trhu v množství, které nepřevyšuje 5 % objemu produkce uvedené na trh každou organizací producentů se 50 % limit stanovený v odstavci 1 zvýší na 100 %, přičemž se staženými produkty se naloží takto:
a)
bezplatně se rozdělí mezi dobročinné organizace a nadace schválené k tomuto účelu členskými státy pro použití při jejich činnostech spojených s pomocí osobám, kterým vnitrostátní právní předpisy přiznávají nárok na podporu z veřejných prostředků zejména proto, že se jim nedostává nezbytných prostředků k obživě; nebo
b)
bezplatně se rozdělí mezi: nápravná zařízení, školy, zařízení uvedená v článku 22, dětské prázdninové tábory, nemocnice a domovy důchodců určené členskými státy, které přijmou všechna nezbytná opatření, aby takto přidělená množství doplňovala množství běžně nakupovaná těmito zařízeními.
Článek 35
Vnitrostátní finanční podpora
1. V regionech členských států, kde je stupeň organizovanosti producentů v odvětví ovoce a zeleniny obzvláště nízký, může Komise přijmout prováděcí akty, kterými členským státům na základě řádně odůvodněné žádosti povolí, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše 80 % finančních příspěvků uvedených v čl. 32 odst. 1 písm. a). Tato podpora doplní provozní fond.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. V regionech členských států, v nichž organizace producentů, sdružení organizací producentů a seskupení producentů uvedené v článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 uvádějí na trh méně než 15 % hodnoty produkce ovoce a zeleniny těchto regionů, v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce těchto regionů, může být vnitrostátní finanční podpora uvedená v odstavci 1 tohoto článku na žádost dotyčného členského státu uhrazena Unií.
Komise přijme prováděcí akty týkající se této úhrady. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 36
Vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategie pro operační programy
1. Členské státy stanoví vnitrostátní rámec obsahující obecné podmínky vztahující se na environmentální opatření uvedená v čl. 33 odst. 5. Tento rámec zejména stanoví, že tato opatření mají splňovat příslušné požadavky nařízení (EU) č. 1305/2013, zejména požadavky stanovené v článku 3 uvedeného nařízení.
Členské státy předloží svůj navrhovaný rámec Komisi, která si prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 může ve lhůtě tří měsíců od předložení vyžádat změny, pokud zjistí, že by návrh nepřispěl k dosažení cílů stanovených v článku 191 Smlouvy o fungování EU a v sedmém akčním programu Unie pro životní prostředí.
Investice do jednotlivých podniků podpořené operačními programy musí tyto cíle také splňovat.
2. Každý členský stát stanoví vnitrostátní strategii pro udržitelné operační programy na trhu s ovocem a zeleninou. Tato strategie zahrnuje:
a)
analýzu situace z hlediska silných a slabých stránek a možnosti rozvoje;
b)
odůvodnění zvolených priorit;
c)
cíle operačních programů a nástrojů a výkonnostní ukazatele;
d)
hodnocení operačních programů;
e)
oznamovací povinnosti organizací producentů.
Do vnitrostátní strategie se rovněž začlení vnitrostátní rámec podle odstavce 1.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na členské státy, v nichž neexistují uznané organizace producentů.
Článek 37
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit účinnou, cílenou a udržitelnou podporu organizací producentů a jejich sdružení v odvětví ovoce a zeleniny je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla pro:
a)
provozní fondy a operační programy, pokud jde o:
i)
odhadovanou výši, rozhodnutí organizací producentů a jejich sdružení o finančních příspěvcích a využívání operačních fondů;
ii)
opatření, činnosti, výdaje, administrativní náklady a náklady na zaměstnance, které mají být zahrnuty do operačních programů nebo z nich být vyjmuty, jejich změny a další požadavky, které určí členské státy;
iii)
zamezení dvojímu financování mezi operačními programy a programy rozvoje venkova;
iv)
operační programy sdružení organizací producentů;
v)
zvláštní pravidla pro případy, kdy sdružení organizací producentů zcela či částečně spravují, vypracovávají, provádějí a předkládají operační programy;
vi)
povinnost používat společné ukazatele pro účely sledování a hodnocení operačních programů;
b)
vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategii pro operační programy, pokud jde o povinnost sledovat a hodnotit účinnost vnitrostátních rámců a vnitrostátních strategií;
c)
finanční podporu Unie, pokud jde o:
i)
základ pro výpočet finanční podpory Unie a hodnoty produkce uvedené na trh podle čl. 34 odst. 2;
ii)
platná referenční období pro výpočet podpory;
iii)
ustanovení o zálohách a požadavek složit jistotu v případě vyplacení zálohy na podporu;
iv)
zvláštní pravidla pro financování operačních programů sdružení organizací producentů, zejména pravidla související s použitím omezení podpory uvedených v čl. 34 odst. 2;
d)
opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, pokud jde o:
i)
možnost členských států neuplatňovat jedno či více opatření pro předcházení krizím a jejich řešení;
ii)
podmínky související s čl. 33 odst. 3 prvním pododstavcem písm. a), b) a c);
iii)
povolená místa určení pro stažené produkty, o nichž rozhodnou členské státy;
iv)
maximální úroveň podpory pro stažení z trhu;
v)
požadavek na předchozí oznámení v případě stažení z trhu;
vi)
základ výpočtu objemu produkce uvedené na trh určené pro bezplatné rozdělování podle čl. 34 odst. 4 a určení maximálního objemu produkce uvedené na trh v případě stažení z trhu;
vii)
požadavek na uvádění evropského znaku na baleních produktů určených pro bezplatné rozdělování;
viii)
podmínky pro příjemce stažených produktů;
ix)
použití pojmů pro účely tohoto oddílu;
x)
podmínky, které přijmou členské státy v souvislosti se zelenou sklizní a nesklízením ovoce a zeleniny;
xi)
pojištění sklizně;
xii)
vzájemné fondy a
xiii)
podmínky týkající se opětovné výsadby sadů ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů podle čl. 33 odst. 3 prvního pododstavce písm. e) a stanovení stropu výdajů na tuto výsadbu;
e)
vnitrostátní finanční podporu, pokud jde o:
i)
stupeň organizovanosti producentů,
ii)
požadavek složit jistotu v případě vyplacení zálohy;
iii)
maximální podíl uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií.
Článek 38
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření týkající se:
a)
správy provozních fondů;
b)
informací, které mají obsahovat operační programy, vnitrostátní rámce a vnitrostátní strategie podle článku 36, předkládání operačních programů členským státům, časových lhůt, průvodních dokladů a schvalování členskými státy;
c)
provádění operačních programů organizacemi producentů a sdruženími organizací producentů;
d)
předkládání, formátu a obsahu zpráv o sledování a hodnocení vnitrostátních strategií a operačních programů;
e)
žádostí o podporu a vyplacení podpory, včetně záloh a částečných vyplacení podpory;
f)
praktických způsobů uvádění evropského znaku na baleních produktů určených pro bezplatné rozdělování;
g)
dodržování obchodních norem v případě stažení z trhu;
h)
nákladů na dopravu, třídění a balení v případě bezplatného rozdělování;
i)
opatření na propagaci, komunikaci a odbornou přípravu v případě předcházení krizím a jejich řešení;
j)
provádění činností souvisejících se stahováním produktů, zelenou sklizní a nesklízením ovoce a zeleniny a opatření k pojištění sklizně;
k)
podání žádosti, povolení, vyplácení a úhrady vnitrostátní finanční podpory;
l)
postupů pro jistotu a výši jistoty, která má být složena v případě vyplacení zálohy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 4
Programy podpory v odvětví vína
Pododdíl 1
Obecná ustanovení a způsobilá opatření
Článek 39
Oblast působnosti
Tento oddíl stanoví pravidla pro přidělování finančních prostředků Unie členským státům a pro využívání těchto prostředků členskými státy prostřednictvím pětiletých vnitrostátních programů podpory (dále jen „programy podpory“) k financování zvláštních podpůrných opatření v odvětví vína.
Článek 40
Slučitelnost a soudržnost
1. Programy podpory musí být slučitelné s právem Unie a musí být soudržné s činnostmi, politikami a prioritami Unie.
2. Členské státy odpovídají za programy podpory a zajišťují, aby byly vnitřně soudržné a aby byly vypracovány a prováděny objektivně, s ohledem na hospodářskou situaci příslušných producentů a na potřebu zabránit neopodstatněnému nerovnému zacházení s jednotlivými producenty.
3. Podpora se neposkytuje na:
a)
výzkumné projekty a opatření na podporu výzkumných projektů jiných než uvedených v čl. 45 odst. 2 písm. d) a e);
b)
opatření, která jsou obsažena v programech členských států pro rozvoj venkova podle nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 41
Předkládání programů podpory
1. Každý producentský členský stát uvedený v příloze VI předloží Komisi návrh pětiletého programu podpory, který obsahuje alespoň jedno ze způsobilých opatření stanovených v článku 38.
2. Podpůrná opatření obsažená v návrzích programů podpory se vypracovávají na územní úrovni, kterou členský stát pokládá za nejvhodnější. Členský stát návrh programu podpory před jeho předložením Komisi konzultuje s příslušnými orgány a organizacemi na příslušné územní úrovni.
3. Každý členský stát předloží jeden návrh programu podpory, který může zohledňovat regionální zvláštnosti.
4. Programy podpory se použijí po uplynutí tří měsíců po předložení návrhu programu podpory Komisi.
Komise však může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví, že návrh programu podpory není v souladu s pravidly uvedenými v tomto oddíle, a vyrozumět o tom členský stát. V takovém případě členský stát předloží Komisi upravený návrh programu podpory. Je-li nesoulad napraven, použije se upravený program po uplynutí dvou měsíců po předložení upraveného návrhu programu podpory; v opačném případě se použije tento pododstavec.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
5. Odstavec 4 se použije obdobně na změny příslušných programů podpory předložené členskými státy.
Článek 42
Obsah programů podpory
Programy podpory obsahují alespoň tyto prvky:
a)
podrobný popis navrhovaných opatření a jejich kvantifikované cíle;
b)
výsledky konzultací;
c)
posouzení očekávaného technického, hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí;
d)
harmonogram provádění jednotlivých opatření;
e)
obecnou tabulku financování, v níž jsou uvedeny prostředky, které mají být použity, a předběžné přidělení prostředků na jednotlivá opatření v souladu s rozpočtovými stropy stanovenými v příloze VI;
f)
kritéria a množstevní ukazatele, které se mají používat při sledování a hodnocení, a opatření přijatá k zajištění toho, aby se programy podpory prováděly náležitým a účinným způsobem; a
g)
určení příslušných orgánů a subjektů odpovědných za provádění programu podpory.
Článek 43
Způsobilá opatření
Programy podpory mohou zahrnovat pouze jedno nebo více z těchto opatření:
a)
propagaci podle článku 45;
b)
restrukturalizaci a přeměnu vinic podle článku 46;
c)
zelenou sklizeň podle článku 47;
d)
vzájemné fondy podle článku 48;
e)
pojištění sklizně podle článku 49;
f)
investice podle článku 50;
g)
inovace v odvětví vína podle článku 51;
h)
destilaci vedlejších výrobků podle článku 52.
Článek 44
Obecná pravidla pro programy podpory
1. Dostupné finanční prostředky Unie se přidělí v rámci rozpočtových stropů stanovených v příloze VI.
2. Podpora Unie se poskytuje pouze na způsobilé výdaje vzniklé po předložení příslušného návrhu programu podpory.
3. Členské státy nepřispívají na náklady spojené s opatřeními financovanými Unií v rámci programů podpory.
Pododdíl 2
Zvláštní podpůrná opatření
Článek 45
Propagace
1. Podpora podle tohoto článku zahrnuje informační nebo propagační opatření týkající se vín Unie:
a)
v členských státech za účelem informování spotřebitelů o odpovědné konzumaci vína a o režimech Unie týkajících se označení původu a zeměpisných označení; nebo
b)
ve třetích zemích za účelem zlepšení jejich konkurenceschopnosti.
2. Opatření uvedená v odst. 1 písm. b) se vztahují na vína s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením nebo na vína s označením moštové odrůdy a týkají se pouze jedné nebo více z následujících záležitostí:
a)
vztahů s veřejností, propagačních či reklamních opatření, která především zdůrazňují vysokou kvalitu produktů Unie, zejména pokud jde o jakost, bezpečnost potravin či životní prostředí;
b)
účasti na akcích, veletrzích nebo výstavách mezinárodního významu;
c)
informačních kampaní, zaměřených zejména na režimy Unie týkající se označení původu, zeměpisných označení a ekologické produkce;
d)
studií o nových trzích potřebných pro rozšiřování odbytu;
e)
studií vyhodnocujících výsledky informačních a propagačních opatření.
3. Příspěvek Unie na informace nebo propagační opatření uvedená v odstavci 1 nepřesahuje 50 % způsobilých výdajů.
Článek 46
Restrukturalizace a přeměna vinic
1. Cílem opatření na restrukturalizaci a přeměnu vinic je zvýšení konkurenceschopnosti producentů vína.
2. Restrukturalizace a přeměna vinic se podporuje, pokud členské státy předloží soupis svého produkčního potenciálu v souladu s čl. 145 odst. 3.
3. Podpora na restrukturalizaci a přeměnu vinic, která by mohla rovněž přispět ke zlepšení udržitelných produkčních systémů a environmentální stopy odvětví vína, se může vztahovat pouze na jednu nebo více z těchto činností:
a)
změnu odrůdové skladby, rovněž prostřednictvím přeštěpování;
b)
přemístění vinic;
c)
opětovnou výsadbu vinic, je-li nezbytná v důsledku povinného vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů na pokyn příslušného orgánu členského státu;
d)
zdokonalení technik obhospodařování vinic, zejména zavedení vyspělých systémů udržitelné produkce.
Podpora se nevztahuje na běžnou obnovu vinic, kterou je míněno opětovné osázení téhož pozemku stejnou odrůdou révy vinné v rámci stejného systému pěstování révy vinné po skončení přirozené životnosti révy.
Členské státy mohou stanovit další upřesnění, zejména pokud jde o stáří nahrazovaných vinic.
4. Podpora na restrukturalizaci a přeměnu vinic, včetně zdokonalování technik obhospodařování vinic, se může poskytovat pouze formou:
a)
náhrady producentům za ztrátu příjmů v důsledku provádění tohoto opatření;
b)
příspěvku na náklady restrukturalizace a přeměny vinic.
5. Náhrada producentům za ztrátu příjmů podle odst. 4 písm. a) může pokrýt až 100 % příslušné ztráty a může se poskytovat formou:
a)
povolení souběžné existence staré a nové vinice do ukončení přechodného režimu po dobu nejvýše tří let, bez ohledu na část II hlavu I kapitolu III oddíl IVa pododdíl II nařízení (ES) č. 1234/2007 o přechodném režimu práv na výsadbu;
b)
finanční náhrady.
6. Příspěvek Unie na skutečné náklady restrukturalizace a přeměny vinic nepřesáhne 50 %. Příspěvek Unie na náklady spojené s restrukturalizací a přeměnou vinic v méně rozvinutých regionech nepřesáhne 75 %.
Článek 47
Zelená sklizeň
1. Pro účely tohoto článku se „zelenou sklizní“ rozumí úplné zničení nebo odstranění nezralých vinných hroznů, čímž se sníží výnos dané plochy na nulu.
Ponechání vinných hroznů obchodní jakosti na révových keřích na konci běžného produkčního cyklu (nesklízení) se nepovažuje za zelenou sklizeň.
2. Podpora zelené sklizně má přispět k obnovení rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou na trhu vína v Unii, a předcházet tak krizím na trhu.
3. Podporu na zelenou sklizeň lze poskytovat jako náhradu formou paušální platby na hektar, jejíž výši určí dotyčný členský stát. Platba nepřesáhne 50 % celkových přímých nákladů na zničení nebo odstranění vinných hroznů a ztráty příjmů spojené se zničením nebo odstraněním vinných hroznů.
4. Dotčený členský stát vytvoří systém založený na objektivních kritériích, který zajistí, aby opatření týkající se zelené sklizně nevedlo k náhradě pro jednotlivé producenty vína překračující stropy stanovené v odstavci 3.
Článek 48
Vzájemné fondy
1. Podpora na zřizování vzájemných fondů má pomáhat producentům, kteří se snaží zajistit se proti výkyvům trhu.
2. Podpora na zřizování vzájemných fondů může být poskytnuta formou dočasné nebo klesající podpory na pokrytí správních nákladů fondů.
Článek 49
Pojištění sklizně
1. Podpora na pojištění sklizně přispívá k zabezpečení příjmů producentů v případě ztrát v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, chorob rostlin nebo napadení škůdci.
Pojistné smlouvy ukládají oprávněným osobám povinnost přijmout nezbytná opatření pro předcházení rizikům.
2. Podporu na pojištění sklizně lze poskytnout formou finančního příspěvku Unie, který nepřesáhne:
a)
80 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění proti ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy srovnatelnými s přírodními katastrofami;
b)
50 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění:
i)
proti ztrátám uvedeným v písmeni a) a proti jiným ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy,
ii)
proti ztrátám způsobeným zvířaty, chorobami rostlin nebo napadením škůdci.
3. Podporu na pojištění sklizně lze poskytnout v případě, že dotyčné platby pojistného plnění neposkytují producentům náhradu vyšší než 100 % utrpěné ztráty příjmů, s přihlédnutím k náhradám, které producenti případně obdrželi z jiných režimů podpory spojených s pojištěným rizikem.
4. Podpora na pojištění sklizně nesmí narušit hospodářskou soutěž na pojistném trhu.
Článek 50
Investice
1. Podporu lze poskytnout pro hmotné nebo nehmotné investice do zařízení na zpracování a infrastruktury vinařského závodu, jakož i struktur a nástrojů pro uvádění na trh. Účelem těchto investic je zvýšit celkovou výkonnost podniku a zlepšit jeho přizpůsobení se požadavkům trhu, jakož i zvýšit jeho konkurenceschopnost; tyto investice se týkají výroby výrobků z révy vinné uvedených v příloze VII části II nebo jejich uvádění na trh, mimo jiné s cílem zvýšit úspory energie, celkovou energetickou účinnost a udržitelné procesy.
2. Podpora podle odstavce 1 v maximální míře
a)
se vztahuje pouze na mikropodniky a malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (24);
b)
se navíc může vztahovat na všechny podniky, pokud jde o nejvzdálenější regiony uvedené v článku 349 Smlouvy o fungování EU a menší ostrovy v Egejském moři vymezené v čl. 1 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (25).
V případě podniků, na něž se nevztahuje hlava I čl. 2 odst. 1 přílohy doporučení 2003/361/ES a které mají méně než 750 zaměstnanců nebo jejichž obrat je nižší než 200 milionů EUR, se maximální míra podpory snižuje na polovinu.
Podpora se neposkytuje podnikům nacházejícím se v obtížích ve smyslu Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (26).
3. Způsobilé výdaje nezahrnují nezpůsobilé náklady uvedené v čl. 69 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
4. U příspěvku Unie se použijí tyto maximální míry podpory týkající se způsobilých investičních nákladů:
a)
50 % v méně rozvinutých regionech;
b)
40 % v jiných než méně rozvinutých regionech;
c)
75 % v nejvzdálenějších regionech uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU;
d)
65 % na menších ostrovech v Egejském moři vymezených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 229/2013.
5. Obdobně se na podporu uvedenou v odstavci 1 tohoto článku použije článek 71 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 51
Inovace v odvětví vína
Podporu lze poskytnout pro hmotné nebo nehmotné investice určené k vývoji nových výrobků, procesů a technologií v souvislosti s výrobky uvedenými v příloze VII části II. Účelem podpory je zvýšit prodejnost a konkurenceschopnost výrobků z révy vinné pocházejících z Unie a její součástí může být i předávání poznatků. Maximální míry podpory týkající se příspěvků Unie na podporu poskytovanou podle tohoto článku jsou stejné jako maximální míry podpory uvedené v čl. 50 odst. 4.
Článek 52
Destilace vedlejších výrobků
1. Na dobrovolnou či povinnou destilaci vedlejších výrobků pocházejících z vinifikace, která byla provedena v souladu s podmínkami uvedenými v příloze VIII části II oddíle D, lze poskytnout podporu.
Výše podpory se stanoví na procenta objemová a na hektolitr vyrobeného alkoholu. Na objem alkoholu obsažený ve vedlejších výrobcích určených k destilaci, který přesáhne 10 % objemových alkoholu ve vyrobeném víně, se podpora neposkytne.
2. Podpora se vyplatí lihovarům, které zpracovávají vedlejší výrobky pocházející z vinifikace dodané k destilaci na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemu.
Členské státy mohou poskytnutí podpory podmínit složením jistoty příjemcem.
3. Maximální uplatnitelné výše podpory odrážejí náklady na sběr a zpracování a stanoví je Komise prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 54.
4. Příslušná podpora zahrnuje jednorázovou částku určenou k náhradě nákladů na sběr těchto vedlejších výrobků pocházejících z vinifikace. Tato částka se z lihovaru převede na výrobce, pokud příslušné náklady nese výrobce.
5. Alkohol získaný destilací podle odstavce 1, na niž byla udělena podpora, se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže.
Pododdíl 3
Procedurální ustanovení
Článek 53
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit, aby programy členských států na podporu vína splnily své cíle a aby finanční prostředky Unie byly využívány účinně a účelně, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
pravidla týkající se odpovědnosti za výdaje mezi datem, kdy Komise obdrží programy podpory a jejich změny, a datem jejich použitelnosti,
b)
pravidla týkající se obsahu programů podpory a výdajů, administrativních nákladů a nákladů na zaměstnance a operací, které lze zahrnout do programů podpory členských států, a podmínek a možnosti, pokud jde o provádění plateb prostřednictvím zprostředkovatelů v případě podpory na pojištění sklizně stanovené v článku 49;
c)
pravidla týkající se požadavku složit jistotu v případě vyplacení zálohy;
d)
pravidla použití pojmů pro účely tohoto oddílu;
e)
pravidla stanovení stropu výdajů na opětovnou výsadbu vinic ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů podle čl. 46 odst. 3 prvního pododstavce písm. c);
f)
pravidla týkající se zamezení dvojímu financování mezi:
i)
jednotlivými činnostmi programu členského státu na podporu vína a
ii)
programem členského státu na podporu vína a jeho programy rozvoje venkova nebo propagačními programy;
g)
pravidla podle kterých mají producenti stáhnout vedlejší výrobky pocházející z vinifikace a pro výjimky z této povinnosti, aby se zabránilo dodatečné administrativní zátěži, a pravidla pro dobrovolnou certifikaci lihovarů;
h)
pravidla umožňující členským státům stanovit v jejich programech podmínky pro řádné fungování podpůrných opatření.
Článek 54
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření týkající se:
a)
předkládání programů podpory, odpovídajícího finančního plánování a revize programů podpory;
b)
postupů pro podání žádosti, výběr a platby;
c)
předkládání, formátu a obsahu zpráv o programech podpory členských států a jejich hodnocení;
d)
stanovení míry podpory pro zelenou sklizeň a destilaci vedlejších výrobků, ze strany členských států;
e)
finančního řízení a ustanovení o použití podpůrných opatření členskými státy;
f)
postupů pro jistotu a výši jistoty, která má být složena v případě vyplacení zálohy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 5
Podpora v odvětví včelařství
Článek 55
Vnitrostátní programy a financování
1. S cílem zlepšit obecné podmínky produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh mohou členské státy vypracovat vnitrostátní programy pro odvětví včelařství na období tří let („včelařské programy“). Tyto programy se vypracovávají ve spolupráci se zastupujícími organizacemi v oblasti včelařství.
2. Příspěvek Unie včelařským programům odpovídá 50 % výdajů hrazených členskými státy na tyto programy, jak byly schváleny v souladu s článkem 57 prvním pododstavcem písm. c).
3. Za účelem získání příspěvku Unie podle odstavce 2 provedou členské státy studii struktury produkce a uvádění na trh ve včelařském odvětví na svém území.
4. Do včelařských programů mohou být zahrnuta tato opatření:
a)
technická pomoc včelařům a organizacím včelařů;
b)
boj proti škůdcům a nákazám napadajícím úly, zejména varroáze;
c)
racionalizace sezónního přesunu včelstev;
d)
opatření na podporu laboratoří, které provádějí analýzu včelařských produktů, s cílem pomoci včelařům s uváděním jejich produktů na trh a se zvýšením hodnoty těchto produktů;
e)
opatření na podporu obnovy včelstev v Unii;
f)
spolupráce se subjekty specializovanými na provádění programů aplikovaného výzkumu v oblasti včelařství a včelařských produktů.
g)
sledování trhu;
h)
zlepšení jakosti produktů s cílem využití potenciálu produktů na trhu;
Článek 56
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit účinné a účelné využívání finančních prostředků Unie určených pro včelařství je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které se týkají:
a)
zamezení dvojímu financování mezi včelařskými programy členských států a programy rozvoje venkova;
b)
základu pro přidělování finančního příspěvku Unie každému zúčastněnému členskému státu, mimo jiné na základě celkového počtu úlů se včelstvy v Unii.
2. S cílem zajistit přizpůsobení režimu podpory Unie nejnovějšímu vývoji a s cílem zajistit účinnost opatření obsažených ve včelařských programech při zlepšování obecných podmínek produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 za účelem aktualizace seznamu opatření uvedených v čl. 55 odst. 4, která mohou být obsažena ve včelařských programech členských států, a to doplněním dalších opatření nebo jejich přizpůsobením, aniž by kterékoli z nich rušila. Touto aktualizací seznamu opatření nejsou dotčeny vnitrostátní programy přijaté před vstupem aktu v přenesené pravomoci v platnost.
Článek 57
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro použití tohoto oddílu týkající se:
a)
obsahu vnitrostátních programů a studií prováděných členskými státy věnovaných struktuře produkce a obchodu v jejich odvětví včelařství;
b)
postupu pro přerozdělení nevyužitých prostředků;
c)
schválení včelařských programů předložených členskými státy, včetně přidělení finančního příspěvku Unie každému zúčastněnému členskému státu a maximální výše financování členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 6
Podpora v odvětví chmele
Článek 58
Podpora organizacím producentů
1. Unie poskytne organizacím producentů v odvětví chmele uznaným podle článku 152 podporu určenou k financování úsilí o dosažení cílů uvedených v čl. 152 odst. 1 písm. c) bodech i), ii) nebo iii).
2. Finanční částka poskytovaná Unií na podporu organizací producentů uvedenou v odstavci 1 činí pro Německo 2 277 000 EUR ročně.
Článek 59
Přenesené pravomoci
S cílem zajistit, aby podpora uvedená v článku 58 sloužila k financování úsilí o dosažení cílů uvedených v článku 152, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
žádosti o podporu, včetně pravidel týkajících se lhůt a průvodních dokladů;
b)
pravidel týkajících se způsobilých ploch pro chmel a výpočtu částek vyplácených každé organizaci producentů.
Článek 60
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto oddílu, pokud jde o vyplácení podpory.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA III
Systém povolení pro výsadbu révy
Článek 61
Doba platnosti
Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v této kapitole se použije v období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2030, přičemž Komise provede přezkum v polovině období za účelem zhodnocení fungování tohoto systému a případného předložení návrhů.
Oddíl 1
Řízení systému povolení pro výsadbu révy
Článek 62
Povolení
1. Výsadba a opětovná výsadba révy moštových odrůd zatříděných podle čl. 81 odst. 2 je možná, pouze pokud je uděleno povolení v souladu s články 64, 66 a 68 podle podmínek stanových v této kapitole.
2. Členské státy udělí povolení uvedené v odstavci 1 pro konkrétní plochu vyjádřenou v hektarech, a to na základě žádosti producenta, který splňuje objektivní a nediskriminující kritéria způsobilosti. Udělení takového povolení není pro producenty zpoplatněno.
3. Povolení uvedené v odstavci 1 je platné tři roky ode dne, kdy bylo uděleno. Na producenta, který nevyužije udělené povolení v průběhu jeho platnosti, se vztahují správní sankce podle čl. 89 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Tato kapitola se nevztahuje na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů, na vinice, jejichž víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného vinaře, ani na plochy, které mají být nově osázeny jako výsledek vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva.
Článek 63
Ochranný mechanismus pro novou výsadbu
1. Členské státy pro každý rok vyčlení takové množství povolení pro novou výsadbu, které odpovídá 1 % celkové plochy osazené révou na jejich území, a to ve stavu ke dni 31. července předcházejícího roku.
2. Členské státy mohou
a)
uplatnit na vnitrostátní úrovni nižší procentuální podíl než procentuální podíl stanovený v odstavci 1;
b)
omezit vydávání povolení na regionální úrovni na konkrétní plochy způsobilé pro výrobu vín s chráněným označením původu, na plochy způsobilé pro výrobu vín s chráněným zeměpisným označením, nebo na plochy bez zeměpisného označení.
3. Jakékoli z omezení stanovených v odst. 2 musí přispívat k přiměřenému nárůstu výsadby révy, musí být stanoveno na úrovni vyšší než 0 % nárůstu a odůvodněno jedním nebo více z těchto konkrétních důvodů:
a)
potřeba zabránit tomu, aby jasně prokázané riziko nadměrné nabídky vinařských výrobků s ohledem na jejich tržní uplatnitelnost nepřesáhlo to, co je nezbytné k uspokojení uvedené potřeby;
b)
potřeba zabránit jasně prokázanému riziku značného znehodnocení konkrétního chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení.
4. Členské státy zveřejní veškerá a řádně odůvodněná rozhodnutí přijatá podle odstavce 2. Členské státy o uvedených rozhodnutích a důvodech neprodleně uvědomí Komisi.
Článek 64
Udělování povolení pro novou výsadbu
1. Pokud celková rozloha plochy, k níž se v daném roce vztahují způsobilé žádosti, nepřesahuje rozlohu plochy vyčleněné členským státem, všechny uvedené žádosti se přijmou.
Pro účely tohoto článku mohou členské státy použít jedno nebo více z těchto objektivních a nediskriminujících kritérií způsobilosti:
a)
žadatel disponuje zemědělskou plochou, která není menší než plocha, pro kterou žádá o povolení;
b)
žadatel má odpovídající odborné znalosti a způsobilost;
c)
má se za to, že žadatel nepředstavuje významné riziko z hlediska zneužití pověsti daných chráněných označení původu, pokud veřejné orgány existenci takového rizika neprokáží;
d)
v řádně odůvodněných případech jedno nebo více z kritérií uvedených v odstavci 2, pokud jsou uplatněna objektivním a nediskriminujícím způsobem.
2. Pokud celková rozloha plochy, na niž se v daném roce vztahují způsobilé žádosti, přesahuje rozlohu plochy vyčleněné členským státem, povolení se udělí podle poměrného rozdělení hektarů všem žadatelům na základě plochy, ve vztahu k níž o povolení žádali. Povolení může být rovněž částečně nebo plně uděleno podle jednoho nebo více z těchto objektivních a nediskriminujících prioritních kritérií:
a)
pěstitelé, kteří provádějí výsadbu révy poprvé a zastávají funkci vedoucího podniku (nové podniky);
b)
oblasti, ve kterých vinice přispívají k ochraně životního prostředí;
c)
plochy, které mají být nově osázeny v rámci projektů v oblasti scelování pozemků;
d)
oblasti s přírodními či jinými zvláštními omezeními;
e)
udržitelnost projektů rozvoje nebo opětovné výsadby na základě ekonomického hodnocení;
f)
plochy, které mají být nově osázeny, což přispívá ke zvýšení konkurenceschopnosti na úrovni zemědělských podniků i na regionální úrovni;
g)
projekty, které mohou zlepšit jakost výrobků se zeměpisným označením;
h)
plochy, které mají být nově osázeny v rámci zvětšení rozlohy malých a středních zemědělských podniků.
3. Členské státy zveřejní kritéria uvedená v odstavcích 1 a 2, která používají, a neprodleně o nich informují Komisi.
Článek 65
Úloha profesních organizací
Při uplatňování čl. 63 odst. 2 může členský stát zohlednit doporučení předložená uznávanými profesními organizacemi působícími v odvětví vína a uvedenými v článcích 156 a 157 zainteresovaných skupin producentů uvedených v článku 95 nebo jiným druhem profesní organizace uznané na základě právních předpisů daného členského státu, pokud těmto doporučením předchází dohoda uzavřená příslušnými zástupci stran v dané zeměpisné oblasti.
Platnost uvedených doporučení je nejvýše tři roky.
Článek 66
Opětovná výsadba
1. Členské státy udělí povolení automaticky těm producentům, kteří po 1. lednu 2016 vyklučí plochy osázené révou a zažádají o povolení. Toto povolení musí odpovídat ploše, která se z hlediska čisté kultury rovná vyklučené ploše. Plochy, na něž se tato povolení vztahují, se nezapočítávají pro účely článku 63.
2. Členské státy mohou povolení uvedené v odstavci 1 udělit producentům, kteří se zaváží k vyklučení plochy osázené révou, jestliže je toto přislíbené vyklučení provedeno nejpozději do uplynutí čtyř let od data vysazení nové révy.
3. Povolení uvedené v odstavci 1 se vztahuje na stejný podnik, v němž bylo provedeno vyklučení. V oblastech způsobilých pro produkci révy vinné s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením mohou členské státy na základě doporučení profesní organizace podle článku 65 omezit opětovnou výsadbu na révu vinnou splňující stejnou specifikaci týkající se chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jako v případě vyklučené plochy.
4. Tento článek se nepoužije v případě vyklučení nepovolené výsadby.
Článek 67
Pravidlo de minimis
1. Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v této kapitole se neuplatní v členských státech, ve kterých se ke dni 31. prosince 2007 nepoužíval přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Členské státy, na které se režim uvedený v odstavci 1 ke dni 31. prosince 2007 vztahoval a jejichž plochy v současné době osázené révou nepřekračují 10 000 hektarů, se mohou rozhodnout, že systém povolení pro výsadbu révy stanovený v této kapitole nezavedou.
Článek 68
Přechodná ustanovení
1. Práva na výsadbu, která byla producentům udělena v souladu s články 85h, 85i nebo 85k nařízení (ES) č. 1234/2007 před 31. prosincem 2015 a která tito producenti nevyužili a k danému datu jsou stále platná, lze od 1. ledna 2016 převést na povolení podle této kapitoly.
K takovému převodu se přistoupí, pokud uvedení producenti předloží příslušnou žádost před 31. prosincem 2015. Členské státy mohou rozhodnout, že producentům umožní předložit žádost o převedení práv na povolení do 31. prosince 2020.
2. Doba platnosti povolení udělených podle odstavce 1 je stejná, jako doba platnosti práv na výsadbu uvedených v odstavci 1. Pokud nejsou tato povolení využita, jejich platnost skončí nejpozději 31. prosince 2018, nebo, jestliže členské státy přijmou rozhodnutí uvedené v odst. 1 druhém pododstavci, nejpozději 31. prosince 2023.
3. Plochy, na které se vztahují povolení udělená podle odstavce 1, se nezapočítávají pro účely článku 63.
Článek 69
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
podmínky pro žádosti o výjimku podle čl. 62 odst. 4;
b)
pravidla týkající se kritérií uvedených v čl. 64 odst. 1 a 2;
c)
doplnění kritérií ke kritériím uvedeným v čl. 64 odst. 1 a 2;
d)
souběžnou existenci vinic, které se producent zavázal vyklučit a nahradit nově vysazenou révou podle čl. 66 odst. 2;
e)
důvody rozhodnutí členských států podle čl. 66 odst. 3.
Článek 70
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření související:
a)
s postupy pro udělování povolení;
b)
se záznamy, které mají členské státy vést, a oznámení, která mají zasílat Komisi.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Kontrola systému povolení pro výsadbu révy
Článek 71
Nepovolená výsadba
1. Producenti na vlastní náklady vyklučí plochy osazené révou bez povolení.
2. Pokud producenti neprovedou vyklučení do čtyř měsíců ode dne, kdy byli informováni o nesrovnalosti, zajistí vyklučení takové nepovolené výsadby členské státy, a to do dvou let od uplynutí uvedené čtyřměsíční lhůty. Příslušné náklady ponesou dotčení producenti.
3. Členské státy informují Komisi do 1. března každého roku o celkové rozloze ploch, na kterých byla zjištěna nepovolená výsadba révy po 1. lednu 2016, jakož i o rozloze ploch, které byly v souladu s odstavci 1 a 2 vyklučeny.
4. Na producenta, který nesplní povinnost uvedenou v odstavci 1 tohoto článku, se vztahují sankce, které se stanoví v souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1306/2013.
5. Na plochy osazené révou bez povolení se nesmějí uplatňovat žádná opatření vnitrostátní ani unijní podpory.
Článek 72
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření, v jejichž rámci podrobně stanoví ohlašovací povinnosti, které mají být členskými státy splněny včetně možného snížení rozpočtových stropů stanovených v příloze VI v případě nesplnění povinnosti.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
HLAVA II
PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE UVÁDĚNÍ NA TRH A ORGANIZACÍ PRODUCENTŮ
KAPITOLA I
Pravidla týkající se uvádění na trh
Oddíl 1
Obchodní normy
Pododdíl 1
Úvodní ustanovení
Článek 73
Oblast působnosti
Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení vztahující se na zemědělské produkty, jakož i předpisy přijaté ve veterinárním, fytosanitárním a v potravinářském odvětví s cílem zajistit u produktů dodržování hygienických a zdravotních norem a chránit zdraví zvířat, rostlin a lidí, stanoví tento oddíl pravidla týkající se obchodních norem. Tato pravidla se rozdělí na závazná pravidla a na nepovinné vyhrazené údaje pro zemědělské produkty.
Pododdíl 2
Obchodní normy podle odvětví nebo produktů
Článek 74
Obecná zásada
Produkty, pro něž byly v souladu s tímto oddílem stanoveny obchodní normy podle odvětví nebo produktů, lze uvést na trh v Unii, pouze pokud tyto normy splňují.
Článek 75
Stanovení a obsah
1. Obchodní normy lze použít na jedno nebo více těchto odvětví nebo jeden a více těchto produktů:
a)
olivový olej a stolní olivy,
b)
ovoce a zelenina,
c)
výrobky z ovoce a zeleniny,
d)
banány,
e)
živé rostliny,
f)
vejce,
g)
drůbeží maso,
h)
roztíratelné tuky určené pro lidskou spotřebu,
i)
chmel
2. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a zlepšit hospodářské podmínky produkce zemědělských produktů uvedených v odstavcích 1 a 4 tohoto článku a jejich uvádění na trh, jakož i jejich jakost, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o obchodní normy podle jednotlivých odvětví či produktů, ve všech stádiích uvádění na trh, a rovněž pokud jde o odchylky od použití těchto norem a výjimky z nich, s cílem přizpůsobit se neustále se měnícím tržním podmínkám, vyvíjející se poptávce spotřebitelů, vývoji příslušných mezinárodních norem a zabránit vytváření překážek při inovaci produktů.
3. Aniž je dotčen článek 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (27), obchodní normy uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat jeden nebo více z následujících požadavků, jež mají být určeny podle odvětví či produktů a na základě povahy každého odvětví, potřeby regulovat uvádění na trh a podmínek definovaných v odstavci 5 tohoto článku:
a)
technické definice, označení a obchodní názvy pro odvětví jiná než ta, jež jsou uvedena v článku 78;
b)
klasifikační kritéria, jako je rozdělení do tříd, hmotnost, velikost, věk a kategorie;
c)
druhy, odrůda nebo plemeno či obchodní typ;
d)
úprava, označování související se závaznými obchodními normami, balení, pravidla platná pro balírny/třídírny, označení, rok sklizně a použití zvláštních údajů, aniž jsou dotčeny články 92 až 123;
e)
kritéria, jako jsou vzhled, konzistenci, zmasilost, vlastnosti produktu a procentní podíl obsahu vody;
f)
zvláštní látky použité při produkci, nebo součásti či složky, včetně jejich množstevního obsahu, čistoty a identifikace;
g)
způsob hospodaření a metoda produkce, včetně enologických postupů a vyspělých systémů udržitelné produkce;
h)
scelování moštů a vín, včetně jeho definic, míchání a jeho omezení;
i)
četnost sběru, dodávky, konzervace a manipulace, metoda ošetření a teplota, skladování a přeprava;
j)
místo hospodaření nebo původ, s výjimkou drůbežího masa a roztíratelných tuků;
k)
omezení, pokud jde o použití některých látek nebo postupů;
l)
zvláštní použití;
m)
podmínky uvolnění, držení, oběhu a použití produktů, které nejsou v souladu s obchodními normami přijatými podle odstavce 1 nebo s definicemi, označeními a obchodními názvy uvedenými v článku 78, jakož i nakládání s vedlejšími výrobky.
4. Kromě ustanovení odstavce 1 se obchodní normy mohou vztahovat na odvětví vína. Na uvedené odvětví se použijí požadavky uvedené v odst. 3 písm. f), g), h), k) a m).
5. Obchodní normy podle odvětví nebo produktů přijaté podle odstavce 1 tohoto článku se stanoví, aniž jsou dotčeny články 84 až 88 a příloha IX, a zohlední:
a)
zvláštní vlastnosti dotčeného produktu;
b)
potřebu zajistit podmínky v zájmu snazšího uvádění produktů na trh;
c)
zájem producentů na sdělování informací o vlastnostech produktů a povaze hospodaření a zájem spotřebitelů získávat odpovídající a transparentní informace o produktech, včetně místa hospodaření, které má být určeno podle jednotlivých případů na odpovídající zeměpisné úrovni, a to po provedení posouzení zejména nákladů a administrativní zátěže pro hospodářské subjekty a přínosů pro producenty a konečné spotřebitele;
d)
dostupné metody k určení fyzikálních, chemických a organoleptických vlastností produktů;
e)
doporučené normy přijaté mezinárodními subjekty;
f)
nutnost zachovat přirozené a podstatné vlastnosti produktů a nezpůsobit zásadní změnu ve složení dotčeného produktu.
6. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a potřebu zlepšit jakost a hospodářské podmínky produkce zemědělských produktů a jejich uvádění na trh je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o změnu seznamu odvětví uvedených v odstavci 1. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou přísně omezeny na prokázané potřeby vyplývající z vyvíjející se poptávky spotřebitelů, technického pokroku nebo nezbytných inovací produktů a uvedené ve zprávě Komise Evropskému parlamentu a Radě, v níž jsou zejména hodnoceny potřeby spotřebitelů, náklady a administrativní zátěž pro hospodářské subjekty včetně dopadu na vnitřní trh a na mezinárodní obchod a i přínosy pro producenty a konečné spotřebitele.
Článek 76
Další požadavky na uvádění produktů odvětví ovoce a zeleniny na trh
1. Kromě případných použitelných obchodních norem uvedených v článku 75 platí, že produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, lze uvádět na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu.
2. Obchodní normy uvedené v odstavci 1, stejně jako jakákoli obchodní norma platná pro odvětví ovoce a zeleniny stanovená v souladu s tímto pododdílem se použijí ve všech fázích uvádění na trh včetně dovozu a vývozu, a mohou se vztahovat na jakost, klasifikaci, hmotnost, velikost, obal, balení, skladování, přepravu, obchodní úpravu a uvádění na trh.
3. Držitel produktů odvětví ovoce a zeleniny, na které se vztahují obchodní normy, může tyto produkty vystavovat za účelem prodeje, nabízet k prodeji, prodávat, dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh v rámci Unie pouze v souladu s těmito normami a odpovídá za zajištění tohoto souladu.
4. Za účelem zajištění řádného uplatňování požadavků stanovených v odstavci 1 tohoto článku a zohlednění určitých specifických situací je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o konkrétní odchylky od tohoto článku, které jsou nezbytné k jeho náležitému uplatňování.
Článek 77
Ověřování v případě chmele
1. Kromě případných použitelných obchodních norem platí, že produkty odvětví chmele sklizené nebo získané v Unii podléhají ověřovacímu postupu podle tohoto článku.
2. Ověřovací listiny mohou být vydány pouze pro produkty, které vykazují minimální znaky jakosti platné pro určitou fázi uvádění na trh. V případě chmelového prášku, chmelového prášku s vyšším obsahem lupulinu, chmelového výtažku a smíšených chmelových produktů může být ověřovací listina vydána pouze v případě, že obsah alfa kyseliny v těchto produktech není nižší než u chmele, ze kterého byly získány.
3. Ověřovací listina uvádí alespoň:
a)
místo nebo místa produkce chmele;
b)
rok nebo roky sklizně; a
c)
odrůdu nebo odrůdy.
4. Produkty odvětví chmele mohou být uvedeny na trh nebo vyvezeny pouze tehdy, pokud se na ně vztahuje ověřovací listina vystavená v souladu s tímto článkem.
U dovezených produktů odvětví chmele je osvědčení uvedené v čl. 190 odst. 2 považováno za rovnocenné ověřovací listině.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví opatření odchylující se od odstavce 4 tohoto článku:
a)
za účelem splnění obchodních požadavků některých třetích zemí, nebo
b)
pro produkty určené pro zvláštní účely.
Opatření podle prvního pododstavce
i)
nesmějí nepříznivě ovlivňovat obvyklý způsob, jakým jsou na trh uváděny produkty, pro které byla vydána ověřovací listina; a
ii)
musí být doprovázena zárukami, jejichž účelem je předejít záměně s uvedenými produkty.
Článek 78
Definice, označení a obchodní názvy u některých odvětví a produktů
1. Kromě případných použitelných obchodních norem platí, že se použijí definice, označení a obchodní názvy stanovené v příloze VII na tato odvětví nebo produkty:
a)
hovězí a telecí maso,
b)
víno,
c)
mléko a mléčné výrobky určené pro lidskou spotřebu,
d)
drůbeží maso,
e)
vejce,
f)
roztíratelné tuky určené pro lidskou spotřebu a
g)
olivový olej a stolní olivy,
2. Definice, označení nebo obchodní názvy stanovené v příloze VII lze v Unii použít pro uvádění na trh pouze v případě produktu, který splňuje odpovídající požadavky stanovené v uvedené příloze.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o změny definic a obchodních názvů stanovených v příloze VII, odchylky od nich a výjimky z nich. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou přísně omezeny na prokázané potřeby vyplývající z vyvíjející se poptávky spotřebitelů, technického pokroku nebo nutnosti inovace produktů.
4. S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a členské státy jasně a náležitě rozuměly definicím a obchodním názvům stanoveným v příloze VII, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla pro jejich stanovování a uplatňování.
5. S cílem zohlednit očekávání spotřebitelů a vývoj na trhu s mléčnými výrobky je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými vymezí mléčné výrobky, u nichž se v případě, že jsou vyrobeny z jiného než kravského mléka, má uvést druh zvířete, od něhož mléko pochází, a kterými stanoví příslušná nezbytná pravidla.
Článek 79
Přípustná odchylka
1. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti každého produktu nebo odvětví, jednotlivé fáze uvádění na trh, technické podmínky, veškeré případné významné praktické obtíže a rovněž přesnost a opakovatelnost analytických metod je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o přípustnou odchylku od jedné nebo více konkrétních norem, při jejichž překročení se má za to, že normu nesplnila celá šarže produktů.
2. Komise při přijímání aktů podle odstavce 1 zohlední nutnost neměnit základní vlastnosti daného produktu a zabránit snížení jeho jakosti.
Článek 80
Enologické postupy a analytické metody
1. V Unii se při výrobě a ošetření výrobků uvedených v příloze VII části II použijí pouze enologické postupy povolené v souladu s přílohou VIII a stanovené v čl. 75 odst. 3 písm. g) a v čl. 83 odst. 2 a 3.
První pododstavec se nevztahuje na
a)
hroznovou šťávu a zahuštěnou hroznovou šťávu; a
b)
hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt určený k výrobě hroznové šťávy.
Povolené enologické postupy se použijí pouze k zajištění řádné vinifikace, řádného uchovávání nebo řádného vývoje výrobku.
Výrobky uvedené v příloze VII části II se vyrábějí v Unii v souladu s pravidly stanovenými v příloze VIII.
2. Výrobky uvedené v příloze VII části II se neuvádějí na trh v Unii, pokud:
a)
byly podrobeny enologickým postupům, které nejsou v Unii povoleny;
b)
byly podrobeny enologickým postupům, které nejsou povoleny na vnitrostátní úrovni; nebo
c)
nejsou v souladu s pravidly stanovenými v příloze VIII.
Výrobky z révy vinné, které nelze v souladu s prvním pododstavcem uvést na trh, se zlikvidují. Odchylně od tohoto pravidla mohou členské státy povolit, aby některé takové výrobky, jejichž vlastnosti stanoví, byly použity v lihovaru, octárně nebo k průmyslovým účelům za předpokladu, že se toto povolení nestane pobídkou k výrobě výrobků z révy vinné za použití nepovolených enologických postupů.
3. Při povolování enologických postupů pro víno uvedených v čl. 75 odst. 3 písm. g) Komise:
a)
zohledňuje enologické postupy a metody analýzy doporučené a zveřejněné OIV a výsledky pokusného použití dosud nepovolených enologických postupů;
b)
zohledňuje ochranu lidského zdraví;
c)
bere v úvahu případné riziko, že spotřebitelé mohou být na základě ustáleného vnímání daného výrobku a souvisejících očekávání uvedeni v omyl, a zohlední, do jaké míry může dostupnost a vhodnost informačních prostředků toto riziko vyloučit;
d)
dbá na to, aby přirozené a podstatné vlastnosti vína byly zachovány a aby nedošlo k zásadní změně ve složení daného výrobku;
e)
zajišťuje přijatelnou minimální úroveň péče o životní prostředí;
f)
dodržuje obecná pravidla týkající se enologických postupů a pravidla stanovená v příloze VIII.
4. Za účelem zajištění řádného nakládání s vinařskými výrobky, které nelze uvést na trh, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla pro vnitrostátní postupy uvedené v odstavci 2 druhém pododstavci tohoto článku a výjimky z nich týkající se stažení či likvidace vinařských výrobků, které nesplňují požadavky.
5. Komise případně přijme prováděcí akty, kterými pro výrobky uvedené v příloze VII části II stanoví metody uvedené v čl. 75 odst. 5 písm. d). Tyto metody musí být založeny na příslušných metodách doporučených a zveřejněných OIV, pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl Unie neúčinné nebo nevhodné. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Až do přijetí těchto prováděcích aktů se používají metody a pravidla povolené dotyčným členským státem.
Článek 81
Moštové odrůdy
1. Výrobky uvedené v příloze VII části II a vyrobené v Unii se vyrábějí z moštových odrůd zatříděných v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
2. S výhradou odstavce 3 zatřídí členské státy moštové odrůdy mezi ty, které mohou být vysazovány, opětovně vysazovány nebo štěpovány na jejich území pro účely výroby vína.
Členské státy mohou zatřídit pouze moštové odrůdy, které splňují tyto podmínky:
a)
daná odrůda náleží k druhu réva vinná (Vitis vinifera L.) nebo pochází z křížení révy vinné s jinými druhy rodu Vitis;
b)
daná odrůda není jednou z těchto odrůd: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton a Herbemont.
Je-li moštová odrůda vyňata ze zatřídění uvedeného v prvním pododstavci, musí se do 15 let po vynětí vyklučit.
3. Členské státy, které nevyrobí za hospodářský rok více než 50 000 hektolitrů vína, vypočteno podle průměrné výroby za posledních pět hospodářských let, jsou osvobozeny od povinnosti zatřídění stanovené v odst. 2 prvním pododstavci.
Avšak i v těchto členských státech lze pro účely výroby vína vysazovat, opětovně vysazovat nebo štěpovat pouze moštové odrůdy, které jsou v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem.
4. Odchylně od odst. 2 prvního a třetího pododstavce a odst. 3 druhého pododstavce povolí členské státy pro vědecký výzkum a pokusné účely vysazování, opětovné vysazování nebo štěpování těchto moštových odrůd:
a)
moštových odrůd, které nejsou zatříděné, v případě jiných členských států než uvedených v odstavci 3;
b)
moštových odrůd, které nejsou v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem, v případě členských států uvedených v odstavci 3.
5. Plochy osázené moštovými odrůdami pro účely výroby vína, které byly vysázeny v rozporu s odstavci 2, 3 a 4, se vyklučí.
Tyto plochy se však vyklučit nemusí, je-li jejich produkce určena výhradně ke spotřebě domácnosti vinaře.
Článek 82
Zvláštní použití vína neodpovídajícího žádnému z druhů uvedených v příloze VII části II
S výjimkou lahvového vína, u kterého lze prokázat, že se plnění uskutečnilo před 1. zářím 1971, se víno vyrobené z moštových odrůd uvedených v zatřídění podle čl. 81 odst. 2 prvního pododstavce, avšak neodpovídající žádnému z druhů podle přílohy VII části II, použije jen pro vlastní spotřebu domácnosti vinaře, k výrobě vinného octa nebo k destilaci.
Článek 83
Vnitrostátní pravidla pro některé produkty a některá odvětví
1. Bez ohledu na čl. 75 odst. 2 mohou členské státy přijmout nebo zachovat vnitrostátní pravidla stanovující různé jakostní třídy pro roztíratelné tuky. Tato pravidla musí umožňovat zařazování do zmíněných jakostních tříd na základě kritérií týkajících se zejména použitých surovin, organoleptických vlastností produktů a jejich fyzikální a mikrobiologické stability.
Členské státy, které využijí možnost stanovenou v prvním pododstavci, zajistí, aby na produktech ostatních členských států, které splňují kritéria stanovená uvedenými vnitrostátními pravidly, mohly být nediskriminujícím způsobem používány údaje uvádějící, že tato kritéria jsou splněna.
2. Členské státy mohou omezit nebo zakázat používání některých enologických postupů a stanovit přísnější pravidla pro vína povolená právem Unie, která jsou vyráběna na jejich území, s cílem podpořit uchování podstatných vlastností vín s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením a šumivých a likérových vín.
3. Členské státy mohou povolit pokusné použití nepovolených enologických postupů.
4. S cílem zajistit správné a transparentní uplatňování tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky pro použití odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku, jakož i podmínky držení, oběhu a použití výrobků získaných pokusnými postupy podle odstavce 3 tohoto článku.
5. Členské státy mohou přijmout či zachovat další vnitrostátní předpisy týkající se produktů, na něž se vztahuje určitá obchodní norma Unie, pouze pokud jsou tyto předpisy v souladu s právními předpisy Unie, zejména se zásadou o volném pohybu zboží, a s výhradou směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (28).
Pododdíl 3
Nepovinné vyhrazené údaje
Článek 84
Obecné ustanovení
Zřizuje se systém nepovinných vyhrazených údajů podle odvětví nebo produktu s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů, jejichž vlastnosti nebo charakteristiky představují přidanou hodnotu, poskytování informací o těchto vlastnostech nebo charakteristikách v rámci vnitřního trhu a především s cílem podpořit a doplnit konkrétní obchodní normy.
Tento pododdíl se nepoužije na vinařské výrobky uvedené v čl. 92 odst. 1.
Článek 85
Stávající nepovinné vyhrazené údaje
1. Nepovinné vyhrazené údaje, na něž se 20. prosince 2013 vztahuje daný systém, jsou uvedeny v příloze IX tohoto nařízení, a podmínky jejich používání se stanoví podle čl. 86 písm. a).
2. Nepovinné vyhrazené údaje uvedené v odstavci 1 tohoto článku zůstávají s výhradou jakýchkoli změn v platnosti, pokud nejsou zrušeny podle článku 86.
Článek 86
Vyhrazení, změna a zrušení nepovinných vyhrazených údajů
Aby se zohlednilo očekávání spotřebitelů, vývoj vědeckých a technických poznatků, situace na trhu a vývoj v oblasti obchodních a mezinárodních norem, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými:
a)
stanoví další nepovinný vyhrazený údaj a podmínky jeho použití,
b)
mění podmínky použití nepovinného vyhrazeného údaje; nebo
c)
ruší nepovinný vyhrazený údaj.
Článek 87
Další nepovinné vyhrazené údaje
1. Určitý údaj je způsobilým být dalším nepovinným vyhrazeným údajem, pouze pokud jsou splněny všechny tyto požadavky:
a)
údaj se týká vlastnosti produktu nebo charakteristiky produkce či zpracování a vztahuje se k odvětví nebo produktu;
b)
použití údaje umožňuje jasnější informování o přidané hodnotě produktu díky jeho zvláštním vlastnostem nebo charakteristice produkce či zpracování;
c)
při uvádění produktu na trh jsou jeho vlastnost nebo charakteristika, uvedené v písmeni a), rozpoznatelné pro spotřebitele v několika členských státech;
d)
podmínky a použití údaje jsou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (29) nebo nařízení (EU) č. 1169/2011.
Komise při zavádění dalšího nepovinného vyhrazeného údaje zohlední všechny příslušné mezinárodní normy a stávající vyhrazené údaje pro příslušné produkty nebo odvětví.
2. Aby se zohlednily zvláštní znaky určitých odvětví i očekávání spotřebitelů, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví další podrobnosti týkající se požadavků na zavedení dalších vyhrazených údajů uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 88
Omezení použití nepovinných vyhrazených údajů
1. Nepovinný vyhrazený údaj lze použít pouze k popisu produktů, které splňují příslušné podmínky použití.
2. Členské státy přijmou vhodná opatření s cílem zajistit, aby označování produktů nevedlo k záměně s nepovinnými vyhrazenými údaji.
3. S cílem zajistit, aby produkty popisované prostřednictvím nepovinných vyhrazených údajů splňovaly příslušné podmínky použití, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví dodatečná pravidla pro použití nepovinných vyhrazených údajů.
Pododdíl 4
Obchodní normy vztahující se na dovoz a vývoz
Článek 89
Obecná ustanovení
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi a zvláštní vlastnosti určitých zemědělských produktů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
podmínky, za nichž se dovezené produkty považují za produkty, jež mají rovnocennou úroveň souladu s obchodními normami Unie, a podmínky, které umožňují odchylku od článku 74; a
b)
pravidla vztahující se na uplatňování obchodních norem na produkty vyvážené z Unie.
Článek 90
Zvláštní ustanovení pro dovoz vína
1. Pokud mezinárodní dohody uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU nestanoví jinak, použijí se ustanovení o označení původu, zeměpisných označeních a o označování vína uvedená v oddílu 2 této kapitoly a v definicích, označeních a obchodních názvech podle článku 78 tohoto nařízení na výrobky kódů KN 2009 61, 2009 69 a 2204, které se dovážejí do Unie.
2. Pokud mezinárodní dohody uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU nestanoví jinak, vyrábějí se výrobky uvedené v odstavci 1 tohoto článku podle enologických postupů povolených Unií podle tohoto nařízení, nebo před povolením podle čl. 80 odst. 3 podle enologických postupů doporučených a zveřejněných OIV.
3. Při dovozu výrobků uvedených v odstavci 1 je třeba předložit:
a)
osvědčení dokládající soulad s ustanoveními uvedenými v odstavcích 1 a 2 vystavené v zemi, ze které výrobek pochází, příslušným subjektem, který je uveden na seznamu zveřejněném Komisí;
b)
zprávu o výsledku analýzy vypracovanou subjektem nebo útvarem pověřeným zemí, ze které výrobek pochází, je-li určen k přímé lidské spotřebě.
Pododdíl 5
Společná ustanovení
Článek 91
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
sestaví seznam mléka a mléčných výrobků uvedených v příloze VII části III bodu 5 druhém pododstavci a roztíratelných tuků uvedených v příloze VII části VII oddílu I šestém pododstavci písm. a) na základě orientačních seznamů produktů, o nichž se členské státy domnívají, že na jejich území vyhovují uvedeným ustanovením, a jež členské státy zašlou Komisi;
b)
stanoví pravidla pro provádění obchodních norem podle odvětví nebo produktů;
c)
stanoví pravidla pro určení, zda výrobky byly podrobeny nepovoleným enologickým postupům;
d)
stanoví pravidla pro analytické metody určující vlastnosti produktů;
e)
stanoví pravidla pro určení přípustné odchylky;
f)
stanoví pravidla pro provádění opatření uvedených v článku 89;
g)
stanoví pravidla pro určení nebo evidenci producenta nebo průmyslových zařízení, v nichž se produkt připravoval nebo zpracovával, ověřovací postupy a obchodní dokumenty, průvodní doklady a záznamy, které mají být vedeny.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Označení původu, zeměpisná označení a tradiční výrazy v odvětví vína
Pododdíl 1
Úvodní ustanovení
Článek 92
Oblast působnosti
1. Na výrobky uvedené v příloze VIII části II bodech 1, 3 až 6, 8, 9, 11, 15 a 16 se vztahují pravidla týkající se označení původu, zeměpisných označení a tradičních výrazů stanovená v tomto oddíle.
2. Pravidla podle odstavce 1 jsou založena na:
a)
ochraně legitimních zájmů spotřebitelů a producentů;
b)
zajištění řádného fungování vnitřního trhu s danými výrobky a
c)
podpoře výroby jakostních výrobků uvedených v tomto oddílu při současném umožnění vnitrostátních opatření v oblasti politiky jakosti.
Pododdíl 2
Označení původu a zeměpisná označení
Článek 93
Definice
1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a)
„označením původu“ název regionu, konkrétního místa nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech země, který se používá k popisu výrobku uvedeného v čl. 92 odst. 1, jenž splňuje tyto požadavky:
i)
jakost a vlastnosti výrobku jsou převážně nebo výlučně dány zvláštním zeměpisným prostředím zahrnujícím přírodní a lidské činitele,
ii)
hrozny, ze kterých se daný výrobek vyrábí, pocházejí výlučně z této zeměpisné oblasti,
iii)
výroba probíhá v této zeměpisné oblasti a
iv)
výrobek se získává z odrůd druhu réva vinná (Vitis vinifera L.);
b)
„zeměpisným označením“ označení odkazující na region, konkrétní místo nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech na zemi, které se používá k popisu výrobku uvedeného v čl. 92 odst. 1, jenž splňuje tyto požadavky:
i)
má určitou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti, jež lze přičíst tomuto zeměpisnému původu,
ii)
nejméně 85 % hroznů použitých na jeho výrobu pochází výlučně z této zeměpisné oblasti,
iii)
jeho výroba probíhá v této zeměpisné oblasti a
iv)
získává se z odrůd druhu réva vinná (Vitis vinifera L.) nebo z křížení révy vinné s jinými druhy rodu Vitis.
2. Některé tradičně užívané názvy představují označení původu, pokud
a)
označují víno;
b)
odkazují na zeměpisný název;
c)
splňují požadavky uvedené v odst. 1 písm. a) bodech i) až iv) a
d)
byly podrobeny postupu udělování ochrany pro označení původu nebo zeměpisná označení podle tohoto pododdílu.
3. Označení původu a zeměpisná označení včetně označení, která se vztahují k zeměpisným oblastem ve třetích zemích, jsou způsobilá k ochraně v Unii v souladu s pravidly tohoto pododdílu.
4. Výroba uvedená v odst. 1 písm. a) bodu iii) zahrnuje veškeré dotyčné činnosti od sklizně hroznů po dokončení procesů vinifikace s výjimkou případných následných procesů.
5. Pro účely použití odst. 1 písm. b) bodu ii) hrozny, které mohou pocházet z jiné než vymezené oblasti a jejichž podíl může činit nejvýše 15 %, musí pocházet z členského státu nebo třetí země, v níž se dotyčná vymezená oblast nachází.
Článek 94
Žádosti o ochranu
1. Žádosti o ochranu názvů jako označení původu nebo zeměpisná označení zahrnují formální část, ve které se uvádí:
a)
název, který se má chránit;
b)
jméno a adresa žadatele;
c)
specifikace výrobku uvedená v odstavci 2 a
d)
jediný doklad shrnující specifikaci výrobku uvedenou v odstavci 2.
2. Specifikace výrobku umožňuje zúčastněným stranám zkontrolovat příslušné podmínky výroby týkající se daného označení původu nebo zeměpisného označení.
Specifikace výrobku obsahuje alespoň tyto údaje:
a)
název, který se má chránit;
b)
popis vína nebo vín:
i)
u vín s označením původu základní analytické a organoleptické vlastnosti daného vína,
ii)
u vín se zeměpisným označením základní analytické vlastnosti, jakož i hodnocení nebo uvedení organoleptických vlastností daného vína;
c)
případně zvláštní enologické postupy používané při výrobě daného vína nebo daných vín a příslušná omezení pro jejich výrobu,
d)
vymezení příslušné zeměpisné oblasti;
e)
maximální hektarový výnos;
f)
označení moštové odrůdy nebo odrůd, ze kterých se dané víno nebo daná vína vyrábí;
g)
podrobnosti potvrzující souvislost uvedenou v čl. 70 odst. 1 písm. a) bodě i) nebo případně v čl. 93 odst. 1 písm. b) bodě i);
h)
příslušné požadavky stanovené v předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech, nebo pokud tak stanoví členské státy, stanovené organizací, která spravuje chráněná označení původu nebo chráněná zeměpisná označení, s přihlédnutím ke skutečnosti, že tyto požadavky musí být objektivní, nediskriminující a slučitelné s právem Unie;
i)
název a adresu orgánů nebo subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace výrobku, a jejich konkrétní úkoly.
3. Pokud se žádost o ochranu týká zeměpisné oblasti ve třetí zemi, musí kromě údajů stanovených v odstavcích 1 a 2 obsahovat údaje, které potvrzují, že daný název je chráněn v zemi původu.
Článek 95
Žadatelé
1. Žádost o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení může podat jakékoli dotčené seskupení výrobců nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jednotlivý výrobce. Na žádosti se mohou podílet i další zúčastněné strany.
2. Výrobci mohou požádat o ochranu pouze pro vína, která vyrábějí.
3. Pokud se jedná o název označující přeshraniční zeměpisnou oblast nebo o tradiční název, který se váže k přeshraniční zeměpisné oblasti, může být podána společná žádost.
Článek 96
Předběžné vnitrostátní řízení
1. Žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení vín pocházejících z Unie podléhají předběžnému vnitrostátnímu řízení.
2. Žádost o ochranu se podává členskému státu, na jehož území má označení původu nebo zeměpisné označení původ.
3. Členský stát, jemuž je žádost o ochranu podána, danou žádost posoudí s cílem ověřit, zda splňuje podmínky stanovené v tomto pododdílu.
Tento členský stát provede vnitrostátní řízení, které zajistí vhodné zveřejnění žádosti a stanoví alespoň dvouměsíční lhůtu ode dne zveřejnění, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s legitimním zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území tohoto členského státu, vznést proti navrhované ochraně námitku podáním řádně odůvodněného prohlášení danému členskému státu.
4. Pokud členský stát posuzující žádost shledá, že označení původu nebo zeměpisné označení nesplňuje podmínky stanovené v tomto pododdíle nebo není slučitelné s právem Unie, žádost zamítne.
5. Pokud členský stát posuzující žádost shledá, že požadavky jsou splněny, provede vnitrostátní řízení, které zajistí vhodné zveřejnění specifikace výrobku alespoň na internetu a předá žádost Komisi.
Článek 97
Přezkum prováděný Komisí
1. Komise zveřejní datum pro podávání žádostí o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení.
2. Komise posoudí, zda žádosti o ochranu podle článku 94 splňují podmínky stanovené v tomto pododdíle.
3. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v tomto pododdíle jsou splněny, přijme prováděcí akty týkající se zveřejnění jediného dokladu podle čl. 94 odst. 1 písm. d), jakož i odkazu na zveřejnění specifikace výrobku provedeného během předběžného vnitrostátního řízení, v Úředním věstníku Evropské unie. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
4. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v tomto pododdíle nejsou splněny, přijme prováděcí akty, kterými žádost zamítne.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 98
Řízení o námitce
Během dvou měsíců ode dne zveřejnění jediného dokladu uvedeného v čl. 94 odst. 1 písm. d) může každý členský stát nebo třetí země nebo každá fyzická nebo právnická osoba s legitimním zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území jiného členského státu než státu, který požádal o ochranu, nebo na území třetí země, vznést námitku proti navrhované ochraně podáním řádně odůvodněného prohlášení týkajícího se podmínek způsobilosti podle tohoto pododdílu Komisi.
Fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny ve třetích zemích, podávají prohlášení buď přímo nebo prostřednictvím orgánů příslušné třetí země ve lhůtě dvou měsíců stanovené v prvním pododstavci.
Článek 99
Rozhodnutí o ochraně
Komise po ukončení řízení o námitce uvedeného v článku 98 přijme na základě informací, které má k dispozici, prováděcí akty, kterými buď udělí ochranu označení původu nebo zeměpisnému označení, které splňuje podmínky tohoto pododdílu a je slučitelné s právem Unie, nebo žádost zamítne, nejsou-li uvedené podmínky splněny.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 100
Homonyma
1. Název, pro který byla podána žádost a který je zcela nebo částečně homonymní s názvem již zapsaným podle ustanovení tohoto nařízení, se zapíše s náležitým přihlédnutím k místnímu a tradičnímu používání a k jakémukoli riziku záměny.
Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o výrobky pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu těchto výrobků odpovídá.
Zapsaný homonymní název lze použít pouze tehdy, existuje-li v praxi dostatečné rozlišení mezi následně zapsaným homonymem a názvem v evidenci již uvedeným, s ohledem na potřebu rovného zacházení s producenty a neuvádění spotřebitele v omyl.
2. Odstavec 1 se použije obdobně v případě, že název, pro který byla podána žádost, je zcela nebo částečně homonymní se zeměpisným označením chráněným podle vnitrostátního práva členských států.
3. Pokud název moštové odrůdy obsahuje chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení nebo je-li toto označení jeho součástí, nesmí se tento název používat pro označování zemědělských produktů.
S cílem zohlednit stávající postupy označování je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví výjimky z tohoto pravidla.
4. Ochranou označení původu a zeměpisných označení produktů podle článku 93 tohoto nařízení nejsou dotčena chráněná zeměpisná označení použitá na lihoviny vymezené v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (30).
Článek 101
Dodatečné důvody zamítnutí ochrany
1. Jako označení původu nebo zeměpisné označení se nechrání název, který zdruhověl.
Pro účely tohoto oddílu se „názvem, který zdruhověl,“ rozumí název vína, který se v Unii stal běžným názvem určitého vína, přestože se váže k místu nebo regionu, kde byl tento výrobek původně vyráběn nebo uváděn na trh.
Při určování, zda název zdruhověl či nikoliv, se přihlíží k významným skutečnostem, zejména:
a)
ke stávající situaci v Unii, především v oblastech spotřeby;
b)
k příslušnému právu Unie nebo vnitrostátnímu právu.
2. Název se nechrání jako označení původu nebo zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné známky a její proslulosti mohla ochrana uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity daného vína.
Článek 102
Vztah k ochranným známkám
1. Zápis ochranné známky, která obsahuje chráněné označení původu nebo zeměpisné označení, jež není v souladu s dotčenou specifikací výrobku, nebo se z takového označení skládá nebo na jejíž užití se vztahuje čl. 103 odst. 2 a která se týká výrobku spadajícího do jedné z kategorií uvedených v příloze VII části II,
a)
se zamítne, pokud byla žádost o zápis ochranné známky podána Komisi po dni podání žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení a označení původu nebo zeměpisné označení je následně chráněno, nebo
b)
se prohlásí za neplatný.
2. Aniž je dotčen čl. 101 odst. 2, může být ochranná známka podle odstavce 1 tohoto článku, o niž bylo zažádáno nebo jež je zapsána nebo zavedena používáním v dobré víře, umožňují-li to příslušné vnitrostátní právo, na území Unie buď před datem ochrany označení původu nebo zeměpisného označení v zemi původu, nebo před 1. lednem 1996 i nadále používána a její platnost obnovována bez ohledu na ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES (31) nebo nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (32).
V takových případech je povoleno používat dané označení původu nebo zeměpisné označení souběžně s příslušnými ochrannými známkami.
Článek 103
Ochrana
1. Chráněné označení původu a chráněné zeměpisné označení může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh víno, jež bylo vyrobeno v souladu s příslušnou specifikací výrobku.
2. Chráněné označení původu a chráněné zeměpisné označení, jakož i víno s tímto chráněným názvem v souladu se specifikací výrobku jsou chráněna před:
a)
jakýmkoli přímým či nepřímým obchodním použitím tohoto chráněného názvu
i)
u srovnatelných výrobků, které nevyhovují specifikaci výrobku s chráněným názvem, nebo
ii)
pokud takové použití zneužívá pověst označení původu nebo zeměpisného označení;
b)
jakýmkoli zneužitím, napodobením nebo použitím názvů, které jej evokují, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobku nebo služby nebo je-li chráněný název přeložen, přepsán nebo transliterován nebo doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
c)
jakýmkoli jiným nepravdivým nebo zavádějícím údajem o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech výrobku použitým na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamních materiálech nebo v dokumentech týkajících se daného vinařského výrobku, a před použitím takové nádoby, která by mohla vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ výrobku;
d)
všemi ostatními praktikami, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ výrobku.
3. Chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení nesmějí v Unii zdruhovět ve smyslu čl. 101 odst. 1.
Článek 104
Evidence
Komise vytvoří a aktualizuje veřejně přístupnou elektronickou evidenci chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení vín. V evidenci mohou být zapsána označení původu a zeměpisná označení týkající se výrobků ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou. Nejsou-li výslovně v uvedené dohodě označeny jako chráněná označení původu ve smyslu tohoto nařízení, zapisují se tyto názvy do evidence jako chráněná zeměpisná označení.
Článek 105
Změny specifikace výrobku
Žadatel, který splňuje podmínky stanovené v článku 95, může požádat o schválení změny specifikace výrobku s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, zejména za účelem zohlednění vývoje vědeckých a technických poznatků nebo nového vymezení zeměpisné oblasti podle čl. 94 odst. 2 druhého pododstavce písm. d). V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
Článek 106
Zrušení ochrany
Komise může z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu, třetí země nebo fyzické nebo právnické osoby s legitimním zájmem přijmout prováděcí akty, kterými zruší ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, pokud již není zajištěn soulad s příslušnou specifikací výrobku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 107
Stávající chráněné názvy vín
1. Názvy vín uvedené v článcích 51 a 54 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 (33) a v článku 28 nařízení Komise (ES) č. 753/2002 (34) jsou automaticky chráněny podle tohoto nařízení. Komise je zapíše do evidence stanovené v článku 104 tohoto nařízení.
2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení provede odpovídající formální kroky k odstranění názvů vín, na které se vztahuje čl. 118s odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007, z evidence stanovené v článku 104 tohoto nařízení.
3. Článek 106 se nepoužije na stávající chráněné názvy vín uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Do 31. prosince 2014 může Komise z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými zruší ochranu stávajících chráněných názvů vín uvedených v odstavci 1 tohoto článku, pokud nesplňují podmínky stanovené v článku 93.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
4. V případě Chorvatska jsou názvy vín zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (35) chráněny podle tohoto nařízení, a to pod podmínkou pozitivního výsledku řízení o námitce. Komise je zapíše do evidence stanovené v článku 104.
Článek 108
Poplatky
Členské státy mohou vybírat poplatky za účelem uhrazení svých nákladů, včetně nákladů vzniklých při posuzování žádostí o ochranu, prohlášení o námitkách, žádostí o změny a žádostí o zrušení ochrany podle tohoto pododdílu.
Článek 109
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti produkce ve vymezené zeměpisné oblasti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví:
a)
další kritéria pro vymezení zeměpisné oblasti; a
b)
omezení a odchylky týkající se produkce ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. S cílem zajistit jakost a vysledovatelnost výrobků je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž může specifikace výrobku obsahovat dodatečné požadavky.
3. S cílem zajistit ochranu legitimních práv a zájmů producentů a hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které se týkají:
a)
typu žadatele, který může požádat o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení;
b)
podmínek týkajících se žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro změnu, zrušení a přeměnu chráněných označení původu nebo chráněných zeměpisných označení;
c)
podmínek platných pro přeshraniční žádosti;
d)
podmínek pro žádosti týkající se zeměpisných oblastí ve třetí zemi;
e)
data, od něhož se použije ochrana nebo změna ochrany;
f)
podmínek týkajících se změny specifikace výrobku.
4. S cílem zajistit přiměřenou úroveň ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 ohledně omezení týkajících se chráněného názvu.
5. S cílem zajistit, aby hospodářské subjekty a příslušné orgány nebyly nepřiměřeně dotčeny použitím tohoto pododdílu, pokud jde o názvy vín, jimž byla poskytnuta ochrana před 1. srpnem 2009 nebo pro něž bylo zažádáno o ochranu před tímto datem, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 ohledně stanovení přechodných pravidel, které se týkají:
a)
názvů vín uznaných členskými státy do 1. srpna 2009 jako označení původu nebo zeměpisná označení a názvů vín, pro něž bylo zažádáno o ochranu před tímto datem;
b)
vín uvedených na trh nebo označených před konkrétním datem; a
c)
změn specifikace výrobku.
Článek 110
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
1. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná opatření týkající se:
a)
informací uváděných ve specifikaci výrobku, pokud jde o souvislost mezi zeměpisnou oblastí a konečným výrobkem;
b)
zveřejňování rozhodnutí o ochraně nebo zamítnutí žádosti o ochranu;
c)
vytvoření a vedení evidence uvedené v článku 104;
d)
přeměny z chráněného označení původu na chráněné zeměpisné označení;
e)
podávání přeshraničních žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná opatření související s postupem pro posuzování žádostí o ochranu nebo o schválení změny označení původu nebo zeměpisného označení a rovněž s postupem pro žádosti o námitku, zrušení ochrany nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných názvů vín, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobnosti o skutečnostech, důkazech a podpůrných dokladech předkládaných spolu s žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 111
Další prováděcí pravomoci
V případě, že je námitka považována za nepřípustnou, přijme Komise prováděcí akt, kterým zamítne námitku jako nepřípustnou. Tento prováděcí akt se přijímá bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
Pododdíl 3
Tradiční výrazy
Článek 112
Definice
„Tradičním výrazem“ se rozumí výraz tradičně používaný v členských státech u výrobků uvedených v čl. 92 odst. 1 pro označení:
a)
skutečnosti, že výrobek nese chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení podle právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů, nebo
b)
výroby nebo způsobu zrání nebo jakosti, barvy, místa nebo zvláštní události spojených s historií výrobku s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením.
Článek 113
Ochrana
1. Chráněný tradiční výraz lze použít pouze pro výrobek, který byl vyroben v souladu s definicí stanovenou v čl. 112.
Tradiční výrazy jsou chráněny proti neoprávněnému používání.
2. Tradiční výrazy jsou chráněny pouze v jazyce a pro druhy výrobků z révy vinné, které byly uvedeny v žádosti, proti:
a)
jakémukoli zneužití chráněného výrazu, a to i tehdy, je-li doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
b)
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o povaze, charakteristice nebo základních vlastnostech produktu uvedenému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo v dokumentech týkajících se daného výrobku;
c)
všem ostatním praktikám, které mohou uvést spotřebitele v omyl zejména tím, že vyvolávají zdání, že se na víno vztahuje chráněný tradiční výraz.
3. Tradiční výrazy nesmějí v Unii zdruhovět.
Článek 114
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit přiměřenou úroveň ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s čl. 227 týkající se jazyka a způsobu psaní chráněného tradičního výrazu.
2. S cílem zajistit ochranu legitimních práv a zájmů producentů a hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
typ žadatelů, kteří mohou o ochranu tradičního výrazu požádat;
b)
podmínky platnosti žádosti o ochranu tradičního výrazu;
c)
důvody pro námitky vůči navrhovanému uznání tradičního výrazu;
d)
rozsah ochrany, vztah k ochranným známkám, chráněným tradičním výrazům, chráněným označením původu nebo zeměpisným označením, homonymům nebo některým názvům moštových odrůd;
e)
důvody pro zrušení tradičního výrazu;
f)
datum předložení žádosti o ochranu tradičního výrazu nebo žádosti o námitku nebo zrušení;
g)
postupy týkající se žádosti o ochranu tradičního výrazu, včetně přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro zrušení ochrany a změnu.
3. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž mohou být tradiční výrazy používány pro výrobky z třetích zemí, a odchylky od článku 112 a čl. 113 odst. 2.
Článek 115
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření týkající se postupu pro posuzování žádostí o ochranu nebo o schválení změny tradičního výrazu a rovněž postupu pro žádosti o námitku nebo zrušení, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobnosti o skutečnostech, důkazech a podpůrných dokladech předkládaných spolu se žádostí;
d)
prováděcí pravidla pro zveřejňování chráněných tradičních výrazů.
2. Komise přijme prováděcí akty, kterými přijme nebo zamítne žádost o ochranu tradičního výrazu nebo žádosti o změnu chráněného výrazu nebo o zrušení ochrany tradičního výrazu.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví ochranu tradičních výrazů, pro které byla žádost o ochranu přijata, zejména tím, že je zatřídí v souladu s článkem 112 a zveřejní definici nebo podmínky použití.
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 116
Další prováděcí pravomoci
V případě, že je námitka považována za nepřípustnou, přijme Komise prováděcí akt, kterým zamítne námitku jako nepřípustnou. Tento prováděcí akt se přijímá bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
Oddíl 3
Označování a obchodní úprava v odvětví vína
Článek 117
Definice
Pro účely této části se rozumí:
a)
„označováním“ všechna slova, údaje, ochranné známky, obchodní značky, vyobrazení nebo symboly na obalu, dokladu, štítku, etiketě nebo krčkové či rukávové etiketě, které daný výrobek provázejí nebo se k němu vztahují;
b)
„obchodní úpravou“ všechny informace sdělované spotřebitelům prostřednictvím obalu dotyčného výrobku, včetně tvaru a typu lahví.
Článek 118
Použitelnost horizontálních předpisů
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se pro označování a obchodní úpravu výrobků směrnice Rady 89/396/EHS (36), směrnice 2000/13/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES (37), směrnice 2008/95/ES a nařízení (EU) č. 1169/2011.
Označování produktů uvedených v příloze VII části II bodech 1 až 11, 13, 15 a 16 nemůže být doplněno jinými údaji, než jsou údaje uvedené v tomto nařízení, ledaže by tyto jiné údaje splňovaly požadavky směrnice 2000/13/ES nebo nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 119
Povinné údaje
1. Označení a obchodní úprava výrobků uvedených v příloze VII části II bodech 1 až 11, 13, 15 a 16, které jsou uváděny na trh v Unii nebo vyváženy, obsahují tyto povinné údaje:
a)
označení druhu výrobku z révy vinné v souladu s částí II přílohy VII;
b)
u vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením:
i)
výraz „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“ a
ii)
název chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení;
c)
skutečný obsah alkoholu v procentech objemových;
d)
uvedení provenience;
e)
název stáčírny nebo v případě šumivého vína, šumivého vína dosyceného oxidem uhličitým, jakostního šumivého vína nebo jakostního aromatického šumivého vína název producenta nebo prodejce;
f)
u dovážených vín název dovozce; a
g)
v případě šumivého vína, šumivého vína dosyceného oxidem uhličitým, jakostního šumivého vína nebo jakostního aromatického šumivého vína údaj o obsahu cukru.
2. Odchylně od odst. 1 písm. a) lze odkaz na druh výrobku z révy vinné vynechat u vín, jejichž etikety obsahují název chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení.
3. Odchylně od odst. 1 písm. b) lze vynechat výrazy „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“ v těchto případech:
a)
pokud je na etiketě v souladu se specifikací výrobku podle čl. 94 odst. 2 uveden tradiční výraz v souladu s čl. 112 odst. 1 písm. a);
b)
za výjimečných a řádně odůvodněných okolností, které stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých v souladu s článkem 227 s cílem zajistit dodržování stávajících postupů označování.
Článek 120
Nepovinné údaje
1. Označení a obchodní úprava výrobků uvedených v příloze VII části II bodech 1 až 11, 13, 15 a 16 mohou zejména obsahovat tyto nepovinné údaje:
a)
ročník sklizně;
b)
název moštové odrůdy nebo odrůd;
c)
v případě jiných vín, než jsou vína uvedená v čl. 119 odst. 1 písm. g), údaje o obsahu cukru;
d)
u vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením tradiční výrazy v souladu s čl. 112 písm. b);
e)
symbol Unie označující chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení;
f)
údaje o určitých výrobních metodách;
g)
u vín s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením název jiné zeměpisné jednotky, která je menší nebo větší než základní oblast pro označení původu nebo zeměpisné označení.
2. Aniž je dotčen čl. 100 odst. 3, pokud jde o použití údajů uvedených v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku u vín bez chráněného označení původu či chráněného zeměpisného označení,
a)
členské státy zavedou právní a správní předpisy s cílem zajistit certifikační, schvalovací a ověřovací postupy, které zaručí věrohodnost příslušných informací;
b)
členské státy mohou na základě nediskriminujících a objektivních kritérií a s náležitým ohledem na spravedlivou hospodářskou soutěž vypracovat pro vína vyrobená z moštových odrůd na jejich území seznam vyloučených moštových odrůd, zejména pokud:
i)
hrozí uvedení spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ vína, vzhledem ke skutečnosti, že název moštové odrůdy je nedílnou součástí zavedeného chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení,
ii)
by kontroly nebyly efektivní z hlediska nákladů vzhledem ke skutečnosti, že daná moštová odrůda je pěstována na velmi malé části vinic daného členského státu;
c)
směsi vín z různých členských států nenesou označení moštové odrůdy, ledaže se dotyčné členské státy dohodnou jinak a zajistí proveditelnost příslušných certifikačních, schvalovacích a ověřovacích postupů.
Článek 121
Jazyky
1. Povinné a nepovinné údaje podle článků 119 a 120 vyjádřené slovy se uvádějí v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se název chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení nebo tradiční výraz podle čl. 112 písm. b) uvádí na etiketě v jazyce nebo jazycích, na které se ochrana vztahuje. U chráněného označení původu či chráněného zeměpisného označení nebo zvláštního vnitrostátního označení, která nepoužívají latinskou abecedu, se může název rovněž uvést v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
Článek 122
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví vína je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla a omezení pro:
a)
jiné údaje o obchodní úpravě a použití označování než ty, které jsou stanoveny v tomto oddíle;
b)
povinné údaje týkající se:
i)
výrazů použitých pro vyjádření povinných údajů a podmínek jejich použití,
ii)
výrazů odkazujících na zemědělský podnik a podmínek jejich použití,
iii)
ustanovení, která povolují producentským členským státům zavést další pravidla týkající se povinných údajů,
iv)
ustanovení, která umožňují další odchylky kromě odchylek uvedených v čl. 119 odst. 2, pokud jde o vynechání odkazu na druh výrobku z révy vinné, a
v)
ustanovení o použití jazyků;
c)
nepovinné údaje týkající se:
i)
výrazů použitých pro vyjádření nepovinných údajů a podmínek jejich použití,
ii)
ustanovení, která umožňují producentským členským státům zavést další pravidla týkající se nepovinných údajů;
d)
obchodní úpravu, pokud jde o:
i)
podmínky pro použití některých tvarů lahví a seznam některých zvláštních tvarů lahví,
ii)
podmínky pro použití typu lahví a uzávěrů používaných pro „šumivá vína“,
iii)
ustanovení, která umožňují producentským členským státům zavést další pravidla týkající se obchodní úpravy,
iv)
ustanovení o použití jazyků.
2. S cílem zajistit ochranu legitimních zájmů hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 týkající se pravidel, pokud jde o dočasné označování a obchodní úpravu vín, která nesou označení původu nebo zeměpisné označení, pokud toto označení původu nebo zeměpisné označení splňuje nezbytné požadavky.
3. S cílem zajistit, aby nebyly dotčeny hospodářské subjekty, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 týkající se přechodných ustanovení, pokud jde o víno uvedené na trh a označené v souladu s příslušnými pravidly platnými před 1. srpnem 2009.
4. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti obchodu mezi Unií a některými třetími zeměmi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 týkající se odchylek od tohoto oddílu, pokud jde o výrobky určené na vývoz, v případě, že je vyžaduje právo dotčené třetí země.
Článek 123
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná opatření týkající se postupů a technických kritérií použitelných na tento oddíl, včetně nezbytných opatření pro certifikační, schvalovací a ověřovací postupy vztahující se na vína bez chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA II
Zvláštní ustanovení pro jednotlivá odvětví
Oddíl 1
Cukr
Článek 124
Doba platnosti
S výjimkou článků 125 a 126 se tento oddíl použije do konce hospodářského roku 2016/2017.
Pododdíl 1
Zvláštní opatření
Článek 125
Dohody v odvětví cukru
1. Podmínky nákupu cukrové řepy a cukrové třtiny, včetně smluv o dodání podepsaných před zasetím, se řídí písemnými mezioborovými dohodami uzavřenými na jedné straně mezi pěstiteli cukrové řepy a cukrové třtiny v Unii nebo organizacemi, jichž jsou tito pěstitelé členy a které smlouvy uzavírají jejich jménem, a na druhé straně cukrovarnickými podniky v Unii nebo organizacemi, jichž jsou tyto podniky členy a které smlouvy uzavírají jejich jménem.
2. O mezioborových dohodách, jak jsou popsány v příloze II části II oddíle A bodě 6, informují cukrovarnické podniky příslušné orgány členského státu, v němž cukr vyrábějí.
3. Od 1. října 2017 musí mezioborové dohody splňovat podmínky nákupu stanovené v příloze X.
4. S cílem zohlednit zvláštní charakter odvětví cukru a rozvoj odvětví v období po skončení režimu kvót na výrobu cukru je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 za účelem:
a)
aktualizace podmínek uvedených v příloze II části II oddíle A;
b)
aktualizace podmínek nákupu cukrové řepy uvedených v příloze X;
c)
stanovení dalších pravidel týkajících se určení hrubé hmotnosti, táry a cukernatosti cukrové řepy dodávané do podniku a řepných řízků.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná k uplatňování tohoto článku, mimo jiné i pokud jde o postupy, oznámení a správní pomoc v případě mezioborových dohod týkajících se více než jednoho členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 126
Oznamování cen na trhu s cukrem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými zřídí informační systém pro ceny na trhu s cukrem, včetně systému pro zveřejňování úrovní cen pro tento trh. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Systém uvedený v prvním pododstavci je založen na informacích, které poskytují podniky vyrábějící bílý cukr nebo jiné hospodářské subjekty zapojené do obchodu s cukrem. Tyto informace se považují za důvěrné.
Komise zajistí, že se konkrétní ceny nebo jména jednotlivých hospodářských subjektů nezveřejní.
Pododdíl 2
Požadavky vztahující se na odvětví cukru během období uvedeného v článku 124
Článek 127
Smlouvy o dodání
1. Kromě požadavků stanovených v čl. 125 odst. 1 musí mezioborové dohody splňovat podmínky nákupu stanovené v příloze XI.
2. Ve smlouvách o dodání je třeba rozlišovat, zda množství cukru, která se mají z cukrové řepy vyrobit, představují:
a)
cukr podléhající kvótám nebo
b)
cukr nepodléhající kvótám.
3. Každý cukrovarnický podnik poskytuje členskému státu, v němž cukr vyrábí, údaje o:
a)
množstvích cukrové řepy podle odst. 2 písm. a), na která před zasetím uzavřel smlouvy o dodání, a o cukernatosti, z níž tyto smlouvy vycházejí;
b)
odpovídajícím předpokládaném výnosu.
Členské státy mohou požadovat další údaje.
4. Cukrovarnické podniky, které před zasetím nepodepsaly smlouvy o dodání množství cukrové řepy, které odpovídá cukru, na který mají kvótu, upravenou případně koeficientem pro preventivní stažení stanoveným podle čl. 130 odst. 2 prvního pododstavce, za minimální cenu cukrové řepy podléhající kvótám, jak je uvedeno v článku 135, jsou povinny zaplatit za veškerou cukrovou řepu, kterou zpracovávají na cukr, alespoň minimální cenu cukrové řepy podléhající kvótám.
5. S výhradou schválení příslušným členským státem se mohou mezioborové dohody od odstavců 2, 3 a 4 odchýlit.
6. Neexistují-li žádné mezioborové dohody, přijme příslušný členský stát v souladu s tímto nařízením opatření nezbytná pro ochranu zájmů dotčených stran.
Článek 128
Výrobní dávka
1. Z kvóty na cukr, kvóty na izoglukózu a kvóty na inulinový sirup, které byly přiděleny podnikům vyrábějícím cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup podle čl. 136 odst. 2, se vybírá výrobní dávka.
2. Opatření týkající se stanovení výrobní dávky z kvóty na cukr, kvóty na izoglukózu a kvóty na inulinový sirup podle odstavce 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 129
Výrobní náhrada
1. Pro výrobky v odvětví cukru uvedené v příloze I části III písm. b) až e) může být poskytována výrobní náhrada, pokud přebytkový cukr nebo dovezený cukr, přebytková izoglukóza nebo přebytkový inulinový sirup nejsou pro výrobu výrobků uvedených v čl. 140 odst. 2 druhém pododstavci písm. b) a c) dostupné za cenu odpovídající cenám na světovém trhu.
2. Opatření týkající se stanovení výrobní náhrady uvedené v odstavci 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 130
Stažení cukru
1. S cílem předcházet prudkému snížení cen na vnitřním trhu a řešit nadprodukci předpokládanou na základě předběžného odhadu dodávek a s ohledem na závazky Unie plynoucí z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU může Komise přijmout prováděcí akty, kterými v daném hospodářském roce z trhu stáhne ta množství cukru nebo izoglukózy vyrobená v rámci kvót, která přesahují prahovou hodnotu vypočtenou podle odstavce 2.
2. Prahová hodnota pro stažení uvedená v odstavci 1 se vypočte pro každý podnik, který obdržel kvótu, vynásobením jeho kvóty koeficientem. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví tento koeficient pro hospodářský rok, nejpozději 28. února předchozího hospodářského roku na základě předpokládaného vývoje na trhu.
Na základě aktualizovaného vývoje na trhu může Komise do 31. října daného hospodářského roku přijmout prováděcí akty, kterými upraví daný koeficient, nebo v případě, že žádný koeficient nebyl podle prvního pododstavce stanoven, koeficient stanoví.
3. Každý podnik, který obdržel kvótu skladuje na vlastní náklady až do začátku následujícího hospodářského roku cukr vyrobený v rámci kvóty překračující prahovou hodnotu vypočtenou podle odstavce 2. Množství cukru, izoglukózy nebo inulinového sirupu stažená během určitého hospodářského roku z trhu se považují za první množství vyrobená v rámci kvóty pro následující hospodářský rok.
Odchylně od prvního pododstavce může Komise s ohledem na předpokládaný vývoj na trhu s cukrem přijmout prováděcí akty, kterými stanoví, že pro běžný nebo následující hospodářský rok nebo pro oba tyto roky se veškerý stažený cukr, izoglukóza či inulinový sirup nebo jejich část považuje za:
a)
přebytkový cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup, které se mohou stát průmyslovým cukrem, průmyslovou izoglukózou nebo průmyslovým inulinovým sirupem, nebo
b)
dočasnou výrobu v rámci kvóty, z níž část může být vyhrazena na vývoz v souladu se závazky Unie plynoucími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
4. Není-li zásobování Unie cukrem dostatečné, může Komise přijmout prováděcí akty, kterými povolí prodej určitého množství staženého cukru, stažené izoglukózy nebo staženého inulinového sirupu na trhu Unie před koncem období stažení.
5. Pokud se stažený cukr považuje za první množství cukru vyrobeného v následujícím hospodářském roce, vyplatí se pěstitelům cukrové řepy minimální cena stanovená pro daný hospodářský rok, jak je uvedeno v článku 135.
Pokud se stažený cukr stane průmyslovým cukrem nebo je vyvezen v souladu s odst. 3 druhým pododstavcem písm. a) nebo b) tohoto článku, požadavky článku 135 týkající se minimální ceny se neuplatní.
Pokud je stažený cukr prodán podle odstavce 4 tohoto článku na trhu Unie před koncem období stažení, vyplatí se pěstitelům cukrové řepy minimální cena stávajícího hospodářského roku.
6. Prováděcí akty podle tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 131
Dočasný mechanismus řízení trhu
1. Během doby uvedené v článku 124 může Komise přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná k zajištění dostatečných dodávek cukru na trh Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Tato opatření mohou upravit výši cla z dováženého surového cukru, a to pro nezbytné množství a na nezbytnou dobu.
V rámci dočasného mechanismu řízení trhu přijme Rada opatření týkající se stanovení dávky z přebytku v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
2. Komise přijme prováděcí akty. kterými stanoví příslušná množství cukru nepodléhajícího kvótě a dováženého surového cukru, která mohou být propuštěna na trh Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 132
Přenesené pravomoci
S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran a s ohledem na nezbytnost zabránit narušení trhu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které se týkají:
a)
podmínek nákupu a smluv o dodání uvedených v čl. 127;
b)
aktualizace podmínek nákupu cukrové řepy uvedených v příloze XI;
c)
kritérií, jež musí cukrovarnické podniky uplatňovat, když prodejcům cukrové řepy přidělují množství cukrové řepy, na která mají být před zasetím podepsány smlouvy o dodání podle čl. 127 odst. 3.
Článek 133
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto pododdílu týkající se postupů, obsahu a technických kritérií.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pododdíl 3
Režim regulace produkce
Článek 134
Kvóty v odvětví cukru
1. Na cukr, izoglukózu a inulinový sirup se vztahuje režim kvót.
2. Pokud jde o režim kvót uvedený v odstavci 1 tohoto článku, překročí-li producent příslušnou kvótu a nevyužije přebytková množství způsoby stanovenými v článku 139, platí se z takového množství dávka z přebytku s výhradou podmínek uvedených v článcích 139 až 142.
Článek 135
Minimální cena cukrové řepy
Minimální cenu za cukrovou řepu podléhající kvótě stanoví Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 136
Přidělování kvót
1. Kvóty pro výrobu cukru, izoglukózy a inulinového sirupu na celostátní či regionální úrovni jsou stanoveny v příloze XII.
2. Členské státy přidělí kvótu každému podniku vyrábějícímu cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup usazenému na jejich území a schválenému podle článku 137.
Pro každý podnik se přidělená kvóta rovná kvótě, která byla podniku přidělena pro hospodářský rok 2010/2011 podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pokud se kvóta přiděluje cukrovarnickému podniku, který má více než jednu výrobní jednotku, přijmou členské státy opatření, která považují za nezbytná pro náležité zohlednění zájmů pěstitelů cukrové řepy a cukrové třtiny.
Článek 137
Schválené podniky
1. Na žádost udělí členské státy schválení podniku vyrábějícímu cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup nebo podniku zpracovávajícímu tyto výrobky na některý z výrobků uvedených na seznamu v čl. 140 odst. 2 za předpokladu, že podnik:
a)
prokáže odbornou způsobilost k výrobě;
b)
je ochoten poskytovat údaje a podrobit se kontrolám v souvislosti s tímto nařízením;
c)
není předmětem pozastavení nebo odnětí schválení.
2. Schválené podniky poskytují členskému státu, na jehož území se koná sklizeň cukrové řepy či cukrové třtiny nebo na jehož území probíhá rafinace, údaje týkající se:
a)
množství cukrové řepy nebo cukrové třtiny, na která byla uzavřena smlouva o dodání, a odpovídajících předpokládaných výnosů cukrové řepy či cukrové třtiny a cukru na hektar;
b)
předpokládaných a skutečných dodávek cukrové řepy, cukrové třtiny a surového cukru, výroby cukru a zásob cukru;
c)
množství prodaného bílého cukru a odpovídajících cen a podmínek.
Článek 138
Přerozdělování vnitrostátních kvót a snížení kvót
1. Členský stát může snížit kvótu na cukr nebo izoglukózu, která byla přidělena podniku usazenému na jeho území, až o 10 %. Členské státy přitom uplatňují objektivní a nediskriminující kritéria.
2. Členské státy mohou převádět kvóty mezi podniky v souladu s pravidly stanovenými v příloze XIII a s ohledem na zájmy všech zúčastněných stran, zejména pěstitelů cukrové řepy a cukrové třtiny.
3. Množství snížená na základě odstavců 1 a 2 přidělí dotyčný členský stát jednomu nebo více podnikům na svém území, a to bez ohledu na to, zda jsou držiteli kvóty či nikoli.
Článek 139
Výroba nepodléhající kvótám
1. Cukr, izoglukóza nebo inulinový sirup vyrobené během hospodářského roku nad rámec kvóty podle článku 136 se mohou:
a)
používat ke zpracování některých výrobků podle článku 140;
b)
převádět v souladu s článkem 141 na výrobu v rámci kvót pro další hospodářský rok;
c)
používat pro zvláštní režim zásobování nejvzdálenějších regionů v souladu s kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (38);
d)
vyvážet v rámci množstevního omezení, které Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů, při dodržení závazků plynoucích z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU; nebo
e)
propouštět na vnitřní trh v souladu s mechanismem popsaným v článku 131 pro účely přizpůsobení nabídky poptávce na základě předběžného odhadu dodávek.
Opatření uvedená v tomto článku prvním pododstavci písmeni e) se provádějí před zahájením preventivních opatření proti narušení trhů uvedených v čl. 219 odst. 1.
Na ostatní množství se vztahuje dávka z přebytku podle článku 142.
2. Prováděcí akty podle tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 140
Průmyslový cukr
1. Průmyslový cukr, průmyslová izoglukóza nebo průmyslový inulinový sirup jsou vyhrazeny pro výrobu jednoho z výrobků podle odstavce 2, pokud
a)
byly předmětem smlouvy o dodání uzavřené před koncem hospodářského roku mezi výrobcem a uživatelem, kterým bylo uděleno schválení podle článku 137; a
b)
byly dodány uživateli nejpozději dne 30. listopadu následujícího hospodářského roku.
2. S cílem zohlednit technický vývoj je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví seznam výrobků, pro jejichž výrobu se může použít průmyslový cukr, průmyslová izoglukóza nebo průmyslový inulinový sirup.
Tento seznam obsahuje zejména:
a)
bioethanol, líh, rum, živé kvasinky a množství sirupů na polevy a sirupů určených ke zpracování na „Rinse appelstroop“;
b)
některé průmyslové výrobky bez obsahu cukru, při jejichž zpracování se však používá cukr, izoglukóza nebo inulinový sirup;
c)
některé výrobky chemického a farmaceutického průmyslu, které obsahují cukr, izoglukózu nebo inulinový sirup.
Článek 141
Převod přebytkového cukru
1. Každý podnik se může rozhodnout, že celou produkci nad stanovenou kvótu na cukr, kvótu na izoglukózu nebo kvótu na inulinový sirup nebo její část převede do následujícího hospodářského roku, v němž bude považována za součást výroby tohoto roku. Aniž je dotčen odstavec 3, je toto rozhodnutí neodvolatelné.
2. Podniky, které přijmou rozhodnutí podle odstavce 1,
a)
o tom uvědomí příslušný členský stát přede dnem, který tento členský stát stanoví:
i)
mezi 1. únorem a 31. srpnem běžného hospodářského roku pro množství převáděné cukrové třtiny;
ii)
mezi 1. únorem a 31. srpnem běžného hospodářského roku pro další množství řepného cukru, izoglukózy nebo inulinového sirupu;
b)
se zaváží skladovat tato množství na vlastní náklady do konce běžného hospodářského roku.
3. Je-li konečná produkce určitého podniku v daném hospodářském roce nižší než odhad učiněný v okamžiku, kdy bylo přijato rozhodnutí v souladu s odstavcem 1, může být převedené množství zpětně upraveno nejpozději do 31. října následujícího hospodářského roku.
4. Převedená množství se považují za první množství vyrobená v rámci kvóty pro následující hospodářský rok.
5. Cukr skladovaný podle tohoto článku v průběhu hospodářského roku nesmí být skladován za použití jiných opatření stanovených v článcích 16 nebo 130.
Článek 142
Dávka z přebytku
1. Vybírá se dávka z přebytku z množství:
a)
přebytkového cukru, přebytkové izoglukózy a přebytkového inulinového sirupu, jež jsou vyrobeny v kterémkoli hospodářském roce, kromě množství převedených do výroby v rámci kvót pro následující hospodářský rok a skladovaných v souladu s článkem 141 nebo množství uvedených v čl. 139 odst. 1 prvním pododstavci písm. c), d) a e);
b)
průmyslového cukru, průmyslové izoglukózy a průmyslového inulinového sirupu, u nichž nebylo ve lhůtě, kterou stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů, doloženo, že byly zpracovány na jeden z výrobků uvedených v čl. 140 odst. 2;
c)
cukru, izoglukózy a inulinového sirupu, které byly v souladu s článkem 130 staženy z trhu a u nichž nejsou splněny povinnosti stanovené v čl. 130 odst. 3.
Prováděcí akty podle prvního pododstavce písm. b) se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Opatření týkající se stanovení dávky z přebytku uvedené v odstavci 1 přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 143
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit, aby podniky uvedené v článku 137 dodržovaly své závazky, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla pro udělování a odnětí schválení těmto podnikům, jakož i kritéria pro správní sankce.
2. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti odvětví cukru a zajistit náležité zohlednění zájmů všech stran je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o smysl podmínek pro fungování režimu kvót, jakož i stanovení podmínek pro prodej do nejvzdálenějších regionů.
3. S cílem zajistit, aby byli pěstitelé úzce zapojeni do rozhodnutí o převodu určitého množství produkce, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla týkající se převodu cukru.
Článek 144
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Pokud jde o podniky uvedené v článku 137, může Komise přijímat prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se:
a)
žádostí podniků o schválení, evidence, kterou mají schválené podniky vést, a informací, které tyto podniky musí poskytovat;
b)
systému kontrol prováděných členskými státy ve schválených podnicích;
c)
komunikace členských států s Komisí a se schválenými podniky;
d)
dodávky surovin podnikům, včetně smluv o dodání a dodacích listů;
e)
hodnoty ekvivalentu, pokud jde o cukr uvedený v čl. 139 odst. 1 prvním pododstavci;
f)
zvláštního režimu zásobování nejvzdálenějších regionů;
g)
vývozu uvedeného v čl. 139 odst. 1 prvním pododstavci;
h)
spolupráce členských států za účelem zajištění účinných kontrol;
i)
změny dat stanovených v článku 141 pro zvláštní hospodářské roky;
j)
stanovení přebytkového množství, oznámení a platby dávky z přebytku uvedené v článku 142;
k)
přijetí seznamu cukrovarů, které se zabývají výhradně rafinací, ve smyslu přílohy II části II oddílu B bodu 6.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Víno
Článek 145
Registr vinic a soupis produkčního potenciálu
1. Členské státy vedou registr vinic s aktuálními informacemi o produkčním potenciálu. Od 1. ledna 2016 tato povinnost platí pouze tehdy, pokud členské státy provádějí systém povolení pro výsadbu révy uvedený v hlavě I kapitoly III nebo vnitrostátní program podpory.
2. Do 31. prosince 2015 se na členské státy, jejichž celková plocha vinic osázených moštovými odrůdami zatříděnými podle čl. 81 odst. 2 nepřesahuje 500 hektarů, povinnost uvedená v odstavci 1 tohoto článku nevztahuje.
3. Členské státy, které ve svých programech podpory stanoví opatření na restrukturalizaci a přeměnu vinic podle článku 46, předloží Komisi každoročně do 1. března aktualizovaný soupis produkčního potenciálu na základě registru vinic. Od 1. ledna 2016 podrobnosti oznámení Komisi týkající se vinařských oblastí stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
4. S cílem usnadnit sledování a ověřování produkčního potenciálu členských států je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla týkající se obsahu registru vinic a výjimek z nich.
Článek 146
Příslušné vnitrostátní orgány v odvětví vína
1. Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení tohoto nařízení týkající se určení příslušných vnitrostátních orgánů, určí členské státy jeden nebo více orgánů odpovědných za zajišťování souladu s pravidly Unie v odvětví vína. Členské státy zejména určí laboratoře pověřené prováděním oficiálních rozborů v odvětví vína. Určené laboratoře musí splňovat obecná kritéria pro provoz zkušebních laboratoří stanovená v ISO/IEC 17025.
2. Členské státy sdělí Komisi názvy a adresy orgánů a laboratoří uvedených v odstavci 1. Komise tyto informace zveřejní a pravidelně aktualizuje.
Článek 147
Průvodní doklady a evidence
1. Produkty v odvětví vína se do oběhu v Unii uvádějí s úředně schváleným průvodním dokladem.
2. Fyzické či právnické osoby a jejich seskupení, které za účelem výkonu svého podnikání mají v držení produkty v odvětví vína, především producenti, stáčírny, zpracovatelé a obchodníci, vedou o uvedených produktech evidenci zaznamenávající vstupy a výstupy těchto produktů.
3. S cílem usnadnit přepravu vinařských výrobků a ověřování členskými státy je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o:
a)
pravidla pro průvodní doklad a jeho použití;
b)
podmínky, za kterých se průvodní doklad považuje za doklad potvrzující chráněná označení původu nebo zeměpisná označení;
c)
povinnost vést evidenci a její používání;
d)
upřesnění, kdo má povinnost vést evidenci, a výjimky z této povinnosti;
e)
činnosti, které se zanášejí do evidence.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
pravidla pro složení evidence, produkty v ní obsažené, lhůty pro zanášení informací do evidence a uzavírání evidence;
b)
opatření vyžadující, aby členské státy stanovily maximální přípustné procentní podíly ztrát;
c)
obecná a přechodná ustanovení pro vedení evidence;
d)
pravidla, která stanoví, jak dlouho se uchovávají průvodní doklady a evidence.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 3
Mléko a mléčné výrobky
Článek 148
Smluvní vztahy v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Pokud se členský stát rozhodne, že každá dodávka syrového mléka na jeho území od zemědělce ke zpracovateli syrového mléka musí být podložena písemnou smlouvou mezi stranami nebo se rozhodne, že první kupující musí předložit písemný návrh na uzavření smlouvy o dodávkách syrového mléka od zemědělců, řídí se tato smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy podmínkami stanovenými v odstavci 2.
Pokud se členský stát rozhodne, že dodávky syrového mléka od zemědělce ke zpracovateli syrového mléka musí být podloženy písemnou smlouvou mezi stranami, rozhodne také, která fáze dodávky musí být touto smlouvou podložena, pokud je dodávka syrového mléka prováděna prostřednictvím jednoho nebo více odběratelů.
Pro účely tohoto článku se „odběratelem“ rozumí podnik, který převáží syrové mléko od zemědělce nebo jiného odběratele ke zpracovateli syrového mléka nebo k jinému odběrateli, přičemž vlastnictví syrového mléka je v každém případě převáděno.
2. Smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy uvedené v odstavci 1:
a)
se uzavře nebo předloží před dodávkou,
b)
je v písemné formě a
c)
obsahuje zejména tyto náležitosti:
i)
cenu splatnou za dodávku, která je:
-
stálá a stanovená ve smlouvě nebo
-
vypočtena kombinací různých faktorů stanovených ve smlouvě, jež mohou zahrnovat tržní ukazatele odrážející změny v tržních podmínkách, dodaný objem a jakost nebo složení dodaného syrového mléka;
ii)
objem syrového mléka, který může nebo musí být dodán, a časový rozvrh těchto dodávek,
iii)
dobu trvání smlouvy, která může být uzavřena buď na dobu určitou, nebo na dobu neurčitou s ustanoveními pro skončení smlouvy,
iv)
podrobné údaje o dobách splatnosti a postupech,
v)
opatření týkající se odběru či dodávání syrového mléka, a
vi)
pravidla použitelná v případě vyšší moci.
3. Odchylně od odstavce 1 se smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy nevyžaduje, pokud syrové mléko dodává zemědělec družstvu, jehož je členem, jestliže stanovy tohoto družstva nebo pravidla a rozhodnutí stanovená v rámci nebo podle těchto stanov obsahují ustanovení, která mají podobné účinky jako ustanovení uvedená v odst. 2 písm. a), b) a c).
4. Všechny náležitosti smluv o dodávkách syrového mléka uzavřených zemědělci, odběrateli nebo zpracovateli syrového mléka, včetně náležitostí uvedených v odst. 2 písm. c), jsou volně sjednány mezi stranami.
Odchylně od prvního pododstavce se použije jedna nebo obě z těchto možností:
a)
pokud se členský stát rozhodne, že je uzavření písemné smlouvy na dodávky syrového mléka povinné v souladu s odstavcem 1, může stanovit minimální dobu trvání, která se uplatní pouze na písemné smlouvy mezi zemědělcem a prvním kupujícím syrového mléka; minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu;
b)
pokud se členský stát rozhodne, že první kupující syrového mléka musí zemědělci předložit písemný návrh na uzavření smlouvy v souladu s odstavcem 1, může stanovit, že návrh musí obsahovat minimální dobu trvání smlouvy, jak za tímto účelem stanoví vnitrostátní právní předpisy minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu.
Druhým pododstavcem není dotčeno právo zemědělce tuto minimální dobu trvání odmítnout, pokud tak učiní písemně. V takovém případě mohou strany volně sjednat všechny náležitosti smlouvy, včetně náležitostí uvedených v odst. 2 písm. c).
5. Členské státy, které využívají možností uvedených v tomto článku, informují Komisi o způsobu jejich uplatňování.
6. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování odst. 2 písm. a) a b) a odstavce 3 tohoto článku a opatření týkající se oznámení, která mají členské státy učinit v souladu s tímto článkem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 149
Smluvní jednání v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků, která je uznána podle čl. 152 odst. 3, může jménem zemědělců, kteří jsou jejími členy, jednat o smlouvách na dodávky syrového mléka od zemědělce zpracovateli syrového mléka, nebo odběrateli ve smyslu čl. 148 odst. 1 třetího pododstavce, a to pokud jde o jejich celou společnou produkci nebo její část.
2. Jednání organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví syrového mléka od zemědělců na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o společnou produkci některých nebo všech zemědělských členů, či nikoli;
c)
pokud jsou pro danou organizaci producentů splněny všechny následující podmínky:
i)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají, nepřesahuje 3,5 % celkové produkce v Unii;
ii)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají a který je vyprodukován v kterémkoli členském státě, nepřesahuje 33 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu a
iii)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají a který je dodáván v kterémkoli členském státě, nepřesahuje 33 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu;
d)
pokud dotyční zemědělci nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem, členské státy se však mohou od této podmínky odchýlit v řádně odůvodněných případech, kdy zemědělci mají dvě různé produkční jednotky nacházející se v různých zeměpisných oblastech;
e)
pokud se na syrové mléko nevztahuje povinnost vyplývající z členství zemědělce v družstvu, které jej zavazuje k tomu, aby syrové mléko dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov, a
f)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu nebo členských států, ve kterých působí, o objemu syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Odchylně od podmínek stanovených v odst. 2 písm. c) bodech ii) a iii) se jednání organizace producentů mohou uskutečnit podle odstavce 1, pokud se v případě uvedené organizace producentů jednání týká objemu syrového mléka, který je produkován nebo dodáván v členském státě, jehož celková roční produkce syrového mléka nedosahuje 500 000 tun, a tento objem nepřesahuje 45 % celkové vnitrostátní produkce dotyčného členského státu.
4. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů.
5. Pro účely odst. 2 písm. c) a odst. 3 Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní množství produkce syrového mléka v Unii a členských státech, přičemž využije nejaktuálnější informace, které má k dispozici.
6. Odchylně od odst. 2 písm. c) a odstavce 3 může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny prahové hodnoty stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže nebo aby se předešlo vážné újmě pro malé a střední podniky zpracovávající syrové mléko na jeho území.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
7. Pro účely tohoto článku se:
a)
„vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž“ rozumí orgán uvedený v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (39);
b)
„malým a středním podnikem“ rozumí mikropodnik, malý nebo střední podnik ve smyslu doporučení 2003/361/ES.
8. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. f) a odstavce 6.
Článek 150
Regulace nabídky sýrů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením
1. Na žádost organizace producentů uznané podle čl. 152 odst. 3, mezioborové organizace uznané podle čl. 157 odst. 3 nebo seskupení hospodářských subjektů uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, mohou členské státy na omezené období stanovit závazná pravidla pro regulaci nabídky sýrů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 tohoto článku podléhají předchozí dohodě mezi stranami v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012. Taková dohoda je uzavřena nejméně mezi dvěma třetinami producentů mléka nebo jejich zástupců, kteří zastupují producenty nejméně dvou třetin syrového mléka používaného pro výrobu sýra uvedeného v odstavci 1 tohoto článku a případně nejméně dvěma třetinami výrobců tohoto sýra, kteří vyrábějí nejméně dvě třetiny z celkové výroby tohoto sýra v zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Pro účely odstavce 1 je v případě sýra s chráněným zeměpisným označením zeměpisná oblast původu syrového mléka uvedená ve specifikaci výrobku pro daný sýr totožná se zeměpisnou oblastí podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012 týkající se tohoto sýra.
4. Pravidla uvedená v odstavci 1:
a)
se vztahují pouze na regulaci nabídky daného výrobku a jejich cílem je přizpůsobit nabídku tohoto sýra poptávce;
b)
platí pouze pro daný výrobek;
c)
mohou být závazná na období maximálně tří let a poté mohou být obnovena na základě nové žádosti v souladu s odstavcem 1;
d)
nesmějí poškodit obchod s jinými výrobky, než jsou ty, na něž se vztahují uvedená pravidla;
e)
nesmějí se týkat transakcí provedených po prvním uvedení daného sýra na trh;
f)
nesmějí umožňovat pevné stanovení cen, a to ani pokud by ceny byly stanoveny orientačně či jako ceny doporučené;
g)
nesmějí vést k tomu, že nadměrný podíl dotyčného výrobku nebude k dispozici, ačkoli by jinak k dispozici byl;
h)
nesmějí vést k diskriminaci, vytvářet překážky pro nové subjekty na trhu ani negativně ovlivňovat drobné výrobce;
i)
přispívají k zachování jakosti nebo k rozvoji daného výrobku;
j)
nedotýkají se článku 149.
5. Pravidla uvedená v odstavci 1 se zveřejní v úředním tisku daného členského státu.
6. Členské státy provádí kontroly k zajištění toho, že podmínky stanovené v odstavci 4 jsou splněny, a v případě, že příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že tyto podmínky dodržovány nejsou, zruší pravidla uvedená v odstavci 1.
7. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, která přijaly podle odstavce 1. Komise o oznámeních týkajících se těchto pravidel informuje ostatní členské státy.
8. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů kdykoli rozhodnout, že členský stát musí zrušit pravidla, jež stanovil podle odstavce 1, pokud Komise zjistí, že tato pravidla nejsou v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 4 nebo na významné části vnitřního trhu vylučují či narušují hospodářskou soutěž nebo že ohrožují volný obchod či dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení.
Článek 151
Povinné výkazy v odvětví mléka a mléčných výrobků
Od 1. dubna 2015 vykazují první kupující syrového mléka příslušnému vnitrostátnímu orgánu množství syrového mléka, které jim bylo každý měsíc dodáno.
Pro účely tohoto článku a článku 148 se „prvním kupujícím“ rozumí podnik nebo seskupení, které kupují mléko od producentů, za účelem:
a)
jeho odběru, balení, skladování, chlazení nebo zpracování, včetně smluvního provádění této činnosti,
b)
jeho prodeje jednomu nebo více podnikům, které ošetřují nebo zpracovávají mléko či jiné mléčné výrobky.
Členské státy oznámí Komisi množství syrového mléka podle prvního pododstavce.
Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví pravidla pro obsah, formát a časový rozvrh těchto výkazů a opatření týkajících se oznámení, jež mají členské státy podávat v souladu s tímto článkem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA III
Organizace producentů a sdružení a mezioborové organizace
Oddíl 1
Definice a uznání
Článek 152
Organizace producentů
1. Členské státy mohou na požádání uznat organizace producentů, které:
a)
založili, a ovládají v souladu s čl. 153 odst. 2 písm. c), producenti v konkrétním odvětví uvedeném v čl. 1 odst. 2;
b)
byly vytvořeny z podnětu producentů;
c)
mají konkrétní zaměření, které může zahrnovat alespoň jeden z těchto cílů:
i)
zajištění plánování produkce a její přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství,
ii)
soustředění nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh, mimo jiné i prostřednictvím přímého prodeje,
iii)
optimalizace produkčních nákladů a návratnosti investic v reakci na normy v oblasti životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat a zajišťování stálosti cen producentů,
iv)
provádění výzkumu a rozvíjení iniciativ se zaměřením na udržitelné metody produkce, inovativní postupy, hospodářskou konkurenceschopnost a rozvoj trhu,
v)
podpora a poskytování technické pomoci pro používání pěstitelských postupů a technologií produkce šetrných k životnímu prostředí a vhodných postupů a technologií, pokud jde o dobré životní podmínky zvířat,
vi)
podpora a poskytování technické pomoci pro používání norem produkce, zvyšování jakosti produktů a vývoj produktů s chráněným označením původu, chráněným zeměpisným označením nebo vnitrostátní značkou jakosti,
vii)
nakládání s vedlejšími produkty a odpady, zejména za účelem ochrany jakosti vod, půdy a krajiny, jakož i k zachování nebo podpoře biologické rozmanitosti,
viii)
přispívání k udržitelnému využívání přírodních zdrojů a ke zmírňování změny klimatu,
ix)
rozvoj iniciativ v oblasti propagace a uvádění na trh,
x)
správa vzájemných fondů uvedených v rámci operačních programů v odvětví ovoce a zeleniny stanovených v čl. 31 odst. 2 tohoto nařízení a v článku 36 nařízení (EU) č. 1305/2013,
xi)
poskytování technické pomoci nezbytné pro využívání termínových trhů a systémů pojištění.
2. Organizace producentů uznaná podle odstavce 1 může být uznána i nadále, jestliže uvádí na trh výrobky kódu KN ex 2208 jiné než výrobky uvedené v příloze I Smluv, a to za předpokladu, že podíl těchto výrobků nepřesahuje 49 % celkové hodnoty produkce uváděné organizací producentů na trh a že na tyto výrobky není poskytována podpora Unie. Tyto výrobky se v případě organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny nezohledňují při výpočtu hodnoty produktů uváděných na trh pro účely čl. 34 odst. 2.
3. Odchylně od odstavce 1 uznají členské státy organizace producentů tvořené producenty v odvětví mléka a mléčných výrobků, které:
a)
byly vytvořeny z podnětu producentů;
b)
mají konkrétní zaměření, které může zahrnovat jeden nebo více z těchto cílů:
i)
zajištění plánování produkce a její přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství,
ii)
soustředění nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh,
iii)
optimalizace produkčních nákladů a zajišťování stálosti cen producentů.
Článek 153
Stanovy organizací producentů
1. Stanovy organizace producentů zavazují její členy zejména k tomu, aby:
a)
uplatňovali pravidla přijatá organizací producentů ohledně podávání zpráv o produkci, produkce samotné, uvádění produktů na trh a ochrany životního prostředí;
b)
byli členy pouze jedné organizace producentů, pokud jde o určitý produkt jejich podniku; dotčený členský stát však v řádně odůvodněných případech může udělit výjimku z této podmínky, kdy členové organizace producentů mají dvě různé produkční jednotky nacházející se v různých zeměpisných oblastech;
c)
poskytovali informace požadované organizací producentů ke statistickým účelům.
2. Stanovy organizace producentů rovněž stanoví:
a)
postupy pro určení, přijetí a změnu pravidel uvedených v odst. 1 písm. a);
b)
předepisování členských příspěvků nezbytných k financování organizace producentů;
c)
pravidla umožňující členům organizace producentů demokratickou kontrolu jejich organizace a jejích rozhodnutí;
d)
sankce za porušení povinností vyplývajících ze stanov, zejména za neplacení příspěvků, nebo za porušení pravidel stanovených organizací producentů;
e)
pravidla pro přijímání nových členů, zejména minimální dobu členství, která nesmí být kratší než jeden rok;
f)
účetní a rozpočtová pravidla nezbytná pro fungování organizace.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků.
Článek 154
Uznávání organizací producentů
1. Aby byla uznána členským státem, musí být organizace producentů žádající o uznání právním subjektem nebo jednoznačně vymezenou částí právního subjektu, který:
a)
splňuje požadavky uvedené v čl. 152 odst. 1 písm. a), b) a c);
b)
má minimální počet členů nebo disponuje minimálním objemem nebo hodnotou tržní produkce, který stanoví daný členský stát, v oblasti, v níž vyvíjí svoji činnost;
c)
poskytne dostatečné důkazy, že je schopen řádně vykonávat svoji činnost z časového hlediska i z hlediska efektivity, poskytování lidské, materiální a technické podpory svým členům a případně soustředění nabídky;
d)
má stanovy, jež jsou v souladu s ustanoveními písmen a), b) a c) tohoto odstavce.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že organizace producentů, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané organizace producentů podle článku 152.
3. Organizace producentů, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů, ale nesplňují podmínky uvedené v odstavci 1, mohou i nadále vykonávat svou činnost podle vnitrostátních právních předpisů do 1. ledna 2015.
4. Členské státy:
a)
rozhodnou o uznání organizace producentů do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané organizace producentů dodržují ustanovení této kapitoly;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v této kapitole či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím a sdružením odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné, rozhodnou o odebrání uznání;
d)
každý rok nejpozději do 31. března, informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Článek 155
Externí zajišťování činností
Členské státy mohou uznané organizaci producentů nebo uznanému sdružení organizací producentů v odvětvích určených Komisí v souladu s čl. 173 odst. 1 písm. f) povolit, aby kteroukoli ze svých činností s výjimkou produkce svěřily vnějším subjektům včetně dceřiných, pokud daná organizace producentů nebo sdružení organizací producentů i nadále odpovídají za provádění činnosti zajišťované externě a za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodním ujednáním o výkonu dané činnosti.
Článek 156
Sdružení organizací producentů
1. Členské státy mohou na požádání uznat sdružení organizací producentů v konkrétním odvětví uvedeném v čl. 1 odst. 2, která byla vytvořena z podnětu uznaných organizací producentů.
Sdružení organizací producentů mohou provádět jakoukoli z činností nebo funkcí organizací producentů, a sice podle pravidel přijatých v souladu s článkem 173.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy na požádání při posuzování žádosti uznat sdružení uznaných organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků, pokud má dotčený členský stát za to, že sdružení je schopné efektivně vykonávat kteroukoli z činností uznané organizace producentů a splňuje podmínky stanovené v čl. 161 odst. 1.
Článek 157
Mezioborové organizace
1. Členské státy mohou na požádání uznat mezioborové organizace v konkrétním odvětví uvedeném v čl. 1 odst. 2, které:
a)
se skládají ze zástupců hospodářských činností souvisejících s produkcí a alespoň s jednou z těchto fází dodavatelského řetězce: zpracování produktů nebo obchod s nimi včetně distribuce v jednom nebo více odvětvích;
b)
vznikly z podnětu všech nebo některých organizací nebo sdružení, které je tvoří;
c)
mají konkrétní zaměření zohledňující zájmy svých členů a zájmy spotřebitelů, které může zahrnovat zejména jeden z těchto cílů:
i)
zlepšení znalostí a transparentnosti produkce a trhu, mimo jiné prostřednictvím zveřejňování souhrnných statistických údajů o produkčních nákladech, cenách a případně i cenových indexech, objemech a dobách trvání dříve uzavřených smluv a poskytování analýz možného budoucího rozvoje trhu na regionální, celostátní nebo mezinárodní úrovni,
ii)
prognózy produkčního potenciálu a zaznamenávání cen na veřejných trzích;
iii)
přispívání k lepší koordinaci způsobu uvádění produktů na trh, zejména prostřednictvím průzkumu a studií trhu,
iv)
průzkum potenciálních vývozních trhů,
v)
aniž jsou dotčeny články 148 a 168, vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Unie pro prodej zemědělských produktů kupujícím nebo dodávky zpracovaných výrobků distributorům a maloobchodníkům s ohledem na potřebu zajištění spravedlivých podmínek hospodářské soutěže a zabránění narušení trhu,
vi)
plnější využívání potenciálu produktů i na úrovni odbytišť a rozvoj iniciativ k posílení hospodářské konkurenceschopnosti a inovací,
vii)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného k inovacím, racionalizaci, zlepšení a změně zaměření produkce a případně i zpracování a prodeje na produkty, které lépe vyhovují požadavkům trhu a chuti a očekávání spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů, včetně zvláštních vlastností produktů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, a ochranu životního prostředí,
viii)
hledání způsobů, jak omezit používání veterinárních léčivých přípravků nebo přípravků na ochranu rostlin, umožnit lepší řízení jiných vstupů, zajistit jakost produktů a ochranu půdy a vod, zvýšit bezpečnost potravin, zejména prostřednictvím vysledovatelnosti produktů, a zlepšit zdraví a životní podmínky zvířat,
ix)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů ve všech fázích produkce a případně zpracování a uvádění na trh,
x)
přijetí veškerých možných opatření s cílem obhajovat, chránit a podporovat ekologické zemědělství a označení původu, značky jakosti a zeměpisná označení,
xi)
podpora a provádění výzkumu zaměřeného na integrovanou a udržitelnou produkci nebo jiné metody produkce šetrné k životnímu prostředí,
xii)
podpora zdravé a odpovědné spotřeby produktů na vnitřním trhu; nebo informování o škodlivých účincích spotřeby v nebezpečné míře;
xiii)
podpora spotřeby nebo poskytování informací o produktech na vnitřním trhu a na vnějších trzích;
xiv)
přispění k nakládání s vedlejšími produkty a snížení množství odpadů a nakládání s nimi.
2. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy na základě objektivních a nediskriminujících kritérií rozhodnout, že podmínka stanovená v čl. 158 odst. 1 písm. c) je splněna prostřednictvím omezení počtu mezioborových organizací na regionální nebo celostátní úrovni, pokud tak stanoví vnitrostátní právní předpisy přijaté před 1. lednem 2014 a pokud to nenarušuje řádné fungování vnitřního trhu.
3. Pokud jde o odvětví mléka a mléčných výrobků, mohou členské státy odchylně od odstavce 1 uznat mezioborové organizace, které:
a)
formálně požádaly o uznání a sdružují zástupce hospodářských činností souvisejících s produkcí syrového mléka alespoň v jedné z těchto fází dodavatelského řetězce: zpracování produktů v odvětví mléka a mléčných výrobků nebo obchod s nimi, včetně jejich distribuce;
b)
vznikly z podnětu všech nebo některých zástupců uvedených v písmeni a);
c)
vykonávají v jednom nebo více regionech Unie jednu nebo více z následujících činností a zohledňují při tom zájmy členů uvedených mezioborových organizací a spotřebitelů:
i)
zlepšení znalosti a transparentnosti produkce a trhu, včetně zveřejňování statistických údajů o cenách, objemech a dobách trvání dříve uzavřených smluv na dodávku syrového mléka a poskytování analýz možného budoucího rozvoje trhu na regionální, vnitrostátní a mezinárodní úrovni;
ii)
přispívání k lepší koordinaci uvádění produktů odvětví mléka a mléčných výrobků na trh, zejména prostřednictvím výzkumu nebo studií trhu;
iii)
podpora spotřeby a poskytování informací o mléku a mléčných výrobcích na vnitřních i vnějších trzích;
iv)
průzkum potenciálních vývozních trhů;
v)
vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Unie pro prodej syrového mléka kupujícím nebo nabídku zpracovaných výrobků distributorům a maloobchodům, při zohlednění potřeby dosáhnout spravedlivých a konkurenceschopných podmínek a zabránit narušení trhu;
vi)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného ke změně zaměření produkce na produkty lépe vyhovující požadavkům trhu a chuti a očekáváním spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů a ochranu životního prostředí;
vii)
udržování a rozvoj produkčního potenciálu odvětví mléka a mléčných výrobků mimo jiné prostřednictvím podpory inovace a programů aplikovaného výzkumu a vývoje s cílem plně využít potenciálu mléka a mléčných výrobků, zejména proto, aby byly vytvářeny produkty s přidanou hodnotou, které budou atraktivnější pro spotřebitele;
viii)
hledání postupů omezujících používání veterinárních léčiv, zlepšení řízení jiných vstupů a zvýšení bezpečnosti potravin a zdraví zvířat;
ix)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů ve všech fázích produkce a uvádění na trh,
x)
využívání možností ekologického zemědělství a ochrana a podpora tohoto zemědělství, jakož i výroba výrobků s označením původu, značkami jakosti a zeměpisnými označeními; a
xi)
propagace integrované produkce nebo jiných metod produkce šetrných k životnímu prostředí.
Článek 158
Uznání mezioborových organizací
1. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace žádající o uznání, pokud tyto organizace:
a)
splňují požadavky uvedené v článku 157;
b)
vykonávají svou činnost v jednom nebo více regionech daného území;
c)
představují významnou část hospodářských činností uvedených v čl. 157 odst. 1 písm. a);
d)
nejsou samy zapojeny do produkce, zpracovávání nebo obchodování, s výjimkou případů uvedených v článku 162.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že mezioborové organizace, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané mezioborové organizace podle článku 157.
3. Mezioborové organizace, které byly uznány před 1. lednem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů, ale nesplňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou i nadále vykonávat svou činnost podle vnitrostátních právních předpisů do 1. ledna 2015.
4. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace ve všech odvětvích existující před 1. lednem 2014, ať již byly uznány na základě žádosti nebo zřízeny podle právních předpisů, i když nesplňují podmínku stanovenou v čl. 157 odst. 1 písm. b) nebo v čl. 157 odst. 3 písm. b).
5. V případě uznání mezioborové organizace v souladu s odstavcem 1 nebo 2 členské státy:
a)
rozhodnou o udělení uznání ve lhůtě čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podpůrnými doklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané mezioborové organizace dodržují podmínky, jimiž se řídí jejich uznání;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v tomto nařízení či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné, rozhodnou o odebrání uznání;
d)
odeberou uznání, pokud již nejsou splněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v tomto článku;
e)
každý rok do 31. března informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Oddíl 2
Další pravidla pro konkrétní odvětví
Článek 159
Povinné uznávání
Odchylně od článků 152 až 158 uznají členské státy na požádání:
a)
organizace producentů
i)
v odvětví ovoce a zeleniny, pokud jde o jeden nebo více produktů uvedeného odvětví nebo takové produkty určené výhradně ke zpracování,
ii)
v odvětví olivového oleje a stolních oliv,
iii)
v odvětví bource morušového,
iv)
v odvětví chmele;
b)
mezioborové organizace v odvětví olivového oleje a stolních oliv a v odvětví tabáku.
Článek 160
Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny
V odvětví ovoce a zeleniny sledují organizace producentů alespoň jeden z cílů uvedených v čl. 152 odst. 1 písm. c) bodech i, ii) a iii).
Stanovy organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny ukládají členům povinnost, aby celou svoji produkci uváděli na trh prostřednictvím své příslušné organizace producentů.
Organizace producentů a sdružení organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny se považují za organizace, které v rámci své působnosti jednají v hospodářských záležitostech za své členy a jejich jménem.
Článek 161
Uznávání organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Členské státy uznají za organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků veškeré právnické osoby či jednoznačně vymezené části právnických osob, jež o uznání žádají, pokud:
a)
splňují požadavky uvedené v čl. 152 odst. 3;
b)
mají minimální počet členů nebo disponují minimálním objemem tržní produkce, který stanoví daný členský stát, v oblasti, v níž vyvíjejí činnost;
c)
existují dostatečné důkazy o řádném výkonu jejich činnosti jak z časového hlediska, tak z hlediska efektivity a soustředění nabídky;
d)
mají stanovy, jež jsou v souladu s ustanoveními písmen a), b) a c) tohoto odstavce.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že organizace producentů, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané organizace producentů podle čl. 152 odst. 3
3. Členské státy:
a)
rozhodnou o uznání organizace producentů do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané organizace producentů a sdružení organizací producentů dodržují ustanovení této kapitoly;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v této kapitole či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím a sdružením odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné, rozhodnou o odebrání uznání;
d)
každý rok do 31. března, informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Článek 162
Mezioborové organizace v odvětví olivového oleje a stolních oliv a v odvětví tabáku
U mezioborových organizací v odvětví olivového oleje a stolních oliv a v odvětví tabáku může konkrétní zaměření uvedené v čl. 57 odst. 1 písm. c) zahrnovat také jeden z těchto cílů:
a)
soustředění a koordinace nabídky a uvádění produkce svých členů na trh;
b)
společné přizpůsobení produkce a zpracování požadavkům trhu a zdokonalení produktu;
c)
podpora racionalizace a zlepšení produkce a zpracování.
Článek 163
Uznávání mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace v odvětví mléka a mléčných výrobků, za předpokladu, že uvedené organizace:
a)
splňují požadavky uvedené v čl. 157 odst. 3;
b)
vykonávají svou činnost v jednom nebo více regionech daného území;
c)
představují významnou část hospodářských činností uvedených v čl. 157 odst. 3 písm. a);
d)
nejsou samy zapojeny do produkce, zpracovávání nebo obchodování v odvětví mléka a mléčných výrobků.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že mezioborové organizace, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1, se považují za uznané mezioborové organizace podle čl. 157 odst. 3.
3. Pokud členské státy využijí možnosti uznat mezioborovou organizaci v souladu s odstavcem 1 nebo 2:
a)
rozhodnou o uznání mezioborové organizace do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
v intervalech, jež samy určí, provádějí kontroly s cílem ověřit, zda uznané mezioborové organizace dodržují podmínky, jimiž se řídí jejich uznání;
c)
v případě, že zjistí nedodržování opatření stanovených v tomto nařízení či nesrovnalosti při jejich provádění, uloží těmto organizacím odpovídající sankce, které stanovily, a, pokud je to nezbytné. rozhodnou o odebrání uznání;
d)
odeberou uznání, pokud:
i)
již nejsou splněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v tomto článku;
ii)
se mezioborová organizace účastní dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě uvedených v čl. 210 odst. 4, tímto odebráním uznání nejsou dotčeny jakékoli další sankce ukládané v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
iii)
mezioborová organizace neplní oznamovací povinnost uvedenou v čl. 210 odst. 2 prvním pododstavci písm. a);
e)
každý rok do 31. března, informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Oddíl 3
Rozšíření působnosti pravidel a povinné příspěvky
Článek 164
Rozšíření působnosti pravidel
1. Je-li uznaná organizace producentů, uznané sdružení organizací producentů nebo uznaná mezioborová organizace působící v konkrétním hospodářském prostoru nebo prostorech členského státu považována za reprezentativní, pokud jde o produkci nebo zpracování daného produktu nebo obchod s ním, může dotyčný členský stát na její žádost učinit určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, sjednané v rámci této organizace, závaznými na omezenou dobu i pro jiné jednotlivé hospodářské subjekty a jejich seskupení, které působí v dotyčném hospodářském prostoru nebo prostorech a nejsou členy této organizace nebo tohoto sdružení.
2. Pro účely tohoto oddílu se „hospodářským prostorem“ rozumí zeměpisné území tvořené přilehlými nebo sousedními pěstitelskými regiony, v nichž jsou pěstitelské i obchodní podmínky stejnorodé.
3. Organizace nebo sdružení se považuje za reprezentativní, pokud v dotčeném hospodářském prostoru nebo v prostorech členského státu zastupuje:
a)
následující podíl objemu produkce nebo zpracování dotčeného produktu nebo produktů nebo obchodu s nimi:
i)
u organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny alespoň 60 % nebo
ii)
v ostatních případech alespoň dvě třetiny a
b)
v případě organizací producentů více než 50 % dotčených producentů.
V případě mezioborových organizací, u nichž stanovení podílu objemu produkce nebo zpracování dotčeného produktu nebo produktů nebo obchodu s nimi vyvolává v praxi potíže, však členské státy mohou stanovit vnitrostátní pravidla pro určení konkrétní úrovně reprezentativnosti uvedené v prvním pododstavci písm. a) bodě ii).
Zahrnuje-li žádost o rozšíření působnosti pravidel na další hospodářské subjekty více hospodářských prostorů, musí organizace nebo sdružení prokázat minimální úroveň reprezentativnosti vymezené v prvním pododstavci pro každý z oborů, které v každém z dotyčných hospodářských prostorů sdružuje.
4. Pravidla, u nichž lze požadovat rozšíření působnosti na jiné hospodářské subjekty, jak je stanoveno v odstavci 1, musí sledovat jeden z těchto cílů:
a)
informování o produkci a trhu;
b)
pravidla produkce, která jsou přísnější než pravidla Unie nebo vnitrostátní pravidla;
c)
vypracovávání vzorových smluv slučitelných s právními předpisy Unie;
d)
uvádění produktů na trh;
e)
ochrana životního prostředí;
f)
opatření na podporu a využívání potenciálu produktů;
g)
opatření na podporu ekologického zemědělství a používání označení původu, značek jakosti a zeměpisných označení;
h)
výzkum zaměřený na další zhodnocení produktů, zejména prostřednictvím nových způsobů využití, které neohrožují veřejné zdraví;
i)
studie v zájmu zlepšení jakosti produktů;
j)
výzkum, zaměřený především na způsoby pěstování, které umožňují použití menšího množství přípravků na ochranu rostlin nebo veterinárních léčivých přípravků a zaručují ochranu půdy a ochranu nebo zlepšení životního prostředí;
k)
stanovení minimální jakosti a stanovení minimálních norem pro obalovou a obchodní úpravu;
l)
použití certifikovaného osiva a kontroly jakosti produktů;
m)
zdraví zvířat a rostlin nebo bezpečnost potravin;
n)
nakládání s vedlejšími produkty.
Tato pravidla nesmějí způsobit újmu jiným hospodářským subjektům dotčeného členského státu nebo Unii a nesmějí mít žádné účinky uvedené v čl. 210 odst. 4 nebo být jinak neslučitelné s platnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy.
5. Rozšíření působnosti pravidel uvedených v odstavci 1 je hospodářským subjektům dáno na vědomí prostřednictvím zveřejnění jejich plného znění v úředním tisku dotčeného členského státu.
6. Členské státy informují Komisi o všech rozhodnutích přijatých podle tohoto článku.
Článek 165
Finanční příspěvky producentů, kteří nejsou členy organizace
Jestliže je působnost pravidel uznané organizace producentů, uznaného sdružení organizací producentů nebo uznané mezioborové organizace rozšířena podle článku 164 a jestliže jsou činnosti, na něž se tato pravidla vztahují, v obecném hospodářském zájmu hospodářských subjektů, jejichž činnosti jsou spojeny s dotyčnými produkty, může členský stát, který udělil uznání, po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami rozhodnout, že jednotlivé hospodářské subjekty nebo seskupení, které nejsou členy organizace, které však mají z těchto činností prospěch, uhradí organizaci v plné nebo částečné výši finanční příspěvky placené jejími členy v rozsahu, v jakém jsou tyto příspěvky určeny ke krytí nákladů bezprostředně vzniklých v důsledku provozování dotyčných činností.
Oddíl 4
Přizpůsobení nabídky
Článek 166
Opatření usnadňující přizpůsobení nabídky požadavkům trhu
S cílem podpořit činnost organizací uvedených v článcích 152 až 163, která by usnadnila přizpůsobení nabídky požadavkům trhu, s výjimkou činnosti týkající se stažení produktů z trhu, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o opatření v odvětvích uvedených v čl. 1 odst. 2, jejichž cílem je:
a)
zlepšit jakost;
b)
podpořit lepší organizaci produkce, zpracování a uvádění na trh;
c)
usnadnit zjišťování vývoje tržních cen;
d)
umožnit vypracování krátkodobých a dlouhodobých prognóz na základě používaných výrobních prostředků.
Článek 167
Pravidla pro uvádění na trh za účelem zlepšení a stabilizace fungování společného trhu s vínem
1. Za účelem zlepšení a stabilizace fungování společného trhu s vínem, včetně vinných hroznů, moštů a vín, z nichž jsou získány, mohou producentské členské státy stanovit pravidla pro uvádění na trh s cílem regulovat nabídku, zejména prostřednictvím rozhodnutí mezioborových organizací uznaných podle článků 157 a 158.
Tato pravidla musí být úměrná sledovanému cíli a nesmějí:
a)
se týkat transakcí provedených po prvním uvedení daného produktu na trh;
b)
umožnit určování cen, a to ani orientačních nebo doporučených;
c)
vést k tomu, že nebude k dispozici příliš vysoký podíl roční sklizně, který by jinak k dispozici byl;
d)
umožnit odepření vydání státních osvědčení a osvědčení Unie pro uvádění vín do oběhu a na trh, pokud je toto uvádění na trh slučitelné s uvedenými pravidly.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 jsou hospodářským subjektům dána na vědomí prostřednictvím zveřejnění jejich plného znění v úředním tisku dotčeného členského státu.
3. Členské státy informují Komisi o všech rozhodnutích přijatých podle tohoto článku.
Oddíl 5
Systémy uzavírání smluv
Článek 168
Smluvní vztahy
1. Aniž je dotčen článek 148 týkající se odvětví mléka a mléčných výrobků a článek 125 týkající se odvětví cukru, pokud členský stát rozhodne, pokud jde o zemědělské produkty pocházející z odvětví jiných než odvětví mléka a mléčných výrobků a odvětví cukru uvedených v čl. 1 odst. 2:
a)
že na jeho území musí být veškeré dodávky uvedených produktů od producenta ke zpracovateli nebo distributorovi podloženy písemnou smlouvou mezi stranami; nebo
b)
že první kupující musí předložit písemný návrh na uzavření smlouvy o dodávce zemědělských produktů na jeho území od producenta,
řídí se tato smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy podmínkami stanovenými v odstavcích 4 a 6 tohoto článku.
2. Pokud členský stát rozhodne, že dodávky produktů, na které se vztahuje tento článek, od producenta ke zpracovateli musí být podloženy písemnou smlouvou mezi stranami, rozhodne také, která fáze dodávky musí být touto smlouvou mezi stranami podložena, pokud je dodávka dotčených produktů prováděna prostřednictvím jednoho nebo více zprostředkovatelů.
Členské státy zajistí, aby ustanovení přijatá podle tohoto článku nenarušila řádné fungování vnitřního trhu.
3. V případě popsaném ve odstavci 2 mohou členské státy zavést mechanismus zprostředkování pro účely případů, kdy taková smlouva nemůže být uzavřena vzájemnou dohodou, čímž zajistí spravedlivé smluvní vztahy.
4. Smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy podle odstavce 1:
a)
se uzavře nebo předloží před dodávkou;
b)
je v písemné formě; a
c)
obsahuje zejména tyto náležitosti:
i)
cenu splatnou za dodávku, která je:
-
stálá a stanovená ve smlouvě, nebo
-
je vypočtena kombinací různých faktorů stanovených ve smlouvě, jež mohou zahrnovat tržní ukazatele odrážející změny v tržních podmínkách, dodaná množství a jakost nebo složení dodaných zemědělských produktů,
ii)
množství a jakost dotčených produktů, které mohou nebo musí být dodány, a časový rozvrh těchto dodávek,
iii)
dobu trvání smlouvy, která může být buď na dobu určitou, nebo na dobu neurčitou s ustanoveními pro ukončení smlouvy,
iv)
podrobné údaje o dobách splatnosti a postupech,
v)
opatření týkající se odběru či dodávání zemědělských produktů a
vi)
pravidla použitelná v případě vyšší moci.
5. Odchylně od odstavce 1 se smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy nevyžaduje, pokud dotčené produkty dodává producent kupujícímu, kterým je družstvo, jehož je producent členem, jestliže stanovy tohoto družstva nebo pravidla a rozhodnutí stanovená v rámci nebo podle těchto stanov obsahují ustanovení mající podobné účinky jako ustanovení uvedená v odst. 4 písm. a), b) a c).
6. Všechny náležitosti smluv o dodávkách zemědělských produktů uzavřených producenty, odběrateli, zpracovateli nebo distributory, včetně náležitostí uvedených v odst. 4 písm. c), jsou mezi stranami volně sjednány.
Odchylně od prvního pododstavce se použije jedna nebo obě z těchto možností:
a)
pokud se členský stát rozhodne, že uzavírání písemných smluv na dodávky zemědělských produktů bude povinné v souladu s odstavcem 1, může stanovit minimální dobu trvání, která se uplatní pouze na písemné smlouvy mezi producentem a prvním kupujícím zemědělských produktů. Minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu;
b)
pokud se členský stát rozhodne, že první kupující zemědělských produktů musí producentovi předložit písemný návrh na uzavření smlouvy v souladu s odstavcem 1, může stanovit, že návrh musí obsahovat minimální dobu trvání smlouvy, jak za tímto účelem stanoví vnitrostátní právní předpisy. Minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu.
Druhým pododstavcem není dotčeno právo producenta tuto minimální dobu trvání odmítnout, pokud tak učiní písemně. V takovém případě mohou strany volně sjednat všechny náležitosti smlouvy, včetně náležitostí uvedených v odst. 4 písm. c).
7. Členské státy, které využívají možností uvedených v tomto článku, zajistí, aby přijatá ustanovení nenarušila řádné fungování vnitřního trhu.
Členské státy oznámí Komisi způsob uplatňování veškerých opatření zavedených podle tohoto článku.
8. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování odst. 4 písm. a) a b) a odstavce 5 tohoto článku a opatření týkající se oznámení, která členské státy musí činit v souladu s tímto článkem.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 169
Smluvní jednání v odvětví olivového oleje
1. Organizace producentů v odvětví olivového oleje, která je uznána podle čl. 152 odst. 1 a která sleduje jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh a optimalizace produkčních nákladů, může jménem svých členů jednat o smlouvách na dodávky olivového oleje, pokud jde o veškerou souhrnnou produkci jejich členů nebo její část.
Organizace producentů plní cíle uvedené v tomto odstavci, pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Toho lze dosáhnout tehdy, pokud
a)
organizace producentů vykonává alespoň jednu z těchto činností:
i)
společnou distribuci, včetně společné prodejní platformy nebo společné přepravy,
ii)
společné balení, označování nebo propagaci,
iii)
společnou organizaci kontroly jakosti,
iv)
společné využívání zařízení nebo skladovacích kapacit,
v)
společné zpracování,
vi)
společné nakládání s odpady přímo souvisejícími s výrobou olivového oleje,
vii)
společné pořizování vstupů;
b)
tyto činnosti jsou významné z hlediska objemu dotčeného olivového oleje a z hlediska nákladů na produkci a na uvádění produktu na trh.
2. Jednání uznané organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví dotyčného olivového oleje od producentů na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o souhrnnou produkci některých nebo všech členů, či nikoli;
c)
pokud pro danou organizaci producentů nepřesahuje objem produkce olivového oleje, kterého se uvedená jednání týkají a který je vyprodukován v kterémkoli členském státě, 20 % příslušného trhu; pro účely výpočtu uvedeného objemu se rozlišuje mezi olivovým olejem pro lidskou spotřebu a olivovým olejem pro jiná využití.
d)
pokud v případě objemu olivového oleje, kterého se uvedená jednání týkají, soustředí organizace producentů nabídku a uvádí produkty svých členů na trh;
e)
pokud dotyční producenti nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem;
f)
pokud se na dotyčný olivový olej nevztahuje povinnost vyplývající z členství producenta v družstvu, které není členem dotčené organizace producentů, aby olivový olej dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
g)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu, ve kterém působí, o objemu produkce olivového oleje, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů uznaná podle čl. 156 odst. 1.
4. Pro účely odst. 2 písm. c) Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní objem produkce olivového oleje v členských státech.
5. Odchylně od odst. 2 písm. c) může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyla překročena prahová hodnota stanovená ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže, nebo pokud shledá, že jsou ohroženy cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
Pro účely tohoto článku se použije definice „vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž“ uvedená v čl. 149 odst. 7 písm. a).
6. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. g) a odstavce 5.
Článek 170
Smluvní jednání v odvětví hovězího a telecího masa
1. Organizace producentů v odvětví hovězího a telecího masa, která je uznána podle čl. 152 odst. 1 a která sleduje jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh a optimalizace produkčních nákladů, může, pokud jde o veškerou souhrnnou produkci svých členů nebo její část, jednat jménem svých členů o smlouvách na dodávky živého jatečného skotu druhu Bos taurus kódů KN ex 0102 29 21, ex 0102 29 41, ex 0102 29 51, ex 0102 29 61 nebo ex 0102 29 91:
a)
ve věku méně než 12 měsíců a
b)
ve věku od 12 měsíců výše.
Organizace producentů plní cíle uvedené v tomto odstavci, pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Toho lze dosáhnout tehdy, pokud
a)
organizace producentů vykonává alespoň jednu z těchto činností:
i)
společnou distribuci, včetně společné prodejní platformy nebo společné přepravy,
ii)
společnou propagaci,
iii)
společnou organizaci kontroly jakosti,
iv)
společné využívání zařízení nebo skladovacích kapacit,
v)
společné nakládání s odpady přímo souvisejícími s vlastním chovem skotu,
vi)
společné pořizování vstupů;
b)
tyto činnosti jsou významné z hlediska množství dotčeného hovězího a telecího masa a z hlediska nákladů na produkci a na uvádění produktu na trh.
2. Jednání uznané organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví od zemědělců na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o souhrnnou produkci některých nebo všech členů, či nikoli;
c)
pokud pro danou organizaci producentů nepřesahuje množství hovězího a telecího masa, kterého se uvedená jednání týkají a které je vyprodukováno v kterémkoli členském státě, 15 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu v případě každého produktu uvedeného v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b) vyjádřené ekvivalentem hmotnosti jatečně upravených těl;
d)
pokud v případě množství hovězího a telecího masa, kterého se uvedená jednání týkají, soustředí organizace producentů nabídku a uvádí produkty svých členů na trh;
e)
pokud dotyční producenti nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem;
f)
pokud se na dotyčný produkt nevztahuje povinnost vyplývající z členství producenta v družstvu, které není členem dotčené organizace producentů, aby tento produkt dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
g)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu, ve kterém působí, o množství vyprodukovaného hovězího a telecího masa, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů uznaná podle čl. 156 odst. 1.
4. Pro účely odst. 2 písm. c) Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní množství hovězího a telecího masa vyprodukované v členských státech vyjádřené ekvivalentem hmotnosti jatečně upravených těl.
5. Odchylně od odst. 2 písm. c) může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny prahové hodnoty stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže, nebo pokud shledá, že produkt, kterého se uvedená jednání týkají, je s ohledem na své charakteristické vlastnosti nebo zamýšlené použití součástí odlišného trhu a že tato společná jednání by se týkala více než 15 % celostátní produkce na tomto trhu, nebo pokud shledá, že jsou ohroženy cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
Pro účely tohoto článku se použije definice „vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž“ uvedená v čl. 149 odst. 7 písm. a).
6. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. g) a odstavce 5.
Článek 171
Smluvní jednání týkající se některých plodin na orné půdě
1. Organizace producentů, která je uznána podle čl. 152 odst. 1 a která sleduje jeden nebo více cílů, jako je soustředění nabídky, uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh a optimalizace produkčních nákladů, může, pokud jde o veškerou souhrnnou produkci svých členů nebo její část, jednat jménem svých členů o smlouvách na dodávky jednoho nebo více z následujících produktů, které nejsou určeny k výsevu, jakož i ječmene, který není určen k výrobě sladu (40):
a)
pšenice obecné kódu KN ex 1001 99 00;
b)
ječmene kódu KN ex 1003 90 00;
c)
kukuřice kódu KN 1005 90 00;
d)
žita kódu KN 1002 90 00;
e)
pšenice tvrdé kódu KN 1001 19 00;
f)
ovsa kódu KN 1004 90 00;
g)
tritikale kódu KN ex 1008 60 00;
h)
semen řepky kódu KN ex 1205;
i)
slunečnicových semen kódu KN ex 1206 00;
j)
sójových bobů kódu KN 1201 90 00;
k)
bobů a koňských bobů kódu KN ex 0708 a ex 0713;
l)
hrachu setého kódu KN ex 0708 a ex 0713.
Organizace producentů plní cíle uvedené v tomto odstavci, pokud úsilí o dosažení těchto cílů vede k integraci činností a pokud je pravděpodobné, že tato integrace povede k významnému zefektivnění, tak aby činnosti organizace producentů celkově přispívaly k naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Toho lze dosáhnout tehdy, pokud
a)
organizace producentů vykonává alespoň jednu z těchto činností:
i)
společnou distribuci, včetně společné prodejní platformy nebo společné přepravy,
ii)
společnou propagaci,
iii)
společnou organizaci kontroly jakosti,
iv)
společné využívání zařízení nebo skladovacích kapacit,
v)
společné pořizování vstupů;
b)
tyto činnosti jsou významné z hlediska množství dotčeného produktu a z hlediska nákladů na produkci a na uvádění produktu na trh.
2. Jednání uznané organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví od producentů na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o souhrnnou produkci některých nebo všech členů, či nikoli;
c)
pokud pro každý produkt uvedený v odstavci 1 a pro danou organizaci producentů nepřesahuje množství produkce, kterého se uvedená jednání týkají a které je vyprodukováno v kterémkoli členském státě, 15 % celkové vnitrostátní produkce tohoto produktu v dotyčném členském státě;
d)
pokud pro množství produktů, kterého se uvedená jednání týkají, soustředí organizace producentů nabídku a uvádí produkty svých členů na trh;
e)
pokud dotyční zemědělci nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem;
f)
pokud se na dotyčný produkt nevztahuje povinnost vyplývající z členství producenta v družstvu, které není členem dotčené organizace producentů, aby tento produkt dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
g)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu, ve kterém působí, o množství produkce každého produktu, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Pro účely tohoto článku se odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení takových organizací producentů uznaná podle čl. 156 odst. 1.
4. Pro účely odst. 2 písm. c) Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní pro produkty uvedené v odstavci 1 množství produkce v členských státech.
5. Odchylně od odst. 2 písm. c) může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený ve druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny prahové hodnoty stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla znovu proběhnout, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže, nebo pokud shledá, že produkt, kterého se uvedená jednání týkají, je s ohledem na své charakteristické vlastnosti nebo zamýšlené použití součástí odlišného trhu a že tato společná jednání by se týkala více než 15 % celostátní produkce na tomto trhu, nebo pokud shledá, že jsou ohroženy cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3. V ostatních případech přijímá uvedené rozhodnutí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v tomto odstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení dotčeným podnikům.
Pro účely tohoto článku se použije definice „vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž“ uvedená v čl. 149 odst. 7 písm. a).
6. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm. g) a odstavce 5.
Článek 172
Regulace nabídky šunky s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením
1. Na žádost organizace producentů uznané podle čl. 152 odst. 1 tohoto nařízení, mezioborové organizace uznané podle čl. 157 odst. 1 tohoto nařízení nebo seskupení hospodářských subjektů uvedeného v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1151/2012, mohou členské státy na omezené období stanovit závazná pravidla pro regulaci nabídky šunky s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 tohoto článku podléhají předchozí dohodě mezi stranami v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012. Taková dohoda je po konzultaci s chovateli prasat v dané zeměpisné oblasti uzavřena nejméně mezi dvěma třetinami výrobců šunky, kteří zastupují výrobce nejméně dvou třetin celkové výroby této šunky v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012 a, pokud to příslušný členský stát považuje za vhodné, nejméně dvěma třetinami chovatelů prasat v dané zeměpisné oblasti podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Pravidla uvedená v odstavci 1:
a)
se vztahují pouze na regulaci nabídky daného výrobku a jejich cílem je přizpůsobit nabídku této šunky poptávce;
b)
platí pouze pro daný výrobek;
c)
mohou být závazná na období maximálně tří let a poté mohou být obnovena na základě nové žádosti v souladu s odstavcem 1;
d)
nesmějí poškodit obchod s jinými výrobky, než jsou ty, na něž se vztahují uvedená pravidla;
e)
nesmějí se týkat transakcí provedených po prvním uvedení dané šunky na trh;
f)
nesmějí umožnit pevné stanovení cen, ani pokud by ceny byly stanoveny orientačně či jako ceny doporučené;
g)
nesmějí vést k tomu, že nadměrný podíl dotyčného výrobku nebude k dispozici, ačkoli by jinak k dispozici byl;
h)
nesmějí vést k diskriminaci, vytvářet překážky pro nové subjekty na trhu ani negativně ovlivňovat drobné výrobce;
i)
přispívají k zachování jakosti nebo k rozvoji daného výrobku.
4. Pravidla uvedená v odstavci 1 se zveřejní v úředním tisku daného členského státu.
5. Členské státy provádí kontroly k zajištění toho, že podmínky stanovené v odstavci 3 jsou dodržovány, a v případě, že příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že tyto podmínky dodržovány nejsou, pravidla uvedená v odstavci 1 zruší.
6. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, která přijaly podle odstavce 1. Komise o oznámeních týkajících se těchto pravidel informuje ostatní členské státy.
7. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů kdykoli rozhodnout, že členský stát musí zrušit pravidla, jež stanovil podle odstavce 1, pokud Komise zjistí, že tato pravidla nejsou v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 4 nebo na významné části vnitřního trhu vylučují či narušují hospodářskou soutěž nebo že ohrožují volný obchod či dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení.
Oddíl 6
Procedurální pravidla
Článek 173
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit, aby cíle a povinnosti organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací byly jasně vymezeny, tak aby přispívaly k efektivitě činnosti těchto organizací a sdružení bez nepřiměřené administrativní zátěže a bez porušení zásady svobody sdružování, zejména vůči těm, kdo nejsou členy těchto organizací, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o následující záležitosti, které se týkají organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací a jednoho nebo více odvětví uvedených v čl. 1 odst. 2 nebo konkrétních produktů těchto odvětví:
a)
konkrétní cíle, které tyto organizace a sdružení mohou, musí nebo nesmějí sledovat, popřípadě doplněné k těm, které jsou stanoveny v článcích 152 až 163,
b)
pravidla těchto organizací a sdružení, stanovy organizací jiných než organizací producentů, konkrétní podmínky týkající se stanov organizací producentů v některých odvětvích, včetně výjimek z povinnosti uvádět celou produkci na trh prostřednictvím organizace producentů uvedené v čl. 160 druhém pododstavci, struktura, doba členství, velikost, odpovědnost a činnosti těchto organizací a sdružení, účinky vyplývající z uznání, odebrání uznání a sloučení,
c)
podmínky pro uznání, odebrání a pozastavení uznání, účinky vyplývající z uznání, odebrání a pozastavení uznání i požadavky, aby tyto organizace a sdružení přijaly nápravná opatření v případě nedodržení kritérií uznání;
d)
nadnárodní organizace a sdružení, včetně pravidel uvedených v písmenech a), b) a c) tohoto odstavce;
e)
pravidla pro poskytování správní pomoci a podmínky, za nichž mohou příslušné orgány tuto pomoc poskytovat v případě nadnárodní spolupráce;
f)
odvětví, na která se vztahuje článek 161, podmínky externího zajišťování činností, povaha činností, které lze zadávat externím subjektům a poskytování technických prostředků organizacemi nebo sdruženími;
g)
základ pro výpočet minimálního objemu nebo hodnoty tržní produkce organizací a sdružení;
h)
přijetí členů, kteří v případě organizací producentů nejsou producenty a v případě sdružení organizací producentů nejsou organizacemi producentů;
i)
rozšíření působnosti některých pravidel organizací stanovených v článku 164 na nečleny a povinné placení příspěvků nečleny uvedené v článku 165, včetně používání a přidělení těchto plateb příslušnými organizacemi a seznamu přísnějších pravidel týkajících se produkce, jejichž působnost může být rozšířena podle čl. 164 odst. 4 prvního pododstavce písm. b), přičemž současně je třeba zajistit, aby takové organizace byly vůči nečlenům transparentní a odpovědné a aby členové těchto organizací nepožívali příznivějšího zacházení než nečlenové, zejména pokud jde o uplatňování povinného placení příspěvků;
j)
další požadavky, pokud jde o reprezentativnost organizací podle článku 164, dotčené hospodářské prostory, včetně přezkumu jejich definice Komisí, minimální období, během kterého platí pravidla před rozšířením jejich působnosti, osoby nebo organizace, na něž se mohou vztahovat pravidla nebo příspěvky, a okolnosti, za nichž Komise může požadovat, aby rozšíření působnosti pravidel nebo povinné příspěvky byly zamítnuty nebo zrušeny.
2. Odchylně od odstavce 1, aby se zajistilo jasné vymezení cílů a povinností organizací producentů, sdružení organizací producentů a mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků, a přispělo se tak k efektivitě činnosti těchto organizací bez uložení nepřiměřené zátěže, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
podmínky pro uznávání nadnárodních organizací producentů a nadnárodních sdružení organizací producentů;
b)
pravidla pro poskytování správní pomoci a podmínky, za nichž mohou příslušné orgány tuto pomoc poskytovat organizacím producentů, včetně sdružení organizací producentů, v případě nadnárodní spolupráce;
c)
dodatečná pravidla pro výpočet objemu syrového mléka, na který se vztahují jednání uvedená v čl. 149 odst. 2 písm. c) a v čl. 149 odst. 3;
d)
pravidla týkající se rozšíření působnosti některých pravidel organizací stanovených v článku 164 na nečleny a povinné placení příspěvků nečleny uvedené v článku 165.
Článek 174
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování této kapitoly, zejména:
a)
opatření sloužící k provádění podmínek pro uznávání organizací producentů a mezioborových organizací stanovených v článcích 154 a 158;
b)
postupy pro případ fúze organizací producentů;
c)
postupy, jež stanoví členské státy v souvislosti s minimální velikostí a minimální dobou členství;
d)
postupy týkající se rozšíření působnosti pravidel a finančních příspěvků podle článků 164 a 165, zejména uplatňování koncepce „hospodářského prostoru“ podle čl. 164 odst. 2;
e)
postupy týkající se správní pomoci;
f)
postupy týkající se externího zajišťování činností;
g)
postupy a technické podmínky týkající se provádění opatření uvedených v článku 166.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Odchylně od odstavce 1 může Komise s ohledem na odvětví mléka a mléčných výrobků přijmout prováděcí akty stanovující podrobná pravidla nezbytná pro:
a)
uplatňování podmínek pro uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací stanovených v článcích 161 a 163;
b)
oznámení podle čl. 149 odst. 2 písm. f);
c)
oznámení členských států Komisi v souladu s čl. 161 odst. 3 písm. d), čl. 163 odst. 3 písm. e), čl. 149 odst. 8 a čl. 150 odst. 7;
d)
postupy týkající se správní pomoci v případě nadnárodní spolupráce.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 175
Další prováděcí pravomoci
Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout jednotlivá rozhodnutí týkající se:
a)
uznávání organizací, které provádějí činnost ve více členských státech, v souladu s pravidly přijatými podle čl. 174 odst. 1 písm. d);
b)
námitky proti uznání mezioborové organizace nebo odebrání tohoto uznání členským státem;
c)
seznamu hospodářských prostorů oznámených členskými státy v souladu s pravidly přijatými podle čl. 174 odst. 1 písm. h) a čl. 174 odst. 2 písm. d);
d)
požadavku, aby členský stát zamítl nebo zrušil rozšíření působnosti pravidel nebo finanční příspěvky nečlenů, o nichž tento členský stát rozhodl.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
ČÁST III
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Dovozní a vývozní licence
Článek 176
Obecná pravidla
1. Aniž jsou dotčeny případy, v nichž jsou dovozní nebo vývozní licence povinné podle tohoto nařízení, může dovoz jednoho nebo více produktů následujících odvětví do Unie za účelem propuštění do volného oběhu nebo jejich vývoz z Unie podléhat předložení licence:
a)
obiloviny;
b)
rýže;
c)
cukr;
d)
osiva;
e)
olivový olej a stolní olivy, pokud jde o produkty kódů KN 1509, 1510 00, 0709 92 90, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 a 1522 00 39;
f)
len a konopí, pokud jde o konopí;
g)
ovoce a zelenina;
h)
výrobky z ovoce a zeleniny;
i)
banány;
j)
víno;
k)
živé rostliny;
l)
hovězí a telecí maso;
m)
mléko a mléčné výrobky;
n)
vepřové maso;
o)
skopové a kozí maso;
p)
vejce;
q)
drůbeží maso;
r)
ethylalkohol zemědělského původu.
2. Členské státy vydají licence každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení v Unii, nestanoví-li akt přijatý podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU jinak a aniž je tím dotčeno použití článků 177, 178 a 179 tohoto nařízení.
3. Licence platí v celé Unii.
Článek 177
Přenesené pravomoci
1. S cílem zohlednit mezinárodní závazky Unie a platné normy Unie týkající se sociální oblasti, životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, potřebu sledovat rozvoj obchodu, vývoj na trhu a vývoj dovozu či vývozu produktů, potřebu řádného řízení trhu a potřebu snížit administrativní zátěž je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
seznam produktů odvětví uvedených v čl. 176 odst. 1, které podléhají předložení dovozní nebo vývozní licence;
b)
případy a situace, kdy se předložení dovozní nebo vývozní licence nevyžaduje s ohledem na celní status daných produktů, obchodní ujednání, která je třeba dodržovat, účel operací, právní status žadatele a příslušná množství.
2. S cílem stanovit další prvky režimu licencí je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví pravidla týkající se:
a)
práv a povinností vyplývajících z licence, jejích právních účinků a případů, kdy se použije přípustná odchylka, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet nebo vyvážet množství uvedené v licenci, nebo kdy má být v licenci uveden původ;
b)
požadavku, aby vydání dovozní licence nebo propuštění do volného oběhu podléhalo předložení dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů;
c)
převodu licence nebo omezení této převoditelnosti;
d)
dalších podmínek pro dovozní licence v případě konopí v souladu s článkem 189 a zásady správní pomoci mezi členskými státy s cílem předcházet podvodům a nesrovnalostem nebo je řešit;
e)
případů a situací, kdy musí být složena jistota jako záruka, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence, a kdy tato jistota složena být nemusí.
Článek 178
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování této kapitoly, včetně pravidel týkajících se:
a)
formátu a obsahu dovozních licencí;
b)
předkládání žádostí a vydávání licencí a jejich použití;
c)
doby platnosti licence,
d)
postupů pro skládanou jistotu a její výši;
e)
důkazu, že byly splněny požadavky související s používáním licencí;
f)
míry přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet nebo vyvážet množství uvedené v licenci;
g)
vydávání náhradních licencí a duplikátů licencí;
h)
zacházení s licencemi ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení daného režimu, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 179
Další prováděcí pravomoci
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
omezí množství, pro která mohou být licence vydávány;
b)
zamítne požadovaná množství;
c)
pozastaví podávání žádostí s cílem řídit trh, na kterém jsou požadována velká množství.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA II
Dovozní cla
Článek 180
Provádění mezinárodních dohod a některých dalších aktů
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření ke splnění požadavků stanovených v mezinárodních dohodách, které byly uzavřeny v souladu se Smlouvou o fungování EU, nebo v jakémkoli jiném příslušném aktu přijatém v souladu s čl. 43 odst. 2 nebo článkem 207 Smlouvy o fungování EU nebo ve společném celním sazebníku, pokud jde o výpočet dovozních cel na zemědělské produkty. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 181
Režim vstupní ceny pro některé produkty odvětví ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví vína
1. Pro použití celní sazby společného celního sazebníku na produkty odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny a na hroznovou šťávu a mošt se vstupní cena zásilky rovná její celní hodnotě vypočtené v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2913/92 (41) („celní kodex“) a nařízením Komise (ES) č. 2454/93 (42).
2. Za účelem zajištění účinnosti režimu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví, že věrohodnost vstupní ceny zásilky uvedené v prohlášení se má ověřit za použití paušální dovozní hodnoty, a kterými stanoví podmínky, za nichž je třeba složit jistotu.
3. Komise přijme prováděcích akty, kterými stanoví pravidla pro výpočet paušální dovozní hodnoty uvedené v odstavci 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 182
Dodatečná dovozní cla
1. Komise může přijmout prováděcí akty, které určí produkty v odvětvích obilovin, rýže, cukru, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec, drůbežího masa a banánů a dále hroznové šťávy a hroznového moštu, na které se při dovozu podléhajícímu celní sazbě stanovené ve společném celním sazebníku použije dodatečné dovozní clo, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trh Unie, jestliže:
a)
se dovoz uskutečňuje za cenu nižší, než je cena oznámená Unií Světové obchodní organizaci („spouštěcí cena“), nebo
b)
objem dovozu v kterémkoli roce překročí určitou úroveň („spouštěcí objem“).
Spouštěcí objem se stanoví na základě možností přístupu na trh vymezených jako dovoz vyjádřený v procentním podílu odpovídající domácí spotřeby během tří předcházejících let.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Dodatečná dovozní cla se neuloží, pokud není pravděpodobné, že by dovoz narušil trh Unie, nebo pokud by účinky nebyly přiměřené sledovanému cíli.
3. Pro účely odst. 1 prvního pododstavce písm. a) se dovozní ceny stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky. Dovozní ceny CIF se prověřují v porovnání s reprezentativními cenami daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Unie s tímto produktem.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro použití tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 183
Další prováděcí pravomoci
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví výši použitého dovozního cla v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodní dohodě uzavřené v souladu se Smlouvou o fungování EU, ve společném celním sazebníku a v prováděcích aktech uvedených v článku 180;
b)
stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel v rámci pravidel přijatých podle čl. 182 odst. 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA III
Správa celních kvót a zvláštní zacházení při dovozu třetími zeměmi
Článek 184
Celní kvóty
1. Celní kvóty na dovoz zemědělských produktů do Unie nebo její části za účelem propuštění do volného oběhu nebo celní kvóty na dovoz zemědělských produktů Unie do třetích zemí, které mají být částečně nebo zcela spravovány Unií a vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU nebo jiným aktem přijatým v souladu s čl. 43 odst. 2 nebo článkem 207 Smlouvy o fungování EU, otevírá nebo spravuje Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 186 tohoto nařízení a prováděcích aktů podle článků 187 a 188 tohoto nařízení.
2. Celní kvóty jsou spravovány tak, aby nedošlo k žádné diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty, přičemž se použije jedna z těchto metod, kombinace těchto metod nebo jiná vhodná metoda:
a)
metoda založená na časovém pořadí podání žádostí (podle zásady „kdo dříve přijde, je dříve na řadě“);
b)
metoda rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádosti (tzv. „metoda souběžného zkoumání“);
c)
metoda přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. „metoda tradičních dovozců / nových žadatelů“).
3. Přijatá metoda správy
a)
dovozních celních kvót přikládá náležitý význam požadavkům na zásobování stávajícího a nově vznikajícího produkčního, zpracovatelského a spotřebitelského trhu Unie z hlediska konkurenceschopnosti, jistoty a plynulosti dodávek a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu a
b)
vývozních celních kvót umožňuje plné využití možností, které dotyčná kvóta nabízí.
Článek 185
Zvláštní celní kvóty
Za účelem uplatnění celních kvót na dovoz 2 000 000 tun kukuřice a 300 000 tun čiroku do Španělska a celních kvót na dovoz 500 000 tun kukuřice do Portugalska je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví ustanovení nezbytná pro dovoz v rámci celních kvót, jakož i případně veřejné skladování množství dovážených platebními agenturami dotyčných členských států a jejich odbyt na trzích těchto členských států.
Článek 186
Přenesené pravomoci
1. S cílem zajistit rovný přístup k dostupným množstvím a rovné zacházení s hospodářskými subjekty v rámci celní kvóty je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými:
a)
stanoví podmínky a požadavky na způsobilost, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty. Dotčená ustanovení mohou vyžadovat minimální zkušenosti s obchodem se třetími zeměmi a jim na roveň postavenými územími nebo se zpracovatelskou činností, vyjádřené jako minimální množství a období v daném odvětví trhu. Tato ustanovení mohou obsahovat zvláštní pravidla vyhovující potřebám a postupům platným v určitém odvětví a využití a potřebám zpracovatelského odvětví;
b)
stanoví pravidla týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení uvedeného převodu v rámci správy celní kvóty;
c)
podmíní účast na celní kvótě složením jistoty;
d)
v nezbytných případech stanoví veškeré zvláštní vlastnosti, požadavky nebo omezení vztahující se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě nebo jiném aktu uvedeném v čl. 184 odst. 1.
2. S cílem zajistit, aby vyvážené produkty mohly při dovozu do třetí země za určitých podmínek využívat výhod zvláštního zacházení podle mezinárodních dohod uzavřených Unií v souladu se Smlouvou o fungováni EU, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 tohoto nařízení, pokud jde o pravidla, podle nichž musí příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavit potvrzení, že dané podmínky jsou splněny u produktů, které v případě vývozu mohou využívat výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země, jsou-li splněny určité podmínky.
Článek 187
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
roční celní kvóty, v případě potřeby jejich vhodné časové rozvržení v průběhu roku, a metodu správy, která má být použita;
b)
postupy pro použití zvláštních ustanovení obsažených v dohodě nebo aktu o přijetí dovozního nebo vývozního režimu, zejména pro:
i)
záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
ii)
uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v bodě i);
iii)
předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí;
iv)
určení a použití produktů;
c)
dobu platnosti licencí nebo povolení;
d)
postupy pro skládanou jistotu a její výši;
e)
používání licencí a v případě potřeby konkrétní opatření týkající se zejména podmínek, za nichž se předkládají žádosti o dovoz a udělují povolení v rámci celní kvóty;
f)
postupy a technická kritéria pro použití článku 185;
g)
nezbytná opatření týkající se obsahu, formy, vydání a použití dokladu uvedeného v čl. 186 odst. 2.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 188
Další prováděcí pravomoci
1. Komise přijme prováděcí akty, pokud jde o řízení postupu, který zaručí, aby množství dostupná v rámci celní kvóty nebyla překročena, zejména stanovením koeficientu přidělení u každé žádosti při dosažení dostupných množství, zamítnutím dosud projednávaných žádostí, a v případě potřeby pozastavením předkládání žádostí.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, pokud jde o přerozdělení nevyužitých množství.
3. Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA IV
Zvláštní ustanovení pro dovoz některých produktů
Článek 189
Dovoz konopí
1. Do Unie se mohou dovážet níže uvedené produkty pouze za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
surové pravé konopí kódu KN 5302 10 00 splňující podmínky stanovené v čl. 32 odst. 6 a čl. 35 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
semena odrůd konopí kódu KN ex 1207 99 20 určená k výsevu, u kterých je prokázáno, že obsah tetrahydrokanabinolu v dané odrůdě nepřesahuje hodnotu stanovenou podle čl. 32 odst. 6 a čl. 35 odst. 3) nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
semena konopí kódu KN 1207 99 91, která nejsou určena k výsevu a jsou dovážená výhradně dovozci schválenými členským státem, aby se zajistilo, že tato semena nebudou určena k výsevu.
2. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena přísnější pravidla přijatá členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU a v souladu se závazky vyplývajícími z Dohody WTO o zemědělství.
Článek 190
Dovoz chmele
1. Produkty v odvětví chmele mohou být dovezeny ze třetích zemí pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné znakům jakosti stanoveným pro stejné produkty sklizené v Unii nebo z takových produktů získané.
2. Produkty, ke kterým je přiloženo osvědčení vydané orgány země původu a uznané za rovnocenné ověřovací listině podle článku 77, se považují za odpovídající znakům jakosti uvedeným v odstavci 1.
V případě chmelového prášku, chmelového prášku s vyšším obsahem lupulinu, chmelového výtažku a smíšených chmelových výrobků může být osvědčení uznáno za rovnocenné ověřovací listině pouze v případě, že obsah alfa kyseliny v těchto produktech není nižší než u chmele, ze kterého byly získány.
3. S cílem minimalizovat administrativní zátěž je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví podmínky, za nichž se neuplatní povinnosti týkající se osvědčení o rovnocennosti a označování obalů.
4. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto článku, včetně pravidel pro uznání osvědčení rovnocennosti a kontroly dovozu chmele. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 191
Odchylky pro dovezené produkty a zvláštní jistota v odvětví vína
V souladu s mezinárodními závazky Unie mohou být podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU pro dovezené produkty přijaty odchylky od přílohy VIII části II oddílu B bodu 5 nebo oddílu C.
V případě odchylek od přílohy VIII části II oddílu B bodu 5 složí dovozci u určených celních úřadů za tyto produkty jistotu v okamžiku jejich propuštění do volného oběhu. Jistota se uvolní, jakmile dovozce celnímu úřadu členského státu, v němž jsou výrobky propuštěny do volného oběhu, uspokojivě prokáže, že:
a)
produkty odchylek nevyužily; nebo
b)
v případě, že odchylek využily, nebyly produkty vinifikovány, nebo v případě vinifikace byly výsledné výrobky řádně označeny.
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla k zajištění jednotného uplatňování tohoto článku, včetně pravidel týkajících se částek jistoty a řádného označování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 192
Dovozy surového cukru určeného k rafinaci
1. Do konce hospodářského roku 2016-2017 se cukrovarům zabývajícím se výhradně rafinací poskytuje výlučná dovozní kapacita ve výši 2 500 000 tun na hospodářský rok, vyjádřeno jako bílý cukr.
2. Jediné zpracovatelské zařízení pro cukrovou řepu, které bylo v roce 2005 v provozu v Portugalsku, je považováno za zařízení zabývající se výhradně rafinací.
3. Dovozní licence pro cukr určený k rafinaci se vydávají pouze cukrovarům zabývajícím se výhradně rafinací a pokud příslušná množství nepřesahují množství uvedená v odstavci 1. Licence mohou být převáděny pouze mezi cukrovary zabývajícími se výhradně rafinací a pozbývají platnosti na konci hospodářského roku, na který byly vydány.
Tento odstavec se použije na první tři měsíce každého hospodářského roku.
4. S ohledem na nezbytnost zajistit, aby byl cukr dovážený za účelem rafinace v souladu s tímto článkem rafinován, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
používání pojmů týkajících se fungování dovozních ujednání podle odstavce 1;
b)
podmínky a kritéria způsobilosti, které musí hospodářský subjekt splnit, aby mohl podat žádost o dovozní licenci, včetně složení jistoty;
c)
pravidla pro ukládání správních sankcí.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví nezbytná pravidla ohledně podpůrných dokumentů, které je třeba předložit v souvislosti s požadavky a povinnostmi týkajícími se hospodářských subjektů v oblasti dovozu, zejména pak cukrovarů zabývajících se výhradně rafinací. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 193
Pozastavení dovozních cel v odvětví cukru
S cílem zajistit zásobování nezbytné pro výrobu výrobků uvedených v čl. 140 odst. 2 může Komise do konce hospodářského roku 2016-2017 přijmout prováděcí akty, kterými částečně nebo zcela pozastaví ukládání dovozních cel na určitá množství těchto výrobků:
a)
cukru kódu KN 1701;
b)
izoglukózy kódů KN 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 a 1702 90 30.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA V
Ochrana a aktivní zušlechťovací styk
Článek 194
Ochranná opatření
1. Ochranná opatření proti dovozu do Unie přijímá Komise podle odstavce 3 tohoto článku v souladu s nařízeními Rady (ES) č. 260/2009 (43) a (ES) č. 625/2009 (44).
2. Pokud není stanoveno jinak v jiném aktu Evropského parlamentu a Rady ani v jiném aktu Rady, přijímá ochranná opatření proti dovozu do Unie podle mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU Komise podle odstavce 3 tohoto článku.
3. Komise může na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Přijatá opatření se oznámí členským státům a nabývají okamžitého účinku.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými zruší nebo změní ochranná opatření Unie přijatá podle odstavce 3 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Článek 195
Pozastavení režimu zušlechťovacího styku a aktivního zušlechťovacího styku
Pokud je trh Unie narušen režimem zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jimi mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, které zcela nebo částečně pozastaví používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro produkty odvětví obilovin, rýže, cukru, olivového oleje a stolních oliv, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, vína, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec, drůbežího masa a zemědělského ethylalkoholu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Přijatá opatření se oznámí členským státům a nabývají okamžitého účinku.
KAPITOLA VI
Vývozní náhrady
Článek 196
Oblast působnosti
1. V míře nezbytné pro umožnění vývozu na základě kurzů nebo cen na světovém trhu za situace, kdy na vnitřním trhu nastanou takové podmínky, jako jsou podmínky popsané v čl. 219 odst. 1 nebo článku 221, a v mezích vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU může být rozdíl mezi těmito kurzy nebo cenami a cenami v Unii pokryt vývozní náhradou v případě:
a)
produktů vyvážených bez dalšího zpracování v odvětvích:
i)
obilovin,
ii)
rýže,
iii)
cukru, pokud jde o výrobky uvedené v příloze I části III písm. b) až d) a g),
iv)
hovězího a telecího masa,
v)
mléka a mléčných výrobků,
vi)
vepřového masa,
vii)
vajec,
viii)
drůbežího masa;
b)
produktů uvedených v písm. a) bodech i) až iii), v) a vii) tohoto odstavce, které mají být vyváženy ve formě zpracovaného zboží v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1216/2009 (45) a ve formě výrobků obsahujících cukr a uvedených v příloze I části X písm. b) tohoto nařízení.
2. Vývozní náhrady pro produkty vyvážené ve formě zpracovaného zboží nesmějí být vyšší než náhrady pro stejné produkty vyvážené bez dalšího zpracování.
3. Aniž je dotčeno použití čl. 219 odst. 1 a článku 221, náhrada, která je k dispozici pro produkty uvedené v odstavci 1 tohoto článku, činí 0 EUR.
Článek 197
Přidělování vývozních náhrad
Metoda přidělování množství, která lze vyvézt s vývozní náhradou, musí být taková, aby:
a)
byla nejvhodnější z hlediska povahy produktu a situace na příslušném trhu, umožňovala nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje účinnost a strukturu vývozu z Unie a jeho dopad na rovnováhu na trhu, aniž by vedla k diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty, a zvláště mezi velkými a malými hospodářskými subjekty;
b)
s přihlédnutím k administrativním požadavkům byla pro hospodářské subjekty administrativně co nejméně náročná.
Článek 198
Stanovení vývozní náhrady
1. Na stejné produkty v celé Unii se použijí stejné vývozní náhrady. Mohou se lišit podle místa určení, zejména pokud je to nezbytné vzhledem k situaci na světovém trhu, konkrétním požadavkům některých trhů nebo závazkům vyplývajícím z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. Opatření týkající se stanovení výše náhrad přijme Rada v souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 199
Poskytování vývozní náhrady
1. Náhrady pro produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a), které jsou vyváženy bez dalšího zpracování, se poskytují pouze na základě žádosti a po předložení vývozní licence.
2. Pro produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) se použije částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci nebo částka vyplývající z příslušného nabídkového řízení a v případě rozlišené náhrady částka, která je platná ke stejnému dni:
a)
pro místo určení uvedené v licenci nebo
b)
pro skutečné místo určení, pokud se liší od místa určení uvedeného v licenci, přičemž použitelná částka nesmí v tomto případě překročit částku použitelnou pro místo určení uvedené v licenci.
3. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že:
a)
produkty opustily celní území Unie v souladu s režimem vývozu uvedeným v článku 161 celního kodexu;
b)
v případě rozlišené náhrady byly produkty dovezeny do místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen odst. 2 písm. b).
Článek 200
Vývozní náhrady pro živá zvířata v odvětví hovězího a telecího masa
Pokud jde o produkty v odvětví hovězího a telecího masa, je poskytování a vyplácení vývozní náhrady pro živá zvířata podmíněno dodržením práva Unie pro dobré životní podmínky zvířat, a zejména předpisů na ochranu zvířat během přepravy.
Článek 201
Vývozní limity
Na základě vývozních licencí vydaných pro referenční období, která se vztahují na dotyčné produkty, musí být dodrženy závazky týkající se objemů, které vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU.
S ohledem na dodržení závazků vyplývajících z Dohody WTO o zemědělství nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
Článek 202
Přenesené pravomoci
1. K zajištění řádného fungování režimu vývozních náhrad je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, které stanoví požadavek složit jistotu jako záruku splnění povinností hospodářských subjektů.
2. S cílem minimalizovat administrativní zátěž hospodářských subjektů a příslušných orgánů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví prahové hodnoty, pod jejichž úrovní není nutné vyžadovat splnění povinnosti vydat nebo předložit vývozní licenci, stanoví místa určení nebo činnosti, u kterých může být odůvodněna výjimka z povinnosti předložit vývozní licenci, a povolí dodatečné udělení vývozních licencí v odůvodněných situacích.
3. S cílem řešit praktické situace, které odůvodňují plnou či částečnou způsobilost pro vývozní náhrady, a pomoci hospodářským subjektům překlenout období mezi podáním žádosti o vývozní náhradu a konečnou platbou vývozní náhrady je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla týkající se:
a)
jiného termínu náhrady;
b)
záloh na vývozní náhrady, včetně podmínek pro složení a uvolnění jistoty;
c)
dalšího důkazu existují-li pochybnosti o skutečném místě určení produktů a možnosti zpětného dovozu na celní území Unie;
d)
míst určení považovaných za vývoz z Unie a zahrnutí míst určení v rámci celního území Unie způsobilých pro vývozní náhrady.
4. S cílem zajistit, aby vývozci produktů uvedených v příloze I Smluv a výrobků z nich zpracovaných měli rovný přístup k vývozním náhradám, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o používání čl. 199 odst. 1 a 2 na produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. b).
5. S cílem zajistit, aby produkty, na které jsou poskytovány vývozní náhrady, byly vyvezeny z celního území Unie a aby se zabránilo jejich návratu na toto území a minimalizovala se administrativní zátěž hospodářských subjektů při vytváření a předkládání důkazu, že produkty s vývozní náhradou dosáhly země určení způsobilé pro rozlišené náhrady, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o pravidla týkající se:
a)
lhůty, do které musí být výstup z celního území Unie ukončen, včetně lhůty pro dočasný opětovný vstup;
b)
zpracování, kterému mohou být produkty s vývozní náhradou během tohoto období podrobeny;
c)
důkazu o dosažení místa určení způsobilého pro rozlišené náhrady;
d)
prahových hodnot pro náhrady a podmínek, za kterých mohou být vývozci od tohoto důkazu osvobozeni;
e)
podmínek pro schválení důkazu, poskytnutého nezávislými třetími stranami, o dosažení místa určení, pokud se uplatňují rozlišené náhrady.
6. S cílem motivovat vývozce k zajišťování dobrých životních podmínek zvířat a umožnit příslušným orgánům ověření správného vydávání vývozních náhrad v případech, kdy je to podmíněno dodržováním požadavků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o dodržování požadavků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat mimo celní území Unie, včetně využití nezávislých třetích stran.
7. S cílem zohlednit zvláštní vlastnosti různých odvětví je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o stanovení zvláštních požadavků a podmínek pro hospodářské subjekty a produkty způsobilé pro vývozní náhradu a stanovení koeficientů pro účely výpočtu vývozních náhrad, přičemž se zohlední postup zrání některých lihovin získaných z obilovin.
Článek 203
Prováděcí pravomoci v souladu s přezkumným postupem
Komise přijme prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro použití této kapitoly, týkající se zejména:
a)
přerozdělování dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt;
b)
metody nového výpočtu platby vývozní náhrady v případě, že kód produktu nebo místo určení uvedené v licenci nejsou v souladu se skutečným produktem nebo místem určení;
c)
produktů uvedených v čl. 196 odst. 1 písm. b);
d)
postupů pro skládanou jistotu a její výši;
e)
použití opatření přijatých podle čl. 202 odst. 4.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 204
Další prováděcí pravomoci
Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví vhodná opatření s cílem zamezit zneužívání flexibility stanovené v čl. 199 odst. 2, zejména pokud jde o postup pro podávání žádostí;
b)
stanoví opatření nezbytná k dodržení závazků týkajících se objemů uvedených v článku 201, včetně zastavení nebo omezení vydávání vývozních licencí v případě, kdy tyto závazky jsou nebo mohou být překročeny;
c)
stanoví koeficienty vztahující se na vývozní náhrady v souladu s pravidly přijatými podle čl. 202 odst. 7.
Tyto prováděcí akty se přijímají bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
KAPITOLA VII
Pasivní zušlechťovací styk
Článek 205
Pozastavení režimu pasivního zušlechťovacího styku
Pokud je trh Unie narušen režimem pasivního zušlechťovacího styku nebo pokud by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, které zcela nebo částečně pozastaví používání režimu pasivního zušlechťovacího styku pro produkty odvětví obilovin, rýže, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, vína, hovězího a telecího masa, vepřového masa, skopového a kozího masa a drůbežího masa. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
V řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Přijatá opatření se oznámí členským státům a nabývají okamžitého účinku.
ČÁST IV
PRAVIDLA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
KAPITOLA I
Pravidla vztahující se na podniky
Článek 206
Pokyny Komise k uplatňování pravidel hospodářské soutěže v zemědělství
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak a v souladu s článkem 42 Smlouvy o fungování EU, použijí se články 101 až 106 Smlouvy o fungování EU a prováděcí předpisy k těmto článkům s výhradou článků 207 až 210 tohoto nařízení na všechny dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v čl. 101 odst. 1 a článku 102 Smlouvy o fungování EU, které se týkají produkce zemědělských produktů a obchodu s nimi.
S cílem zajistit fungování vnitřního trhu a jednotné uplatňování pravidel Unie v oblasti hospodářské soutěže uplatňují Komise a orgány členských států pro hospodářskou soutěž tato pravidla v úzké spolupráci.
Ve vhodných případech Komise navíc zveřejní pokyny jako vodítko pro vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž a pro podniky.
Článek 207
Relevantní trh
Definice relevantního trhu umožňuje určit a vymezit prostor, v němž probíhá hospodářská soutěž mezi podniky, přičemž tato definice má současně dva rozměry:
a)
relevantní produktový trh: pro účely této kapitoly se „produktovým trhem“ rozumí trh zahrnující veškeré produkty, které spotřebitelé považují s ohledem na jejich vlastnosti, ceny a účel, k němuž jsou určeny, za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné;
b)
relevantní zeměpisný trh: pro účely této kapitoly se „zeměpisným trhem“ rozumí trh zahrnující oblast, ve které dotyčné podniky nabízejí relevantní produkty, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, a to zejména proto, že podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné.
Článek 208
Dominantní postavení
Pro účely této kapitoly se „dominantním postavením“ rozumí situace, v níž má určitý podnik hospodářskou sílu, která mu umožňuje bránit zachování účinné hospodářské soutěže na relevantním trhu tím, že mu poskytuje možnost jednat do značné míry nezávisle na jeho soutěžitelích, zákaznících a nakonec i spotřebitelích.
Článek 209
Výjimky pro cíle SZP a zemědělce a jejich sdružení
1. Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v článku 206 tohoto nařízení, které jsou nezbytné pro dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě zemědělců, sdružení zemědělců či svazů těchto sdružení nebo organizací producentů uznaných podle článku 152 tohoto nařízení nebo sdružení organizací producentů uznaných podle čl. 156 tohoto nařízení, které se týkají produkce nebo prodeje zemědělských produktů nebo využívání společných zařízení ke skladování, úpravě nebo zpracování zemědělských produktů, pokud neohrožují cíle uvedené v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
Tento odstavec se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, jejichž součástí je povinnost účtovat stejné ceny nebo kterými je vyloučena hospodářská soutěž.
2. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se nezakazují ani se za tímto účelem nevyžaduje předchozí rozhodnutí.
Ve všech vnitrostátních postupech nebo postupech Unie pro použití článku 101 Smlouvy o fungování EU spočívá důkazní břemeno, pokud jde o porušení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, na té straně nebo orgánu, který vznesl obvinění. Splnění podmínek uvedených v odstavci 1 tohoto článku musí prokázat ta strana, která chce využít výjimek v něm stanovených.
Článek 210
Dohody a jednání ve vzájemné shodě mezi uznanými mezioborovými organizacemi
1. Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě mezi mezioborovými organizacemi uznanými podle článku 157 tohoto nařízení, jejichž cílem je provádění činností uvedených v čl. 157 odst. 1 písm. c) a pro mléko a odvětví mléčných výrobků čl. 157 odst. 3 písm. c) tohoto nařízení a v případě odvětví olivového oleje a stolních oliv a tabáku v článku 162 tohoto nařízení.
2. Odstavec 1 se použije, pokud:
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v nich uvedené byly oznámeny Komisi;
b)
Komise ve lhůtě dvou měsíců po obdržení všech požadovaných údajů neshledala, že tyto dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě nejsou slučitelné s pravidly Unie.
Pokud Komise shledá, že dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě uvedené v odstavci 1 nejsou slučitelné s pravidly Unie, informuje o svém zjištění bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3.
3. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě podle odstavce 1 nesmějí nabýt účinnosti před uplynutím dvouměsíční lhůty uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. b).
4. Za neslučitelné s pravidly Unie jsou prohlášeny dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které:
a)
mohou vést k jakékoli formě rozdělení trhů uvnitř Unie;
b)
mohou ovlivnit řádné fungování organizace trhů;
c)
mohou způsobit narušení hospodářské soutěže a nemají zásadní význam pro dosažení cílů SZP, jež svou činností sledují mezioborové organizace;
d)
zahrnují stanovování cen nebo stanovení kvót;
e)
mohou vést k diskriminaci nebo vyloučit hospodářskou soutěž u podstatné části dotčených produktů.
5. Zjistí-li Komise po uplynutí dvouměsíční lhůty uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. b), že podmínky pro použití odstavce 1 nejsou splněny, přijme bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 rozhodnutí, v němž uvede, že se na danou dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě použije čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Uvedené rozhodnutí Komise se nepoužije dříve než v den jeho oznámení dotčené mezioborové organizaci, ledaže tato mezioborová organizace poskytla nesprávné údaje nebo zneužila výjimky stanovené v odstavci 1.
6. V případě víceletých dohod platí oznámení za první rok i pro následující roky dohody. V takovém případě však může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu kdykoliv vydat rozhodnutí o neslučitelnosti.
7. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví opatření nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA II
Pravidla státní podpory
Článek 211
Použití článků 107 až 109 Smlouvy o fungování EU
1. Na zemědělskou produkci a obchod zemědělskými produkty se použijí články 107 až 109 Smlouvy o fungování EU.
2. Odchylně od odstavce 1 se články 107 až 109 Smlouvy o fungování EU nepoužijí na platby provedené členskými státy v souladu a ve shodě s jakoukoli z těchto možností:
a)
opatřeními stanovenými tímto nařízením, která jsou částečně nebo zcela financována Unií;
b)
články 213 až 218 tohoto nařízení.
Článek 212
Vnitrostátní platby týkající se programů podpory pro víno
Odchylně od čl. 44 odst. 3 mohou členské státy poskytnout na opatření uvedená v článcích 45, 49 a 50 vnitrostátní platby v souladu s pravidly Unie v oblasti státní podpory.
Maximální míra podpory, jak je stanovena v příslušných pravidlech Unie v oblasti státní podpory, se vztahuje na celkové veřejné financování, které zahrnuje prostředky Unie i vnitrostátní prostředky.
Článek 213
Vnitrostátní platby pro odvětví sobů ve Finsku a Švédsku
Po schválení Komisí přijatém bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 mohou Finsko a Švédsko poskytovat vnitrostátní platby pro chov sobů a jejich uvádění na trh, výrobu výrobků z nich (kódů KN ex 0208 a ex 0210) a jejich uvádění na trh, pokud tak nedojde ke zvýšení tradiční úrovně produkce.
Článek 214
Vnitrostátní platby pro odvětví cukru ve Finsku
Finsko může pěstitelům cukrové řepy poskytnout v hospodářském roce vnitrostátní platby ve výši až 350 EUR na hektar.
Článek 215
Vnitrostátní platby pro odvětví včelařství
Členské státy mohou poskytovat vnitrostátní platby na ochranu včelínů znevýhodněných strukturálními nebo přírodními podmínkami nebo v rámci programů hospodářského rozvoje s výjimkou těch, které jsou přidělovány na produkci nebo obchod.
Článek 216
Vnitrostátní platby pro nouzovou destilaci vína
1. Členské státy mohou poskytovat vnitrostátní platby výrobcům vína pro dobrovolnou nebo povinnou destilaci vína v odůvodněných případech nouze.
Tyto platby musí být přiměřené a musí umožnit řešení této nouze.
Celková částka plateb, která je v členském státě pro tyto platby k dispozici pro jakýkoli daný rok, nesmí přesáhnout 15 % celkově dostupných finančních prostředků na členský stát pro uvedený rok, jak je stanoveno v příloze VI.
2. Členské státy, které chtějí využít vnitrostátních plateb uvedených v odstavci 1, předloží Komisi řádně odůvodněné oznámení. Komise bez použití postupu podle čl. 22 9odst. 2 nebo 3 rozhodne o tom, zda bude opatření schváleno a zda je možné platby poskytnout.
3. Alkohol získaný destilací podle odstavce 1 se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví opatření nezbytná pro uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 217
Vnitrostátní platby pro rozdělování produktů dětem
Členské státy mohou kromě podpory Unie stanovené v článcích 23 a 26 poskytovat vnitrostátní platby na dodávky produktů dětem do vzdělávacích zařízení nebo na související náklady uvedené v čl. 23 odst. 1.
Členské státy mohou tyto platby financovat prostřednictvím dávky vybírané v dotčeném odvětví nebo jakéhokoli jiného příspěvku ze soukromého sektoru.
Členské státy mohou kromě podpory Unie stanovené v článku 23 poskytovat vnitrostátní platby na financování doprovodných opatření nezbytných k zajištění účinnosti režimu Unie pro dodávání ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny a banánů, jak je uvedeno v čl. 23 odst. 2.
Článek 218
Vnitrostátní platby pro skořápkové ovoce
1. Členské státy mohou poskytnout vnitrostátní platby až do výše 120,75 EUR na hektar a rok zemědělcům, kteří produkují tyto produkty:
a)
mandle kódů KN 0802 11 a 0802 12;
b)
lískové ořechy kódů KN 0802 21 a 0802 22;
c)
vlašské ořechy kódů KN 0802 31 00 a 0802 32 00;
d)
pistácie kódů KN 0802 51 00 a 0802 52 00;
e)
svatojánský chléb kódu KN 1212 92 00.
2. Vnitrostátní platby uvedené v odstavci 1 mohou být vyplaceny pouze pro tuto maximální plochu:
Členský stát
Maximální plocha (v hektarech)
Belgie
100
Bulharsko
11 984
Německo
1 500
Řecko
41 100
Španělsko
568 200
Francie
17 300
Itálie
130 100
Kypr
5 100
Lucembursko
100
Maďarsko
2 900
Nizozemsko
100
Polsko
4 200
Portugalsko
41 300
Rumunsko
1 645
Slovinsko
300
Slovensko
3 100
Spojené království
100
3. Členské státy mohou poskytnutí vnitrostátních plateb uvedených v odstavci 1 podmínit členstvím zemědělců v organizaci producentů uznané podle článku 152.
ČÁST V
OBECNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Výjimečná opatření
Oddíl 1
Narušení trhů
Článek 219
Opatření proti narušení trhů
1. S cílem účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhů v důsledku výrazného zvýšení nebo snížení cen na vnitřních nebo vnějších trzích nebo jiných událostí a okolností, které závažně narušují nebo by mohly narušit trh, pokud je pravděpodobné, že tato situace nebo její dopady na trh budou přetrvávat nebo se zhoršovat, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o přijetí opatření nezbytných k řešení dané situace na trhu, při současném dodržení všech závazků vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU a za předpokladu, že jakákoli jiná opatření dostupná podle tohoto nařízení se ukáží jako nedostatečná.
Pokud to v případech hrozeb narušení trhů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce vyžadují naléhavé závažné důvody, použije se na akty v přenesené pravomoci přijaté podle prvního pododstavce tohoto odstavce postup stanovený v článku 228.
Tyto naléhavé závažné důvody mohou zahrnovat i nutnost učinit okamžitý zásah s cílem řešit narušení trhu nebo takovému narušení zabránit v případech, v nichž se hrozby narušení trhu objevily tak náhle nebo neočekávaně, že v zájmu účinného a účelného řešení situace je nezbytný okamžitý zásah, nebo v případech, v nichž by zásah zabránil tomu, aby se tyto hrozby narušení trhu staly skutečností, aby přetrvávaly nebo se přeměnily v závažnější či déle trvající narušení trhu, nebo v případech, v nichž by odklad okamžitého zásahu mohl způsobit nebo zhoršit narušení nebo by se v důsledku tohoto odkladu zvýšil rozsah opatření, která by byla později nezbytná k řešení dané hrozby nebo narušení trhu, nebo by tento odklad měl negativní dopad na produkci či tržní podmínky.
Tato opatření mohou v rozsahu nezbytném a na dobu nezbytnou k vyřešení případu narušení trhu či hrozby narušení trhu rozšířit nebo pozměnit oblast působnosti, dobu trvání nebo jiné aspekty dalších opatření stanovených tímto nařízením nebo stanovit vývozní náhrady nebo zcela či částečně pozastavit dovozní cla, a to dle potřeby i na určitá množství nebo období.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 se nepoužijí na produkty uvedené v příloze I části XXIV oddíle 2.
Komise však může prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých postupem pro naléhavé případy podle článku 228 rozhodnout, že opatření uvedená v odstavci 1 se použijí na jeden nebo více produktů uvedených v příloze I části XXIV oddíle 2.
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná procedurální pravidla a technická kritéria pro použití opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Oddíl 2
Opatření na podporu trhu související s nákazami zvířat a ztrátou důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti, zvířat nebo rostlin
Článek 220
Opatření týkající se nákaz zvířat a ztráty důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti, zvířat nebo rostlin
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví výjimečná podpůrná opatření v zájmu postiženého trhu, aby se zohlednily:
a)
omezení obchodu uvnitř Unie a obchodu se třetími zeměmi, která mohou vyplynout z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat; a
b)
závažná narušení trhu přímo související se ztrátou důvěry spotřebitelů z důvodu ohrožení zdraví veřejnosti, zvířat nebo rostlin a nákazy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Opatření stanovená v odstavci 1 se použijí na kterékoli z těchto odvětví:
a)
hovězího a telecího masa,
b)
mléka a mléčných výrobků,
c)
vepřového masa,
d)
skopového a kozího masa,
e)
vajec,
f)
drůbežího masa.
Opatření stanovená v odst. 1 prvním pododstavci písm. b), která souvisejí se ztrátou důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti nebo rostlin, se použijí rovněž na všechny ostatní zemědělské produkty kromě těch, které jsou uvedeny v příloze I části XXIV oddíle 2.
Komisi je svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci postupem pro naléhavé případy podle článku 228, které rozšíří seznam produktů uvedených v prvních dvou pododstavcích tohoto odstavce.
3. Opatření stanovená v odstavci 1 se přijímají na žádost dotčeného členského státu.
4. Opatření stanovená v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) mohou být přijata pouze tehdy, pokud dotčený členský stát urychleně přijal zdravotní a veterinární opatření k potlačení nákazy, a pouze v rozsahu a v trvání naprosto nezbytném pro podporu dotčeného trhu.
5. Na opatření uvedená v odstavci 1 poskytne Unie spolufinancování ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy.
V odvětví hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa a skopového a kozího masa však Unie poskytne spolufinancování ve výši 60 % těchto výdajů, jestliže se jedná o tlumení slintavky a kulhavky.
6. Pokud producenti přispívají na výdaje hrazené členskými státy, pak členské státy zajistí, aby v důsledku těchto opatření nedocházelo k narušení hospodářské soutěže mezi producenty v různých členských státech.
Oddíl 3
Konkrétní problémy
Článek 221
Opatření k řešení konkrétních problémů
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými přijme nezbytná a odůvodněná mimořádná opatření k řešení konkrétních problémů. Tato opatření se mohou odchýlit od ustanovení tohoto nařízení pouze v nezbytně nutném rozsahu a na nezbytně nutnou dobu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. K řešení konkrétních problémů, a v řádně odůvodněných, závažných naléhavých případech, týkajících se situací, které mohou způsobit rychlé zhoršení podmínek produkce a tržních podmínek a jež by mohlo být obtížné řešit, pokud nebudou okamžitě přijata náležitá opatření, přijme Komise postupem podle čl. 229 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
3. Komise přijme opatření podle odstavce 1 nebo 2 pouze tehdy, pokud není možné přijmout nezbytná mimořádná opatření v souladu s článkem 219 nebo 220.
4. Opatření přijatá podle odstavce 1 nebo 2 zůstanou v platnosti po dobu nejdéle dvanácti měsíců. Pokud po uplynutí této doby konkrétní problémy, které vedly k přijetí uvedených opatření, přetrvávají, může Komise v zájmu trvalého řešení těchto problémů přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227 nebo předložit vhodné legislativní návrhy.
5. O veškerých opatřeních přijatých podle odstavce 1 nebo 2 informuje Komise Evropský parlament a Radu do dvou pracovních dnů od jejich přijetí.
Oddíl 4
Dohody a rozhodnutí v období závažných výkyvů na trzích
Článek 222
Použití čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU
1. V období závažných výkyvů na trzích může Komise přijímat prováděcí akty, kterými stanoví, že čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nemá vztahovat na dohody a rozhodnutí uznaných organizací producentů a jejich sdružení a uznaných mezioborových organizací v kterémkoli z odvětví uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení, pokud tyto dohody a rozhodnutí nenarušují řádné fungování vnitřního trhu, jejich výhradním cílem je stabilizace dotčeného odvětví a spadají do jedné nebo více z těchto kategorií:
a)
stažení jejich produktů z trhu nebo bezplatná distribuce těchto produktů;
b)
úprava a zpracování;
c)
skladování soukromými hospodářskými subjekty;
d)
společná opatření v oblasti propagace;
e)
dohody o požadavcích na jakost;
f)
společné pořizování vstupů nezbytných k boji proti šíření škůdců a nákaz zvířat a chorob rostlin v Unii nebo vstupů nezbytných k řešení dopadů přírodních katastrof v Unii;
g)
dočasné plánování produkce zohledňující zvláštní povahu daného produkčního cyklu.
Komise v prováděcích aktech stanoví věcnou a zeměpisnou působnost této výjimky a s výhradou odstavce 3 i dobu, po kterou se výjimka použije.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
2. Odstavec 1 se použije pouze tehdy, pokud Komise již přijala jedno z opatření uvedených v této kapitole, pokud produkty byly nakoupeny v rámci veřejné intervence nebo pokud byla poskytnuta podpora soukromého skladování uvedená části II hlavě I kapitole I.
3. Platnost dohod a rozhodnutí uvedených v odstavci 1 nepřekročí dobu šesti měsíců.
Komise však může přijmout prováděcí akty, kterými umožní prodloužení platnosti těchto dohod a rozhodnutí o maximálně šest měsíců. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
KAPITOLA II
Oznámení a podávání zpráv
Článek 223
Oznamovací povinnosti
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení, sledování, analýzy a řízení trhu se zemědělskými produkty, zajištění transparentnosti trhu, řádného fungování opatření SZP, kontroly, inspekce, sledování, hodnocení a provádění auditu opatření SZP a plnění požadavků stanovených v mezinárodních dohodách, které byly uzavřeny v souladu se Smlouvou o fungování EU, včetně oznamovacích povinností v rámci těchto dohod, může Komise postupem podle odstavce 2 přijmout nezbytná opatření, pokud jde o oznámení, která mají předkládat podniky, členské státy a třetí země. Zohlední při tom potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů.
Získané informace mohou být předány nebo zpřístupněny mezinárodním organizacím a příslušným orgánům třetích zemí a mohou být zveřejněny pod podmínkou ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství, včetně cen.
2. S cílem zajistit integritu informačních systémů a pravost a čitelnost dokumentů a souvisejících předávaných údajů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, kterými stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací;
b)
kategorie zpracovávaných údajů, maximální dobu uchovávání a účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění a předání třetím zemím;
c)
práva přístupu k dostupným informacím nebo informačním systémům;
d)
podmínky zveřejnění informací.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví nezbytná opatření pro uplatňování tohoto článku, včetně:
a)
způsobů oznamování;
b)
pravidel týkajících se oznamovaných informací;
c)
režimů pro správu oznamovaných informací a opatření týkajících se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení;
d)
režimů pro předávání nebo zpřístupnění informací a dokladů členským státům, mezinárodním organizacím, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti pod podmínkou ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2.
Článek 224
Zpracování a ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise shromažďují osobní údaje pro účely uvedené v čl. 223 odst. 1 a zpracovávají tyto údaje pouze způsobem slučitelným s těmito účely.
2. Pokud jsou osobní údaje zpracovávány pro účely sledování a hodnocení podle čl. 223 odst. 1, musí být anonymizovány a zpracovány pouze v souhrnné podobě.
3. Osobní údaje se zpracovávají v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001. Tyto údaje se především neuchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány, se zohledněním minimální doby pro uchovávání údajů stanovené v použitelných vnitrostátních právních předpisech a právních předpisech Unie.
4. Členské státy informují subjekty údajů o tom, že jejich osobní údaje mohou být v souladu s odstavcem 1 zpracovávány vnitrostátními orgány a orgány Unie a že v tomto ohledu požívají práv, která jsou stanovena ve směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 225
Povinnost Komise podávat zprávy
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě tyto zprávy:
a)
každé tři roky a poprvé do 21. prosince 2016 zprávu o provádění opatření v odvětví včelařství, jak je stanoveno v článcích 55, 56 a 57, mimo jiné i o posledním vývoji v oblasti systémů identifikace včelstev;
b)
do 30. června 2014 a také do 31. prosince 2018 zprávu o vývoji situace na trhu v odvětví mléka a mléčných výrobků, se zaměřením zejména na provádění článků 148 až 151, čl. 152 odst. 3 a čl. 157 odst. 3, hodnotící především dopady na producenty mléka a produkci mléka ve znevýhodněných regionech v souvislosti s obecným cílem zachovat v těchto regionech produkci a zahrnující možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné produkci, spolu s případnými vhodnými návrhy;
c)
do 31. prosince 2014 zprávu o možnosti rozšíření působnosti režimů dodávek do škol, tak aby zahrnovaly i olivový olej a stolní olivy;
d)
do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v odvětví zemědělství ve všech členských státech, zejména o provádění článků 209 a 210 a článků 169, 170 a 171 v dotčených odvětvích.
KAPITOLA III
Rezerva pro případ krizí v odvětví zemědělství
Článek 226
Využití rezervy
Finanční prostředky převáděné z rezervy pro případ krizí v odvětví zemědělství za podmínek a postupem podle článku 25 nařízení (EU) č. 1306/2013 a bodu 22 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení se poskytnou na opatření, na něž se vztahuje toto nařízení, na rok nebo roky, pro které je tato dodatečná podpora vyžadována, a jež se provádějí za okolností, které přesahují obvyklý vývoj trhu.
Finanční prostředky se zejména převedou na veškeré výdaje související s:
a)
články 8 až 21;
b)
články 196 až 204 a
c)
články 219, 220 a 221 tohoto nařízení.
ČÁST VI
PŘENESENÍ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Přenesení pravomoci a prováděcí ustanovení
Článek 227
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v tomto nařízení je svěřena Komisi na dobu 20. prosince 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v tomto nařízení kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po vyhlášení rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle tohoto nařízení vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 228
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci přijatého podle tohoto článku Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci přijatému podle tohoto článku vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 227 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 229
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Nevydá-li výbor v případě aktů uvedených v čl. 80 odst. 5, v čl. 91 písm. c) a d), v čl. 97 odst. 4, v článcích 99 a 106 a v čl. 107 odst. 3 žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
KAPITOLA II
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 230
Zrušení předpisů
1. Nařízení (ES) č. 1234/2007 se zrušuje.
Nadále se však použijí tato ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007:
a)
pokud jde o režim omezení produkce mléka: část II hlava I kapitola III oddíl III, článek 55, článek 85 a přílohy IX a X do dne 31. března 2015;
b)
pokud jde o odvětví vína:
i)
články 85a až 85e, pokud jde o oblasti uvedené v čl. 85a odst. 2, které dosud nebyly vyklučeny, a pokud jde o oblasti uvedené v čl. 85b odst. 1, které nebyly legalizovány, do doby vyklučení nebo legalizace těchto oblastí a článek 188a odst. 1 a 2;
ii)
přechodný režim práv na výsadbu stanovený v části II hlavě I kapitole III oddíle IVa pododdíle II do 31. prosince 2015;
iii)
čl. 118m odst. 5 do vyčerpání zásob vína s označením „Mlado vino portugizac“ existujících ke dni 1. července 2013;
iv)
čl. 118s odst. 5 do dne 30. června 2017;
c)
čl. 113a odst. 4, články 114, 115 a 116, čl. 117 odst. 1 až 4 a čl. 121 písm. e) bod iv), jakož i příloha XIV část B bod I odst. 2 a 3 a bod III odst. 1 a část C a příloha XV část IIbody. 1, 3, 5 a 6. a část VI bod 2 pro účely použití těchto článků, do data použití odpovídajících pravidel pro uvádění na trh, která se stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle čl. 75 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 78 odst. 3 a 4, čl. 79 odst. 1, čl. 80 odst. 4, čl. 83 odst. 4, článku 86, čl. 87 odst. 2, čl. 88 odst. 3 a článku 89 tohoto nařízení;
d)
čl. 133a odst. 1 a článek 140a do 30. září 2014;
e)
čl. 182 odst. 3 první a druhý pododstavec do konce hospodářského roku pro cukr 2013/2014, který končí dne 30. září 2014;
f)
čl. 182 odst. 4 do 31. prosince 2017;
g)
čl. 182 odst. 7 do 31. března 2014;
h)
příloha XV část III bod 3 písm. b) do 31. prosince 2015;
i)
příloha XX do data vstupu v platnost legislativního aktu, kterým se nahradí nařízení (ES) č. 1216/2009 a nařízení Rady (ES) č. 614/2009 (46).
2. Odkazy na nařízení (ES) č. 1234/2007 se považují za odkazy na toto nařízení a nařízení (EU) č. 1306/2013 v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze XIV tohoto nařízení.
3. Nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1601/96 a (ES) č. 1037/2001 se zrušují.
Článek 231
Přechodná pravidla
1. S cílem zajistit plynulý přechod od režimů stanovených v nařízení (ES) č. 1234/2007 k režimům stanoveným v tomto nařízení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 227, pokud jde o opatření nezbytná pro ochranu nabytých práv a legitimních očekávání podniků.
2. Na všechny víceleté programy přijaté před 1. lednem 2014 se po vstupu tohoto nařízení v platnost i nadále vztahují příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007 až do ukončení těchto programů.
Článek 232
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Avšak
a)
článek 181 se použije ode dne 1. října 2014;
b)
příloha VII část VII bod II odst. 3 se použije ode dne 1. ledna 2016.
2. Články 148 až 151, čl. 152 odst. 3, čl. 156 odst. 2, čl. 157 odst. 3, články 161 a 163, čl. 173 odst. 2 a čl. 174 odst. 2 se použijí do 30. června 2020.
3. Články 127 až 144 a články 192 a 193 se použijí do konce hospodářského roku pro cukr 2016/2017, který končí dne 30. září 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.