РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1163/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2014 година
относно надзорните такси
(ЕЦБ/2014/41)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3, втора алинея, член 30 и член 33, параграф 2, втора алинея от него,
като взе предвид публичната консултация и анализа, проведени в съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 установява единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО).
(2)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ за всички кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги във всички държави членки от еврозоната, както и в държави членки извън еврозоната, които установяват тясно сътрудничество с ЕЦБ. Правилата и процедурите, уреждащи сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ и с определените на национално равнище органи, са установени в Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2).
(3)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено налагане на годишна надзорна такса от ЕЦБ на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Налаганите от ЕЦБ такси покриват, без да надхвърлят, разноските на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове 4 - 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(4)
Годишната надзорна такса следва да се състои от сума, която се плаща ежегодно от всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, и клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, над които се осъществява надзор в рамките на ЕНМ.
(5)
В рамките на ЕНМ надзорните отговорности на ЕЦБ и всеки НКО са разпределени въз основа на значимостта на поднадзорните лица.
(6)
ЕЦБ има пряка надзорна компетентност по отношение на значими кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове, установени в участващи държави членки, на значими кредитни институции, установени в неучастващи държави членки.
(7)
ЕЦБ осъществява надзор и над функционирането на ЕНМ, който включва всички кредитни институции, независимо дали са значими или по-малко значими. ЕЦБ притежава изключителна компетентност по отношение на всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, да издава лицензи на лица за осъществяване на дейност на кредитна институция, да отнема лицензи и да оценява придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия.
(8)
НКО носят отговорност за прекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да упражнява пряк надзор в конкретни случаи, когато това е необходимо за последователното прилагане на високи надзорни стандарти. При разпределяне на сумата, която подлежи на възстановяване чрез надзорните такси, между категориите значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица се взема предвид разделянето на надзорни отговорности в рамките на ЕНМ и свързаните с това разходи на ЕЦБ.
(9)
Съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 от ЕЦБ се изисква да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(10)
Съгласно член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 таксите се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
(11)
Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки. Това означава, че когато кредитните институции са част от поднадзорна група, установена в участващите държави членки, на равнището на групата се изчислява и плаща една такса.
(12)
При изчисляване на годишната надзорна такса не следва да се вземат предвид дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки. Във връзка с това и с оглед на определянето на съответните фактори за таксата на поднадзорната група, се предоставят подконсолидирани данни за всички дъщерни предприятия и операции, контролирани от предприятието майка в участващите държави членки. Разходите за изготвянето на такива подконсолидирани данни обаче могат да бъдат високи и поради това поднадзорните лица следва да могат да изберат такса, изчислена въз основа на данни, предоставени на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, включително дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки, дори ако в резултат на това таксата е по-висока.
(13)
Институциите, посочени в член 2, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са изключени от надзорните задачи, възложени на ЕЦБ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и поради това ЕЦБ няма да им налага такси.
(14)
Регламентът е акт с общо приложение, задължителен е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки от еврозоната. Поради това той е подходящият правен инструмент за определяне на практическите ред и условия за изпълнението на член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(15)
В съответствие с член 30, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 настоящият регламент не засяга правото на НКО да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени надзорни задачи или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните указания - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително членове 6 и 12 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят:
а)
редът и условията за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, налагани по отношение на поднадзорните лица и поднадзорните групи;
б)
методологията и критериите за изчисляване на годишната надзорна такса, която се заплаща от всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група;
в)
процедурата за събирането от ЕЦБ на годишните надзорни такси.
2. Общата сума на годишните надзорни такси включва годишната надзорна такса по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група и на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, като се изчислява от ЕЦБ на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки.
Член 2
Определения
Освен ако е предвидено друго, за целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), заедно със следните определения:
1.
„годишна надзорна такса“ е таксата, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група, изчислена в съответствие с реда и условията, предвидени в член 10, параграф 6;
2.
„годишни разходи“ са сумата, определена в съответствие с разпоредбите на член 5, която ЕЦБ възстановява посредством годишните надзорни такси за определен период на таксуване;
3.
„задължено лице за таксата“ е кредитната институция, заплащаща такса, или клонът, заплащащ такса, които са определени в съответствие с член 4 и до които е адресирано известието за таксата;
4.
„фактори за таксата“ са данните, отнасящи се до поднадзорно лице или поднадзорна група, определени в член 10, параграф 3, буква а), които се използват за изчисляване на годишната надзорна такса;
5.
„известие за таксата“ е известие, в което се посочва годишната надзорна такса, по което съответното задължено лице за таксата дължи плащане и което е издадено до това лице в съответствие с настоящия регламент;
6.
„кредитна институция, заплащаща такса“ е кредитна институция, установена в участваща държава членка;
7.
„клон, заплащащ такса“ е клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка;
8.
„период на таксуване“ означава календарна година;
9.
„първи период на таксуване“ е периодът от време между датата, на която ЕЦБ поема възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, и края на календарната година, през която ЕЦБ поема тези задачи;
10.
„група лица, заплащащи такса“ е i) поднадзорна група и ii) няколко клона, заплащащи такса, които се считат за един клон в съответствие с член 3, параграф 3;
11.
„държава членка“ е държава членка на Съюза;
12.
„общи активи“ са общата стойност на активите, определена в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). В случай на група лица, заплащащи такса, от общите активи се изключват дъщерни предприятия, установени в неучастващи държави членки и трети държави;
13.
„обща рискова експозиция“ по отношение на група лица, заплащащи такса, и на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от група лица, заплащащи такса, е сумата, определена на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и изчислена при прилагане на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 3
Общо задължение за плащане на годишната надзорна такса
1. ЕЦБ налага годишна надзорна такса по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група за всеки период на таксуване.
2. Годишната надзорна такса за всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група ще бъде посочена в известието за таксата, което е издадено до задълженото лице и по което то дължи плащане. Задълженото лице за таксата е адресат на известието за таксата и на всяко известие или съобщение от ЕЦБ във връзка с надзорните такси. Задълженото лице за таксата има задължение за плащането на годишната надзорна такса.
3. Два или повече клона, заплащащи такса, установени от една и съща кредитна институция в една и съща участваща държава членка, се считат за един клон. Клонове, заплащащи такса, на една и съща кредитна институция, установени в различни участващи държави членки, не се считат за един клон.
4. За целите на настоящия регламент клоновете, заплащащи такса, се считат за обособени от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, установени в същата участваща държава членка.
Член 4
Задължено лице за таксата
1. Задълженото лице за таксата по отношение на годишната надзорна такса е:
а)
кредитната институция, заплащаща такса, в случай на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от поднадзорна група;
б)
клонът, заплащащ такса, в случай на клон, заплащащ такса, който не е обединен с друг клон, заплащащ такса;
в)
определено в съответствие с разпоредбите на параграф 2, в случай на поднадзорна група от лица, заплащащи такса.
2. Без да се засягат договореностите в рамките на групата лица, заплащащи такса, по отношение на разпределянето на разходите, групата лица, заплащащи такса, се счита за едно цяло. Всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за цялата група и уведомява ЕЦБ за това кое е задълженото лице за таксата. Задълженото лице за таксата трябва да е установено в участваща държава членка. Това уведомление се счита за валидно, само ако:
а)
в него са посочени наименованията на всички поднадзорни лица от групата, обхванати от уведомлението;
б)
е подписано от името на всички поднадзорни лица от групата;
в)
е получено от ЕЦБ най-късно до 1 юли всяка година, за да бъде взето предвид за издаването на известието за таксата по отношение на следващия период на таксуване.
Ако ЕЦБ получи навреме повече от едно уведомление за група лица, заплащащи такса, предимство има уведомлението, което е получено от ЕЦБ най-близо до, но преди крайния срок.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ си запазва правото да определи задълженото лице за таксата.
ЧАСТ II
РАЗНОСКИ И РАЗХОДИ
Член 5
Годишни разходи
1. Основата за определяне на годишните надзорни такси са годишните разходи, като те се възстановяват чрез плащането на тези годишни надзорни такси.
2. Сумата на годишните разходи се определя въз основа на сумата на годишните разноски, състоящи се от разноските, направени от ЕЦБ през съответния период на таксуване, които са свързани пряко или косвено с надзорните ѝ задачи.
Общата сума на годишните надзорни такси покрива, но без да надхвърля, направените от ЕЦБ разноски, свързани с надзорните ѝ задачи, през съответния период на таксуване.
3. При определяне на годишните разходи ЕЦБ взема предвид:
а)
суми от такси, отнасящи се до предходни периоди на таксуване, които не са били събираеми;
б)
плащания за лихви, получени в съответствие с член 14;
в)
суми, получени или възстановени в съответствие с член 7, параграф 3.
Член 6
Оценяване и определяне на годишните разходи
1. Без да се засягат отчетните ѝ задължения съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, до края на всяка календарна година ЕЦБ изчислява прогнозните годишни разходи по отношение на периода на таксуване за следващата календарна година.
2. В срок до четири месеца след края на всеки период на таксуване ЕЦБ определя действителните годишни разходи за този период на таксуване.
3. Прогнозните годишни разходи и действителните годишни разходи служат като основа за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, посочена в член 9, параграф 1.
ЧАСТ III
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГОДИШНАТА НАДЗОРНА ТАКСА
Член 7
Нови поднадзорни лица или промяна в статута
1. Когато спрямо поднадзорно лице или поднадзорна група се осъществява надзор само за част от периода на таксуване, годишната надзорна такса се изчислява според броя на пълните месеци от периода на таксуване, за които спрямо поднадзорното лице или поднадзорната група се осъществява надзор.
2. Когато след решение на ЕЦБ с такова действие статутът на поднадзорно лице или поднадзорна група се промени от значимо/значима на по-малко значимо/значима или обратното, годишната надзорна такса се изчислява въз основа на броя на месеците, за които поднадзорното лице или поднадзорната група е било/била значимо или по-малко значимо лице/група на последния ден на месеца.
3. Когато сумата на наложената годишна надзорна такса се отклонява от сумата на таксата, изчислена в съответствие с параграф 1 или 2, ЕЦБ изплаща възстановяване на разликата на задълженото лице за таксата или издава допълнителна фактура, която се плаща от задълженото лице за таксата.
Член 8
Разделяне на годишните разходи между значими и по-малко значими поднадзорни лица
1. За да се изчисли годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, годишните разходи се разделят на две части, по една за всяка категория поднадзорни лица или поднадзорни групи, както следва:
а)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от значими поднадзорни лица;
б)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от по-малко значими поднадзорни лица.
2. Разделянето на годишните разходи в съответствие с параграф 1 се извършва въз основа на разходите, разпределени на съответните функционални звена, които извършват прекия надзор над значими поднадзорни лица и непрекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица.
Член 9
Сума на налаганите такси
1. Общата сума на налаганите от ЕЦБ годишни надзорни такси е сумата от:
а)
прогнозните годишни разходи за текущия период на таксуване, основани на одобрения бюджет за периода на таксуване;
б)
излишъка или дефицита от предходния период на таксуване, определен с приспадане на действителните годишни разходи, направени по отношение на предходния период на таксуване, от прогнозните годишни разходи, събрани през предходния период на таксуване.
2. ЕЦБ взема решение за общата сума, която да бъде събрана чрез годишните надзорни такси, за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, което се публикува на уебсайта ѝ до 30 април на съответния период на таксуване.
Член 10
Годишна надзорна такса, дължима по отношение на поднадзорни лица или поднадзорни групи
1. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи между отделните значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
2. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи между отделните по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
3. Факторите за таксата на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки се изчисляват въз основа на следното:
а)
факторите за таксата, използвани за определяне на годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице или всяка поднадзорна група, са размерът към референтната дата на:
i)
общите активи;
ii)
общата рискова експозиция. В случай на клон, заплащащ такса, общата рискова експозиция се счита за нула;
б)
данните относно факторите за таксата се определят и събират в съответствие с решение на ЕЦБ, в което са изложени приложимата методология и приложимите процедури. Това решение се публикува на уебсайта на ЕЦБ;
в)
за целите на изчисляването на факторите за таксата поднадзорните групи следва по правило да изключват активите на дъщерните предприятия, намиращи се в неучастващи държави членки и в трети държави. Поднадзорните групи могат да решат да не изключват тези активи при определянето на факторите за таксата;
г)
за поднадзорни лица или поднадзорни групи, които са класифицирани като по-малко значими въз основа на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, факторът за таксата на общите активи няма да надвишава 30 млрд. евро;
д)
относителната тежест, използвана по отношение на факторите за таксата, е:
i)
общи активи: 50 %;
ii)
обща рискова експозиция: 50 %.
4. Задължените лица за таксата предоставят факторите за таксата с референтна дата 31 декември на предходната година и подават изискуемите данни до съответния НКО за изчисляване на годишните надзорни такси от ЕЦБ до края на работното време на 1 юли на годината, следваща посочената референтна дата, или на следващия работен ден, ако 1 юли е неработен ден. В случай че поднадзорните лица изготвят годишните си отчети въз основа на годишно счетоводно приключване, което се отклонява от календарната година, задължените лица за таксата могат да предоставят фактори за таксата с референтна дата на годишното им счетоводно приключване. НКО подават тези данни до ЕЦБ в съответствие с процедури, които ще бъдат установени от ЕЦБ. Сумата на общите активи на всички задължени лица за таксата и сумата на обща рискова експозиция на всички задължени лица за таксата се публикуват на уебсайта на ЕЦБ.
5. В случай че задължено лице за таксата не предостави факторите за таксата, ЕЦБ определя факторите за таксата в съответствие с методологията, изложена в решението на ЕЦБ. Непредоставянето на факторите за таксата, посочено в параграф 4 от настоящия член, се счита за нарушение на настоящия регламент.
6. Изчисляването на годишната надзорна такса, дължима от всяко задължено лице за таксата, се извършва съгласно посоченото по-долу:
а)
годишната надзорна такса е сумата от минималния компонент на таксата и променливия компонент на таксата;
б)
минималният компонент на таксата се изчислява като фиксиран процент от общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, както е определено в съответствие с членове 8 и 9. За категорията на значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. За значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи с общи активи на стойност не по-голяма от 10 млрд. евро минималният компонент на таксата е наполовина. За категорията на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. Минималният компонент на таксата представлява долната граница на годишната надзорна такса за всяко задължено лице за таксата;
в)
променливият компонент на таксата е разликата между общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица, както е определено в съответствие с членове 8 и 9, и минималния компонент на таксата за същата категория. Променливият компонент на таксата се разпределя между задължените лица за индивидуалната такса във всяка категория според дела на всяко задължено лице за таксата в сумата на претеглените фактори за таксата на всички задължени лица за таксата, както са определени съгласно параграф 3.
ЕЦБ взема решение относно годишната надзорна такса, която се плаща от всяко задължено лице за такса, въз основа на извършеното в съответствие с предходните параграфи изчисление и на предоставените в съответствие с параграф 4 от настоящия член фактори за таксата. Годишната надзорна такса, която се плаща, ще бъде съобщена на задълженото лице за таксата посредством известието за таксата.
ЧАСТ IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НКО
Член 11
Сътрудничество с НКО
1. ЕЦБ осъществява връзка с НКО, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, за да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички съответни кредитни институции и клонове. За тази цел ЕЦБ разработва и прилага подходящи средства за комуникация в сътрудничество с НКО.
2. НКО подпомагат ЕЦБ при налагане на таксите, ако ЕЦБ поиска това.
3. В случай на кредитни институции в участваща държава членка извън еврозоната, чието тясно сътрудничество с ЕЦБ не е спряно или прекратено, ЕЦБ издава указания до НКО на тази държава членка относно събирането на фактори за таксата и фактурирането на годишната надзорна такса.
ЧАСТ V
ФАКТУРИРАНЕ
Член 12
Известие за таксата
1. Известие за таксата се издава ежегодно от ЕЦБ до всяко задължено лице за таксата.
2. В известието за таксата се посочват начините, чрез които се плаща годишната надзорна такса. Задълженото лице за таксата изпълнява изискванията, посочени в известието за таксата по отношение на плащането на годишната надзорна такса.
3. Дължимата сума съгласно известието за таксата се плаща от задълженото лице за таксата в срок до 35 дни от датата на издаване на известието за таксата.
Член 13
Уведомяване относно известието за таксата
1. Задълженото лице за таксата има задължение да актуализира данните за контакт за подаването на известието за таксата и съобщава на ЕЦБ всяка промяна в данните за контакт (т.е. име, длъжност, структурно звено, адрес, имейл адрес, телефонен номер, номер на факс). Задълженото лице за таксата съобщава на ЕЦБ най-късно до 1 юли на всеки период на таксуване всяка промяна в данните за контакт. Тези данни за контакт се отнасят до физическо лице или за предпочитане до длъжност в рамките на организацията на задълженото лице за таксата.
2. ЕЦБ извършва уведомяване относно известието за таксата по някой от следните начини: а) по електронен път или чрез друго подобно средство за комуникация; б) по факс; в) чрез експресна куриерска услуга; г) чрез препоръчано писмо с обратна разписка; д) чрез връчване или доставяне на ръка. Известието за таксата се счита за действително, без да е подписано.
Член 14
Лихва в случай на неплащане
Без да се засягат другите средства за правна защита, с които ЕЦБ разполага, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на условията за плащане, посочени в известието за таксата, се начислява лихва на дневна база върху непогасената сума от годишната надзорна такса с лихвения процент по основните операции по рефинансиране на ЕЦБ плюс 8 процентни пункта от датата, на която е било дължимо плащането.
ЧАСТ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Санкции
В случай на нарушение на настоящия регламент ЕЦБ може да налага санкции на поднадзорните лица в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета (5), допълнен от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
Член 16
Преходни разпоредби
1. Известието за таксата за първия период на таксуване се издава заедно с известието за таксата за периода на таксуване 2015 година.
2. За да се даде възможност на ЕЦБ да започне да налага годишната надзорна такса, всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за групата и уведомява ЕЦБ до 31 декември 2014 г. за това кое е задълженото лице за таксата в съответствие с член 4, параграф 2.
3. В срок до 1 март 2015 г. задълженото лице за таксата предоставя за първи път посочените в член 13, параграф 1 данни.
Член 17
Доклад и преглед
1. В съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ представя всяка година на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Европейската комисия и Еврогрупата доклад за предвижданото развитие на структурата и размера на годишните надзорни такси.
2. В срок до 2017 г. ЕЦБ извършва преглед на настоящия регламент, по-специално по отношение на методологията и критериите за изчисляване на налаганите на всяко поднадзорно лице и група годишни надзорни такси.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2014 година.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1163/2014
ze dne 22. října 2014
o poplatcích za dohled
(ECB/2014/41)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na druhý pododstavec čl. 4 odst. 3, článek 30 a druhý pododstavec čl. 33 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na veřejnou konzultaci a analýzu provedenou v souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 zřizuje jednotný mechanismus dohledu, který se skládá z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů.
(2)
Podle nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu nad všemi úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi a smíšenými finančními holdingovými společnostmi ve všech členských státech eurozóny, jakož i v členských státech mimo eurozónu, které navázaly úzkou spolupráci s ECB. Pravidla a postupy, kterými se řídí spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, jsou vymezeny v nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (2).
(3)
Článek 30 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví, že ECB uloží úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě roční poplatek za dohled. Tyto poplatky, které ECB ukládá, by měly pokrývat a neměly by překračovat náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly, které jí byly svěřeny podle článků 4 až 6 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(4)
Roční poplatek za dohled by měl sestávat z částky, kterou by měly každoročně platit všechny úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízené pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě, nad nimiž je vykonáván dohled v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu je odpovědnost ECB a jednotlivých vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozdělena na základě významu dohlížených subjektů.
(6)
ECB má pravomoc vykonávat přímý dohled nad významnými úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a nad v zúčastněném členském státě zřízenými pobočkami významných úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech.
(7)
ECB rovněž vykonává dozor nad fungováním jednotného mechanismu dohledu, jenž zahrnuje všechny úvěrové instituce, ať významné, či méně významné. ECB má ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech výlučnou pravomoc vydávat povolení k činnosti úvěrové instituce, povolení odejmout a posuzovat nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí.
(8)
Vnitrostátní příslušné orgány odpovídají za přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty, aniž by byla dotčena pravomoc ECB vykonávat přímý dohled v konkrétních případech, kdy je to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu. Toto sdílení pravomocí v oblasti dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu a s tím související náklady vzniklé ECB jsou zohledněny při rozdělení částky, která má být získána zpět prostřednictvím poplatků za dohled, mezi kategorie významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů.
(9)
Čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 vyžaduje, aby ECB prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnila podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013.
(10)
Podle čl. 30 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 mají poplatky vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčných úvěrových institucí, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
(11)
Poplatky se vypočítávají na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států. To znamená, že jsou-li úvěrové instituce součástí dohlížené skupiny usazené v zúčastněných členských státech, vypočte se a platí se jeden poplatek na úrovni skupiny.
(12)
Při výpočtu ročního poplatku za dohled by se neměly brát v úvahu dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech. V této souvislosti a s cílem určit relevantní faktory pro výpočet poplatku pro dohlíženou skupinu by měly být poskytovány subkonsolidované údaje za všechny dceřiné společnosti a provozy kontrolované mateřským podnikem v zúčastněných členských státech. Náklady na tvorbu těchto subkonsolidovaných údajů však mohou být vysoké, a dohlížené subjekty by proto měly mít možnost zvolit si poplatek vypočtený na základě údajů poskytnutých na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států včetně dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech, i když by to mohlo mít za následek vyšší poplatek.
(13)
Instituce uvedené v čl. 2 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3) jsou vyňaty z úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013, a ECB jim proto nebude poplatky ukládat.
(14)
Nařízení má obecnou působnost, je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech eurozóny. Je proto vhodným právním nástrojem pro zakotvení praktických postupů k provedení článku 30 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(15)
V souladu s čl. 30 odst. 5 nařízení (EU) č. 1024/2013 není tímto nařízením dotčeno právo vnitrostátních příslušných orgánů ukládat poplatky v souladu s vnitrostátním právem a v rozsahu, v jakém úkoly v oblasti dohledu nebyly svěřeny ECB, nebo pokud jde o náklady na spolupráci s ECB, na pomoc ECB a při jednání podle pokynů ECB, v souladu s příslušným právem Unie a s výhradou ujednání k provedení nařízení (EU) č. 1024/2013, včetně článků 6 a 12,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví:
a)
postupy pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled ukládaných ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám;
b)
metodiku a kritéria pro výpočet ročního poplatku za dohled hrazeného každým dohlíženým subjektem a každou dohlíženou skupinou;
c)
postup pro výběr ročních poplatků za dohled ze strany ECB;
2. Celková výše ročních poplatků za dohled zahrnuje roční poplatek za dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a každým méně významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a ECB ji vypočítává na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení (EU) č. 1024/2013 a nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) spolu s těmito definicemi:
1.
„ročním poplatkem za dohled“ se rozumí poplatek, který se platí za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu a který se vypočte v souladu s postupy vymezenými v čl. 10 odst. 6;
2.
„ročními náklady“ se rozumí částka určená v souladu s ustanoveními článku 5, kterou ECB za určité období placení poplatků získá zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled;
3.
„poplatníkem“ se rozumí úvěrová instituce nebo pobočka, která platí poplatek v souladu s článkem 4 a které je určena výzva k zaplacení poplatku;
4.
„faktory pro výpočet poplatku“ se rozumí údaje o dohlíženém subjektu nebo dohlížené skupině vymezené v čl. 10 odst. 3 písm. a), které se používají pro výpočet ročního poplatku za dohled;
5.
„výzvou k zaplacení poplatku“ se rozumí výzva vydaná v souladu s tímto nařízením příslušnému poplatníkovi, v níž je vymezen roční poplatek za dohled, který má tento poplatník platit;
6.
„úvěrovou institucí, která platí poplatek“ se rozumí úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě;
7.
„pobočkou, která platí poplatek“ se rozumí pobočka zřízená v zúčastněném členském státě úvěrovou institucí usazenou v nezúčastněném členském státě;
8.
„obdobím placení poplatku“ se rozumí kalendářní rok;
9.
„prvním obdobím placení poplatku“ se rozumí časové období, které začíná dnem, ve který ECB převezme úkoly, které jí byly svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, a které končí koncem kalendářního roku, ve kterém ECB tyto úkoly převezme;
10.
„skupinou subjektů, které platí poplatek“ se rozumí i) dohlížená skupina a ii) určitý počet poboček, které platí poplatek, které se v souladu s čl. 3 odst. 3 považují za jednu pobočku;
11.
„členským státem“ se rozumí členský stát Unie;
12.
„celkovými aktivy“ se rozumí celková hodnota aktiv určená v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). V případě skupiny subjektů, které platí poplatek, se do celkových aktiv nezapočítávají dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech a třetích zemích;
13.
„celkovou rizikovou expozicí“ se ve vztahu ke skupině subjektů, které platí poplatek, a ve vztahu k úvěrové instituci, která platí poplatek a která není součástí skupiny subjektů, které platí poplatek, rozumí objem určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a vypočtený za použití čl. 92 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (4).
Článek 3
Obecná povinnost platit roční poplatek za dohled
1. ECB uloží ve vztahu ke každému dohlíženému subjektu a každé dohlížené skupině roční poplatek za dohled za každé období placení poplatku.
2. Roční poplatek za dohled za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu se stanoví ve výzvě k zaplacení poplatku vydané poplatníkovi, který má tento poplatek platit. Poplatník je adresátem výzvy k zaplacení poplatku a jakéhokoli oznámení nebo sdělení ze strany ECB v souvislosti s poplatky za dohled. Poplatník odpovídá za zaplacení ročního poplatku za dohled.
3. Dvě či více poboček zřízených toutéž úvěrovou institucí ve stejném zúčastněném členském státě, které platí poplatek, se považují za jednu pobočku. Pobočky, které platí poplatek, zřízené toutéž úvěrovou institucí v různých zúčastněných členských státech, se za jednu pobočku nepovažují.
4. Pobočky, které platí poplatek, se pro účely tohoto nařízení považují za oddělené od dceřiných společností téže úvěrové instituce usazených v témže zúčastněném členském státě.
Článek 4
Poplatník
1. Poplatníkem ročního poplatku za dohled je:
a)
úvěrová instituce, která platí poplatek, jedná-li se o úvěrovou instituci, která platí poplatek a která není součástí dohlížené skupiny;
b)
pobočka, která platí poplatek, jedná-li se o pobočku, která platí poplatek a která není spojena s jinou pobočkou, která platí poplatek;
c)
subjekt určený v souladu ustanoveními odstavce 2, jedná-li se o dohlíženou skupinu subjektů, které platí poplatek.
2. Aniž by byla dotčena ujednání v rámci skupiny subjektů, které platí poplatek, týkající se rozdělení nákladů, považuje se skupina subjektů, které platí poplatek, za jednu jednotku. Každá skupina subjektů, které platí poplatek, jmenuje poplatníka za celou skupinu a totožnost tohoto poplatníka oznámí ECB. Poplatník musí být usazen v zúčastněném členském státě. Toto oznámení se považuje za platné, pouze pokud:
a)
uvádí názvy všech dohlížených subjektů ve skupině, na něž se oznámení vztahuje;
b)
je podepsáno jménem všech dohlížených subjektů ve skupině;
c)
je ECB doručeno nejpozději do 1. července každého roku, aby bylo zohledněno při vydání výzvy k zaplacení poplatku pro následující období placení poplatku.
Je-li ECB včas doručeno více než jedno oznámení za skupinu subjektů, které platí poplatek, má přednost oznámení, které bylo ECB doručeno jako poslední před uplynutím lhůty.
3. Aniž by byl dotčen odstavec 2, vyhrazuje si ECB právo určit poplatníka.
ČÁST II
VÝDAJE A NÁKLADY
Článek 5
Roční náklady
1. Základem pro stanovení ročních poplatků za dohled jsou roční náklady, které se získávají zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled.
2. Výše ročních nákladů se stanoví na základě výše ročních výdajů, které sestávají ze všech výdajů, které ECB vznikly v příslušném období placení poplatku a které přímo či nepřímo souvisejí s úkoly ECB v oblasti dohledu.
Celková výše ročních poplatků za dohled pokrývá, ale nepřekračuje náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly v oblasti dohledu v průběhu příslušného období placení poplatku.
3. Při stanovení výše ročních nákladů ECB zohlední:
a)
výši všech poplatků za předchozí období placení poplatku, kterou nebylo možné vybrat;
b)
všechny platby úroků přijaté v souladu s článkem 14;
c)
všechny částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3.
Článek 6
Odhad a stanovení ročních nákladů
1. Aniž by byla dotčena zpravodajská povinnost podle nařízení (EU) č. 1024/2013, ECB do konce každého kalendářního roku vypočte odhadované roční náklady za období placení poplatku pro následující kalendářní rok.
2. ECB stanoví skutečné roční náklady za určité období placení poplatku do čtyř měsíců po skončení tohoto období placení poplatku.
3. Odhadované roční náklady a skutečné roční náklady slouží jako základ pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled uvedené v čl. 9 odst. 1.
ČÁST III
STANOVENÍ ROČNÍHO POPLATKU ZA DOHLED
Článek 7
Nové dohlížené subjekty nebo změna statusu
1. Je-li nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled pouze po část období placení poplatku, vypočte se roční poplatek za dohled podle počtu celých měsíců během období placení poplatku, po které je nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled.
2. Pokud se v návaznosti na příslušné rozhodnutí ECB změní status dohlíženého subjektu či dohlížené skupiny z významného na méně významný nebo naopak, vypočte se roční poplatek za dohled na základě počtu měsíců, v nichž byl dohlížený subjekt či dohlížená skupina významným nebo méně významným subjektem či skupinou v poslední den měsíce.
3. Pokud se výše uloženého ročního poplatku za dohled liší od výše poplatku vypočtené v souladu s odstavci 1 nebo 2, ECB poplatníkovi příslušnou částku vrátí, nebo mu vystaví dodatečnou fakturu k úhradě.
Článek 8
Rozdělení ročních nákladů mezi významné a méně významné dohlížené subjekty
1. Za účelem výpočtu ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt a dohlíženou skupinu, se roční náklady dělí na dvě části, z nichž jedna je pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, takto:
a)
roční náklady, které se získají zpět od významných dohlížených subjektů;
b)
roční náklady, které se získají zpět od méně významných dohlížených subjektů.
2. Roční náklady se v souladu s odstavcem 1 rozdělí na základě nákladů příslušných funkčních oblastí, které vykonávají přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty a nepřímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty.
Článek 9
Výše ukládaných poplatků
1. Celková výše ročních poplatků za dohled, které ECB uloží, je součtem:
a)
odhadovaných ročních nákladů za stávající období placení poplatku podle schváleného rozpočtu na období placení poplatku;
b)
přeplatku či nedoplatku za předchozí období placení poplatku, který se určí tak, že se skutečné roční náklady vzniklé za předchozí období placení poplatku odečtou od odhadovaných ročních nákladů za předchozí období placení poplatku.
2. ECB určí pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin celkovou částku, která má být prostřednictvím ročních poplatků za dohled vybrána; tato částka se zveřejňuje do 30. dubna příslušného období placení poplatku na internetových stránkách ECB.
Článek 10
Roční poplatek za dohled, který se platí za dohlížené subjekty nebo dohlížené skupiny
1. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
2. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
3. Faktory pro výpočet poplatku na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států se vypočítají na níže uvedeném základě.
a)
Faktory pro výpočet poplatku, které se použijí pro stanovení ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, je výše:
i)
celkových aktiv;
ii)
celkové rizikové expozice (V případě pobočky, která platí poplatek, se má za to, že celková riziková expozice je rovna nule.)
k referenčnímu datu.
b)
Údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku jsou určeny a shromažďovány v souladu s rozhodnutím ECB, které vymezuje příslušnou metodiku a postupy. Toto rozhodnutí bude zveřejněno na internetových stránkách ECB.
c)
Pro účely výpočtu faktorů pro výpočet poplatku by dohlížené skupiny zpravidla neměly zahrnovat aktiva dceřiných společností v nezúčastněných členských státech a třetích zemích. Dohlížené skupiny se mohou rozhodnout, že tato aktiva při stanovení faktorů pro výpočet poplatku zahrnou.
d)
V případě dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin, které jsou klasifikovány jako méně významné na základě čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013, nepřesahuje faktor pro výpočet poplatku, kterým jsou celková aktiva, 30 miliard EUR.
e)
Relativní váha používaná ve vztahu k faktorům pro výpočet poplatku je:
i)
celková aktiva: 50 %;
ii)
celková riziková expozice: 50 %.
4. Poplatníci poskytují faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem 31. prosince předcházejícího roku a vnitrostátnímu příslušnému orgánu předávají údaje vyžadované pro výpočet ročních poplatků za dohled ze strany ECB do konce pracovní doby 1. července roku následujícího po uvedeném referenčním datu, nebo v následující pracovní den, pokud 1. červenec není dnem pracovním. Sestavují-li dohlížené subjekty roční účetní závěrku ke konci účetního roku, který se liší od roku kalendářního, mohou poplatníci poskytnout faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem, kterým je konec jejich účetního roku. Vnitrostátní příslušné orgány tyto údaje předávají ECB v souladu s postupy, které stanoví ECB. Součet celkových aktiv všech poplatníků a součet celkových rizikových expozic všech poplatníků se zveřejňuje na internetových stránkách ECB.
5. Pokud poplatník faktory pro výpočet poplatku neposkytne, určí ECB faktory pro výpočet poplatku podle metodiky vymezené v rozhodnutí ECB. Neposkytnutí faktorů pro výpočet poplatku v souladu s odstavcem 4 tohoto článku se považuje za porušení tohoto nařízení.
6. Výpočet ročního poplatku za dohled, který má každý poplatník platit, se provádí, jak je uvedeno níže.
a)
Roční poplatek za dohled je součtem minimální složky poplatku a proměnné složky poplatku.
b)
Minimální složka poplatku se vypočítá jako pevný procentní podíl z celkové výše ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9. Pro kategorii významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Pro významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny s celkovými aktivy do 10 miliard EUR se minimální složka poplatku snižuje na polovinu. Pro kategorii méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Minimální složka poplatku představuje spodní hranici ročního poplatku za dohled na poplatníka.
c)
Proměnná složka poplatku je rozdíl mezi celkovou výší ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9, a minimální složkou poplatku pro tutéž kategorii. Proměnná složka poplatku se jednotlivým poplatníkům v každé kategorii přiřazuje podle podílu jednotlivého poplatníka na součtu vážených faktorů pro výpočet poplatku všech poplatníků, jež se stanoví v souladu s odstavcem 3.
Na základě výpočtu provedeného podle předcházejících odstavců a faktorů pro výpočet poplatku poskytnutých podle odstavce 4 tohoto článku stanoví ECB roční poplatek za dohled, který má každý poplatník hradit. Roční poplatek za dohled, který má být uhrazen, bude poplatníkovi oznámen prostřednictvím výzvy k zaplacení poplatku.
ČÁST IV
SPOLUPRÁCE S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 11
Spolupráce s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Předtím, než rozhodne o konečné výši poplatku, ECB s cílem zajistit, aby dohled byl i nadále nákladově efektivní a přiměřený pro všechny dotčené úvěrové instituce a pobočky, komunikuje s vnitrostátními příslušnými orgány. Za tímto účelem ECB ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány vytvoří a zavede vhodný komunikační kanál.
2. Pokud o to ECB požádá, vnitrostátní příslušné orgány ECB napomáhají při ukládání poplatků.
3. V případě úvěrových institucí v zúčastněných členských státech mimo eurozónu, jejichž úzká spolupráce s ECB nebyla pozastavena ani ukončena, vydá ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu daného členského státu pokyny, pokud se týká předání faktorů pro výpočet poplatku a fakturace ročního poplatku za dohled.
ČÁST V
FAKTURACE
Článek 12
Výzva k zaplacení poplatku
1. ECB každoročně vydává výzvu k zaplacení poplatku adresovanou každému poplatníkovi.
2. Výzva k zaplacení poplatku upřesňuje, jakým způsobem se roční poplatek za dohled platí. Poplatník je povinen splnit požadavky, které jsou ve výzvě k zaplacení poplatku uvedeny ohledně placení ročního poplatku za dohled.
3. Částku splatnou na základě výzvy k zaplacení poplatku poplatník zaplatí do 35 dnů ode dne vydání výzvy k zaplacení poplatku.
Článek 13
Oznámení výzvy k zaplacení poplatku
1. Poplatník odpovídá za aktualizaci kontaktních údajů pro účely předložení výzvy k zaplacení poplatku a oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů (tj. jméno, funkce, organizační jednotka, adresa, e-mailová adresa, telefonní číslo, faxové číslo). Poplatník oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů nejpozději do 1. července každého období placení poplatku. Kontaktní údaje se týkají fyzické osoby nebo pokud možno funkce v rámci organizace poplatníka.
2. Výzvu k zaplacení poplatku ECB oznámí kterýmkoli z těchto způsobů: a) elektronicky nebo jiným srovnatelným komunikačním prostředkem, b) faxem, c) expresní kurýrní službou, d) doporučenou poštou s doručenkou, e) osobním předáním či doručením. Výzva k zaplacení poplatku je platná bez podpisu.
Článek 14
Úrok v případě neplacení
Aniž je dotčen jakýkoli jiný nápravný prostředek, který má ECB k dispozici, nabíhá v případě částečného placení, neplacení či nedodržení podmínek placení uvedených ve výzvě k zaplacení poplatku každodenní úrok z dlužné částky ročního poplatku za dohled s úrokovou sazbou ve výši hlavní refinanční sazby ECB plus 8 procentních bodů ode dne splatnosti příslušné platby.
ČÁST VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Sankce
V případě porušení tohoto nařízení může ECB dohlíženým subjektům ukládat sankce v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 (5) doplněným nařízením (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).
Článek 16
Přechodná ustanovení
1. Výzva k zaplacení poplatku za první období placení poplatku bude vydána spolu s výzvou k zaplacení poplatku za období placení poplatku roku 2015.
2. S cílem umožnit, aby ECB mohla začít ukládat roční poplatek za dohled, jmenuje každá skupina subjektů, které platí poplatek, za tuto skupinu poplatníka a jeho totožnost v souladu s čl. 4 odst. 2 oznámí ECB do 31. prosince 2014.
3. Poplatník poprvé předloží údaje uvedené v čl. 13 odst. 1 do 1. března 2015.
Článek 17
Zpráva a přezkum
1. V souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie, Evropské komisi a Euroskupině zprávu o plánovaném vývoji struktury a výše ročních poplatků za dohled.
2. ECB provede přezkum tohoto nařízení, zejména pokud se týká metodiky a kritérií pro výpočet ročních poplatků za dohled, které mají být uloženy každému dohlíženému subjektu a skupině, nejpozději do roku 2017.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. října 2014.