РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 101/2013 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2013 година
относно употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (1), и по-специално член 3, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2) се определят общи правила за предприятията за хранителни продукти по отношение на хигиената на хранителните продукти, като се обръща специално внимание на принципа за повсеместното прилагане на процедури, основаващи се на анализ на опасностите и контрол в критични точки (HACCP).
(2)
С Регламент (ЕО) № 853/2004 се определят специфични правила за хигиената на храните от животински произход в предприятията за хранителни продукти. В регламента се предвижда, че за отстраняване на повърхностно замърсяване от продуктите от животински произход предприятията за хранителни продукти не трябва да използват други вещества освен питейна вода, освен когато употребата на друго вещество е одобрена в съответствие с регламента.
(3)
Освен това в Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 г. относно микробиологични критерии за храните (3) се определят микробиологичните критерии за някои микроорганизми и правилата за прилагане, които трябва да се спазват от производителите и търговците на храни, когато осъществяват общите и специфичните хигиенни мерки, посочени в Регламент (ЕО) № 852/2004. В него се предвижда, че производителите и търговците на храни трябва да вземат мерки, за да гарантират, че хранителните продукти отговарят на посочените микробиологични критерии.
(4)
На 14 декември 2010 г. в Комисията постъпи заявление за одобряване на употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове и месо от животни от рода на едрия рогат добитък.
(5)
На 26 юли 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно оценката на безопасността и ефикасността на млечната киселина при отстраняването на повърхностно микробно замърсяване от кланични трупове, разфасовки и обрезки от животни от рода на едрия рогат добитък (4).
(6)
В становището си ЕОБХ заключава, че обработката с млечна киселина с цел обеззаразяване не застрашава безопасността, при условие че използваното вещество отговаря на спецификациите на Съюза за добавките в храните. Освен това ЕОБХ стига до заключението, че обработката с млечна киселина позволява значително да се намали микробиологичното замърсяване в сравнение с неприлагането на обработка или обработката с питейна вода и че е малко вероятно подобна обработка да способства за развитието на микробна резистентност.
(7)
ЕОБХ препоръчва предприятията за хранителни продукти да потвърдят антимикробната ефикасност на този вид обработка при специфичните за тях условия на експлоатация и да следят за концентрацията на млечна киселина, температурата на прилагане и други фактори, които оказват влияние върху ефикасността ѝ като обеззаразяващо вещество. В становището си ЕОБХ също така стига до заключението, че тази употреба на млечната киселина не води до отрицателни последици за околната среда.
(8)
Становището на ЕОБХ е, че остатъчното количество, абсорбирано в месото на животни от рода на едрия рогат добитък в резултат на обработката с млечна киселина, няма да превиши 190 mg/kg. Подобно количество се счита за остатъчно в сравнение с активното количество, необходимо за намаляване на повърхностното микробно замърсяване. При това то не оказва никакво технологично въздействие върху крайния продукт. В допълнение остатъчното количество млечна киселина, използвана за намаляване на повърхностно микробно замърсяване, е пренебрежимо малко в сравнение с количеството млечна киселина, естествено съдържащо се в месото от животни от рода на едрия рогат добитък, и не застрашава безопасността. В някои месни заготовки солите на млечната киселина са разрешени като добавки в храните с цел консервиране, като за целта обичайната практика е да се използват нива от порядъка на 20 000 mg/kg. Поради това употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробно замърсяване ясно се разграничава от използването ѝ като добавка в храните.
(9)
С оглед на становището на ЕОБХ и предвид обстоятелството, че млечната киселина може значително да намали евентуалното микробиологично замърсяване, е целесъобразно да се одобри употребата ѝ за намаляване на повърхностното замърсяване. Тази употреба обаче следва да бъде разрешена, ако са спазени определени условия. Тя следва да бъде ограничена до използване върху кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове в кланиците и следва да залегне в добрите хигиенни практики и в системите, основани на HACCP.
(10)
В Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията от 9 март 2012 г. за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5) се определят спецификациите на добавките в храните относно по-специално техния произход, критерии за чистота и всякаква друга необходима информация.
(11)
В съответствие със становището на ЕОБХ млечната киселина, използвана за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък, следва да отговаря на спецификациите за млечната киселина, предвидени в законодателството на Съюза. Поради това, когато млечната киселина се използва за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване в съответствие с настоящия регламент, е целесъобразно тази млечна киселина да отговаря на спецификациите, определени в Регламент (ЕС) № 231/2012.
(12)
Употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък не трябва да освобождава предприятията за хранителни продукти от задължението им да спазват изискванията на законодателството на Съюза относно хигиената на храните, определени в регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 2073/2005, и в никакъв случай не следва да се счита за заместител на добрите хигиенни практики при клане и на съответните оперативни процедури или за алтернатива на спазването на изискванията на посочените регламенти.
(13)
Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател. Поради това Комисията представи на Съвета предложение, свързано с тази мярка, и същевременно го препрати на Европейския парламент.
(14)
С оглед на факта, че Съветът не се е произнесъл и Европейският парламент не възрази срещу мярката в рамките на приложимите срокове, Комисията следва да приеме мярката,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предприятията за хранителни продукти могат да използват млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък в кланиците при спазване на условията, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2013 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 101/2013
ze dne 4. února 2013
o použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (2) stanoví obecná pravidla pro hygienu potravin vztahující se na provozovatele potravinářských podniků, přičemž přihlíží především k zásadě týkající se všeobecného používání postupů založených na analýze rizik a kritických kontrolních bodech (dále jen „HACCP“).
(2)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní pravidla pro hygienu potravin živočišného původu vztahující se na provozovatele potravinářských podniků. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků nepoužijí k odstranění povrchového znečištění produktů živočišného původu žádnou jinou látku než pitnou vodu, pokud nebylo použití dotyčné látky schváleno v souladu s uvedeným nařízením.
(3)
Dále nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 ze dne 15. listopadu 2005 o mikrobiologických kritériích pro potraviny (3) stanoví mikrobiologická kritéria pro některé mikroorganismy a prováděcí pravidla, která musí provozovatelé potravinářských podniků dodržovat při provádění obecných a zvláštních hygienických opatření podle nařízení (ES) č. 852/2004. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby potraviny splňovaly uvedená mikrobiologická kritéria.
(4)
Dne 14. prosince 2010 Komise obdržela žádost o povolení použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu a masa.
(5)
Dne 26. července 2011 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) vědecké stanovisko týkající se hodnocení bezpečnosti a účinnosti kyseliny mléčné pro odstraňování povrchové mikrobiální kontaminace z jatečně upravených těl skotu, výsekových částí a výrobního masa (ořezu) (Scientific Opinion on the evaluation of the safety and efficacy of lactic acid for the removal of microbial surface contamination from beef carcases, cuts and trimmings) (4).
(6)
Ve svém stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že ošetření, při nichž se k dekontaminaci používá kyselina mléčná, nepředstavují žádné bezpečnostní riziko, pakliže je použitá látka v souladu se specifikacemi Unie pro potravinářské přídatné látky. Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že ošetření kyselinou mléčnou dosahují zásadního snížení mikrobiální kontaminace oproti situaci, kdy není použito žádné ošetření, nebo ve srovnání s ošetřením pitnou vodou, a že je nepravděpodobné, že by taková ošetření přispívala k rozvoji rezistence mikroorganismů.
(7)
Úřad EFSA doporučuje, aby provozovatelé potravinářských podniků potvrdili antimikrobiální účinnost těchto ošetření při svých specifických podmínkách zpracování a ověřili koncentraci kyseliny mléčné, teplotu aplikace a další faktory, které ovlivňují její účinnost ve funkci dekontaminačního činidla. Úřad EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že z tohoto použití kyseliny mléčné neplynou žádné negativní dopady na životní prostředí.
(8)
Podle stanoviska EFSA nebude zbytkové množství, které se v souvislosti s ošetřením kyselinou mléčnou vstřebá do hovězího masa, převyšovat 190 mg/kg. Takovéto množství se považuje za zbytkové ve srovnání s aktivním množstvím, jehož je třeba ke snížení povrchové mikrobiální kontaminace. Nemá ani žádný technologický účinek na konečný produkt. Zbytkové množství kyseliny mléčné použité ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace je zanedbatelné ve srovnání s množstvím kyseliny mléčné, která se v hovězím mase přirozeně vyskytuje, a nepředstavuje žádné bezpečnostní riziko. V některých masných polotovarech jsou jako potravinářské přídatné látky pro účely konzervace povoleny soli kyseliny mléčné. Pro tyto účely se běžně používají hodnoty 20 000 mg/kg. Použití kyseliny mléčné pro účely snižování povrchové mikrobiální kontaminace se tudíž jasně odlišuje od jejího použití jakožto potravinářské přídatné látky.
(9)
S ohledem na stanovisko EFSA a vzhledem ke schopnosti kyseliny mléčné zásadním způsobem snižovat možnou mikrobiální kontaminaci je vhodné povolit její použití ke snižování povrchové kontaminace. Takovéto použití by však mělo podléhat určitým podmínkám. Mělo by být omezeno na použití na úrovni jatek u jatečně upravených těl, jejich půlek či čtvrtí a mělo by být začleněno do správné hygienické praxe a systémů založených na HACCP.
(10)
Nařízení Komise (EU) č. 231/2012 ze dne 9. března 2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (5), stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky, a to zejména takové, které se týkají původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(11)
Podle stanoviska EFSA by kyselina mléčná používaná ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu měla být v souladu se specifikacemi pro kyselinu mléčnou stanovenými právními předpisy Unie. V případě, že se kyselina mléčná používá ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace podle tohoto nařízení, bylo by tudíž vhodné, aby taková kyselina mléčná byla v souladu se specifikacemi stanovenými nařízením (EU) č. 231/2012.
(12)
Použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí nesmí mít vliv na povinnost provozovatelů potravinářských podniků dodržovat požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny potravin, jak je stanoví nařízení (ES) č. 852/2004, (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 2073/2005, a nemělo by být v žádném případě považováno za náhradu správné hygienické praxe na jatkách a provozních postupů či za alternativu při plnění požadavků uvedených nařízení.
(13)
Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou. Komise proto předložila Radě návrh týkající se tohoto opatření a předala jej současně i Evropskému parlamentu.
(14)
S ohledem na skutečnost, že ve stanovených lhůtách Rada nerozhodla a Evropský parlament nevyjádřil s opatřením nesouhlas, měla by Komise opatření přijmout,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé potravinářských podniků mohou na úrovni jatek používat kyselinu mléčnou ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí v souladu s podmínkami stanovenými v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.