РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1025/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2012 година
относно европейската стандартизация, за изменение на директиви 89/686/ЕИО и 93/15/ЕИО на Съвета и на директиви 94/9/ЕО, 94/25/ЕО, 95/16/ЕО, 97/23/ЕО, 98/34/ЕО, 2004/22/ЕО, 2007/23/ЕО, 2009/23/ЕО и 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Решение 87/95/ЕИО на Съвета и на Решение № 1673/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Основната цел на стандартизацията е определянето на доброволни технически спецификации или спецификации за качеството, на които могат да отговарят настоящи или бъдещи продукти, производствени процеси или услуги. Стандартизацията може да обхваща различни аспекти, като стандартизация на различни класове или размери на даден продукт или технически спецификации в сферата на пазарите на продукти или услуги, на които техническата и оперативната съвместимост с други продукти или системи са от основно значение.
(2)
Европейската стандартизация е организирана от и за заинтересованите страни на базата на национално представителство (Европейският комитет за стандартизация (CEN) и Европейският комитет за стандартизация в електротехниката (Cenelec) и пряко участие (Европейският институт за стандарти в далекосъобщенията (ETSI) и се основава на принципите, признати от Световната търговска организация (СТО) в областта на стандартизацията, а именно съгласуваност, прозрачност, откритост, консенсус, доброволно прилагане, независимост от специални интереси и ефективност („основополагащите принципи“). В съответствие с тези основополагащи принципи е важно всички съответни заинтересовани лица, включително публичните органи и малките и средни предприятия (МСП) да участват по подходящ начин в националния и европейския процес на стандартизация. Националните органи за стандартизация следва също така да насърчават и улесняват участието на заинтересованите страни.
(3)
Европейската стандартизация също така допринася за повишаване на конкурентоспособността на предприятията, по-специално като улеснява свободното движение на стоки и услуги, оперативната съвместимост на мрежите, функционирането на средствата за комуникация, технологичното развитие и иновациите. Европейската стандартизация укрепва глобалната конкурентоспособност на европейската индустрия, по-специално когато се определя в координация с международните органи за стандартизация, а именно Международната организация за стандартизация (ISO), Международната електротехническа комисия (IEC) и Международния съюз по далекосъобщенията (ITU). Стандартите оказват значително положително икономическо въздействие, например като създават благоприятна среда за взаимното икономическо навлизане на вътрешния пазар и насърчават развитието на нови и усъвършенствани продукти или пазари и подобрени условия на доставки. По този начин стандартите по принцип увеличават конкуренцията и понижават производствените и търговските разходи, което е от полза за икономиките като цяло и потребителите в частност. Стандартите могат да поддържат и повишават качеството, предоставят информация и гарантират оперативната и техническата съвместимост като по този начин увеличават безопасността и стойността за потребителите.
(4)
Европейските стандарти се приемат от европейските организации за стандартизация, а именно CEN, Cenelec и ETSI.
(5)
Европейските стандарти играят много важна роля в рамките на вътрешния пазар, например посредством използването на хармонизирани стандарти при презумпцията за съответствие на продуктите, предоставяни на пазара, със съществените изисквания по отношение на тези продукти, установени в съответното законодателство на Съюза за хармонизация. Тези изисквания следва да бъдат определени точно, с цел да се избегне погрешно тълкуване от страна на европейските организации за стандартизация.
(6)
Стандартизацията играе все по-важна роля в международната търговия и отварянето на пазарите. Съюзът следва да се стреми да насърчава сътрудничеството между европейските организации за стандартизация и международните органи за стандартизация. Съюзът следва също така да насърчава двустранния подход с трети държави за координиране на усилията за стандартизация и популяризиране на европейските стандарти, например при воденето на преговори по споразумения или чрез командироването на експерти по стандартизацията в трети държави. Освен това Съюзът следва да насърчава контактите между европейските организации за стандартизация и частните форуми и консорциуми, като същевременно запазва водещата позиция на европейската стандартизация.
(7)
Европейската стандартизация се регулира от определена правна рамка, която включва три правни акта, а именно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество (3), Решение № 1673/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за финансиране на европейската стандартизация (4) и Решение 87/95/ЕИО на Съвета от 22 декември 1986 г. относно стандартизацията в сферата на информационните технологии и телекомуникациите (5). Действащата правна уредба обаче вече не е актуална, като се има предвид развитието на европейската стандартизация през последните десетилетия. Поради това настоящата правна рамка следва да бъде опростена и осъвременена, така че да обхване нови аспекти на стандартизацията и по този начин да отрази последните новости в развитието и бъдещите предизвикателства пред европейската стандартизация. Това е свързано по-специално с усиленото разработване на стандарти в сферата на услугите и развитието на стандартизационни документи, различни от официалните стандарти.
(8)
Резолюцията на Европейския парламент от 21 октомври 2010 г. относно бъдещето на европейската стандартизация (6), както и докладът на експертната комисия за преглед на европейската система на стандартизация (Express) от февруари 2010 г., озаглавен „Стандартизация за конкурентна и иновативна Европа: визия за 2020 г.“, излагат значителен брой стратегически препоръки относно прегледа на Европейската система за стандартизация.
(9)
За да се гарантира ефективността на стандартите и стандартизацията като инструменти на политиката на Съюза, е необходимо да има ефективна и ефикасна система за стандартизация, която да осигурява гъвкава и прозрачна основа за постигане на консенсус между всички участници и която да е финансово жизнеспособна.
(10)
С Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (7) се установяват общи разпоредби, които улесняват упражняването на свободата на установяване на доставчици на услуги и свободното движение на услуги, като в същото време се запазва високо ниво на качеството на услугите. Тя задължава държавите членки да насърчават, в сътрудничество с Комисията, развитието на доброволни европейски стандарти с цел улесняване постигането на съвместимост между услугите, предоставяни от доставчици в различни държави членки, предоставянето на информация на получателите и качеството на предоставянето на услуги. Директива 98/34/ЕО обаче се прилага само за стандарти за продукти, докато стандартите за услуги не са изрично обхванати от нея. Освен това в реалните условия на вътрешния пазар значението на разграничението между услуги и стоки намалява. На практика не винаги е възможно ясно да се разграничат стандартите за продукти от стандартите за услуги. Голям брой стандарти за продукти включват компонент „услуги“, докато стандартите за услуги също често частично се отнасят до продукти. Поради това е необходимо настоящата правна рамка да се адаптира към тези нови обстоятелства посредством разширяване на нейния обхват, като в нея се включат и стандартите за услуги.
(11)
Както и другите стандарти, стандартите за услуги са доброволни и следва да се направляват от пазара, при което да имат предимство нуждите на икономическите оператори и заинтересованите страни, пряко или непряко засегнати от такива стандарти, и следва да отчитат обществения интерес и да се основават на основополагащите принципи, включително консенсуса. Тези стандарти следва да бъдат насочени главно към услуги, свързани с продукти и процеси.
(12)
Правната рамка, позволяваща на Комисията да изиска една или повече европейски организации за стандартизация да изготвят европейски стандарт или европейски стандартизационен документ за услуги, следва да се прилага при пълно зачитане на разпределението на компетентност между Съюза и държавите членки, установено в Договорите. Това се отнася по-специално за членове 14, 151, 152, 153, 165, 166 и 168 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Протокол (№ 26) относно услугите от общ интерес, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, според които остава в изключителната компетентност на държавите членки да определят основополагащите принципи на своите системи за социална сигурност, професионално обучение и здравеопазване и да формират рамковите условия за управлението, финансирането, организацията и предоставянето на услуги, предвидени в тези системи, включително - без да се засягат член 168, параграф 4 от ДФЕС и Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (8)- определянето на изискванията и стандартите за качество и безопасност, приложими към тях. Чрез такова искане Комисията следва да не засяга правото на преговори, сключване и прилагане на колективни споразумения, както и правото за предприемане на стачни действия съгласно националното законодателство и националните практики, зачитащи правото на Съюза.
(13)
Законодателството в областта на конкуренцията се прилага за европейските организации за стандартизация, доколкото същите могат да се считат за предприятия или сдружения на предприятия по смисъла на членове 101 и 102 от ДФЕС.
(14)
В рамките на Съюза националните стандарти се приемат от националните органи за стандартизация, което би могло да доведе до противоречащи стандарти и технически пречки в условията на вътрешния пазар. Поради това за целите на вътрешния пазар и на ефективната стандартизация в рамките на Съюза е необходимо да се затвърди съществуващият редовен обмен на информация между националните органи за стандартизация, европейските организации за стандартизация и Комисията относно тяхната настояща и бъдеща дейност по стандартизация, както и принципът за спиране на действията, приложим за националните органи за стандартизация в рамките на европейските организации за стандартизация, който предвижда отмяна на националните стандарти след публикуването на нов европейски стандарт. Националните органи за стандартизация и европейските организации за стандартизация следва също така да спазват разпоредбите относно обмена на информация в приложение 3 към Споразумението за техническите пречки пред търговията (9).
(15)
Задължението на държавите членки да уведомяват Комисията относно техните национални органи за стандартизация не следва да налага приемането на специфично национално законодателство за целите на признаване на тези органи.
(16)
Редовният обмен на информация между националните органи за стандартизация, европейските организации за стандартизация и Комисията не следва да бъде пречка за спазването от страна на националните органи за стандартизация на други задължения и ангажименти, по-специално на приложение 3 към Споразумението за техническите пречки пред търговията.
(17)
Представляването на обществените интереси и на заинтересованите обществени групи в европейските дейности по стандартизация се отнася към дейностите на организациите и страните, които представляват интереси с по-голяма обществена значимост, например интересите, свързани с околната среда, интересите на потребителите или на служителите. Представляването на социалните интереси и на заинтересованите социални групи в европейските дейности по стандартизация се отнася обаче по-специално към дейностите на организациите и страните, представляващи основните права на служителите и работниците, например профсъюзите.
(18)
С цел ускоряване на процеса на вземане на решения националните органи за стандартизация и европейските организации за стандартизация следва да улесняват достъпа до информация относно техните дейности чрез насърчаване използването на информационни и комуникационни технологии (ИКТ) в съответните им системи за стандартизация, например чрез предоставяне на всички заинтересовани страни на лесен за ползване механизъм за онлайн консултации за представяне на коментари относно проекти на стандарти и чрез организиране на виртуални срещи на техническите комисии, включително чрез конферентна връзка в интернет или чрез видео конферентна връзка.
(19)
Стандартите могат да имат принос към подпомагане на политиката на Съюза за справяне със значимите предизвикателства пред обществото, каквито са изменението на климата, устойчивото използване на ресурсите, иновациите, застаряването на населението, интеграцията на хората с увреждания, защитата на потребителите и безопасността и условията на труд на работниците. Като насочи разработването на европейски или международни стандарти за стоки и технологии към разширяващите се пазари в тези области, Съюзът би могъл да създаде конкурентно предимство за своите предприятия и да улесни търговския обмен, по-специално за МСП, които представляват голяма част от европейските предприятия.
(20)
Стандартите са важни инструменти за конкурентоспособността на предприятията и особено за МСП, чието участие в процеса на стандартизация е важно за технологичния напредък в Съюза. Поради това е необходимо стандартизационната рамка да насърчава МСП да участват активно и да включват своите иновативни технологични решения в усилията за стандартизация. Това включва подобряване на тяхното участие на национално равнище, където те могат да бъдат по-ефективни поради по-ниските разходи и липсата на езикови бариери. Следователно с настоящия регламент следва да се подобри представителството и участието на МСП както в националните, така и в европейските технически комитети и следва да се улесни ефективния им достъп до стандартите и осведомеността им за тях.
(21)
Европейските стандарти са от жизненоважно значение за конкурентоспособността на МСП, които обаче в някои случаи не са достатъчно добре представени в европейските дейности по стандартизация. По тази причина настоящият регламент следва да насърчава и улеснява подходящо представителство и участие на МСП в процеса на европейска стандартизация чрез образувание, което е в ефективен контакт със и представлява по надлежен начин МСП и организации, представляващи МСП на национално равнище.
(22)
Стандартите могат да имат разностранно въздействие върху обществото, и по-специално върху безопасността и благосъстоянието на гражданите, ефикасността на мрежите, опазването на околната среда, безопасността и условията на труд на работниците, достъпността и други сфери на публичната политика. Поради това е необходимо да се гарантира укрепването на ролята и приноса на заинтересованите обществени групи при разработването на стандарти чрез засилена подкрепа за организациите, представляващи потребителите и екологични и социални интереси.
(23)
Задължението на европейските организации за стандартизация да насърчават и улесняват представителството и ефективното участие на всички съответни заинтересовани страни не включва право на глас за тези заинтересовани страни, освен ако такова право на глас е предвидено от вътрешните процедурни правилници на европейските организации за стандартизация.
(24)
Европейската система за стандартизация следва също така да отчита изцяло Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания (10). Поради това е важно организациите, представляващи интересите на потребителите, да представляват и включват интересите на хората с увреждания в достатъчна степен. В допълнение участието на хората с увреждания в процеса на стандартизация следва да бъде улеснено чрез всички налични средства.
(25)
Поради важността на стандартизацията като инструмент за подкрепа на законодателството и политиките на Съюза и с цел да се избегнат последващи възражения срещу хармонизираните стандарти и промени в тях, е важно публичните органи да участват в стандартизацията на всички етапи от разработването на тези стандарти, на които те могат да бъдат включени, и по-специално в областите, обхванати от законодателството на Съюза за хармонизация относно продукти.
(26)
Стандартите следва да отчитат въздействието върху околната среда през целия жизнен цикъл на продуктите и услугите. Важни и публично достъпни инструменти за оценяване на подобно въздействие през целия жизнен цикъл са разработени от Съвместния изследователски център на Комисията (JRC). Ето защо настоящият регламент следва да гарантира, че JRC може да изпълнява активна роля в европейската система за стандартизация.
(27)
Жизнеспособността на сътрудничеството между Комисията и системата за европейска стандартизация зависи от внимателното планиране на бъдещи искания за разработване на стандарти. Това планиране би могло да се подобри, по-специално благодарение на приноса на заинтересованите лица, включително националните органи за надзор на пазара, чрез въвеждане на механизми за събиране на мнения и улесняване на обмена на информация между всички заинтересовани лица. Предвид това че в Директива 98/34/ЕО вече е заложена възможност за отправяне на искане към европейските организации за стандартизация за разработването на европейски стандарти, е целесъобразно да се въведе по-добро и по-прозрачно планиране в рамките на годишна работна програма, която следва да съдържа общо описание на всички искания за стандарти, които Комисията възнамерява да отправи към европейските организации за стандартизация. Необходимо е да се гарантира високо равнище на сътрудничество между европейските организации за стандартизация и европейските организации на заинтересованите страни, които получават финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, и Комисията при определянето на годишната работна програма на Съюза за стандартизация и подготовката на исканията за стандарти, с цел да се анализира пазарната значимост на предложената тема и целите на политиката, определени от законодателя, и да се даде възможност на европейските организации за стандартизация да реагират по-бързо на изискваните дейности по стандартизация.
(28)
Преди поставянето на въпрос относно искания за европейски стандарти или европейски стандартизационни документи или относно възражения срещу хармонизиран стандарт пред комитета, създадена съгласно настоящия регламент, Комисията следва да се консултира с експерти от държавите членки, например чрез участие на комисиите, създадени съгласно съответното законодателството на Съюза, или чрез други форми на консултиране с експерти от сектора, в случай че такива комитети не съществуват.
(29)
В няколко директиви, с които се хармонизират условията за предлагане на пазара на продукти, се посочва, че Комисията може да поиска от европейските организации за стандартизация да приемат хармонизирани стандарти, въз основа на които да се предполага наличието на съответствие с приложимите съществени изисквания. Голяма част от същите директиви обаче съдържат твърде различни разпоредби относно възраженията срещу тези стандарти, когато последните не покриват изцяло или частично всички приложими изисквания. Различаващи се разпоредби, които водят до несигурност за икономическите оператори и европейските организации за стандартизация, по-специално се съдържат в Директива 89/686/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на личните предпазни средства (ЛПС) (11), Директива 93/15/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. за хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначение (12), Директива 94/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно оборудването и защитните системи, предназначени за използване в потенциално експлозивна атмосфера (13), Директива 94/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 1994 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно плавателните съдове с развлекателна цел (14), Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 1995 г. за сближаване законодателствата на държавите членки относно асансьорите (15), Директива 97/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 май 1997 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки във връзка със съоръженията под налягане (16), Директива 2004/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно измервателните уреди (17), Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. относно пускането на пазара на пиротехнически изделия (18), Директива 2009/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно везните с неавтоматично действие (19) и Директива 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно обикновените съдове под налягане (20). Поради това е необходимо в настоящия регламент да се включи единната процедура, предвидена в Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти (21), да се заличат относимите разпоредби в посочените директиви и да се разшири правото на възражение срещу хармонизиран стандарт в съответствие с настоящия регламент, така че да бъде включен и Европейския парламент.
(30)
При придобиването на хардуер, софтуер и услуги в сферата на информационните технологии публичните органи следва да използват по най-добрия начин пълния набор от относими технически спецификации, например като подбират технически спецификации, които могат да бъдат приложени от всички заинтересовани доставчици, което ще позволи да има по-голяма конкуренция и да се намали рискът от нейното блокиране. В Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (22), Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (23), Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на процедурите за възлагане на някои поръчки за строителство, доставки и услуги от възлагащи органи или възложители в областта на отбраната и сигурността (24) и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (25) се посочва, че в процедури за възлагане на обществени поръчки техническите спецификации следва да бъдат определени чрез позоваване н националните стандарти, които транспонират европейски стандарти, европейски технически одобрения, общи технически спецификации, международни стандарти, други технически справочни системи, установени от европейските организации за стандартизация, или, когато такива не съществуват, чрез позоваване на националните стандарти, националните технически одобрения или националните технически спецификации, отнасящи се до проектирането, метода на изчисление и изпълнение на строителните дейности както и използването на стоките, или еквивалентно позоваване. ИКТ техническите спецификации обаче често биват разработвани от други изготвящи стандарти организации и не попадат в никоя от категориите стандарти и одобрения, определени в директиви 2004/17/ЕО, 2004/18/ЕО или 2009/81/ЕО или в Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002. Поради това е необходимо да се предвиди възможността техническите спецификации за възлагане на обществени поръчки да могат да се позовават на ИКТ технически спецификации, с цел да се отговори на бързото развитие в сферата на ИКТ, да се улесни предоставянето на трансгранични услуги, да се поощри конкуренцията и да се създаде благоприятна среда за оперативната съвместимост и иновациите.
(31)
Техническите спецификации, които не са приети от европейските организации за стандартизация, не притежават статут еквивалентен на европейските стандарти. Някои ИКТ технически спецификации не са разработвани в съответствие с основополагащите принципи. Поради това в настоящия регламент следва да се предвиди процедура за идентифициране на ИКТ технически спецификации, позовавания на които могат да се правят в процедури за възлагане на обществени поръчки, която да включва обширна консултация с широк кръг от заинтересовани страни, включително европейските организации за стандартизация, предприятията и публичните органи. С настоящия регламент следва също така да се установят изисквания под формата на списък с критерии за тези технически спецификации и свързаните с тях процеси на разработване. Изискванията с оглед идентифициране на ИКТ технически спецификации, следва да гарантират съобразяването с целите на публичните политики и обществените потребности и да се основават на основополагащите принципи.
(32)
С цел поощряване на иновациите и конкуренцията, идентификацията на дадена техническа спецификация не следва да изключва идентификацията на конкурентна техническа спецификация в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент. Всяка идентификация следва да бъде обвързана с изпълнението на критериите и с постигането от страна на техническата спецификация на значително ниво на пазарно приемане.
(33)
Идентифицираните ИКТ технически спецификации могат да допринесат за прилагането на Решение № 922/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. за решения за оперативна съвместимост за европейските публични администрации (ISA) (26), с което се определя програма за решения за оперативна съвместимост за европейските публични администрации и за институциите и органите на Съюза за периода 2010-2015 г., която предоставя общи и съвместни решения за улесняване на оперативната съвместимост.
(34)
В областта на ИКТ е възможно възникването на ситуации, при които да е подходящо да се насърчи употребата или да се изисква спазването на съответните стандарти на равнището на Съюза, с цел да се гарантира оперативната съвместимост в рамките на единния пазар и да се подобри свободата на избор за ползвателите. При други обстоятелства може също така да се случи определени европейски стандарти вече да не отговарят на потребностите на потребителите или да спъват технологичното развитие. По тези причини Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (27) дава възможност на Комисията, когато това е необходимо, да поиска от европейските организации за стандартизация да изготвят стандарти, да състави и публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък със стандартите или спецификациите, с оглед насърчаване на тяхното използване, или да направи тяхното прилагане задължително, или пък да премахне стандарти или спецификации от посочения списък.
(35)
Настоящият регламент не следва да е пречка за европейските организации за стандартизация да продължат да разработват стандарти в областта на ИКТ и да укрепват сътрудничеството си с други разработващи стандарти органи, особено в областта на ИКТ, за да се гарантира последователност и да се избегне евентуална фрагментация или дублиране при прилагането на стандартите и спецификациите.
(36)
Процедурата за идентифициране на ИКТ технически спецификации, предвидена в настоящия регламент, не следва да накърнява съгласуваността на европейската система за стандартизация. Поради това настоящият регламент следва също така да установи условията, при които може да се счита, че дадена техническа спецификация не е в противоречие с други европейски стандарти.
(37)
Преди идентифицирането на ИКТ технически спецификации, които могат да бъдат допустими за позоваване в процедури за възлагане на обществени поръчки, многостранната платформа на заинтересовани страни, създадена с Решението на Комисията от 28 ноември 2011 година (28), следва да се използва като форум за консултации със заинтересованите страни на европейско и национално равнище, с европейските организации за стандартизация и с държавите членки с цел да се гарантира легитимността на процеса.
(38)
С Решение № 1673/2006/ЕО се установяват правилата относно приноса на Съюза към финансирането на европейската стандартизация, за да се гарантира, че европейските стандарти и другите европейски стандартизационни документи се разработват и преработват в подкрепа на целите, законодателството и политиките на Съюза. За целите на административното и бюджетното опростяване е целесъобразно разпоредбите на посоченото решение да се включат в настоящия регламент и навсякъде, където е възможно, да се използват най-малко обременителните процедури.
(39)
С оглед на много широкия диапазон на участие на европейската стандартизация в подкрепа на законодателството и политиките на Съюза и различните видове дейности по стандартизация е необходимо да се предвидят различни условия на финансиране. Това основно се отнася до безвъзмездни средства, отпускани - без покани за представяне на предложения - на европейските организации за стандартизация и националните органи за стандартизация в съответствие с член 110, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (29) и с член 168, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002. Освен това същите разпоредби следва да се прилагат по отношение и на онези органи, които, макар и да не са признати за европейски организации за стандартизация в настоящия регламент, са оправомощени по силата на основен акт и на тях е поверено извършването на подготвителна работа в подкрепа на европейската стандартизация в сътрудничество с европейските организации за стандартизация.
(40)
Доколкото европейските организации за стандартизация оказват текуща подкрепа за дейностите на Съюза, всяка от тях следва да разполага с ефективен и ефикасен централен секретариат. Поради това на Комисията следва да бъде разрешено да предоставя безвъзмездни средства на тези организации, работещи за постигането на цел от общ европейски интерес, без да прилага, в случай на безвъзмездни средства за оперативни разходи, принципа на годишно намаление, предвиден в член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
(41)
С Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за създаване на Рамкова програма за конкурентоспособност и иновации (2007-2013 г.) (30), Решение № 1926/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. за създаване на програма за действие на Общността в областта на политиката за защита на потребителите (2007-2013 г.) (31) и Регламент (ЕО) № 614/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. относно финансовия инструмент за околната среда (LIFE +) (32) вече е предвидена възможността за финансова подкрепа на европейските организации, представляващи МСП, потребителите и екологичните интереси в процеса на стандартизация, докато в същото време на европейските организации, представляващи социалните интереси в процеса на стандартизация, се изплащат целеви безвъзмездни средства. Финансирането по силата на Решение № 1639/2006/ЕО, Решение № 1926/2006/ЕО и Регламент (ЕО) № 614/2007 ще приключи на 31 декември 2013 г. От съществено значение за развитието на европейската стандартизация е да продължи да бъде подпомагано и поощрявано активното участие на европейските организации, представляващи МСП, потребителите и екологичните и социалните интереси. Подобни организации преследват цел от общ европейски интерес и съставляват, по силата на конкретен мандат, възложен им от национални организации с нестопанска цел, европейска мрежа, която представлява организации с нестопанска цел, действащи в държавите членки, и отстоява принципи и политики, съответстващи на целите на Договорите. Поради контекста, в който действат, и техните уставни цели европейските организации, представляващи МСП, потребителите и екологичните и социалните интереси в европейската стандартизация, имат постоянна роля, която е от съществено значение за целите и политиките на Съюза. По тази причина Комисията следва да бъде в състояние да продължи да предоставя безвъзмездни средства на тези организации, без да прилага, в случая на безвъзмездни средства за оперативни разходи, принципа на годишно намаление, предвиден в член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
(42)
Финансирането на дейностите по стандартизация следва също така да е в състояние да обхване подготвителните или спомагателните дейности във връзка със създаването на европейски стандарти или на европейски стандартизационни документи за продукти и за услуги. Това е необходимо предимно за работата, включваща изследвания, подготвянето на предварителните документи за законодателство, междулабораторни изпитвания и валидиране или оценяване на стандартите. Насърчаването на развитието на стандартизацията на европейско и международно равнище следва да продължи и чрез програми за техническа помощ на трети държави и за сътрудничество с тези държави. С цел подобряване на достъпа до пазара и повишаване на конкурентоспособността на предприятията в Съюза следва да се предвиди възможността за предоставяне на безвъзмездни средства и на други органи посредством покани за представяне на предложения или, когато това е необходимо, чрез възлагане на договори.
(43)
Финансирането от Съюза следва да бъде предназначено за установяването на европейски стандарти или на европейски стандартизационни документи за продукти и за услуги, за улесняване използването им от предприятията чрез засилена подкрепа за превеждането им на различните официални езици на Съюза, с цел да се даде възможност на МСП да се възползват изцяло от разбирането и прилагането на европейските стандарти, за укрепване на съгласуваността на системата за европейска стандартизация и за осигуряване на равен и прозрачен достъп до европейските стандарти за всички участници на пазара в целия Съюз. Това е особено важно в случаите, когато използването на стандарти позволява спазването на съответното законодателство на Съюза.
(44)
С цел да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент, следва да бъде предвидена възможност както за използване на необходимите експертни познания - особено по отношение на одита и финансовото управление - и на ресурси за административна подкрепа, които са в състояние да улеснят прилагането, така и за редовно оценяване на относимостта на дейностите, получаващи финансиране от Съюза, за да се гарантира тяхната полезност и резултатност.
(45)
Следва да бъдат предприети и подходящи мерки за предотвратяване на измами и нередности, а също и за възстановяване на неправомерно изплатените средства, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (33), Регламент (ЕО, Евратом) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (34) и Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (35).
(46)
С цел да се актуализира списъкът на европейските организации за стандартизация и да се адаптират към промените критериите за организациите, представляващи МСП и заинтересованите обществени групи по отношение на техния характер на организации с нестопанска цел и представителност, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с измененията на приложенията към настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(47)
Комитетът, създаден с настоящия регламент, следва да подпомага Комисията по всички въпроси, свързани с изпълнението на настоящия регламент, като надлежно се взема предвид становището на секторните експерти.
(48)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (36).
(49)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемане на актове за изпълнение, отнасящи се до възраженията срещу хармонизирани стандарти, когато данните за въпросните хармонизирани стандарти все още не са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, като се има предвид, че съответните стандарти все още не са довели до презумпция за съответствие със съществените изисквания, определени в приложимото законодателство на Съюза за хармонизация.
(50)
Процедурата по разглеждане следва да се използва по отношение на всяко искане за стандартизация, отправено към европейските организации за стандартизация, и за приемането на актове за изпълнение, отнасящи се до възраженията срещу хармонизирани стандарти, когато данните за въпросните хармонизирани стандарти вече са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, като се има предвид, че подобно решение може да има последици за презумпцията за съответствие с приложимите съществени изисквания.
(51)
За да бъдат постигнати основните цели на настоящия регламент и да се улеснят бързите процедури за вземане на решения, както и да се намали цялостното време за разработване на стандарти, следва в максимална възможна степен да се използват процедурните мерки, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011, които дават възможност на председателя на съответния комитет да определи срокове, в рамките на които комитетът следва да представи своето становище в съответствие със спешността на въпроса. Освен това, когато е оправдано, следва да е възможно становището на комитета да бъде получено чрез писмена процедура, а непредставянето на мнение от страна на член на комитета следва да се счита за мълчаливо съгласие.
(52)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно да се гарантира ефективността и ефикасността на стандартите и стандартизацията като инструмент за политика на Съюза чрез сътрудничество между европейските организации за стандартизация, националните органи за стандартизация, държавите членки и Комисията, създаването на европейски стандарти и европейски стандартизационни документи, приложими за продукти и за услуги, в подкрепа на законодателството и политиките на Съюза, идентификацията на ИКТ технически спецификации, допустими за позоваване, финансирането на европейската стандартизация и участието на заинтересованите страни в европейската стандартизация, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, с оглед на техния мащаб и въздействие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(53)
Поради това директиви 89/686/ЕИО, 93/15/ЕИО, 94/9/ЕО, 94/25/ЕО, 95/16/ЕО, 97/23/ЕО, 98/34/ЕО, 2004/22/ЕО, 2007/23/ЕО, 2009/23/EC и 2009/105/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
(54)
Решение № 1673/2006/ЕО и Решение 87/95/ЕИО следва да бъдат отменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила по отношение на сътрудничеството между европейските организации за стандартизация, националните органи за стандартизация, държавите членки и Комисията, установяването на европейски стандарти и европейски стандартизационни документи за продукти и за услуги, в подкрепа на законодателството и политиките на Съюза, идентифицирането на ИКТ технически спецификации, допустими за позоваване, финансирането на европейската стандартизация и участието на заинтересованите страни в европейската стандартизация.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„стандарт“ означава техническа спецификация, приета от признат орган за стандартизация, за многократно или продължаващо приложение, съответствието с което не е задължително, и която спада към една от следните категории:
a)
„международен стандарт“ означава стандарт, приет от международен орган за стандартизация;
б)
„европейски стандарт“ означава стандарт, приет от европейска организации за стандартизация;
в)
„хармонизиран стандарт“ означава европейски стандарт, приет въз основа на отправено от Комисията искане за прилагане на законодателството на Съюза за хармонизация;
г)
„национален стандарт“ означава стандарт, приет от национален орган за стандартизация;
2)
„европейски стандартизационен документ“ означава всякаква друга техническа спецификация, освен европейски стандарт, приета от европейска организация за стандартизация за многократно или продължаващо приложение, съответствието с която не е задължително;
3)
„проект на стандарт“ означава документ, който съдържа текста на техническите спецификации относно даден обект, който се обсъжда за приемане в съответствие с приложимата процедура по стандартизация, така както документът изглежда след като подготвителната работа по него е приключила и е бил предоставен за обществено обсъждане или разглеждане;
4)
„техническа спецификация“ означава документ, който предписва техническите изисквания, на които трябва да съответства определен продукт, процес, услуга или система и който определя един или повече от следните елементи:
a)
характеристиките, изисквани по отношение на конкретен продукт, включително равнището на качеството, действието, оперативната съвместимост, опазването на околната среда, здравето, безопасността или размерите, и включващи приложимите за него изисквания по отношение на наименованието, под което продуктът се продава, термините, символите, начините и методите за изпитване, опаковането, маркировката или етикетирането и процедурите за оценяване на съответствието;
б)
производствените методи и процеси, използвани по отношение на селскостопанските продукти, определени в член 38, параграф 1 от ДФЕС, продуктите, предназначени за консумация от хора и животни, и лекарствените продукти, както и производствените методи и процеси, свързани с други продукти, когато същите оказват влияние върху техните характеристики;
в)
характеристиките, изисквани по отношение на конкретна услуга, включително равнището на качеството, действието, оперативната съвместимост, опазването на околната среда, здравето и безопасността, и включващи приложимите за доставчика изисквания по отношение на информацията, която трябва да се предостави на получателя, както е определено в член 22, параграфи 1-3 от Директива 2006/123/ЕО;
г)
методите и критериите за оценка на експлоатационните характеристики на строителните продукти, така както са определени в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 305/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 г. за определяне на хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти (37), във връзка със съществените им характеристики;
5)
„ИКТ техническа спецификация“ означава техническа спецификация в областта на информационните и комуникационните технологии;
6)
„продукт“ означава всеки промишлен продукт и всеки селскостопански продукт, включително и рибните продукти;
7)
„услуга“ означава всяка стопанска дейност, извършвана от самостоятелно заето лице, обикновено предоставяна срещу възнаграждение, съгласно определеното в член 57 от ДФЕС;
8)
„европейска организация за стандартизация“ означава организация, посочена в приложение I;
9)
„международен орган за стандартизация“ означава Международната организация за стандартизация (ISO), Международната електротехническа комисия (IEC) и Международният съюз по далекосъобщенията (ITU);
10)
„национален орган за стандартизация“ означава орган, за който държава членка е информирала Комисията в съответствие с член 27 от настоящия регламент.
ГЛАВА II
ПРОЗРАЧНОСТ И УЧАСТИЕ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
Член 3
Прозрачност на работните програми на органите за стандартизация
1. Поне веднъж в годината всяка европейска организация за стандартизация и всеки национален орган за стандартизация съставя работната си програма. Тази работна програма съдържа информация за стандартите и европейските стандартизационни документи, които европейска организация за стандартизация или национален орган за стандартизация възнамерява да подготви или измени, които са в процес на подготовка или изменение и които той е приел през периода на предходната работна програма, освен ако се касае за идентично или равностойно транспониране на международни или европейски стандарти.
2. В работната програма по отношение на всеки стандарт и европейски стандартизационен документ се посочват:
a)
техният предмет;
б)
достигнатият етап от разработването на стандартите и европейските стандартизационни документи;
в)
препратки към всички международни стандарти, които служат за тяхна основа.
3. Всяка европейска организация за стандартизация и всеки национален орган за стандартизация публикува работната си програма на своя интернет сайт или на друг общодостъпен интернет сайт, а също публикува и съобщение за съществуването на работната програма в национално или - когато това е целесъобразно - в европейско издание, посветено на дейностите по стандартизация.
4. Не по-късно от датата на публикуване на своята работна програма всяка европейска организация за стандартизация и всеки национален орган за стандартизация уведомява за нея другите европейски организации за стандартизация и национални органи за стандартизация и Комисията. Комисията предоставя тази информация на държавите членки чрез комитета, посочен в член 22.
5. Националните органи за стандартизация не могат да възразят срещу това, обект на стандартизация, включен в тяхната работна програма, да бъде обсъждан на европейско ниво в съответствие с правилата, установени от европейските организации за стандартизация, нито да предприемат каквито и да било действия, които биха могли да засегнат решенията в това отношение.
6. По време на изготвянето на хармонизиран стандарт или след неговото одобрение националните органи за стандартизация не предприемат никакви действия, които биха могли да засегнат предвидената хармонизация, и по-специално не публикуват във въпросната област нов или преработен национален стандарт, който не е в пълно съответствие със съществуващ хармонизиран стандарт. След публикуване на нов хармонизиран стандарт всички противоречащи национални стандарти се оттеглят в разумен срок.
Член 4
Прозрачност по отношение на стандартите
1. Всяка европейска организация за стандартизация и всеки национален орган за стандартизация изпраща, най-малко в електронен формат, конкретния проект на национален стандарт, европейски стандарт или европейски стандартизационен документ на другите европейски организации за стандартизация, национални органи за стандартизация или на Комисията, при поискване от тяхна страна.
2. Всяка европейска организация за стандартизация и всеки национален орган за стандартизация надлежно взема под внимание и отговаря в срок от три месеца на всеки коментар, получен от друга европейска организация за стандартизация, национален орган за стандартизация или Комисията по отношение на всеки проект, посочен в параграф 1.
3. Когато национален орган за стандартизация получи коментари, посочващи, че проектът на стандарт би имал отрицателно въздействие върху вътрешния пазар, той се консултира с европейските организации за стандартизация и Комисията, преди да го приеме.
4. Националните органи за стандартизация:
a)
осигуряват достъпа до проектите на национални стандарти по начин, който дава възможност на всички съответни страни, по-специално установените в други държави членки, да представят своите коментари;
б)
предоставят възможност на другите национални органи за стандартизация да вземат пасивно или активно участие, като изпратят наблюдател за планираните дейности.
Член 5
Участие на заинтересованите страни в европейската стандартизация
1. Европейските организации за стандартизация насърчават и улесняват подходящо представителство и ефективно участие на всички съответни заинтересовани страни, включително МСП, организации на потребители и представляващите екологични и социални интереси заинтересовани страни в своите дейности по стандартизация. Те по-специално насърчават и улесняват това представителство и участие чрез европейските организации на заинтересованите страни, които получават финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, на равнище разработване на политики и на следните етапи от разработването на европейските стандарти или на европейските стандартизационни документи:
a)
предлагане и приемане на нови работни задачи;
б)
техническо обсъждане на предложенията;
в)
представяне на коментари по проектите;
г)
преработване на съществуващите европейски стандарти или европейски стандартизационни документи;
д)
разпространяване на информация относно приетите европейски стандарти или европейски стандартизационни документи и повишаване на осведомеността за тях.
2. В допълнение към сътрудничеството с органите за надзор на пазара в държавите членки научноизследователските звена на Комисията и европейските организации на заинтересованите страни, които получават финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, европейските организации за стандартизация насърчават и улесняват подходящо представителство, на техническо ниво, на предприятията, изследователските центрове и университетите и другите правни субекти в дейностите по стандартизация, отнасящи се до нова област със значителни последствия за политиките или за техническите иновации, ако съответните правни субекти са участвали в проект, който е свързан с въпросната област и е финансиран от Съюза в рамките на многогодишна рамкова програма за дейности в сферата на научните изследвания, иновациите и технологичното развитие, приета съгласно член 182 ДФЕС.
Член 6
Достъп на МСП до стандарти
1. Националните органи за стандартизация насърчават и улесняват достъпа на МСП до стандартите и до процесите, свързани с тяхното разработване, за да се постигне по-високо равнище на участие в системата за стандартизация, например чрез:
a)
определяне в годишните си работни програми на проектите за стандартизация, които са от особен интерес за МСП;
б)
осигуряване на достъп до дейности по стандартизация, без да задължават МСП да станат членове на национален орган за стандартизация;
в)
предоставяне на безплатен достъп или на специални тарифи за участие в дейности по стандартизация;
г)
осигуряване на свободен достъп до проекти на стандарти;
д)
публикуване на своята интернет страница на безплатни резюмета на стандарти;
е)
прилагане на специални тарифи за предоставянето на стандарти или предоставянето на пакети стандарти на намалена цена.
2. Националните органи за стандартизация извършват обмен на най-добри практики, имащ за цел повишаване на участието на МСП в дейностите по стандартизация и увеличаване и улесняване на ползването на стандартите от МСП.
3. Националните органи за стандартизация изпращат годишни доклади на европейските организации за стандартизация във връзка със своите дейности съгласно параграф 1 и параграф 2 и всички други мерки за подобряване на условията за МСП за ползване на стандартите и за участие в процеса на разработване на стандартите. Националните органи за стандартизация публикуват тези доклади на своите интернет страници.
Член 7
Участие на публични органи в европейската стандартизация
Държавите членки насърчават, по целесъобразност, участието на публични органи, включително органите за надзор на пазара, в националните дейности по стандартизация, насочени към разработването или преработването на стандарти по искане на Комисията в съответствие с член 10.
ГЛАВА III
ЕВРОПЕЙСКИ СТАНДАРТИ И ЕВРОПЕЙСКИ СТАНДАРТИЗАЦИОННИ ДОКУМЕНТИ В ПОДКРЕПА НА ЗАКОНОДАТЕЛСТВОТО И ПОЛИТИКИТЕ НА СЪЮЗА
Член 8
Годишна работна програма на Съюза относно европейската стандартизация
1. Комисията приема годишна работна програма на Съюза относно европейската стандартизация, в която определя стратегически приоритети за европейската стандартизация, като взема предвид дългосрочните стратегии за растеж на Съюза. В нея се посочват европейските стандарти и европейските стандартизационни документи, чието изготвяне Комисията възнамерява да поиска от европейските организации за стандартизация в съответствие с член 10.
2. В годишната работна програма на Съюза относно европейската стандартизация се определят конкретните цели и политиките за европейските стандарти и европейските стандартизационни документи, чието изготвяне Комисията възнамерява да поиска от европейските организации за стандартизация в съответствие с член 10. В неотложни случаи Комисията може да отправя искания, без да е заявила предварително намерението си.
3. Годишната работна програма на Съюза относно европейската стандартизация също така включва цели във връзка с международното измерение на европейската стандартизация, в подкрепа на законодателството и политиките на Съюза.
4. Годишната работна програма на Съюза относно европейската стандартизация се приема след провеждането на широки консултации със съответните заинтересовани страни, включително европейските организации за стандартизация и европейските организации на заинтересованите страни, получаващи финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, и държавите членки посредством комитета, посочен в член 22 от настоящия регламент.
5. След нейното приемане Комисията публикува годишната работна програма на Съюза относно европейската стандартизация на своята интернет страница.
Член 9
Сътрудничество с научноизследователски звена
Научноизследователските звена на Комисията допринасят за изготвянето на годишната работна програма на Съюза относно европейската стандартизация, посочена в член 8, и предоставят на европейските организации за стандартизация научен принос в областите, в които разполагат с експертни знания, за да се гарантира, че при изготвянето на европейските стандарти се отчитат икономическата конкурентоспособност и обществените потребности, като например устойчивостта по отношение на околната среда и въпросите, свързани с безопасността и сигурността.
Член 10
Искания за стандартизация до европейските организации за стандартизация
1. Комисията може да поиска в рамките на ограниченията на компетентността, установени в Договорите, от една или няколко европейски организации за стандартизация да изготвят европейски стандарт или европейски стандартизационен документ в рамките на определен срок. Европейските стандарти и европейските стандартизационни документи се определят от потребностите на пазара, отчитат обществения интерес, както и ясно посочените в искането на Комисията цели на политиките, и се основават на консенсус. Комисията определя изискванията за съдържанието, на които трябва да отговаря исканият документ, както и краен срок за неговото приемане.
2. Решенията по параграф 1 се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 22, параграф 3, след провеждането на консултации с европейските организации за стандартизация и европейските организации на заинтересованите страни, получаващи финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, както и с комитета, създаден със съответното законодателството на Съюза, ако такъв комитет съществува, или след друг вид консултации с експерти от сектора.
3. Съответната европейска организация за стандартизация уведомява дали приема искането по параграф 1 в едномесечен срок от неговото получаване.
4. При отправено искане за финансиране, в двумесечен срок от получаването на уведомлението за приемането по параграф 3 Комисията информира съответната европейска организация за стандартизация за отпуснатите безвъзмездни средства за изготвянето на европейски стандарт или европейски стандартизационен документ.
5. Европейските организации за стандартизация информират Комисията за предприеманите дейности по разработване на документите, посочени в параграф 1. Заедно с европейските организации за стандартизация Комисията извършва оценка на съответствието на изготвените от европейските организации за стандартизация документи със своето първоначално искане.
6. Когато даден хармонизиран стандарт отговаря на изискванията, които цели да изпълни и които са определени в съответното законодателството на Съюза за хармонизация, Комисията незабавно публикува данните за такъв хармонизиран стандарт в Официален вестник на Европейския съюз или чрез други средства в съответствие с условията, определени в съответния акт на законодателството на Съюза за хармонизация.
Член 11
Официални възражения срещу хармонизирани стандарти
1. Когато държава членка или Европейският парламент счита, че конкретен хармонизиран стандарт не отговаря напълно на изискванията, които той има за цел да обхване и които са установени в съответното законодателство на Съюза за хармонизация, те информират Комисията за това с подробно разяснение и Комисията, след като проведе консултация с комитета, създаден по силата на съответното законодателство на Съюза за хармонизация, ако той съществува, или след друг вид консултации с експерти от сектора, взема решение:
a)
да публикува, да не публикува или да публикува с ограничения данните за съответния хармонизиран стандарт в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
да запази, да запази с ограничения данните за съответния хармонизиран стандарт в Официален вестник на Европейския съюз или да ги оттегли от там.
2. Комисията публикува на своята интернет страница информация за хармонизираните стандарти, предмет на решението, посочено в параграф 1.
3. Комисията информира съответната европейска организация за стандартизация за решението, посочено в параграф 1, и при нужда изисква преработване на съответния хармонизиран стандарт.
4. Решението, посочено в параграф 1, буква а) от настоящия член се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 22, параграф 2.
5. Решението, посочено в параграф 1, буква б) от настоящия член се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена член 22, параграф 3.
Член 12
Уведомяване на организациите на заинтересованите страни
Комисията установява система за уведомяване за всички заинтересовани страни, включително европейските организации за стандартизация и европейските организации на заинтересованите страни, получаващи финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, за да се гарантира подходящо консултиране и пазарна адекватност преди:
а)
приемането на годишната работна програма на Съюза относно европейската стандартизация, посочена в член 8, параграф 1;
б)
приемането на исканията за стандартизация, посочени в член 10;
в)
вземането на решение по официалните възражения срещу хармонизирани стандарти, посочени в член 11, параграф 1;
г)
вземането на решение относно идентифицирането на ИКТ техническите спецификации, посочени в член 13;
д)
приемането на делегирани актове, посочени в член 20.
ГЛАВА IV
ИКТ ТЕХНИЧЕСКИ СПЕЦИФИКАЦИИ
Член 13
Идентифициране на ИКТ технически спецификации, допустими за позоваване
1. По предложение на държава членка или по своя собствена инициатива Комисията може да реши да идентифицира ИКТ технически спецификации, които не са национални, европейски или международни стандарти, но отговарят на изискванията, установени в приложение II, и по отношение на които може да се прави позоваване главно с цел осигуряване на оперативна съвместимост в областта на обществените поръчки.
2. По предложение на държава членка или по своя собствена инициатива, когато ИКТ техническа спецификация, идентифицирана в съответствие с параграф 1, бъде изменена, отменена или вече не отговаря на изискванията, определени в приложение II, Комисията може да реши да идентифицира изменената ИКТ техническа спецификация или да отмени идентификацията.
3. Предвидените в параграфи 1 и 2 решения се приемат след провеждането на консултация с Европейската многостранна платформа на заинтересованите страни по въпросите на стандартизацията в областта на ИКТ, която включва европейските организации за стандартизация, държавите членки и съответните заинтересовани страни, и след консултация с комитета, създаден по силата на съответното законодателство на Съюза за хармонизация, ако той съществува, или след друг вид консултации с експерти от сектора, в случай че такъв комитет не съществува.
Член 14
Използване на ИКТ технически спецификации в обществените поръчки
ИКТ техническите спецификации, посочени в член 13 от настоящия регламент, представляват общи технически спецификации, посочени в директиви 2004/17/ЕО, 2004/18/ЕО и 2009/81/ЕО и в Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002.
ГЛАВА V
ФИНАНСИРАНЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СТАНДАРТИЗАЦИЯ
Член 15
Финансиране от страна на Съюза на организациите за стандартизация
1. Съюзът може да предоставя финансиране на европейските организации за стандартизация за следните дейности по стандартизация:
a)
разработването и преработването на европейските стандарти или европейските стандартизационни документи, които са необходими и подходящи за подкрепа на законодателството и политиките на Съюза;
б)
проверката на качеството на европейските стандарти или европейските стандартизационни документи и на тяхното съответствие със съответните законодателство и политики на Съюза;
в)
изпълнението на подготвителна или спомагателна работа във връзка с европейската стандартизация, включително проучвания, сътрудничество, включително международно сътрудничество, семинари, оценки, сравнителни анализи, изследователска работа, лабораторни изследвания, междулабораторни изпитвания, работа по оценяване на съответствието и мерки, целящи да се намали времето, необходимо за разработване и преработване на европейските стандарти или европейските стандартизационни документи, без това да засяга основополагащите принципи, по-специално принципите на откритост, качество, прозрачност и консенсус между всички заинтересовани страни;
г)
дейностите на централните секретариати на европейските организации за стандартизация, включително разработването на политиките, координацията на дейностите по стандартизация, извършването на техническа работа и предоставянето на информация на заинтересованите лица;
д)
превода на използваните в подкрепа на законодателството и политиките на Съюза европейски стандарти или европейски стандартизационни документи на официалните езици на Съюза, различни от работните езици на европейските организации за стандартизация, или в надлежно обосновани случаи - на езици, различни от официалните езици на Съюза;
е)
изготвянето на информация с цел разясняване, тълкуване и опростяване на европейските стандарти или европейските стандартизационни документи, включително изготвянето на наръчници, резюмета на стандарти, сборници с най-добри практики и информационни кампании с цел повишаване на осведомеността, стратегии и програми за обучение;
ж)
дейностите, насочени към изпълнението на програми за техническа помощ, сътрудничество с трети държави и популяризиране и утвърждаване на системата за европейска стандартизация и на европейските стандарти и европейските стандартизационни документи сред заинтересованите лица в Съюза и в международен план.
2. Съюзът може да предоставя финансиране и на:
a)
националните органи за стандартизация за предвидените в параграф 1 дейности по стандартизация, които те предприемат съвместно с европейските организации за стандартизация;
б)
други органи, натоварени с участие в дейностите, посочени в параграф 1, буква а), или с изпълнението на дейностите, посочени в букви в) и ж) от параграф 1, в сътрудничество с европейските организации за стандартизация.
Член 16
Финансиране от страна на Съюза на други европейски организации
Съюзът може да предоставя финансиране на европейските организации на заинтересованите страни, които отговарят на критериите, предвидени в приложение III към настоящия регламент, за следните дейности:
a)
функционирането на тези организации и за осъществяването на техните дейности, свързани с европейската и международната стандартизация, включително извършването на техническа работа и предоставянето на информация на членовете и други заинтересовани лица;
б)
осигуряването на правен и технически експертен опит, включително под формата на проучвания, във връзка с оценяване на нуждата от европейски стандарти и европейски стандартизационни документи и тяхното разработване, както и обучение на експерти;
в)
участието в техническата работа, свързана с разработването и преработването на европейските стандарти и европейските стандартизационни документи, които са необходими и подходящи за подкрепа на законодателството и политиките на Съюза;
г)
популяризирането на европейските стандарти и европейските стандартизационни документи и разпространение на информация за стандартите и използването им сред заинтересованите лица, включително МСП и потребителите.
Член 17
Правила за финансиране
1. Финансирането от страна на Съюза се предоставя:
a)
под формата на безвъзмездни средства, предоставяни без покана за представяне на предложения, или на договори след процедури за възлагане на обществени поръчки, на:
i)
европейските организации за стандартизация и националните органи за стандартизация - за осъществяване на дейностите, посочени в член 15, параграф 1;
ii)
органите, определени с основен акт по смисъла на член 49 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 за осъществяване, в сътрудничество с европейските организации за стандартизация, на дейностите, предвидени в член 15, параграф 1, буква в) от настоящия регламент;
б)
под формата на безвъзмездни средства, предоставяни след покана за представяне на предложения, или на договори след процедури за възлагане на обществена поръчка, на други органи, посочени в член 15, параграф 2, буква б):
i)
за участие в разработката и преработването на европейските стандарти или европейските стандартизационни документи, посочени в член 15, параграф 1, буква а);
ii)
за изпълнение на подготвителната или спомагателната работа, посочена в член 15, параграф 1, буква в);
iii)
за изпълнение на дейностите, посочени в член 15, параграф 1, буква ж);
в)
под формата на безвъзмездни средства, предоставяни след покана за представяне на предложения, на европейските организации на заинтересованите страни, които отговарят на критериите, предвидени в приложение III към настоящия регламент, за осъществяване на дейностите, посочени в член 16.
2. Дейностите на органите, посочени в параграф 1, могат да се финансират:
a)
с безвъзмездни средства за действия;
б)
с безвъзмездни средства за оперативни разходи на европейските организации за стандартизация и на европейските организации на заинтересованите страни, които отговарят на критериите, предвидени в приложение III към настоящия регламент, в съответствие с правилата, установени в Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002. В случай на подновяване безвъзмездните средства за оперативни разходи не се намаляват автоматично.
3. Комисията взема решения относно правилата за финансиране, посочени в параграфи 1 и 2, размера на безвъзмездните средства, а при необходимост и максималния процент на финансиране по видове дейности.
4. С изключение на определени надлежно обосновани случаи, безвъзмездните средства, предоставяни за дейностите по стандартизация, посочени в член 15, параграф 1, букви а) и б), са под формата на еднократни суми, като за дейностите по стандартизация, посочени в член 15, параграф 1, буква а), те се изплащат, ако са изпълнени следните условия:
a)
поисканите от Комисията в съответствие с член 10 европейски стандарти или европейски стандартизационни документи са приети или преработени в рамките на срок, който не надвишава срока, определен в искането по посочения член;
б)
МСП, организациите на потребителите и представляващите екологични и социални интереси заинтересовани страни са представлявани по подходящ начин и могат да участват в дейностите по европейска стандартизация, в съответствие с член 5, параграф 1.
5. Общите цели в областта на сътрудничеството и административните и финансовите условия, свързани с безвъзмездните средства, предоставяни на европейските организации за стандартизация и на европейските организации на заинтересованите страни, които отговарят на критериите, предвидени в приложение III към настоящия регламент, се определят в рамковите споразумения за партньорство, сключвани между Комисията и тези организации за стандартизация и организации на заинтересованите страни, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002. Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за сключването на тези споразумения.
Член 18
Управление
Бюджетните кредити, определени от бюджетния орган за финансиране на дейностите по стандартизация, могат също да обхванат административните разходи, свързани с подготовката, мониторинга, проверката, одита и оценяването, които са пряко необходими за целите на прилагането на членове 15, 16 и 17, включително изследвания, срещи, информационни дейности и публикации, разходи, свързани с информационните мрежи за обмен на данни и всички други разходи за административна и техническа помощ, до която Комисията може да прибегне във връзка с дейностите по стандартизация.
Член 19
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. При извършването на дейностите, финансирани по реда на настоящия регламент, Комисията гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза, като прилага превантивни мерки срещу измами, корупция и други незаконни действия посредством ефективни проверки и чрез възстановяване на неправомерно изплатените суми, а когато се констатират нередности - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, Регламент (Евратом, EO) № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Що се отнася до дейностите на Съюза, финансирани по реда на настоящия регламент, понятието „нередност“, което е определено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Съюза или на бюджети, управлявани от него, чрез неоправдано перо на разходи.
3. Всички споразумения и договори, произтичащи от настоящия регламент, предвиждат мониторинг и финансов контрол от страна на Комисията или упълномощен от нея представител, както и одити от страна на Европейската сметна палата, които при нужда могат да бъдат провеждани на място.
ГЛАВА VI
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ, КОМИТЕТ И ДОКЛАДВАНЕ
Член 20
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 21 във връзка с изменения на приложенията с цел:
а)
актуализиране на списъка на европейските организации за стандартизация, посочени в приложение I, за да се вземат предвид промени в наименованията или структурата им;
б)
адаптиране на критериите за европейските организации на заинтересованите страни, предвидени в приложение III към настоящия регламент, относно по-нататъшно развитие по отношение на техния нестопански характер и представителност. Това адаптиране не създава никакви нови критерии нито премахва вече съществуващи критерии или категория на организацията.
Член 21
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 20, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 1 януари 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 20, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на никой от делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 20, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 22
Процедура за работа на комитета
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
4. Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
Член 23
Сътрудничество между Комитета и организациите за стандартизация и заинтересованите страни
Комитетът, посочен в член 22, параграф 1, си сътрудничи с европейските организации за стандартизация и с европейските организации на заинтересованите страни, получаващи финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент.
Член 24
Доклади
1. Европейските организации за стандартизация изпращат на Комисията годишен доклад по прилагането на настоящия регламент. Този доклад съдържа подробна информация за:
а)
прилагането на членове 4, 5, 10, 15 и 17;
б)
представителството на МСП, организациите на потребителите и заинтересованите страни, представляващи екологични и социални интереси, в националите органи за стандартизация;
в)
представителството на МСП въз основа на годишните доклади, посочени в член 6, параграф 3;
г)
използването на ИКТ в системата за стандартизация;
д)
сътрудничеството между националните органи по стандартизация и европейските организации за стандартизация.
2. Европейските организации на заинтересованите страни, които са получили финансиране от Съюза в съответствие с настоящия регламент, изпращат на Комисията годишен доклад за дейността си. Този доклад по-специално съдържа подробна информация за членския състав на тези организации и за дейностите, посочени в член 16.
3. До 31 декември 2015 г. и веднъж на всеки пет години след това Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. Този доклад съдържа анализ на годишните доклади, посочени в параграфи 1 и 2, оценка на значимостта на дейностите по стандартизация, за които се получава финансиране от Съюза, с оглед на изискванията на законодателството и политиките на Съюза, както и оценка на потенциални нови мерки за опростяване на финансирането на европейската стандартизация и за намаляване на административната тежест за европейските организации за стандартизация.
Член 25
Преглед
До 2 януари 2015 г. Комисията прави оценка на въздействието на процедурата, установена с член 10 от настоящия регламент, относно срока за издаване на искания за стандартизация. Комисията представя заключенията си в доклад до Европейския парламент и до Съвета. По целесъобразност докладът се придружава от законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Изменения
1. Следните разпоредби се заличават:
а)
член 6, параграф 1 от Директива 89/686/ЕИО;
б)
член 5 от Директива 93/15/ЕИО;
в)
член 6, параграф 1 от Директива 94/9/ЕО;
г)
член 6, параграф 1 от Директива 94/25/ЕО;
д)
член 6, параграф 1 от Директива 95/16/ЕО;
е)
член 6 от Директива 97/23/ЕО;
ж)
член 14 от Директива 2004/22/ЕО;
з)
член 8, параграф 4 от Директива 2007/23/ЕО;
и)
член 7 от Директива 2009/23/ЕО;
й)
член 6 от Директива 2009/105/ЕО.
Позоваванията на посочените заличени разпоредби се считат за позовавания на член 11 от настоящия регламент.
2. Директива 98/34/ЕО се изменя, както следва:
а)
в член 1 параграфи 6-10 се заличават;
б)
членове 2, 3 и 4 се заличават;
в)
в член 6, параграф 1 думите „с представителите на институциите за стандартизация, посочени в приложения I и II“ се заличават;
г)
в член 6, параграф 3 първото тире се заличава;
д)
в член 6, параграф 4 букви а), б) и д) се заличават;
е)
Член 7 се заменя със следното:
„Член 7
Държавите членки съобщават на Комисията в съответствие с член 8, параграф 1 всички искания, отправени към институции за стандартизация, за изготвяне на технически спецификации или стандарт за специфични продукти с цел въвеждане в действие на технически регламент за тези продукти като проекти на технически регламенти, и посочват основанията за въвеждането им в действие.“;
ж)
в член 11 второто изречение се заменя със следното изречение:
„Комисията ежегодно публикува в Официален вестник на Европейския съюз статистически данни за получените уведомления.“;
з)
приложения I и II се заличават.
Позоваванията на тези заличени разпоредби се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствие в приложение IV към настоящия регламент.
Член 27
Национални органи за стандартизация
Държавите членки информират Комисията за своите органи за стандартизация.
Комисията публикува списък на националните органи за стандартизация и всяка актуализация на този списък в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 28
Преходни разпоредби
В актовете на Съюза, които предвиждат презумпция за съответствие със съществените изисквания чрез прилагането на хармонизирани стандарти, приети в съответствие с Директива 98/34/ЕО, препращането към Директива 98/34/ЕО се счита за препращане към настоящия регламент, с изключение на позоваванията на комитета, създаден по силата на член 5 от Директива 98/34/ЕО по отношение на техническите регламенти.
Когато акт на Съюза предвижда процедура за възражение срещу хармонизирани стандарти, член 11 от настоящия регламент не се прилага спрямо този акт.
Член 29
Отмяна
Решение № 1673/2006/ЕО и Решение 87/95/ЕИО се отменят.
Позоваванията на отменените решения се счита за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствие в приложение IV към настоящия регламент.
Член 30
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2012 година.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1025/2012
ze dne 25. října 2012
o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem normalizace je vymezit dobrovolné technické nebo kvalitativní specifikace, jež mohou současné nebo budoucí výrobky, výrobní postupy nebo služby splňovat. Normalizace se může týkat různých otázek, například normalizace jednotlivých jakostních tříd či rozměrů konkrétního výrobku nebo technických specifikací na trzích výrobků nebo služeb, kde jsou nezbytné slučitelnost a interoperabilita s jinými výrobky nebo systémy.
(2)
Evropská normalizace je organizována dotčenými zúčastněnými stranami a v jejich prospěch na základě národních zastoupení (Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec)) a přímé účasti (Evropský ústav pro telekomunikační normy (ETSI)) a zakládá se na zásadách uznaných Světovou obchodní organizací (WTO) v oblasti normalizace, a to zejména na zásadách soudržnosti, transparentnosti, otevřenosti, konsenzu, dobrovolného použití, nezávislosti vůči zájmovým skupinám a účinnosti (dále jen „základní zásady“). V souladu se základními zásadami je důležité, aby všechny příslušné zainteresované strany, včetně orgánů veřejné správy a malých a středních podniků, byly vhodně zapojeny do postupu normalizace na národní i evropské úrovni. Národní normalizační orgány by rovněž měly podporovat a usnadňovat zapojení zúčastněných stran.
(3)
Evropská normalizace rovněž pomáhá zlepšit konkurenceschopnost podniků tím, že usnadňuje zejména volný pohyb zboží a služeb, interoperabilitu sítí, využívání komunikačních prostředků, technický rozvoj a inovace. Evropská normalizace posiluje celosvětovou konkurenceschopnost evropského průmyslu, a to především, pokud je zaváděna v koordinaci s mezinárodními normalizačními orgány, a to s Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO), Mezinárodní elektrotechnickou komisí (IEC) a Mezinárodní telekomunikační unií (ITU). Normy přinášejí značné pozitivní hospodářské účinky, například tím, že přispívají k vzájemnému hospodářskému pronikání na vnitřním trhu a podporují vývoj nových a zdokonalených výrobků nebo trhů a lepší dodací podmínky. Normy tedy běžně posilují hospodářskou soutěž a snižují výrobní a prodejní náklady, což prospívá celému hospodářství, a zvláště pak spotřebitelům. Normy mohou udržovat a zvyšovat kvalitu, poskytovat informace a zajišťovat interoperabilitu a slučitelnost, čímž zvyšují bezpečnost a hodnotu pro spotřebitele.
(4)
Evropské normy jsou přijímány evropskými normalizačními organizacemi, kterými jsou CEN, Cenelec a ETSI.
(5)
Evropské normy hrají velmi důležitou úlohu v rámci vnitřního trhu, například prostřednictvím využití harmonizovaných norem, pokud je zde předpoklad shody výrobků, jež mají být dodány na trh, se základními požadavky na tyto výrobky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie. Tyto požadavky by měly být přesně vymezeny, aby nebyly evropskými normalizačními organizacemi mylně interpretovány.
(6)
Normalizace sehrává stále důležitější úlohu v mezinárodním obchodu a při otevírání trhů. Unie by měla usilovat o posílení spolupráce mezi evropskými normalizačními organizacemi a mezinárodními normalizačními orgány. V zájmu koordinace normalizačního úsilí a prosazování evropských norem by Unie měla rovněž posilovat dvoustranné přístupy se třetími zeměmi, například při vyjednávání dohod či při vysílání odborníků v oblasti normalizace do třetích zemí. Unie by dále měla podporovat kontakt evropských normalizačních organizací se soukromými fóry a konsorcii, aniž by bylo ohroženo přednostní postavení evropské normalizace.
(7)
Evropskou normalizaci upravuje zvláštní právní rámec, který je tvořen třemi různými právními akty, jmenovitě směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (3), rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES ze dne 24. října 2006 o financování evropské normalizace (4) a rozhodnutím Rady 87/95/EHS ze dne 22. prosince 1986 o normalizaci v oblasti informačních technologií a telekomunikací (5). Současný právní rámec však již není aktuální s ohledem na vývoj evropské normalizace v posledních desetiletích. Současný právní rámec by proto měl být zjednodušen a upraven, aby pokrýval nové aspekty normalizace a odrážel tak tento nejnovější vývoj a budoucí výzvy v oblasti evropské normalizace. To se týká zejména zvýšení tvorby norem pro služby a vývoje i jiných produktů normalizace než pouze formálních norem.
(8)
V usnesení Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 o budoucnosti evropské normalizace (6), jakož i ve zprávě panelu odborníků pro přezkum evropského systému normalizace (Express) z února 2010 nazvané „Normalizace pro konkurenceschopnou a inovativní Evropu: vize pro rok 2020“ byla stanovena řada strategických doporučení týkajících se přezkumu evropského normalizačního systému.
(9)
Za účelem zajištění efektivity norem a normalizace jako politických nástrojů pro Unii je nutné mít k dispozici efektivní a účinný systém normalizace, který poskytuje pružnou a transparentní platformu pro budování konsenzu mezi všemi účastníky a který je finančně únosný.
(10)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (7) stanoví obecná ustanovení k usnadnění výkonu svobody usazování pro poskytovatele služeb a volného pohybu služeb při zachování vysoké kvality služeb. Zavazuje členské státy, aby ve spolupráci s Komisí podporovaly vypracovávání dobrovolných evropských norem s cílem usnadnit slučitelnost služeb dodávaných poskytovateli v různých členských státech, poskytování informací příjemcům a kvalitu poskytování služeb. Směrnice 98/34/ES se však vztahuje pouze na normy pro výrobky, zatímco na normy pro služby se výslovně nevztahuje. Rozlišení mezi službami a zbožím je kromě toho v realitě vnitřního trhu stále méně významné. V praxi není vždy možné normy pro výrobky jasně odlišit od norem pro služby. Mnohé normy pro výrobky mají složku týkající se služeb, zatímco normy pro služby se často týkají částečně i výrobků. Proto je nezbytné přizpůsobit současný právní rámec těmto novým okolnostem rozšířením jeho působnosti na normy pro služby.
(11)
Podobně jako ostatní normy jsou i normy pro služby dobrovolné a jejich vypracovávání by mělo probíhat podle potřeb trhu, kdy jsou určující potřeby hospodářských subjektů a zúčastněných stran, jichž se tyto normy přímo nebo nepřímo týkají, přičemž normy by měly brát v úvahu základní zásady včetně konsenzu. Měly by se především zaměřovat na služby spojené s výrobky a postupy.
(12)
Právní rámec, jenž Komisi umožňuje požádat jednu nebo několik evropských normalizačních organizací, aby navrhly evropskou normu nebo produkt evropské normalizace pro služby, by se měl uplatňovat tak, aby bylo plně dodrženo rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy, jež stanoví Smlouvy. To se týká zejména článků 14, 151, 152, 153, 165, 166 a 168 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a protokolu č. 26 o službách obecného zájmu, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování EU, podle nichž mají členské státy výlučnou pravomoc vymezovat základní zásady sociálního zabezpečení, odborného vzdělávání a zdravotnictví a vytvářet rámcové podmínky pro řízení, financování, organizaci a poskytování služeb těchto systémů, včetně vymezení požadavků, kvality a bezpečnostních norem, které se na ně vztahují, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 168 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (8). Komise by vznesením takové žádosti neměla ovlivnit právo vyjednávat, uzavírat a vymáhat kolektivní smlouvy ani právo na protestní akce zaměstnanců podle vnitrostátních právních předpisů a postupů, které jsou v souladu s právem Unie.
(13)
Evropské normalizační organizace podléhají právu hospodářské soutěže do té míry, že je lze považovat za podnik nebo sdružení podniků ve smyslu článků 101 a 102 Smlouvy o fungování EU.
(14)
V rámci Unie jsou národní normy přijímány národními normalizačními orgány, což by mohlo vést ke vzniku konfliktních norem a technických překážek na vnitřním trhu. Proto je pro vnitřní trh a pro efektivitu normalizace v rámci Unie nezbytné potvrdit stávající pravidelnou výměnu informací mezi národními normalizačními orgány, evropskými normalizačními organizacemi a Komisí o jejich současných a budoucích normalizačních činnostech a rovněž o zásadě týkající se pozastavení prací, jež se použije pro národní normalizační orgány v rámci evropských normalizačních organizací a jež stanovuje, že po zveřejnění nové evropské normy budou zrušeny národní normy. Národní normalizační orgány a evropské normalizační organizace by rovněž měly dodržovat ustanovení o výměně informací obsažená v příloze 3 Dohody o technických překážkách obchodu (9).
(15)
Splnění povinnosti členských států oznámit Komisi existenci národních normalizačních orgánů by nemělo vyžadovat přijetí specifických vnitrostátních právních předpisů za účelem uznání těchto orgánů.
(16)
Pravidelná výměna informací mezi národními normalizačními orgány, evropskými normalizačními organizacemi a Komisí by neměla národním normalizačním orgánům bránit v dodržování jiných povinností a závazků, a zejména v dodržování přílohy 3 Dohody o technických překážkách obchodu.
(17)
Zastoupením společenských zájmů a zúčastněných společenských subjektů v evropských normalizačních činnostech se rozumí činnosti organizací a stran zastupujících zájmy s vysokým významem pro společnost, jako jsou například zájmy v oblasti životního prostředí či zájmy spotřebitelů a zaměstnanců. Zastoupením sociálních zájmů a zúčastněných stran v sociální oblasti v evropských normalizačních činnostech se však současně rozumí zejména činnosti organizací a stran hájících základní práva zaměstnanců a pracovníků, například odborové organizace.
(18)
V zájmu urychlení rozhodovacího procesu by národní normalizační orgány a evropské normalizační organizace měly usnadnit přístup k informacím o svých činnostech prostřednictvím podpory využívání informačních a komunikačních technologií (IKT) v rámci jejich příslušných systémů normalizace, například poskytnutím snadno použivatelného internetového konzultačního mechanismu, jenž by všem příslušným zúčastněným stranám umožnil vyjadřovat se k návrhům norem a organizovat virtuální schůze technických komisí, mimo jiné pomocí online konferencí či videokonferencí.
(19)
Normy mohou politice Unie pomoci řešit závažné společenské otázky, jako jsou změna klimatu, udržitelné využívání zdrojů, inovace, stárnutí populace, integrace zdravotně postižených osob, ochrana spotřebitelů, bezpečnost práce a pracovní podmínky. Tím, že podněcuje tvorbu evropských nebo mezinárodních norem pro zboží a technologie v expandujících trzích v těchto oblastech, by mohla Unie vytvořit konkurenční výhodu pro své podniky a usnadnit obchod, zejména pro malé a střední podniky, které představují velkou část evropských podniků.
(20)
Normy jsou důležitým nástrojem pro konkurenceschopnost podniků, a zejména malých a středních podniků, jejichž zapojení do postupu normalizace je významné pro technický pokrok v Unii. Proto je třeba, aby normalizační rámec podněcoval malé a střední podniky k tomu, aby se na normalizační činnosti aktivně podílely a aby k ní přispívaly svými inovativními technickými řešeními. K tomu je mimo jiné třeba, aby se zlepšilo jejich zapojení na vnitrostátní úrovni, kde mohou působit účinněji díky nižším nákladům a neexistujícím jazykovým překážkám. Toto nařízení by tak mělo zlepšit zastoupení malých a středních podniků jak ve vnitrostátních, tak v evropských technických komisích, a mělo by usnadnit jejich přístup k normám a jejich povědomí o normách.
(21)
Evropské normy mají zásadní význam pro konkurenceschopnost malých a středních podniků, které jsou však v některých případech v evropských normalizačních činnostech nedostatečně zastoupeny. Toto nařízení by tudíž mělo podporovat a usnadňovat přiměřené zastoupení a účast malých a středních podniků v procesu evropské normalizace prostřednictvím subjektu, který je skutečně v kontaktu s malými a středními podniky a s organizacemi zastupujícími tyto podniky na vnitrostátní úrovni a který je náležitě zastupuje.
(22)
Normy mohou mít značný vliv na společnost, zejména na bezpečnost a blaho občanů, účinnost sítí, životní prostředí, bezpečnost práce a pracovní podmínky, přístupnost a další oblasti veřejného zájmu. Je proto nezbytné zajistit posílení úlohy a přínosu zúčastněných společenských subjektů při tvorbě norem, a to prostřednictvím vyšší podpory organizací zastupujících zájmy spotřebitelů, životního prostředí a sociální zájmy.
(23)
Povinnost evropských normalizačních organizací podporovat a usnadňovat zastoupení a účinné zapojení všech příslušných zúčastněných stran těmto zúčastněným stranám nepřiznává hlasovací práva, pokud jim taková práva neposkytují vnitřní jednací řády evropských normalizačních organizací.
(24)
Evropský systém normalizace by měl rovněž plně zohlednit Úmluvu Organizace spojených národů o právech zdravotně postižených osob (10). Proto je důležité, aby organizace zastupující zájmy spotřebitelů dostatečně zastupovaly a zohledňovaly zájmy osob se zdravotním postižením. Dále je třeba všemi dostupnými prostředky usnadnit účast osob se zdravotním postižením na procesu normalizace.
(25)
Vzhledem k významu normalizace jako nástroje, který má podporovat právní předpisy a politiky Unie, a s cílem zabránit následně vznášeným námitkám proti harmonizovaným normám a jejich úpravám je důležité, aby byly orgány veřejné správy zapojeny do všech fází tvorby těchto norem, na nichž mohou být zainteresovány, zejména pak v oblastech, na něž se vztahují harmonizační právní předpisy Unie pro výrobky.
(26)
Normy by měly zohledňovat environmentální dopady po celou dobu životního cyklu výrobků a služeb. Společné výzkumné středisko Komise (dále jen „JRC“) vyvinulo důležité a veřejně přístupné nástroje pro hodnocení těchto dopadů po celou dobu životního cyklu. Toto nařízení by proto mělo zajistit, že JRC bude moci v evropském normalizačním systému hrát aktivní úlohu.
(27)
Životaschopnost spolupráce mezi Komisí a evropským systémem normalizace závisí na pečlivém plánování budoucích žádostí o vypracování norem. Toto plánování lze zlepšit, zejména prostřednictvím přínosu zainteresovaných stran, včetně vnitrostátních orgánů pro dozor nad trhem, a to zavedením mechanismů pro získávání stanovisek a usnadňování výměny informací mezi všemi zainteresovanými stranami. Jelikož směrnice 98/34/ES již stanoví možnost požádat evropské normalizační organizace o vypracování evropských norem, je vhodné zavést do praxe lepší a transparentnější plánování v rámci ročního pracovního programu, který by měl obsahovat přehled všech žádostí o normy, jež Komise hodlá předložit evropským normalizačním organizacím. Při sestavování každoročního pracovního programu Komise pro oblast evropské normalizace a při přípravě žádostí o normy je nezbytné zajistit vysokou míru spolupráce mezi evropskými normalizačními organizacemi a evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky z Unie v souladu s tímto nařízením a Komisí, aby bylo možné vyhodnotit význam navrženého tématu pro trh a politické cíle stanovené zákonodárcem a umožnit evropským normalizačním organizacím rychleji reagovat na žádosti týkající se normalizačních činností.
(28)
Před projednáním záležitosti týkající se žádostí o evropské normy nebo o evropské produkty normalizace či námitek proti harmonizovaným normám ve výboru ustaveném v souladu s tímto nařízením by Komise měla vést konzultace s odborníky z členských států, například prostřednictvím zapojení výborů ustavených příslušnými právními předpisy Unie nebo jinými formami konzultací s odborníky z odvětví, v nichž takové výbory nebyly vytvořeny.
(29)
Několik směrnic, které harmonizují podmínky uvádění výrobků na trh, stanoví, že Komise může požádat, aby evropské normalizační organizace přijaly harmonizované normy, na základě kterých se předpokládá soulad s platnými základními požadavky. Mnohé z těchto směrnic však obsahují širokou škálu ustanovení o námitkách proti těmto normám, pokud tyto nepokrývají všechny příslušné požadavky nebo je nepokrývají v plné míře. Rozdílná ustanovení, která vedou k nejistotě u hospodářských subjektů a evropských normalizačních organizací, jsou zejména obsažena ve směrnici Rady 89/686/EHS ze dne 21. prosince 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se osobních ochranných prostředků (11), směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (12), směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES ze dne 23. března 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zařízení a ochranných systémů určených k použití v prostředí s nebezpečím výbuchu (13), směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se rekreačních plavidel (14), směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/16/ES ze dne 29. června 1995 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výtahů (15), směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se tlakových zařízení (16), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/22/ES ze dne 31. března 2004 o měřicích přístrojích (17), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května 2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (18), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES ze dne 23. dubna 2009 o vahách s neautomatickou činností (19) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/105/ES ze dne 16. září 2009 týkající se jednoduchých tlakových nádob (20). Proto je nezbytné zapracovat do tohoto nařízení jednotný postup stanovený v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (21), odstranit příslušná ustanovení z uvedených směrnic a rozšířit právo Evropského parlamentu vznést námitku proti harmonizované normě v souladu s tímto nařízením.
(30)
Orgány veřejné správy by měly co nejlépe využít příslušné technické specifikace při nákupu hardwaru, softwaru a IT služeb, například volbou technických specifikací, které mohou být uplatněny všemi zúčastněnými dodavateli, což umožní větší hospodářskou soutěž a sníží riziko patové situace. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (22), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (23), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci postupů při zadávání některých zakázek na stavební práce, dodávky a služby zadavateli v oblasti obrany a bezpečnosti (24) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (25) stanoví, že technické specifikace při zadávání veřejných zakázek by měly být formulovány odkazem na národní normy přejímající evropské normy, evropská technická schválení, obecné technické specifikace, mezinárodní normy nebo jiné technické referenční systémy vypracované evropskými normalizačními organizacemi nebo - pokud neexistují - na národní normy, vnitrostátní technická schválení nebo vnitrostátní technické specifikace týkající se projektování, výpočtu a provádění staveb a použití výrobků, případně na rovnocenné dokumenty. Technické specifikace IKT jsou však často vypracovávány jinými organizacemi, které vytvářejí normy, a nepatří do žádné z kategorií norem a schválení stanovených ve směrnicích 2004/17/ES, 2004/18/ES nebo 2009/81/ES či v nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002. Proto je nezbytné stanovit možnost, aby technické specifikace pro zadávání veřejných zakázek mohly odkazovat na technické specifikace IKT, aby tak bylo možno reagovat na rychlý vývoj v oblasti IKT, bylo usnadněno poskytování přeshraničních služeb a byla podpořena hospodářská soutěž, interoperabilita a inovace.
(31)
Technické specifikace, které nebyly přijaty evropskými normalizačními organizacemi, nemají stejný status jako evropské normy. Některé technické specifikace IKT nejsou vytvořeny v souladu se základními zásadami. Proto by toto nařízení mělo stanovit postup pro určení technických specifikací IKT, na které by se mohlo odkazovat při zadávání veřejných zakázek, zahrnující všeobecnou konzultaci s širokou škálou zúčastněných stran včetně evropských normalizačních organizací, podniků a orgánů veřejné správy. Toto nařízení by mělo také stanovit požadavky, v podobě seznamu kritérií, pro tyto technické specifikace a související postupy jejich tvorby. Požadavky na určení technických specifikací IKT by měly zajistit respektování cílů veřejné politiky a sociálních potřeb a měly by být založeny na zásadních zásadách.
(32)
V zájmu podpory inovací a hospodářské soutěže by určení konkrétní technické specifikace nemělo vést k tomu, že by nesměla být v souladu s ustanoveními tohoto nařízení určena jiná konkurenční technická specifikace. Veškerá určení by měla být podmíněna splněním kritérií a dosažením vysoké úrovně přijetí technické specifikace na trhu.
(33)
Určené technické specifikace IKT by mohly přispět k provádění rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 922/2009/ES ze dne 16. září 2009 o řešeních interoperability pro evropské orgány veřejné správy (ISA) (26), které na období let 2010 až 2015 stanoví program řešení interoperability pro evropské orgány veřejné správy a orgány a instituce Unie, jenž poskytuje společná a sdílená řešení usnadňující interoperabilitu.
(34)
V oblasti IKT může docházet k situacím, kdy bude vhodné podpořit používání příslušných norem na úrovni Unie nebo vyžadovat soulad s nimi, aby byla zajištěna interoperabilita na jednotném trhu a zlepšena možnost výběru pro uživatele. Rovněž mohou nastat okolnosti, za kterých již určité evropské normy nebudou vyhovovat potřebám spotřebitelů nebo budou stát v cestě technickému rozvoji. Z těchto důvodů umožňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (27) Komisi, aby v případě potřeby požádala evropské normalizační organizace o vypracování norem, vytvořila a zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie seznam norem nebo specifikací na podporu jejich používání, nebo nařídila jejich uplatňování, nebo normy či specifikace z uvedeného seznamu vyňala.
(35)
Toto nařízení by nemělo evropským normalizačním organizacím bránit v tom, aby pokračovaly v tvorbě norem v oblasti IKT a zvýšily svou spolupráci s dalšími orgány, jež vytvářejí normy, zejména v oblasti IKT, s cílem zajistit soudržnost a zabránit roztříštěnosti či duplicitě při zavádění norem a specifikací.
(36)
Postup pro určení technických specifikací IKT stanovený tímto nařízením by neměl narušit soudržnost evropského systému normalizace. Proto by toto nařízení mělo rovněž určit podmínky, za nichž lze stanovit, že technická specifikace není v rozporu s ostatními evropskými normami.
(37)
Než budou určeny technické specifikace IKT, na něž je možné odkazovat při zadávání veřejných zakázek, měla by být jako konzultační fórum evropských a vnitrostátních zúčastněných stran, evropských normalizačních organizací a členských států využita mnohostranná platforma zřízená rozhodnutím Komise ze dne 28. listopadu 2011 (28), aby se zajistila legitimita tohoto postupu.
(38)
Rozhodnutí č. 1673/2006/ES stanoví pravidla ohledně příspěvku Unie na financování evropské normalizace, aby bylo zajištěno vypracovávání a revidování evropských norem a jiných produktů evropské normalizace na podporu cílů, legislativní činnosti a politik Unie. Za účelem správního a rozpočtového zjednodušení je vhodné začlenit ustanovení uvedeného rozhodnutí do tohoto nařízení a použít za všech vhodných okolností nejméně zatěžující postupy.
(39)
S ohledem na velice rozsáhlé pole působnosti evropské normalizace v rámci podpory právních předpisů a politik Unie a různé druhy normalizační činnosti je nezbytné nastavit i různé způsoby financování. Jedná se především o granty bez výzvy k předkládání návrhů u evropských normalizačních organizací a národních normalizačních orgánů, v souladu s čl. 110 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (29), a čl. 168 odst. 1 písm. d) nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002. Tatáž ustanovení by se dále měla vztahovat na subjekty, které, ačkoli nejsou uznanými evropskými normalizačními organizacemi uvedenými v tomto nařízení, byly pověřeny v základním aktu a byl jim svěřen úkol provádět přípravnou práci na podporu evropské normalizace ve spolupráci s evropskými normalizačními organizacemi.
(40)
Pokud evropské normalizační organizace trvale podporují činnosti Unie, měly by mít účinné a výkonné ústřední sekretariáty. Komise by proto měla mít pravomoc udělovat granty těmto organizacím, které sledují cíle v obecném evropském zájmu, aniž by v případě grantů na provozní náklady uplatňovala zásadu postupného každoročního snižování stanovenou v čl. 113 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(41)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007-2013) (30), rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES ze dne 18. prosince 2006, kterým se zavádí akční program Společenství v oblasti spotřebitelské politiky (2007-2013) (31), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 614/2007 ze dne 23. května 2007 o finančním nástroji pro životní prostředí (LIFE+) (32) již stanoví možnost finanční podpory evropských organizací, které zastupují zájmy malých a středních podniků, spotřebitelů a životního prostředí při normalizaci, zatímco zvláštní granty jsou vypláceny evropským organizacím zastupujícím sociální zájmy při normalizaci. Financování podle rozhodnutí č. 1639/2006/ES, rozhodnutí č. 1926/2006/ES a nařízení (ES) č. 614/2007 skončí dne 31. prosince 2013. Je zcela nezbytné, aby rozvoj evropské normalizace i nadále upevňoval a podporoval aktivní účast evropských organizací zastupujících zájmy malých a středních podniků, spotřebitelů, životního prostředí a sociální zájmy. Tyto organizace sledují cíl v obecném evropském zájmu a představují na základě zvláštního pověření, jež jim udělily vnitrostátní neziskové organizace, evropskou síť zastupující neziskové organizace činné v členských státech, která podporuje zásady a politiky slučitelné s cíli Smluv. V důsledku prostředí, v němž působí, a na základě svých statutárních cílů mají evropské organizace zastupující zájmy malých a středních podniků, spotřebitelů, životního prostředí a sociální zájmy v evropské normalizaci trvalou úlohu, která je nezbytná pro cíle a politiky Unie. Komise by proto měla mít pravomoc udělovat granty těmto organizacím, aniž by v případě grantů na provozní náklady uplatňovala zásadu postupného každoročního snižování stanovenou v čl. 113 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(42)
Financování normalizačních činností by mělo být schopno pokrýt i přípravné a doplňkové činnosti při vytváření evropských norem či evropských produktů normalizace pro výrobky a služby. To je nutné zejména u výzkumné činnosti, vypracovávání přípravných dokumentů pro právní předpisy, provádění mezilaboratorních zkoušek a validace či hodnocení norem. Kromě toho by podpora normalizace na evropské a mezinárodní úrovni měla pokračovat prostřednictvím programů týkajících se technické pomoci třetím zemím a spolupráce s nimi. Za účelem zlepšení přístupu na trhy a posílení konkurenceschopnosti podniků z Unie by mělo být možno udělovat granty i jiným subjektům prostřednictvím výzev k předkládání návrhů nebo, v případě potřeby, prostřednictvím zadávání zakázek.
(43)
Financování Unií by mělo být zaměřeno na vytváření evropských norem a evropských produktů normalizace pro výrobky a služby a mělo by usnadňovat podnikům jejich používání prostřednictvím větší podpory překladů do různých úředních jazyků Unie, aby mohly mít malé a střední podniky plný prospěch z porozumění evropským normám a jejich uplatňování; mělo by rovněž posílit soudržnost evropského systému normalizace a zajistit spravedlivý a transparentní přístup k evropským normám pro všechny účastníky trhu v celé Unii. To je důležité zejména v případech, kdy využití norem umožňuje soulad s příslušnými právními předpisy Unie.
(44)
Aby bylo zajištěno účinné uplatňování tohoto nařízení, mělo by být umožněno využití potřebných odborných znalostí, zejména v oblasti auditu a finančního řízení, prostředků správní podpory, které by mohly usnadnit jeho provádění, a pravidelného hodnocení významnosti činností financovaných Unií, aby byly zajištěny jejich užitečnost a dopad.
(45)
Měla by být rovněž přijata přiměřená opatření k zabránění podvodům a nesrovnalostem a ke zpětnému získání neoprávněně vyplacených finančních prostředků podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (33), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (34) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (35).
(46)
Za účelem aktualizace seznamu evropských normalizačních organizací a přizpůsobení kritérií pro organizace zastupující malé a střední podniky a zúčastněné společenské subjekty dalšímu vývoji, pokud jde o jejich neziskovou povahu a reprezentativnost, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(47)
Výbor zřízený tímto nařízením by měl být Komisi nápomocen ve všech záležitostech spojených s prováděním tohoto nařízení, a to s náležitým přihlédnutím k názorům odborníků z odvětví.
(48)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (36).
(49)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů ohledně námitek proti harmonizovaným normám a v případech, kdy odkazy na dotčené harmonizované normy dosud nebyly zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, za předpokladu, že příslušná norma dosud nevedla k předpokladu shody se základními požadavky stanovenými v platných harmonizačních právních předpisech Unie.
(50)
Přezkumný postup by se měl používat u každé žádosti o normalizaci podané evropským normalizačním organizacím a pro přijímání prováděcích aktů ohledně námitek proti harmonizovaným normám, a pokud již byly odkazy na dotčené harmonizované normy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, za předpokladu, že takové rozhodnutí by mohlo mít důsledky pro předpoklad shody s příslušnými základními požadavky.
(51)
Aby bylo možné dosáhnout hlavních cílů tohoto nařízení, usnadnit rychlé postupy přijímání rozhodnutí a zkrátit celkovou dobu vytváření norem, měly by se v co největší míře využívat postupy stanovené nařízením (EU) č. 182/2011, podle nichž může předseda příslušného výboru stanovit lhůtu, do níž musí výbor podle naléhavosti celé záležitosti vydat své stanovisko. Navíc by mělo být možné v odůvodněných případech získat stanovisko výboru písemným postupem, přičemž pokud se některý z členů výboru nevyjádří, mělo by to být považováno za tichý souhlas.
(52)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zajištění efektivity a účinnosti norem a normalizace jako nástrojů politik Unie prostřednictvím spolupráce mezi evropskými normalizačními organizacemi, národními normalizačními orgány, členskými státy a Komisí, vytvoření evropských norem a produktů evropské normalizace pro výrobky a pro služby na podporu legislativní činnosti a politik Unie, určování technických specifikací IKT, na něž je možné odkazovat, financování evropské normalizace a zapojení zúčastněných stran do evropské normalizace, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(53)
Směrnice 89/686/EHS, 93/15/EHS, 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(54)
Rozhodnutí č. 1673/2006/ES a rozhodnutí č. 87/95/EHS by měla být zrušena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, pokud jde o spolupráci mezi evropskými normalizačními organizacemi, národními normalizačními orgány, členskými státy a Komisí, stanovení evropských norem a produktů evropské normalizace pro výrobky a pro služby na podporu legislativní činnosti a politik Unie, určování technických specifikací IKT, na něž je možné odkazovat, financování evropské normalizace a zapojení zúčastněných stran do evropské normalizace.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„normou“ technická specifikace přijatá uznávaným normalizačním orgánem k opakovanému nebo trvalému použití, jejíž dodržování není povinné a která patří do jedné z těchto kategorií:
a)
„mezinárodní normou“ se rozumí norma přijatá mezinárodním normalizačním orgánem;
b)
„evropskou normou“ se rozumí norma přijatá jednou z evropských normalizačních organizací;
c)
„harmonizovanou normou“ se rozumí evropská norma přijatá na základě žádosti Komise za účelem uplatňování harmonizačních právních předpisů Unie;
d)
„národní normou“ se rozumí norma přijatá národním normalizačním orgánem;
2)
„produktem evropské normalizace“ jakákoli jiná technická specifikace než evropská norma, přijatá evropskou normalizační organizací k opakovanému nebo trvalému použití, jejíž dodržování není povinné;
3)
„návrhem normy“ dokument, který obsahuje znění technických specifikací týkajících se daného předmětu, jehož přijetí v souladu s příslušným postupem normalizace se zvažuje v podobě, v jaké se dotčený dokument nachází po dokončení přípravných prací a v jaké se předkládá k veřejnému připomínkovému řízení nebo posouzení;
4)
„technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, jež má výrobek, postup, služba nebo systém splňovat, a který stanoví jednu či více těchto podmínek:
a)
požadované charakteristiky výrobku, jako jsou úrovně jakosti, ukazatele vlastností, interoperabilita, ochrana životního prostředí, zdraví, bezpečnost nebo rozměry, včetně požadavků na výrobek, pokud jde o jeho obchodní název, terminologii, symboly, zkoušení a zkušební metody, balení, značení nebo označování a postupy posuzování shody;
b)
výrobní metody a postupy používané v souvislosti se zemědělskými produkty ve smyslu čl. 38 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, s výrobky určenými pro lidskou spotřebu a pro spotřebu zvířat a v souvislosti s léčivými přípravky, jakož i výrobní metody a postupy týkající se jiných výrobků, mají-li vliv na jejich charakteristiky;
c)
požadované charakteristiky služby, jako jsou úrovně jakosti, ukazatele vlastností, interoperabilita, ochrana životního prostředí, zdraví nebo bezpečnost, včetně požadavků na poskytovatele, pokud jde o informace, jež mají být poskytovány příjemcům, podle čl. 22 odst. 1 až 3 směrnice 2006/123/ES;
d)
metody a kritéria pro posuzování vlastností stavebních výrobků ve smyslu článku 2 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh (37), ve vztahu k jejich základním charakteristikám;
5)
„technickou specifikací IKT“ technická specifikace v oblasti informačních a komunikačních technologií;
6)
„výrobkem“ každý průmyslově vyrobený výrobek a každý zemědělský produkt včetně produktů rybolovu;
7)
„službou“ jakákoli samostatná výdělečná činnost, poskytovaná zpravidla za úplatu, ve smyslu článku 57 Smlouvy o fungování EU;
8)
„evropskou normalizační organizací“ organizace uvedená na seznamu v příloze I;
9)
„mezinárodním normalizačním orgánem“ Mezinárodní organizace pro normalizaci (ISO), Mezinárodní elektrotechnická komise (IEC) a Mezinárodní telekomunikační unie (ITU);
10)
„národním normalizačním orgánem“ orgán, o němž členský stát informuje Komisi v souladu s článkem 27 tohoto nařízení.
KAPITOLA II
TRANSPARENTNOST A ZAPOJENÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
Článek 3
Transparentnost pracovních programů normalizačních orgánů
1. Nejméně jednou za rok vypracuje každá evropská normalizační organizace a národní normalizační orgán svůj pracovní program. Tento pracovní program obsahuje informace o normách a produktech evropské normalizace, které evropská normalizační organizace nebo národní normalizační orgán hodlají připravit nebo změnit, které připravují nebo mění a které přijaly v období předchozího pracovního programu, pokud se ovšem nejedná o totožné nebo rovnocenné převzetí mezinárodních nebo evropských norem.
2. V pracovním programu jsou pro každou normu a produkt evropské normalizace uvedeny tyto údaje:
a)
předmět;
b)
stupeň dosažený při vypracovávání norem a produktů evropské normalizace;
c)
odkazy na mezinárodní normy, které byly použity jako základ.
3. Evropská normalizační organizace i národní normalizační orgán zveřejní svůj pracovní program na svých internetových stránkách nebo jiných veřejně dostupných internetových stránkách a také zpřístupní odkaz na existenci dostupného pracovního programu v národní, nebo případně evropské, publikaci pro zveřejňování normalizačních činností.
4. Nejpozději v době zveřejnění svého pracovního programu oznámí každá evropská normalizační organizace nebo národní normalizační orgán jeho existenci ostatním evropským normalizačním organizacím a národním normalizačním orgánům a Komisi. Komise tuto informaci poskytne členským státům prostřednictvím výboru uvedeného v článku 22.
5. Národní normalizační orgány nesmějí vznášet námitky proti tomu, aby se předmět normalizace obsažený v jejich pracovním programu projednával na evropské úrovni v souladu s pravidly stanovenými evropskými normalizačními organizacemi, ani vyvíjet žádnou činnost, která by mohla ovlivnit rozhodnutí v tomto směru.
6. Národní normalizační orgán nepřijme během přípravy harmonizované normy nebo po jejím schválení žádné opatření, které by mohlo poškodit zamýšlenou harmonizaci, a zejména v dotčené oblasti nezveřejní žádnou novou nebo revidovanou národní normu, která by nebyla plně v souladu se stávající harmonizovanou normou. Po zveřejnění nové harmonizované normy jsou v přiměřené lhůtě zrušeny veškeré konfliktní národní normy.
Článek 4
Transparentnost norem
1. Každá evropská normalizační organizace a národní normalizační orgán zašle alespoň elektronickou formou každý návrh národní normy, evropské normy nebo produktu evropské normalizace na jejich žádost ostatním evropským normalizačním organizacím, národním normalizačním orgánům nebo Komisi.
2. Každá evropská normalizační organizace nebo národní normalizační orgán do tří měsíců odpoví na veškeré připomínky obdržené v souvislosti s návrhem uvedeným v odstavci 1 od jakékoli jiné evropské normalizační organizace, národního normalizačního orgánu nebo od Komise a tyto připomínky náležitě zohlední.
3. Pokud národní normalizační orgán obdrží připomínky, z nichž vyplývá, že by návrh normy mohl mít negativní dopad na vnitřní trh, konzultuje před jeho přijetím evropské normalizační organizace a Komisi.
4. Národní normalizační orgány
a)
zajistí přístup k návrhům národních norem takovým způsobem, aby všechny dotčené subjekty, zejména subjekty zřízené v jiných členských státech, měly příležitost předložit připomínky;
b)
umožní ostatním národním normalizačním orgánům, aby se pasivně nebo aktivně - vysláním pozorovatele - zapojily do plánovaných činností.
Článek 5
Zapojení zúčastněných stran do evropské normalizace
1. Evropské normalizační organizace podporují a umožňují přiměřené zastoupení a účinné zapojení všech příslušných zúčastněných stran, včetně malých a středních podniků, spotřebitelských organizací a zúčastněných stran v oblasti životního prostředí a zúčastněných stran v sociální oblasti, do normalizační činnosti. Podporují a usnadňují takovéto zastoupení a účast zejména prostřednictvím evropských organizací zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením na úrovni vytváření politiky a v následujících fázích tvorby evropských norem nebo produktů evropské normalizace:
a)
návrh a schválení nových položek pracovního programu;
b)
technická diskuse o návrzích;
c)
předložení připomínek k návrhům;
d)
revize stávajících evropských norem nebo produktů evropské normalizace;
e)
šíření informací o přijatých evropských normách nebo produktech evropské normalizace a zvyšování povědomí o nich.
2. Kromě spolupráce s orgány dohledu nad trhem v členských státech, výzkumnými zařízeními Komise a evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněnými čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením podporují a umožňují evropské normalizační organizace přiměřené zastoupení - na technické úrovni - podniků, výzkumných středisek a vysokých škol a dalších právnických osob v normalizační činnosti týkající se nové oblasti s významnými důsledky z hlediska politiky nebo technických inovací, pokud se dotčené právnické osoby podílely na projektu, který s dotčenou oblastí souvisí a který je financován z prostředků Unie v rámci víceletého rámcového programu pro činnosti v oblasti výzkumu, inovací a technického rozvoje, přijatého podle článku 182 Smlouvy o fungování EU.
Článek 6
Přístup malých a středních podniků k normám
1. Národní normalizační orgány podporují a umožňují přístup malých a středních podniků k normám a k procesům tvorby norem, aby bylo dosaženo většího zapojení do systému normalizace, například prostřednictvím
a)
určování projektů normalizace, které mají pro malé a střední podniky obzvlášť velký význam, v rámci ročních pracovních programů;
b)
poskytnutí přístupu malým a středním podnikům k normalizačním činnostem, aniž by se tyto podniky musely stát členy národních normalizačních orgánů;
c)
poskytnutí bezplatného přístupu nebo zvláštních sazeb za účast v normalizačních činnostech;
d)
poskytnutí bezplatného přístupu k návrhům norem;
e)
poskytnutí bezplatného přístupu ke shrnutí obsahu norem na svých internetových stránkách;
f)
zavedení zvláštních sazeb za poskytování norem nebo zpřístupnění balíčků norem za snížené ceny.
2. Národní normalizační orgány si vyměňují osvědčené postupy, jejichž cílem je zvýšit účast malých a středních podniků na normalizačních činnostech a rozšířit a usnadnit používání norem malými a středními podniky.
3. Národní normalizační orgány zasílají evropským normalizačním organizacím výroční zprávy o svých činnostech podle odstavců 1 a 2 a o všech ostatních opatřeních ke zlepšení podmínek pro malé a střední podniky, aby tyto podniky používaly normy a účastnily se procesu jejich tvorby. Národní normalizační orgány tyto zprávy zveřejní na svých internetových stránkách.
Článek 7
Zapojení veřejných orgánů do evropské normalizace
Členské státy v případě potřeby podporují zapojení orgánů veřejné správy, včetně orgánů dozoru nad trhem, do národních normalizačních činností zaměřených na tvorbu nebo revizi norem požadovaných Komisí v souladu s článkem 10.
KAPITOLA III
EVROPSKÉ NORMY A PRODUKTY EVROPSKÉ NORMALIZACE NA PODPORU LEGISLATIVNÍ ČINNOSTI A POLITIK UNIE
Článek 8
Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace
1. Komise přijme roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace, který stanoví strategické priority evropské normalizace, přičemž zohlední dlouhodobé strategie Unie pro růst. V tomto pracovním programu jsou uvedeny evropské normy a produkty evropské normalizace, o něž Komise hodlá požádat evropské normalizační organizace v souladu s článkem 10.
2. Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace stanoví konkrétní cíle a politiky pro evropské normy a produkty evropské normalizace, o něž Komise hodlá požádat evropské normalizační organizace v souladu s článkem 10. V naléhavých případech může Komise podat žádosti bez předchozího oznámení.
3. Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace obsahuje rovněž cíle související s mezinárodním rozměrem evropské normalizace na podporu právních předpisů a politik Unie.
4. Roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace bude schválen poté, co proběhnou rozsáhlé konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami, včetně evropských normalizačních organizací a evropských organizací zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením, a s členskými státy prostřednictvím výboru uvedeného v článku 22 tohoto nařízení.
5. Po schválení ročního pracovního programu Unie pro oblast evropské normalizace jej Komise zveřejní na svých internetových stránkách.
Článek 9
Spolupráce s výzkumnými zařízeními
Výzkumná zařízení Komise přispívají k přípravě ročního pracovního programu Unie pro oblast evropské normalizace uvedeného v článku 8 a poskytují evropským normalizačním organizacím vědecké poznatky v oblasti jejich odbornosti s cílem zajistit, aby evropské normy zohledňovaly hospodářskou konkurenceschopnost a společenské potřeby, mimo jiné udržitelnost z hlediska životního prostředí a otázky bezpečnosti a zabezpečení.
Článek 10
Žádosti o normalizaci adresované evropským normalizačním organizacím
1. Komise může v rámci kompetencí stanovených ve Smlouvách požádat jednu nebo více evropských normalizačních organizací, aby v dané lhůtě vypracovaly návrh evropské normy nebo produktu evropské normalizace. Evropské normy nebo produkty evropské normalizace musí vycházet z potřeb trhu, brát v úvahu veřejný zájem a rovněž politické cíle jasně uvedené v žádosti Komise a musí být založeny na konsenzu. Komise určí požadavky ohledně obsahu, které má požadovaný dokument splňovat, a lhůtu pro jeho schválení.
2. Rozhodnutí uvedená v odstavci 1 se přijímají v souladu s postupem stanoveným v čl. 22 odst. 3 po konzultaci s evropskými normalizačními organizacemi a evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněnými čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením a s výborem zřízeným příslušným právním předpisem Unie, pokud takový výbor existuje, nebo po konzultacích s odborníky v daném odvětví v jiné formě.
3. Příslušná evropská normalizační organizace do jednoho měsíce po jejím obdržení uvede, zda žádost podle odstavce 1 přijímá.
4. Do dvou měsíců po vyrozumění o přijetí podle odstavce 3 informuje Komise příslušné evropské normalizační organizace o udělení grantu na vypracování evropské normy nebo produktu evropské normalizace, pokud byla předložena žádost o poskytnutí finančních prostředků.
5. Evropské normalizační organizace informují Komisi o činnostech prováděných za účelem vypracování dokumentů uvedených v odstavci 1. Komise spolu s evropskými normalizačními organizacemi posoudí, zda dokumenty vypracované evropskými normalizačními organizacemi splňují její původní žádost.
6. Pokud harmonizovaná norma splňuje požadavky, které má tato norma upravovat a které jsou stanoveny v příslušném harmonizačním právním předpisu Unie, zveřejní Komise bezodkladně odkaz na tuto harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie nebo jej jiným způsobem zveřejní v souladu s podmínkami stanovenými v příslušném aktu harmonizačních právních předpisů Unie.
Článek 11
Formální námitky proti harmonizovaným normám
1. Pokud se členský stát nebo Evropský parlament domnívá, že harmonizovaná norma zcela nesplňuje požadavky, které má tato norma upravovat a které jsou stanoveny v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie, informuje o tom Komisi s uvedením podrobného vysvětlení a Komise po konzultaci s výborem zřízeným příslušným harmonizačním právním předpisem Unie, pokud takový výbor existuje, nebo po konzultacích s odborníky v daném odvětví v jiné formě rozhodne
a)
zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na příslušnou harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
zachovat, zachovat s omezením nebo zrušit odkazy na příslušnou harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní informace o harmonizovaných normách, na něž se vztahuje rozhodnutí uvedené v odstavci 1.
3. Komise informuje o rozhodnutí podle odstavce 1 dotčenou evropskou normalizační organizaci a v případě potřeby požádá o revizi dotčených harmonizovaných norem.
4. Rozhodnutí podle odst. 1 písm. a) tohoto článku se přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 22 odst. 2.
5. Rozhodnutí podle odst. 1 písm. b) tohoto článku se přijme v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 22 odst. 3.
Článek 12
Informování organizací zúčastněných stran
V zájmu zajištění řádných konzultací a významu pro trh vytvoří Komise pro všechny zúčastněné strany, včetně evropských normalizačních organizací a evropských organizací zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením, informační systém, a to dříve, než
a)
přijme roční pracovní program Unie pro oblast evropské normalizace uvedený v čl. 8 odst. 1;
b)
přijme žádosti o normalizaci uvedené v článku 10;
c)
přijme rozhodnutí o formálních námitkách proti harmonizovaným normám, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 1;
d)
přijme rozhodnutí o určení specifikací IKT uvedených v článku 13;
e)
přijme akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 20.
KAPITOLA IV
TECHNICKÉ SPECIFIKACE IKT
Článek 13
Určení technických specifikací IKT způsobilých pro odkazování
1. Na návrh členského státu nebo z vlastního podnětu může Komise rozhodnout o určení technických specifikací IKT, které nejsou národními, evropskými ani mezinárodními normami, ale splňují požadavky stanovené v příloze II a je možné na ně odkazovat, zejména za účelem zajištění interoperability, při zadávání veřejných zakázek.
2. Pokud je technická specifikace IKT určená podle odstavce 1 pozměněna, zrušena nebo již nesplňuje požadavky uvedené v příloze II, může Komise na návrh členského státu nebo z vlastního podnětu rozhodnout o určení pozměněné technické specifikace IKT nebo o zrušení jejího určení.
3. Rozhodnutí uvedená v odstavcích 1 a 2 se přijímají po konzultaci s Evropskou mnohostrannou platformou pro normalizaci v oblasti IKT, která zahrnuje evropské normalizační organizace, členské státy a příslušné zúčastněné strany, a po konzultaci s výborem zřízeným příslušným právním předpisem Unie, pokud takový výbor existuje, nebo po konzultacích s odborníky v daném odvětví v jiné formě, pokud takový výbor neexistuje.
Článek 14
Používání technických specifikací IKT při zadávání veřejných zakázek
Technické specifikace IKT uvedené v článku 13 tohoto nařízení tvoří obecné technické specifikace podle směrnic 2004/17/ES, 2004/18/ES a 2009/81/ES a nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
KAPITOLA V
FINANCOVÁNÍ EVROPSKÉ NORMALIZACE
Článek 15
Financování normalizačních organizací Unií
1. Financování Unií lze evropským normalizačním organizacím poskytovat na tyto normalizační činnosti:
a)
tvorba a revize evropských norem a produktů evropské normalizace, které jsou nezbytné a vhodné pro podporu právních předpisů a politik Unie;
b)
ověřování kvality evropských norem a produktů evropské normalizace a jejich souladu s právními předpisy a politikami Unie;
c)
provádění přípravných či doplňkových prací v souvislosti s evropskou normalizací, jako jsou studie, činnosti spolupráce, včetně mezinárodní spolupráce, semináře, hodnocení, srovnávací analýzy, výzkumná činnost, laboratorní práce, mezilaboratorní zkoušky, práce týkající se posuzování shody a opatření, která mají zajistit urychlení tvorby a revize evropských norem a produktů evropské normalizace, aniž jsou dotčeny základní zásady, zejména zásady otevřenosti, kvality, transparentnosti a konsenzu mezi všemi zúčastněnými stranami;
d)
činnosti ústředních sekretariátů evropských normalizačních organizací, jako rozvoj politik, koordinace normalizačních činností, zpracovávání odborné dokumentace a poskytování informací zainteresovaným stranám;
e)
překlad evropských norem nebo produktů evropské normalizace používaných na podporu právních předpisů a politik Unie do jiných úředních jazyků Unie, než jsou pracovní jazyky evropských normalizačních organizací, nebo v řádně odůvodněných případech i do jiných jazyků, než jsou úřední jazyky Unie;
f)
vypracování informací nezbytných pro vysvětlení, výklad a zjednodušení evropských norem nebo produktů evropské normalizace, včetně vypracování návodů pro uživatele, shrnutí obsahu norem nebo informací o osvědčených postupech a přípravy osvětových činností, strategií a školicích programů;
g)
činnosti směřující k provádění programů technické pomoci a spolupráce s třetími zeměmi a k podpoře a zdokonalování evropského systému normalizace a evropských norem nebo produktů evropské normalizace zainteresovanými stranami v rámci Unie i na mezinárodní úrovni.
2. Financování Unií lze poskytovat také
a)
národním normalizačním orgánům na normalizační činnosti uvedené v odstavci 1, které provádějí společně s evropskými normalizačními organizacemi;
b)
jiným subjektům, jimž byl svěřen úkol přispívat k činnostem uvedeným v odst. 1 písm. a) nebo provádět činnosti uvedené v odst. 1 písm. c) a g) ve spolupráci s evropskými normalizačními organizacemi.
Článek 16
Financování ostatních evropských organizací Unií
Financování Unií lze poskytovat evropským organizacím zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, na tyto činnosti:
a)
fungování těchto organizací a jejich činnosti týkající se evropské a mezinárodní normalizace, včetně zpracovávání odborné dokumentace a poskytování informací členům a dalším zainteresovaným stranám;
b)
poskytování právních a technických poznatků, včetně studií, v souvislosti s posouzením potřebnosti a tvorby evropských norem a produktů evropské normalizace a poskytování školení odborníků;
c)
účast na technických pracovních činnostech v souvislosti s tvorbou a revizí evropských norem a produktů evropské normalizace, které jsou nezbytné a vhodné pro podporu právních předpisů a politik Unie;
d)
propagace evropských norem a produktů evropské normalizace a poskytování informací o normách mezi zainteresovanými stranami, včetně malých a středních podniků a spotřebitelů, a jejich využívání.
Článek 17
Způsoby financování
1. Financování Unií se poskytuje v podobě
a)
grantů bez výzvy k předkládání návrhů nebo smluv v návaznosti na postupy zadávání veřejných zakázek, a to:
i)
evropským normalizačním organizacím a národním normalizačním orgánům na provádění činností uvedených v čl. 15 odst. 1,
ii)
subjektům uvedeným v základním aktu ve smyslu článku 49 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 na provádění činností uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení ve spolupráci s evropskými normalizačními organizacemi;
b)
grantů po výzvě k předkládání návrhů nebo smluv v návaznosti na postupy zadávání veřejných zakázek, a to jiným subjektům uvedeným v čl. 15 odst. 2 písm. b)
i)
na pomoc při tvorbě a revizi evropských norem nebo produktů evropské normalizace uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. a),
ii)
na provádění přípravné či doplňkové práce uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. c),
iii)
na provádění činností uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. g);
c)
grantů po výzvě k předkládání návrhů, a to evropským organizacím zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, na provádění činností uvedených v článku 16.
2. Činnosti orgánů uvedených v odstavci 1 lze financovat prostřednictvím
a)
grantů na činnosti;
b)
grantů na provozní náklady pro evropské normalizační organizace a evropské organizace zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Granty na provozní náklady se v případě opětovného poskytnutí automaticky nesnižují.
3. Komise stanoví způsoby financování uvedené v odstavcích 1 a 2, částky grantů a případně i maximální procentní podíly financování podle druhu činnosti.
4. S výjimkou řádně odůvodněných případů mají granty na normalizační činnosti uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. a) a b) podobu paušálních částek a proplacení normalizačních činností uvedených v čl. 15 odst. 1 písm. a) podléhá splnění těchto podmínek:
a)
evropské normy nebo produkty evropské normalizace požadované Komisí v souladu s článkem 10 jsou přijaty nebo revidovány v době nepřesahující lhůtu stanovenou v žádosti v souladu s uvedeným článkem;
b)
malé a střední podniky, spotřebitelské organizace a zúčastněné strany v oblasti životního prostředí a zúčastněné strany v sociální oblasti jsou přiměřeně zastoupeny a mohou se podílet na evropských normalizačních činnostech, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1.
5. Společné cíle spolupráce a správní a finanční podmínky týkající se grantů udělovaných evropským normalizačním organizacím a evropským organizacím zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, se vymezí v rámcových dohodách o partnerství mezi Komisí a uvedenými normalizačními organizacemi a organizacemi zúčastněných stran v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002 a nařízením (ES, Euratom) č. 2342/2002. O uzavření těchto dohod Komise informuje Evropský parlament a Radu.
Článek 18
Řízení
Rozpočtové prostředky určené rozpočtovým orgánem na financování normalizačních činností mohou pokrývat rovněž správní výdaje spojené s přípravnými činnostmi, průběžnou kontrolou, inspekcemi, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účely provádění článků 15, 16 a 17, a to včetně studií, schůzí, informačních a publikačních činností, a dále výdaje související s informačními sítěmi pro výměnu informací a veškeré další výdaje na správní a technickou podporu, jež může Komise pro normalizační činnosti využívat.
Článek 19
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby finanční zájmy Unie byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení chráněny uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, dále pomocí efektivních kontrol a zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek a v případě, že jsou zjištěny nesrovnalosti, také prostřednictvím efektivních, přiměřených a odrazujících sankcí v souladu s nařízeními (ES, Euratom) č. 2988/95, (Euratom, ES) č. 2185/96 a (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované podle toho nařízení, pojmem „nesrovnalost“, vymezeným v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95, se rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo smluvního závazku vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty jí spravované, a to formou neoprávněného výdaje.
3. Dohody a smlouvy uzavřené na základě tohoto nařízení musí obsahovat ustanovení o průběžné kontrole a finanční kontrole prováděné Komisí nebo jí pověřeným zástupcem a o auditu prováděném Evropským účetním dvorem, který lze v případě potřeby provést na místě.
KAPITOLA VI
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI, VÝBOR A PODÁVÁNÍ ZPRÁV
Článek 20
Akty v přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 21 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souvislosti se změnami příloh za účelem
a)
aktualizace seznamu evropských normalizačních organizací stanoveného v příloze I, při níž se zohlední změny v jejich názvu a struktuře;
b)
přizpůsobení kritérií pro evropské organizace zúčastněných stran, které splňují kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení, dalšímu vývoji, pokud jde o jejich neziskovou povahu a reprezentativnost. Tyto úpravy nesmí vést ke vzniku nových kritérií, zrušení stávajících kritérií nebo zrušení kategorie organizace.
Článek 21
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 20 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 1. ledna 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 20 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti žádných již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 20 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament a Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 22
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tímto výborem bude výbor ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Pokud má být stanovisko výboru získáno písemným postupem, ukončí se tento postup bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě pro podání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo o to požádá prostá většina členů výboru.
Článek 23
Spolupráce výboru s normalizačními organizacemi a se zúčastněnými stranami
Výbor uvedený v čl. 22 odst. 1 spolupracuje s evropskými normalizačními organizacemi a s evropskými organizacemi zúčastněných stran oprávněnými čerpat finanční prostředky Unie v souladu s tímto nařízením.
Článek 24
Zprávy
1. Evropské normalizační organizace zasílají Komisi výroční zprávu o provádění tohoto nařízení. Zpráva obsahuje podrobné informace o
a)
uplatňování článků 4, 5, 10, 15 a 17;
b)
zastoupení malých a středních podniků, spotřebitelských organizací a zúčastněných stran v oblasti životního prostředí a zúčastněných stran v sociální oblasti v národních normalizačních orgánech;
c)
zastoupení malých a středních podniků na základě výročních zpráv uvedených v čl. 6 odst. 3;
d)
používání IKT v systému normalizace;
e)
spolupráci mezi národními normalizačními orgány a evropskými normalizačními organizacemi.
2. Evropské organizace zúčastněných stran oprávněných čerpat finanční prostředky Unie zašlou Komisi výroční zprávu o své činnosti. Tato zpráva obsahuje zejména podrobné informace o členství v těchto organizacích a činnostech podle článku 16.
3. Do 31. prosince 2015 a poté každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje analýzu výročních zpráv uvedených v odstavcích 1 a 2, hodnocení významu normalizačních činností, které jsou financovány Unií, s ohledem na požadavky právních předpisů a politik Unie a hodnocení případných nových opatření, která by zjednodušila financování evropské normalizace a snížila administrativní zátěž evropských normalizačních organizací.
Článek 25
Přezkum
Do 2. ledna 2015 provede Komise posouzení dopadu postupu stanoveného v článku 10 na lhůty pro podávání žádostí o normalizaci. Komise předá své závěry ve formě zprávy Evropskému parlamentu a Radě. V případě potřeby se k této zprávě připojí legislativní návrh na změnu tohoto nařízení.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Změny
1) Zrušují se tato ustanovení:
a)
čl. 6 odst. 1 směrnice 89/686/EHS;
b)
článek 5 směrnice 93/15/EHS;
c)
čl. 6 odst. 1 směrnice 94/9/ES;
d)
čl. 6 odst. 1 směrnice 94/25/ES;
e)
čl. 6 odst. 1 směrnice 95/16/ES;
f)
článek 6 směrnice 97/23/ES;
g)
článek 14 směrnice 2004/22/ES;
h)
čl. 8 odst. 4 směrnice 2007/23/ES;
i)
článek 7 směrnice 2009/23/ES;
j)
článek 6 směrnice 2009/105/ES.
Odkazy na zrušená ustanovení se považují za odkazy na článek 11 toto nařízení.
2) Směrnice 98/34/ES se mění takto:
a)
v článku 1 se zrušují odstavce 6 až 10;
b)
články 2, 3 a 4 se zrušují;
c)
v čl. 6 odst. 1 se zrušují slova „se zástupci normalizačních orgánů uvedených v přílohách I a II“;
d)
v čl. 6 odst. 3 se zrušuje první odrážka;
e)
v čl. 6 odst. 4 se zrušují písm. a), b) a e);
f)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Členské státy v souladu s čl. 8 odst. 1 oznámí Komisi veškeré žádosti podané normalizačním institucím týkající se vypracování technických specifikací nebo normy pro určité výrobky za účelem přijetí technického předpisu pro tyto výrobky, jako jsou návrhy technických předpisů, a uvedou důvody pro jejich přijetí.“;
g)
v článku 11 se druhá věta nahrazuje touto větou:
„Komise zveřejní roční statistické údaje o přijatých oznámeních v Úředním věstníku Evropské unie.“;
h)
přílohy I a II se zrušují.
Odkazy na uvedená zrušená ustanovení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 27
Národní normalizační orgány
Členské státy informují Komisi o svých normalizačních orgánech.
Komise zveřejní seznam národních normalizačních orgánů a veškeré jeho aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 28
Přechodná ustanovení
Odkazy na směrnici 98/34/ES v aktech Unie, které stanoví předpoklad shody se základními požadavky uplatňováním harmonizovaných norem přijatých v souladu s uvedenou směrnicí, se považují za odkazy na toto nařízení, s výjimkou odkazů na výbor zřízený článkem 5 směrnice 98/34/ES, pokud jde o technické předpisy.
Pokud akt Unie stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, nevztahuje se na dotčený akt článek 11 tohoto nařízení.
Článek 29
Zrušení
Rozhodnutí 1673/2006/ES a rozhodnutí 87/95/EHS se zrušují.
Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 30
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.