РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1024/2013 НА СЪВЕТА
от 15 октомври 2013 година
за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейската централна банка,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
През последните десетилетия Съюзът постигна значителен напредък в създаването на вътрешен пазар на банкови услуги. Вследствие на това в много държави членки банкови групи със седалища в други държави членки притежават съществен пазарен дял и кредитните институции са диверсифицирали географски своята стопанска дейност както в еврозоната, така и извън нея.
(2)
Настоящата финансова и икономическа криза показа, че целостта на единната валута и на вътрешния пазар може да бъде застрашена от фрагментацията на финансовия сектор. Ето защо е от съществено значение да се засили интеграцията на банковия надзор, за да се укрепи Съюзът, да се възстанови финансовата стабилност и да се положи основата за икономическо възстановяване.
(3)
Поддържането и задълбочаването на вътрешния пазар на банкови услуги е от съществено значение за насърчаване на икономическия растеж в Съюза и подходящото финансиране на реалната икономика. Това обаче се оказва все по-трудна задача. Данните показват, че интеграцията на банковите пазари в Съюза е пред застой.
(4)
Същевременно, наред с приемането на засилена регулаторна рамка на Съюза, надзорните органи трябва да подобрят своя надзорен контрол, така че да отчита поуките от финансовата криза през последните години, и да могат да контролират много сложни и взаимосвързани пазари и институции.
(5)
Правомощията за надзора над отделните кредитни институции в Съюза остават предимно на национално равнище. Координацията между надзорните органи е съществена, но кризата показа, че координацията сама по себе си не е достатъчна, по-специално в контекста на единната валута. С цел да се запази финансовата стабилност в Съюза и да се засилят положителните ефекти, които пазарната интеграция оказва върху растежа и благосъстоянието, следва да се задълбочи интеграцията при отговорностите по надзора. Това е особено важно, за да се осигури цялостен и задълбочен поглед върху банковата група като цяло и нейното общо състояние, и би намалило риска от различни тълкувания и противоречиви решения на равнището на отделните образувания.
(6)
В много случаи стабилността на кредитните институции е все още тясно свързана със състоянието на държавата членка, в която те са установени. Съмнения относно устойчивостта на обслужването на публичния дълг, перспективите за икономически растеж и жизнеспособността на кредитните институции пораждат неблагоприятни и взаимно усилващи се пазарни тенденции. Това може да доведе до рискове за икономическата жизнеспособност на някои кредитни институции и за стабилността на финансовата система в еврозоната и в Съюза като цяло, както и може да създаде големи затруднения за вече ограничените публични финанси на съответните държави членки.
(7)
Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден през 2011 г. с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) (1), и Европейската система за финансов надзор (ЕСФН), създадена по силата на член 2 от същия регламент, член 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) (2) и член 2 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) (3), значително подобриха сътрудничеството между банковите надзорни органи в рамките на Съюза. ЕБО допринася съществено за създаването на единна нормативна уредба за финансовите услуги в Съюза и играе важна роля за последователното провеждане на рекапитализацията на големи кредитни институции в Съюза, която беше одобрена от Европейския съвет на 26 октомври 2011 г., в съответствие с приетите от Комисията насоки и условия, свързани с държавната помощ.
(8)
Европейският парламент призова по различни поводи за създаването на европейски орган, който да е пряко отговорен за някои задачи по надзора над финансовите институции, като се започне с резолюцията му от 13 април 2000 г. във връзка със съобщението на Комисията относно прилагане на рамката за финансовите пазари: План за действие (4) и резолюцията от 21 ноември 2002 г. относно правилата за пруденциален надзор в Европейския съюз (5).
(9)
В заключенията от заседанието си на 29 юни 2012 г. Европейският съвет прикани председателя на Европейския съвет да разработи пътна карта за постигането на истински икономически и паричен съюз. В същия ден на срещата на високо равнище на държавите от еврозоната беше посочено, че когато бъде създаден ефективен единен надзорен механизъм с участието на Европейската централна банка (ЕЦБ), Европейският механизъм за стабилност (ЕМС) би могло да разполага с възможността пряко да рекапитализира банките въз основа на обикновено решение, при спазването на подходящи условия, включително съблюдаване на правилата за държавната помощ.
(10)
На 19 октомври 2012 г. Европейският съвет заключи, че процесът към по-задълбочен икономически и паричен съюз следва да се основава на институционалната и правната рамка на Съюза и да се характеризира с отвореност и прозрачност по отношение на държавите членки, чиято парична единица не е еврото, и със зачитане на целостта на вътрешния пазар. Интегрираната финансова рамка ще има единен надзорен механизъм, който ще бъде отворен, доколкото е възможно, за всички държави членки, които желаят да участват.
(11)
Затова в Съюза следва да се създаде банков съюз, основан на всеобхватна и подробна единна нормативна уредба за финансовите услуги на вътрешния пазар като цяло и съставен от единен надзорен механизъм, нова регулаторна рамка за гарантиране на депозитите и нова рамка за преструктуриране. С оглед на тясната взаимообвързаност и взаимодействие между държавите членки, чиято парична единица е еврото, в банковия съюз следва да влязат най-малко всички държави членки от еврозоната. С оглед на поддържането и задълбочаването на вътрешния пазар и доколкото това е институционално възможно, банковият съюз следва да бъде отворен и за участие на други държави членки.
(12)
Като първа стъпка към банковия съюз единният надзорен механизъм следва да гарантира, че политиката на Съюза, свързана с пруденциалния надзор над кредитните институции, се прилага по съгласуван и ефективен начин, че единната нормативна уредба за финансовите услуги се прилага еднакво за кредитните институции във всички засегнати държави членки и че тези кредитни институции подлежат на надзор по най-високи стандарти, който не е ограничен от други, непруденциални съображения. В частност единният надзорен механизъм (ЕНМ) следва да бъде в съответствие с функционирането на вътрешния пазар за финансови услуги и със свободното движение на капитали. Единният надзорен механизъм е основата за следващи стъпки към банковия съюз. Този подход следва принципа, че въз основа на обикновено решение ЕМС ще има възможността пряко да рекапитализира банките, след като бъде създаден ефективен единен надзорен механизъм. В заключенията си от 13-14 декември 2012 г. Европейският съвет отбеляза, че „за положението, при което осъществяването на банковия надзор действително се прехвърли върху единен надзорен механизъм, ще е необходим единен оздравителен механизъм с нужните правомощия, за да се гарантира, че оздравителни мерки могат да се прилагат спрямо всяка банка в участващите държави членки чрез предвидените за целта инструменти“ и че „единният оздравителен механизъм следва да се основава на принос от самия финансов сектор и да включва подходящи и ефективни договорености за мерки за подкрепа.“
(13)
Като централна банка на еврозоната с обширен експертен опит по въпросите на макроикономическата и финансовата стабилност, ЕЦБ е в подходящата позиция да изпълнява ясно определени надзорни задачи с акцент върху запазване на стабилността на финансовата система на Съюза. В действителност в много държави членки централните банки вече отговарят за банковия надзор. Поради това на ЕЦБ следва да се възложат конкретни задачи относно политиките, свързани с надзора над кредитните институции в участващите държави членки.
(14)
ЕЦБ и компетентните органи на държавите членки, които не са участващи държави членки („неучастващи държави членки“) следва да сключат меморандум за разбирателство, в който се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в настоящия регламент. Меморандумът за разбирателство може, наред с другото, да съдържа пояснения за консултациите във връзка с решенията на ЕЦБ, които засягат дъщерни дружества или клонове, установени в неучастваща държава членка, чието предприятие майка е установено в участваща държава членка, както и сътрудничеството в извънредни ситуации, включително механизмите за ранно предупреждение съгласно определените в приложимото право на Съюза процедури. Меморандумът следва да подлежи на редовен преглед.
(15)
На ЕЦБ следва да се възложат конкретни надзорни задачи, които са от съществено значение за осигуряване на съгласувано и ефективно прилагане на политиката на Съюза, свързана с пруденциалния надзор над кредитните институции, като другите задачи следва да останат в правомощията на националните органи. Задачите на ЕЦБ следва да включват мерки, взети в съответствие с макропруденциалната стабилност, при спазване на специфични правила, отразяващи ролята на националните органи.
(16)
Сигурността и стабилността на големите кредитни институции е от съществено значение, за да се гарантира стабилността на финансовата система. При все това неотдавнашният опит показва, че по-малки кредитни институции също могат да породят заплаха за финансовата стабилност. Затова ЕЦБ следва да може да изпълнява надзорни задачи по отношение на всички кредитни институции и клонове, съответно лицензирани и установени в участващите държави членки.
(17)
При изпълнението на възложените ѝ задачи и без да се засяга целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕЦБ следва да отчита в пълна степен различията между кредитните институции, техните размери и бизнес модели, както и системните ползи от разнообразието в банковия сектор на Съюза.
(18)
Изпълнението на задачите на ЕЦБ следва да допринесе по-специално за гарантирането на пълното отчитане от кредитните институции на всички разходи, породени от техните дейности, така че да се избегне моралният риск и произтичащото от него поемане на прекомерни рискове. При това следва напълно да се вземат предвид съответните макроикономически условия в държавите членки, по-специално стабилността на предлагането на кредити и улесняването на производителните дейности в икономиката като цяло.
(19)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се тълкува като изменяща счетоводната рамка, приложима по силата на други актове на Съюза или на националното право.
(20)
Предварителното лицензиране на кредитните институции е важен пруденциален механизъм, за да се гарантира, че единствено оператори със солидна икономическа основа, с организация, способна да се справи със специфичните рискове, присъщи на привличането на депозити и предоставянето на кредити, и с подходящ управленски персонал осъществяват тези дейности. Във връзка с това на ЕЦБ следва да се възложи задачата за издаване на лицензи на кредитните институции, които ще бъдат създадени в участваща държава членка и отговорността за отнемане на тези лицензи, при спазване на специфични правила, отразяващи ролята на националните органи.
(21)
В допълнение към условията, определени в правото на Съюза за издаване на лицензи на кредитните институции и случаите на отнемане на такива лицензи, държавите членки понастоящем могат да предвиждат допълнителни условия за лицензиране и случаи, в които лицензите се отнемат. Поради това ЕЦБ следва да изпълнява задачата си, свързана с издаване на лицензи на кредитните институции и отнемане на такива лицензи при неспазване на националното право по предложение на съответния национален компетентен орган, който оценява спазването на съответните условия, определени от националното право.
(22)
Оценката на пригодността на всеки нов собственик преди закупуване на съществен дял в кредитна институция е незаменим инструмент да се гарантира непрекъснатата пригодност и финансовата стабилност на собствениците на кредитни институции. ЕЦБ като институция на Съюза е в добра позиция да извършва такава оценка, без да налага ненужни ограничения на вътрешния пазар. На ЕЦБ следва да бъде възложена задачата за оценка на придобиването и освобождаването от значителни дялови участия в кредитни институции, освен в случай на оздравяване на банка.
(23)
Предпоставка за пруденциалната стабилност на кредитните институции е спазването на разпоредбите на Съюза, които изискват кредитните институции да поддържат определени нива на капитал за покриване на рисковете, присъщи за дейността на кредитните институции, да ограничават размера на експозициите към отделни контрагенти, да оповестяват публично информация относно финансовото си състояние, да разполагат с достатъчно ликвидни активи, за да посрещат сътресения на пазара, и да ограничават ливъриджа. На ЕЦБ следва да бъде възложена задачата да осигури спазването на тези правила, в това число по-специално да предоставя одобрения, разрешения, дерогации или освобождавания, предвидени за целите на тези правила.
(24)
Ключови пруденциални инструменти са допълнителните капиталови буфери, включително предпазен капиталов буфер, антицикличен капиталов буфер, за да се гарантира, че по време на периоди на икономически растеж кредитните институции натрупват достатъчна капиталова база, за да поемат загуби в кризисни периоди, буфери за глобални и други институции със системно значение, както и други мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове. За да се осигури цялостна координация, когато националните компетентни органи или определените на национално равнище органи налагат подобни мерки, ЕЦБ следва да бъде надлежно уведомявана. Нещо повече, при необходимост ЕЦБ следва да има възможност да прилага по-високи изисквания и да приема по-строги мерки в тясна координация с националните органи. Разпоредбите на настоящия регламент относно мерките, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове, не засягат процедурите за координация, предвидени в други правни актове на Съюза. Националните компетентни органи или определените на национално равнище органи и ЕЦБ действат при спазване на процедурите за координация, предвидени в тези актове, след като са следвали процедурите, предвидени в настоящия регламент.
(25)
Сигурността и стабилността на дадена кредитна институция зависят също от заделянето на адекватен вътрешен капитал, като се имат предвид рисковете, на които може да бъде изложена, както и от наличието на подходящи вътрешни организационни структури и правила за корпоративно управление. Във връзка с това на ЕЦБ следва да бъде възложена задачата да прилага изисквания, с които да се гарантира, че кредитните институции в участващите държави членки разполагат с надеждни управленски правила, процеси и механизми, включително стратегии и процеси за оценка и поддържане на подходящо ниво на вътрешен капитал. В случай на слабости ЕЦБ следва също да налага подходящи мерки, включително специфични допълнителни капиталови изисквания, специфични изисквания за оповестяване, както и специфични изисквания за ликвидност.
(26)
Рискове за сигурността и стабилността на дадена кредитна институция могат да се появяват както на равнище отделна кредитна институция, така и на равнище банкова група или финансов конгломерат. Важно е да се предприемат конкретни надзорни мерки, с които тези рискове да бъдат смекчени, за да се гарантира сигурността и стабилността на кредитните институции. В допълнение към надзора над отделни кредитни институции задачите на ЕЦБ следва да включват надзор на консолидирана основа, допълнителен надзор, надзор над финансови холдинги и смесени финансови холдинги, с изключение на надзора над застрахователни дружества.
(27)
С цел запазване на финансовата стабилност влошаването на финансовото и икономическото положение на дадена институция трябва да бъде преодоляно на ранен етап. ЕЦБ следва да има задачата да извършва действия за ранна интервенция, както са определени в съответното право на Съюза. Тя обаче следва да координира своите действия за ранна интервенция със съответните органи за преструктуриране. Докато националните органи продължават да имат компетентност за преструктурирането на кредитните институции, ЕЦБ следва също така да се координира по подходящ начин с компетентните национални органи, за да се осигури общо разбиране по отношение на съответните отговорности в случай на кризи, по-специално в контекста на групите за трансгранично управление на кризи и бъдещите оздравителни колегии, създадени за тези цели.
(28)
Надзорните задачи, които не са възложени на ЕЦБ, следва да останат в правомощията на националните органи. Тези задачи следва да включват правомощията за получаване на уведомления от кредитните институции по отношение на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги, упражняване на надзор над органи, които не попадат в обхвата на определението за кредитни институции съгласно правото на Съюза, но които подлежат на надзор като кредитни институции съгласно националното право, упражняване на надзор над кредитните институции от трети държави, които откриват клон или предоставят трансгранични услуги в Съюза, упражняване на надзор върху платежни услуги, извършване на ежедневни проверки на кредитните институции, изпълняване на функцията на компетентни органи по отношение на кредитните институции във връзка с пазарите на финансови инструменти, предотвратяване на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, и защита на потребителите.
(29)
Когато е необходимо ЕЦБ следва напълно да сътрудничи на националните органи, които отговарят за гарантирането на високо равнище на защита на потребителите и борбата срещу изпирането на пари.
(30)
ЕЦБ следва да изпълнява възложените ѝ задачи в съответствие с единната нормативна уредба за финансовите услуги в Съюза, с оглед гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система на Съюза и на отделните участващи държави членки, както и на единството и целостта на вътрешния пазар, като по този начин се гарантира и защитата на вложителите и се подобрява функционирането на вътрешния пазар. По-специално ЕЦБ следва надлежно да вземе предвид принципите на равенството и недискриминацията.
(31)
Възлагането на надзорни задачи на ЕЦБ следва да бъде съобразено с рамката на ЕСФН, създадена през 2010 г., и с нейната основна цел за разработване на единна нормативна уредба и засилване на сближаването на надзорните практики в целия Съюз. Важно е сътрудничеството между органите за банков надзор и надзорните органи на застрахователните пазари и пазарите на ценни книжа да бъде насочено към въпроси от общ интерес и да се осигури подходящ надзор над кредитните институции, които извършват дейност и в секторите на застраховането и ценните книжа. Следователно ЕЦБ следва да бъде задължена да си сътрудничи тясно с ЕБО, ЕОЦКП и ЕОЗППО, Европейския съвет за системен риск (ЕССР) и други органи, които са част от ЕСФН. ЕЦБ следва да изпълнява своите задачи в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и без да засяга правомощията и задачите на други участници в рамките на ЕСФН. ЕЦБ следва също така да бъде задължена да си сътрудничи със съответните органи за преструктуриране и механизми, предоставящи пряка или непряка публична финансова помощ.
(32)
ЕЦБ следва да изпълнява задачите си в зависимост от и при спазване на съответното право на Съюза, включително цялото първично и вторично законодателство на Съюза, решенията на Комисията в областта на държавната помощ, правилата за конкуренцията и контрола на сливанията, както и единната нормативна уредба, приложима за всички държави членки. ЕБО отговаря за разработването на проекти за технически стандарти, както и на насоки и препоръки, гарантиращи сближаване на надзорните практики и последователност на резултатите от надзора в рамките на Съюза. ЕЦБ не следва да изземва тези задачи от ЕБО и поради това следва да упражнява правомощията за приемане на регламентиращи актове в съответствие с член 132 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и при спазване на актовете на Съюза, приети от Комисията въз основа на изработени от ЕБО проекти и при условията на член 16 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
(33)
Когато е необходимо, ЕЦБ следва да сключва меморандуми за разбирателство с компетентни органи, отговарящи за пазарите на финансови инструменти, в които се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в настоящия регламент. Тези меморандуми следва да се предоставят на разположение на Европейския парламент, Съвета и компетентните органи на всички държави членки.
(34)
При изпълнението на задачите си и при упражняването на надзорните си правомощия ЕЦБ следва да прилага материалноправните разпоредби, отнасящи се до пруденциалния надзор над кредитните институции. Тези разпоредби се състоят от съответното право на Съюза, изразяващо се в пряко приложими регламенти или в директиви, като тези относно капиталовите изисквания за кредитните институции и за финансовите конгломерати. Когато материалноправните разпоредби, отразяващи пруденциалния надзор над кредитните институции, са предвидени в директиви, ЕЦБ следва да прилага националното законодателство, в което е транспонирана съответната директива. Когато приложимото право на Съюза се състои от регламенти и в области, в които на датата на влизане в сила на настоящия регламент тези регламенти изрично предвиждат възможности за избор от страна на държавите членки, ЕЦБ следва да прилага и националното законодателство, с което се упражнява този избор. Възможността за избор следва да се счита за изключителна възможност, която се предоставя само на компетентните или определените органи. Това не засяга принципа за върховенство на правото на Съюза. От това следва, че когато приема насоки или препоръки или когато взема решения, ЕЦБ следва да се опира на и да действа съгласно съответното обвързващо право на Съюза.
(35)
В обхвата на задачите, възложени на ЕЦБ, националното право дава на националните компетентни органи някои правомощия, които понастоящем не се изискват от правото на Съюза, в т.ч. някои правомощия за ранна интервенция и превантивни действия. ЕЦБ следва да може да изиска от националните органи в участващите държави членки да упражнят тези си правомощия, за да се гарантира прилагането на цялостен и ефективен надзор в рамките на ЕНМ.
(36)
За да се гарантира, че надзорните разпоредби и решения се прилагат от кредитните институции, финансовите холдинги и смесените финансови холдинги, в случай на нарушение следва да се налагат ефективни, пропорционални и възпиращи наказания. В съответствие с член 132, параграф 3 от ДФЕС и Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (6), ЕЦБ има право да налага глоби или периодични парични санкции на дружествата при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Освен това, за да може ЕЦБ да изпълнява ефективно задачите си, свързани с прилагането на надзорните правила, предвидени в пряко приложими актове на Съюза, ЕЦБ следва да бъде оправомощена да налага имуществени наказания на кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги при нарушение на тези правила. Националните органи следва да продължат да имат правото да налагат наказания в случай на неспазване на задълженията, произтичащи от националното законодателство, с което се транспонират директивите на Съюза. Когато ЕЦБ счита, че за изпълнението на нейните задачи е целесъобразно да наложи наказания при такива нарушения, тя следва да може да отнесе въпроса до съответните национални компетентни органи.
(37)
Националните надзорни органи имат важен и дългогодишен опит в надзора над кредитните институции в рамките на своята територия и познават техните икономически, организационни и културни особености. За целта те са изградили голяма структура от специализиран и висококвалифициран персонал. Поради това, с цел да се осигури надзор с високи стандарти в рамките на Съюза, националните компетентни органи следва да отговарят за подпомагането на ЕЦБ в подготовката и прилагането на всички актове, свързани с упражняването на надзорни задачи от ЕЦБ. Това следва да включва по-специално текущата ежедневна оценка на състоянието на дадена кредитна институция и свързаните с това проверки на място.
(38)
Критериите, предвидени в настоящия регламент, за определяне на обхвата на институциите, които са по-малко значими, следва да се прилагат на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки въз основа на консолидирани данни. Когато ЕЦБ изпълнява възложени ѝ по силата на настоящия регламент задачи по отношение на група от кредитни институции, която не е по-малко значима на консолидирана основа, тя следва да изпълнява тези задачи на консолидирана основа по отношение на групата от кредитни институции и на индивидуална основа по отношение на банковите дъщерни предприятия и клонове на тази група, установени в участващите държави членки.
(39)
Критериите, предвидени в настоящия регламент, за определяне на обхвата на институциите, които са по-малко значими, следва да бъдат уточнени в рамка, приета и публикувана от ЕЦБ в консултация с националните компетентни органи. На тази основа ЕЦБ следва да отговаря за прилагането на тези критерии и да проверява посредством собствени изчисления дали критериите са спазени. Искането на ЕЦБ за предоставяне на информация с оглед на извършването на изчисленията ѝ не следва да принуждава институциите да прилагат счетоводни рамки, различни от приложимите съгласно други правни актове на Съюза или актове на националното право.
(40)
Когато дадена кредитна институция се счита за значима или по-малко значима, тази оценка като цяло не следва да бъде изменяна по-често от веднъж на всеки 12 месеца, освен ако няма структурни промени в банковите групи, като например сливания или освобождаване от инвестиции.
(41)
Когато след постъпило уведомление от национален компетентен орган ЕЦБ взема решение дали дадена институция има съществено значение за местната икономика и съответно следва да бъде обект на надзор от страна на ЕЦБ, ЕЦБ следва да взема предвид всички имащи отношение обстоятелства, включително съображенията за равнопоставеност.
(42)
Що се отнася до надзора на трансграничните кредитни институции, осъществяващи дейност в еврозоната и извън нея, ЕЦБ следва да си сътрудничи тясно с компетентните органи на неучастващите държави членки. В качеството на компетентен орган ЕЦБ следва да бъде обвързана със съответните задължения за сътрудничество и обмен на информация съгласно правото на Съюза и да участва пълноправно в колегиите от надзорни органи. В допълнение, след като упражняването на надзорни задачи от институция на Съюза води до ясни ползи от гледна точка на финансовата стабилност и устойчивата пазарна интеграция, държавите членки, чиято парична единица не е еврото, следва също да могат да участват в ЕНМ. Цялостното и своевременно изпълнение на надзорните решения обаче е необходима предпоставка за ефективното упражняване на надзорните задачи. Затова държавите членки, които искат да участват в ЕНМ, следва да поемат ангажимент, че техните национални компетентни органи ще спазват и приемат всички изискани от ЕЦБ мерки по отношение на кредитни институции. ЕЦБ следва да бъде в състояние да установи тясно сътрудничество с компетентните органи на държава членка, чиято парична единица не е еврото. Тя следва да бъде задължена да установи сътрудничество, когато определените в настоящия регламент условия са изпълнени.
(43)
Като се има предвид, че участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото не са представени в Управителния съвет, докато не се приемат еврото съгласно ДФЕС, и не могат пълноценно да се възползват от другите механизми, предназначени за държавите членки, чиято парична единица е еврото, в настоящия регламент са предвидени допълнителни гаранции в рамките на процеса на вземане на решения. Тези гаранции обаче, и по-специално възможността на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото да изискват незабавното прекратяване на тясното сътрудничество след като информират Управителния съвет за мотивираното си несъгласие с проект на решение на Надзорния съвет, следва да се използват само в надлежно обосновани извънредни случаи. Те следва да се използват само докато са валидни тези особени обстоятелства. Гаранциите са наложени от особените обстоятелства, в които се намират участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото съгласно настоящия регламент, тъй като те не са представени в Управителния съвет и не могат да се ползват в пълна степен от другите механизми, предвидени за държавите членки, чиято парична единица е еврото. Поради това тези гаранции не могат и не следва да представляват прецедент за други области на политиката на Съюза.
(44)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва по какъвто и да било начин да изменя действащата в момента рамка, регулираща промяната на правната форма на дъщерните дружества или клоновете, и прилагането на тази рамка, нито да се подразбира или прилага като средство за предоставяне на стимули в полза на подобна промяна. Във връзка с това отговорността на компетентните органи на неучастващите държави членки следва да се зачита изцяло, така че тези органи да продължат да се ползват от достатъчно инструменти и правомощия за надзор над кредитните институции, действащи на тяхна територия, за да бъдат в състояние да изпълняват тази отговорност и ефективно да опазват финансовата стабилност и обществения интерес. Освен това, за да се оказва съдействие на компетентните органи при изпълнение на задълженията им, на вложителите и на компетентните органи следва да се предоставя навременна информация за евентуална промяна на правната форма на дъщерните дружества или клоновете.
(45)
За да изпълнява задачите си, ЕЦБ следва да има подходящи надзорни правомощия. Правото на Съюза в областта на пруденциалния надзор над кредитни институции предвижда някои правомощия да бъдат предоставени на компетентните органи, определени за тези цели от държавите членки. Доколкото тези правомощия попадат в обхвата на надзорните задачи, възложени на ЕЦБ, за участващите държави членки ЕЦБ следва да се счита за компетентния орган и следва да разполага с правомощията, предоставени на компетентните органи по силата на правото на Съюза. Това включва правомощия, предоставени от тези актове на компетентните органи на държавите членки по произход и на приемащите държави членки, и правомощия, предоставени на определените органи.
(46)
ЕЦБ следва да има надзорни правомощия да отстранява членове от ръководните органи в съответствие с настоящия регламент.
(47)
За да изпълнява своите задачи ефективно, ЕЦБ следва да е в състояние да изисква цялата необходима информация и да провежда разследвания и проверки на място, по целесъобразност в сътрудничество с националните компетентни органи. ЕЦБ и националните компетентни органи следва да имат достъп до една и съща информация, като от кредитните институции не се изисква двойно предоставяне на данни.
(48)
Адвокатската тайна е основен принцип в правото на Съюза, който защитава поверителността на информацията, която обменят физическите или юридическите лица със своите юридически съветници, в съответствие с условията, установени в съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(49)
Когато е необходимо ЕЦБ да поиска информация от лице, установено в неучастваща държава членка, но причисляващо се към кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, установен(а) в участваща държава членка, или на което тази кредитна институция, този финансов холдинг или смесен финансов холдинг е прехвърлил(а) оперативни функции или дейности, и когато подобни изисквания няма да се прилагат и няма да могат да бъдат наложени в неучастващата държава членка, ЕЦБ следва да предприеме действия в координация с компетентния орган на съответната неучастваща държава членка.
(50)
Настоящият регламент не засяга прилагането на правилата, установени в членове 34 и 42 от Протокол № 4 за устава на Европейската система от централни банки и на Европейската централна банка, приложен към Договор за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС („устав на ЕСЦБ и на ЕЦБ“). Актовете, приемани от ЕЦБ съгласно настоящия регламент, не следва да пораждат права или да налагат задължения в неучастващите държави членки, с изключение на случаите, когато тези актове са в съответствие с приложимото право на Съюза, в съответствие с посочения протокол и с Протокол № 15 за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към ДЕС и ДФЕС.
(51)
Когато кредитните институции упражняват правото си на установяване или на предоставяне на услуги в друга държава членка или когато няколко дружества в групата са установени в различни държави членки, правото на Съюза предвижда специални процедури и разпределяне на компетенциите между съответните държави членки. Доколкото ЕЦБ поема някои надзорни задачи за всички участващи държави членки, тези процедури и разпределяне на компетенции следва да не се прилагат към упражняването на правото на установяване или предоставяне на услуги в друга участваща държава членка.
(52)
При изпълнението на задачите си по силата на настоящия регламент и когато се обръща за съдействие към националните компетентни органи, ЕЦБ следва надлежно да търси справедлив баланс между ангажирането на всички участващи национални компетентни органи в съответствие с отговорностите за надзор на самостоятелна, частично консолидирана и консолидирана основа, указани в приложимото право на Съюза.
(53)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се тълкува като даваща правомощия на ЕЦБ да налага наказания на юридически или физически лица, различни от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да изисква от националните компетентни органи да действат с оглед да се гарантира налагането на подходящи наказания.
(54)
Създадена с Договорите, ЕЦБ е институция на Съюза като цяло. В процедурите си по вземане на решения тя следва да бъде обвързана от нормите на Съюза и общите принципи за гарантиране на законосъобразни процедури и прозрачност. Следва да бъде напълно спазвано правото на изслушване, с което се ползват адресатите на решенията на ЕЦБ, както и правото им да искат преразглеждане на решенията на ЕЦБ, съгласно правилата, установени с настоящия регламент.
(55)
Възлагането на надзорни задачи предполага значителна отговорност за ЕЦБ за запазване на финансовата стабилност в рамките на Съюза и за използване на надзорните правомощия по най-ефективния и пропорционален начин. Прехвърлянето на надзорни задачи от държавите членки към Съюза следва да се балансира с помощта на подходящи изисквания за прозрачност и отчетност. Във връзка с това ЕЦБ следва да се отчита за изпълнението на тези задачи пред Европейския парламент и Съвета в качеството им на демократични легитимни институции, представляващи гражданите на Съюза и държавите членки. Това следва да включва редовно докладване и отговаряне на въпроси, зададени от Европейския парламент в съответствие с правилника за дейността му, и от Еврогрупата в съответствие с нейните процедурни правила. Задълженията за докладване следва да подлежат на съответните изисквания относно професионалната тайна.
(56)
ЕЦБ следва да изпраща докладите, които представя на Европейския парламент и на Съвета, и на националните парламенти на участващите държави членки. Националните парламенти на участващите държави членки следва да могат да отправят всякакви бележки или въпроси към ЕЦБ относно изпълнението на нейните задачи по надзора, на които ЕЦБ може да отговаря. Вътрешните правила на тези национални парламенти следва да отчитат спецификата на съответните процедури и разпоредби за отправяне на бележки и въпроси към ЕЦБ. Във връзка с това следва да се обърне специално внимание на бележките или въпросите, свързани с отнемането на лицензи на кредитни институции, спрямо които националните органи са предприели необходимите действия за преструктуриране или за запазване на финансовата стабилност в съответствие с процедурата, установена в настоящия регламент. Националният парламент на участваща държава членка следва да може да покани и председателя или представител на Надзорния съвет да участва в обмена на мнения във връзка с надзора над кредитните институции в тази държава членка, заедно с представител на националния компетентен орган. Тази роля на националните парламенти е целесъобразна предвид потенциалното въздействие, което надзорните мерки могат да окажат върху публичните финанси, кредитните институции, техните клиенти и служители, както и пазарите в участващите държави членки. Когато националните компетентни органи предприемат действия съгласно настоящия регламент, предвидените в националното право разпоредби относно отчетността следва да продължат да се прилагат.
(57)
Настоящият регламент не засяга правото на Европейския парламент да създаде временна анкетна комисия за разследване на предполагаеми нарушения или лошо администриране при прилагането на правото на Съюза в съответствие с член 226 от ДФЕС, нито упражняването на функцията му на осъществяване на политически контрол, установена в Договорите, включително правото на Европейския парламент да заеме позиция или да приеме резолюция по въпроси, които счита за уместни.
(58)
В действията си ЕЦБ следва да спазва принципите за правомерна процедура и прозрачност.
(59)
Регламентът, посочен в член 15, параграф 3 от ДФЕС, следва да определи подробните правила, даващи възможност за достъп до документи, намиращи се в ЕЦБ, произтичащи от изпълнението на надзорни задачи, в съответствие с ДФЕС.
(60)
Съгласно член 263 от ДФЕС Съдът на Европейския съюз трябва да осъществява контрол относно законосъобразността на актовете на, inter alia, ЕЦБ, с изключение на препоръките и становищата, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети страни.
(61)
В съответствие с член 340 от ДФЕС ЕЦБ следва да възстановява, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите членки, всички вреди, причинени от нея или от нейни служители при изпълнението на задълженията им. Това не следва да засяга отговорността на националните компетентни органи да възстановяват вредите, причинени от тях или от техни служители при изпълнението на задълженията им съгласно националното законодателство.
(62)
Регламент № 1 на Съвета определящ езиците, които се използват в Европейската икономическа общност (7), се прилага спрямо ЕЦБ съгласно член 342 от ДФЕС.
(63)
При определяне на това дали правото на достъп до досието от страна на засегнатите лица следва да бъде ограничено ЕЦБ следва да зачита основните права и да спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес.
(64)
ЕЦБ следва да дава възможност на физическите и юридическите лица да отправят искания за преглед на решения, взети по силата на правомощията, предоставени ѝ с настоящия регламент, и чиито адресат са те, или които ги засягат пряко и лично. Обхватът на прегледа следва да е обвързан с процесуалното и материалното съответствие на такива решения с настоящия регламент, като същевременно се зачита свободата на преценка на ЕЦБ да определя възможността за вземане на тези решения. За тази цел и от съображения за процесуална икономия ЕЦБ следва да създаде административен съвет за преглед, който да извършва този вътрешен преглед. За членове на този съвет Управителният съвет на ЕЦБ следва да назначи личности с висока репутация. При вземане на решението Управителният съвет следва, доколкото е възможно, да осигури балансирано географско участие и балансирано участие на представители на двата пола в държавите членки. Процедурата, определена за прегледа, следва да предвижда Надзорният съвет да преразглежда по целесъобразност своите бивши проекти за решения.
(65)
ЕЦБ отговаря за провеждането на паричната политика с оглед поддържане на ценова стабилност в съответствие с член 127, параграф 1 от ДФЕС. Упражняването на надзорни задачи има за цел защита на сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система. Поради това тези задачи следва да бъдат напълно отделени, с цел да се избегнат конфликти на интереси и да се гарантира, че всяка функция се осъществява в съответствие с приложимите цели. ЕЦБ следва да е в състояние да гарантира, че работата на Управителния съвет е строго разграничена по отношение на паричните и на надзорните функции. Това разграничение следва да включва най-малко провеждането на съвсем отделни заседания с отделен дневен ред.
(66)
Организационното отделяне на персонала следва да се отнася за всички услуги, необходими за целите на независимата парична политика, и следва да гарантира, че упражняването на възложените с настоящия регламент задачи е напълно подчинено на демократичната отчетност и надзора, предвидени в настоящия регламент. Служителите, които участват в изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, следва да докладват на председателя на Надзорния съвет.
(67)
По-специално, в рамките на ЕЦБ следва да бъде създаден Надзорен съвет, отговорен за подготовката на решенията по надзорните въпроси, който да обединява специфичния опит на националните надзорни органи. Съветът следва съответно да бъде председателстван от председател, да има заместник-председател и да включва представители на ЕЦБ и националните компетентни органи. Назначаванията в Надзорния съвет в съответствие с настоящия регламент следва да зачитат принципите на балансирано участие на представители на двата пола, опит и квалификации. Всички членове на Надзорния съвет следва да бъдат своевременно и изцяло информирани за точките от дневния ред на заседанията на съвета, за да се подпомогне провеждането на ефективни обсъждания и да се улесни процесът на изготвяне на проекти на решения.
(68)
При изпълнението на своите задачи Надзорният съвет следва да отчита всички релевантни факти и обстоятелства в участващите държави членки и следва да изпълнява своите задължения в интерес на Съюза като цяло.
(69)
При пълно спазване на институционалните разпоредби и реда и условията на гласуване, предвидени в Договорите, Надзорният съвет следва да бъде съществен орган за изпълнението на надзорните задачи на ЕЦБ - задачи, които досега винаги са били в ръцете на националните компетентни органи. Поради това на Съвета следва да бъдат предоставени правомощията да приема решение за изпълнение за назначаване на председател и заместник-председател на Надзорния съвет. След като изслуша Надзорния съвет, ЕЦБ следва да представи за одобрение от Европейския парламент предложение за назначаване на председател и заместник-председател. След одобрението на това предложение Съветът следва да приеме решението за изпълнение. Председателят следва да бъде избран въз основа на открита процедура за подбор, за която Европейският парламент и Съветът следва да бъдат надлежно информирани.
(70)
За да се даде възможност за подходяща ротация, като същевременно се гарантира пълната независимост на председателя, мандатът му следва да не превишава пет години и да не може да се подновява. С цел да се осигури пълна координация с дейностите на ЕБО и с пруденциалните политики на Съюза, Надзорният съвет следва да може да кани ЕБО и Комисията като наблюдатели. Председателят на европейския орган за оздравяване на банките, след като бъде създаден такъв, следва да участва като наблюдател в заседанията на Надзорния съвет.
(71)
Надзорният съвет следва да бъде подпомаган от ръководен комитет в по-ограничен състав. Ръководният комитет следва да подготвя заседанията на Надзорния съвет и да изпълнява задачите си единствено в интерес на Съюза като цяло, като работи при пълна прозрачност с Надзорния съвет.
(72)
Управителният съвет на ЕЦБ следва да кани представители на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото винаги когато възнамерява да възрази на проект за решение, изготвен от Надзорния съвет, или когато заинтересованите национални компетентни органи уведомят Управителния съвет за мотивираното си несъгласие с проект за решение на Надзорния съвет, в случай че въпросното решение е адресирано до националните органи във връзка с кредитни институции от участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото.
(73)
С цел да гарантира разделението между задачите, свързани с паричната политика, и надзорните задачи, ЕЦБ следва да бъде задължена да създаде група за посредничество. Създаването на групата, и по-специално нейният състав, следва да гарантира преодоляването на различията в становищата по балансиран начин в интерес на Съюза като цяло.
(74)
Надзорният съвет, ръководният комитет и персоналът на ЕЦБ, изпълняващ надзорни задължения, следва да спазват подходящи изисквания за запазване на професионална тайна. Подобни изисквания следва да се прилагат по отношение на обмена на информация с персонала на ЕЦБ, който не участва в работата по надзора. Това не следва да възпрепятства ЕЦБ да обменя информация в рамките и при условията, определени в съответните законодателни актове на Съюза, включително с Комисията за целите на изпълнение на нейните задачи по членове 107 и 108 от ДФЕС и съгласно правото на Съюза в областта на засиленото икономическо и бюджетно наблюдение.
(75)
За да изпълнява ефективно своите надзорни задачи, ЕЦБ следва да упражнява възложените ѝ надзорни задачи напълно независимо, по-специално от нежелано политическо влияние и от намеса от страна на финансовия сектор, които биха засегнали оперативната ѝ независимост.
(76)
Използването на периоди на изчакване в надзорните органи представлява важна част от гарантирането на ефективността и независимостта на надзора, осъществяван от тези органи. За тази цел и без да се засяга прилагането на по-строги национални правила, ЕЦБ следва да въведе и поддържа подробни и официални процедури, включително периоди на пропорционален преглед, за да оцени предварително и да предотврати евентуални конфликти с легитимните интереси на ЕНМ/ЕЦБ, когато бивш член на Надзорния съвет започне работа в банковия сектор, върху който преди това е осъществявал надзор.
(77)
За да изпълнява своите надзорни задачи ефективно, ЕЦБ следва да разполага с необходимите за това ресурси. Тези ресурси следва да бъдат получени по начин, който осигурява независимост за ЕЦБ от нежелано влияние от страна на националните компетентни органи и участниците на пазара, както и разделение между паричната политика и задачите по надзора. Разходите за надзора следва да бъдат основно за сметка на дружествата, по отношение на които той се прилага. Следователно упражняването на надзорни задачи от ЕЦБ следва да се финансира от годишни такси, начислявани на кредитните институции, установени в участващите държави членки. ЕЦБ следва да има също право да налага такси на клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, за да покрива разходите си, направени при изпълнението на задачите си на надзорен орган на приемащата държава членка спрямо въпросните клонове. В случай че над дадена кредитна институция или клон се извършва надзор на консолидирана основа, таксата следва да бъде налагана на кредитната институция на най-високо равнище в рамките на въпросната група, установена в участващите държави членки. Изчисляването на тези такси следва да изключва всички клонове, установени в неучастващи държави членки.
(78)
Когато дадена кредитна институция бъде включена в надзор на консолидирана основа, таксата следва да се изчисли на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и да бъде разпределена на кредитните институции, установени в дадена участваща държава членка и включени в надзора на консолидирана основа, въз основа на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, включително рисково претеглените активи.
(79)
Наличието на силно мотивиран, добре обучен и безпристрастен персонал е абсолютно необходимо за ефективния надзор. С цел да се създаде напълно интегриран надзорен механизъм, следва да се осигури адекватен обмен на служители между националните компетентни органи и между тези органи и ЕЦБ, както и командироване на служители. С цел осигуряване на възможност за постоянен контрол на партньорска основа, особено по отношение на надзора на големите кредитни институции, ЕЦБ следва да може да изисква в националните екипи по надзора да се включи също персонал от компетентните органи на други участващи държави членки, което ще позволи съставянето на надзорни екипи с разнообразен географски произход и със специфичен професионален опит и профил. Обменът и командироването на служители следва да допринесе за установяването на обща култура на надзор. ЕЦБ следва редовно да предоставя информация за това колко служители на националните компетентни органи са командировани в ЕЦБ за целите на ЕНМ.
(80)
Предвид глобализацията на банковите услуги и нарасналото значение на международните стандарти, ЕЦБ следва да изпълнява задачите си в съответствие с международните стандарти и в диалог и тясно сътрудничество с надзорните органи извън Съюза, без да се дублира международната роля на ЕБО. Следва да ѝ бъдат предоставени правомощия да развива контакти и да сключва административни договорености с надзорните органи и администрациите на трети държави и с международни организации, при координация с ЕБО и пълно зачитане на настоящата роля и съответните компетентности на държавите членки и на институциите на Съюза.
(81)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (9) се прилагат в пълна степен при обработването на лични данни от ЕЦБ за целите на настоящия регламент.
(82)
По отношение на ЕЦБ се прилага Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (10). ЕЦБ прие Решение ЕЦБ/2004/11 (11) относно условията за извършване на разследвания в Европейската централна банка от Европейската служба за борба с измамите.
(83)
С цел да се гарантира, че кредитните институции подлежат на надзор по най-високи стандарти, който не е ограничен от други, непруденциални съображения, и че е постигнато навременно и ефективно решение на взаимно подсилващите се неблагоприятни последици, които опасенията за пазарните тенденции оказват върху кредитните институции и държавите членки, ЕЦБ следва да започне да изпълнява конкретни надзорни задачи във възможно най-кратък срок. Прехвърлянето на надзорни задачи от националните надзорни органи към ЕЦБ изисква обаче известна подготовка. Поради това следва да се предвиди подходящ период на поетапно въвеждане.
(84)
Когато приема подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, ЕЦБ следва да предвиди преходни разпоредби, с които да се гарантира приключването на текущи надзорни процедури, включително приетите решения и/или мерки или предприетите разследвания преди влизането в сила на настоящия регламент.
(85)
В съобщението си от 28 ноември 2012 г., озаглавено „Подробен план за задълбочен и истински икономически и паричен съюз“, Комисията посочва, че „член 127, параграф 6 от ДФЕС би могъл да бъде изменен, за да се позволи прилагането на обикновената законодателна процедура и да се премахнат някои от правните ограничения, които в момента той поставя пред проекта за ЕНМ (т.е. да се установи пряка и неотменима възможност за избор от държави членки, чиято парична единица не е еврото за участие в ЕНМ, извън модела на „тясното сътрудничество“, да се предоставят на държавите членки, чиято парична единица не е еврото, участващи в ЕНМ, напълно равни права в процеса на вземане на решения от ЕЦБ, и да се развие още повече вътрешното разделение на вземане на решения относно паричната политика и относно надзора)“. В него се посочва също, че „засилването на демократичния контрол над ЕЦБ би било специфичен въпрос за разрешаване, доколкото тя осъществява банков надзор“. Припомня се, че в ДЕС е предвидено, че правителството на всяка държава членка, Европейският парламент или Комисията могат да представят проекти за промени в Договорите, които могат да се отнасят до всеки един аспект от Договорите.
(86)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни, свободата на стопанска инициатива, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, и трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(87)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно създаването на ефикасна и ефективна уредба за изпълнението от институция на Съюза на конкретни задачи по надзора над кредитните институции и осигуряването на последователно прилагане на единната нормативна уредба за кредитните институции, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен на равнището на държавите членки и следователно, поради паневропейската структура на банковия пазар и последиците от изпадането на кредитни институции в несъстоятелност върху други държави членки, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет и обхват
С настоящия регламент на ЕЦБ се възлагат конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции, с цел да се допринесе за сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система в рамките на Съюза и отделните държави членки при пълно зачитане и задължение за полагане на грижа за единството и интегритета на вътрешния пазар на основата на равнопоставено третиране на кредитните институции с оглед да се избегне регулаторният арбитраж.
Институциите, посочени в член 2 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (12), са изключени от задачите по надзора, възложени на ЕЦБ в съответствие с член 4 от настоящия регламент. Обхватът на задачите на ЕЦБ по надзора се ограничава до пруденциалния надзор на кредитните институции съгласно настоящия регламент. С настоящия регламент на ЕЦБ не се възлагат никакви други задачи по надзора като например задачи, свързани с пруденциалния надзор над централни контрагенти.
При изпълнението на задачите си съгласно настоящия регламент и без да засяга целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕЦБ отчита в пълна степен наличието на различни видове кредитни институции, техните размери и бизнес модели.
В нито едно свое действие, предложение или политика ЕЦБ не дискриминира пряко или непряко която и да е държава членка или група от държави членки като място за предоставяне на банкови или финансови услуги в каквато и да било парична единица.
Настоящият регламент не засяга отговорностите и свързаните с тях правомощия на компетентните органи на участващите държави членки да изпълняват задачи по надзора, които не са възложени на ЕЦБ с настоящия регламент.
Настоящият регламент не засяга и отговорностите и свързаните с тях правомощия на компетентните или определените на национално равнище органи на участващите държави членки да прилагат макропруденциални инструменти, които не са предвидени в приложимите правни актове на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„участваща държава членка“ означава държава членка, чиято парична единица е еврото, или държава членка, чиято парична единица не е еврото, но която е установила тясно сътрудничество в съответствие с член 7;
2)
„национален компетентен орган“ означава всеки национален компетентен орган, определен от участващите държави членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (13) и Директива 2013/36/ЕС;
3)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
4)
„финансов холдинг“ означава финансов холдинг съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 20 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
5)
„смесен финансов холдинг“ означава смесена финансова холдингова компания съгласно определението по член 2, точка 15 от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат (14);
6)
„финансов конгломерат“ означава финансов конгломерат съгласно определението по член 2, точка 14 от Директива 2002/87/ЕО;
7)
„определен на национално равнище орган“ означава определен орган на участваща държава членка по смисъла на приложимото право на Съюза;
8)
„квалифицирано дялово участие“ означава квалифицирано дялово участие съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
9)
„единен надзорен механизъм“ (ЕНМ) означава системата за финансов надзор, съставена от ЕЦБ и националните компетентни органи на участващите държави членки, описан в член 6 от настоящия регламент.
ГЛАВА II
Сътрудничество и задачи
Член 3
Сътрудничество
1. ЕЦБ работи в тясно сътрудничество с ЕБО, ЕОЦКП, ЕОЗППО и Европейския съвет за системен риск (ЕССР), както и с другите органи, които са част от ЕСФН, които гарантират адекватно равнище на регулиране и надзор в Съюза.
При необходимост ЕЦБ сключва меморандуми за разбирателство с компетентните органи на държавите членки, които отговарят за пазарите на финансови инструменти. Тези меморандуми се предоставят на разположение на Европейския парламент, Съвета и компетентните органи на всички държави членки.
2. За целите на настоящия регламент ЕЦБ участва в Съвета на надзорниците на ЕБО при условията, посочени в член 40 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
3. ЕЦБ изпълнява задачите си в съответствие с настоящия регламент и без да засяга компетентността и задачите на ЕБО, ЕОЦКП, ЕОЗППО и ЕССР.
4. ЕЦБ поддържа тясно сътрудничество с органите, упълномощени да оздравяват кредитни институции, в т.ч. при изготвянето на планове за оздравяване.
5. При спазване на разпоредбите на членове 1, 4 и 6 ЕЦБ сътрудничи тясно с който и да е инструмент на публичната финансова помощ, включително Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС) и ЕМС, по-специално когато такъв инструмент е отпуснал или има вероятност да отпусне пряка или непряка финансова помощ на кредитна институция, подлежаща на условията на член 4 от настоящия регламент.
6. ЕЦБ и компетентните органи на неучастващите държави членки сключват меморандум за разбирателство, в който се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в член 2. Меморандумът подлежи на редовен преглед.
Без да се засяга първа алинея ЕЦБ сключва меморандум за разбирателство с компетентния орган на всяка неучастваща държава членка, която е държава членка по произход на поне една институция със системно значение в световен мащаб, както е определено в правото на Съюза.
Всеки меморандум подлежи на редовен преглед и се публикува, като поверителната информация се третира по подходящ начин.
Член 4
Задачи, възложени на ЕЦБ
1. В рамките на член 6 и съгласно параграф 3 от настоящия член, ЕЦБ е единственият орган, компетентен да извършва за целите на пруденциалния надзор следните задачи във връзка с всички кредитни институции, установени в участващите държави членки:
а)
да издава лицензи на кредитни институции и да отнема лицензите на кредитни институции при спазване на член 14;
б)
за кредитните институции, установени в участваща държава членка, които желаят да открият клон или да предоставят трансгранични услуги в неучастваща държава членка, да изпълнява задачите, за които компетентният орган на държавата членка по произход има правомощия съгласно приложимото право на Съюза;
в)
да оценява уведомленията за придобиването и освобождаването от квалифицирани дялови участия в кредитни институции, освен в случай на оздравяване на банка, като спазва разпоредбите на член 15;
г)
да осигурява спазване на актовете, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, с които се налагат пруденциални изисквания на кредитните институции, свързани с изискванията за собствен капитал, секюритизацията, ограниченията на големите експозиции, ликвидността, ливъриджа, отчитането и публичното оповестяване на информация по тези въпроси;
д)
да гарантира спазване на актовете, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, с които се налагат изисквания на кредитните институции да разполагат с надеждни управленски правила, включително изисквания за съответствие и пригодност на лицата, отговарящи за управлението на кредитни институции, процеси за управление на риска, механизми за вътрешен контрол, политики и практики за възнагражденията и ефективни процеси за вътрешен анализ на адекватността на капитала в т.ч. вътрешнорейтингови модели;
е)
да извършва надзорен преглед, включително, където е уместно в координация с ЕБО, стрес-тестове и евентуалното им публично оповестяване, за да определя дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, въведени от кредитните институции, и собственият капитал, който те държат, осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове и въз основа на този надзорен преглед да налага на кредитните институции специфични допълнителни капиталови изисквания, специфични изисквания за публично оповестяване, специфични изисквания за ликвидност и други мерки, когато на компетентните органи конкретно е дадена такава възможност от съответното право на Съюза;
ж)
да извършва надзор на консолидирана основа над предприятията майки на кредитните институции, установени в една от участващите държави членки, включително по отношение на финансовите холдинги и смесените финансови холдинги, и да участва в надзора на консолидирана основа, включително в колегиите от надзорни органи, без да се засяга участието на националните компетентни органи в тези колегии в качеството на наблюдатели, по отношение на предприятия майки, които не са установени в една от участващите държави членки;
з)
да участва в допълнителния надзор на финансови конгломерати по отношение на кредитните институции в тях и да изпълнява задачите на координатор, когато ЕЦБ е определена за координатор на финансов конгломерат в съответствие с критериите, определени в съответното право на Съюза;
и)
да изпълнява надзорни задачи във връзка с планове за възстановяване и ранна интервенция, когато кредитна институция или група, по отношение на която ЕЦБ е органът, извършващ надзор на консолидирана основа, не изпълнява или е вероятно да наруши приложимите пруденциални изисквания, и единствено в случаите, посочени изрично в приложимото за компетентните органи право на Съюза - надзорни задачи във връзка със структурни промени, които се изискват от кредитните институции с оглед на предотвратяване на финансови затруднения или изпадане в несъстоятелност, с изключение на всякакви правомощия за оздравяване;
2. За кредитните институции, установени в неучастваща държава членка, които откриват клон или предоставят трансгранични услуги в участваща държава членка, ЕЦБ изпълнява, в рамките на посоченото в параграф 1, задачите, за които националните компетентни органи имат правомощия съгласно съответното право на Съюза.
3. За изпълнението на задачите, които са ѝ възложени по силата на настоящия регламент, и с цел да гарантира високи стандарти на надзор, ЕЦБ прилага цялото приложимо право на Съюза, а когато то се състои от директиви - националното законодателство за транспониране на тези директиви. Когато приложимото право на Съюза се състои от регламенти и когато понастоящем тези регламенти изрично предвиждат възможност за избор от страна на държавите членки, ЕЦБ прилага и националното законодателство, с което се упражнява този избор.
За тази цел ЕЦБ приема насоки и препоръки и взема решения при условията и при спазване на приложимото право на Съюза, и по-специално на всички законодателни и незаконодателни актове, в т.ч. посочените в членове 290 и 291 от ДФЕС. По-специално ЕЦБ подлежи на задължителните регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, разработени от ЕБО и приети от Комисията в съответствие с членове 10-15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, с член 16 от посочения регламент, както и с разпоредбите на посочения регламента относно европейското ръководство за надзор, изготвено от ЕБО в съответствие с посочения регламент. ЕЦБ може също да приема регламенти единствено доколкото те са необходими за организиране или уточняване на реда и условията за изпълнение на поверените ѝ задачи с настоящия регламент.
Преди приемането на даден регламент ЕЦБ провежда открити публични консултации и анализира потенциалните свързани разходи и ползи, освен ако подобни консултации и анализи са несъразмерни по отношение на обхвата и въздействието на въпросните регламенти или по отношение на спешния характер на въпроса, като в такъв случай ЕЦБ обосновава спешността.
Ако е необходимо, ЕЦБ допринася за разработването на проекти на регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение от ЕБО в съответствие с Регламент (ЕС) № 1093/2010, или обръща внимание на ЕБО за евентуалната нужда да представи на Комисията проекти на стандарти за изменение на действащите регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение.
Член 5
Макропруденциални задачи и инструменти
1. Когато е уместно или се прецени, че е наложително, и без да се засягат разпоредбите на параграф 2 от настоящия член, националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващите държави членки прилагат изисквания за капиталови буфери, с които кредитните институции да разполагат на съответното равнище съгласно приложимото право на Съюза, в допълнение към изискванията за собствен капитал по член 4, параграф 1, буква г) от настоящия регламент, включително нива на антицикличния буфер, както и всякакви други мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, като се следват процедурите, определени в тези директиви в случаите, които са изрично посочени в приложимото право на Съюза. Десет работни дни преди да бъде взето подобно решение, съответният орган уведомява по надлежен ред ЕЦБ за своето намерение. Ако ЕЦБ повдигне възражение, тя представя писмено мотивите си в рамките на пет работни дни. Съответният орган разглежда обстойно мотивите на ЕЦБ, преди да процедира към вземане на решението по целесъобразност.
2. Ако се сметне за необходимо, ЕЦБ може вместо националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващата държава членка да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери, с които кредитните институции трябва да разполагат на съответното равнище съгласно приложимото право на Съюза, от прилаганите от националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващите държави членки, в допълнение към изискванията за собствен капитал по член 4, параграф 1, буква г) от настоящия регламент, включително нива на антицикличния буфер, при условията по параграфи 4 и 5 от настоящия член, както и да прилага по-строги мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове на равнището на кредитните институции при условията на процедурите, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично упоменати в приложимото право на Съюза.
3. Всеки национален компетентен орган или определен на национално равнище орган може да предложи на ЕЦБ да действа съгласно параграф 2 с цел преодоляване на специфичното състояние на финансовата система и икономиката в неговата държава членка.
4. Ако ЕЦБ възнамерява да действа в съответствие с параграф 2, тя си сътрудничи тясно с определените на национално равнище органи в съответните държави членки. По-специално ЕЦБ уведомява за намерението си съответните национални компетентни органи или определени на национално равнище органи десет работни дни, преди да вземе подобно решение. Ако някой от съответните органи повдигне възражение, той представя писмено мотивите си в рамките на пет работни дни. ЕЦБ разглежда обстойно мотивите, преди да процедира към вземане на решението по целесъобразност.
5. При изпълнението на задачите, посочени в параграф 2, ЕЦБ взема предвид специфичното състояние на финансовата система, икономическото положение и икономическия цикъл в отделни държави членки или части от тях.
Член 6
Сътрудничество в рамките на ЕНМ
1. ЕЦБ изпълнява задачите си в рамките на единен надзорен механизъм, който се състои от ЕЦБ и националните компетентни органи. ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ.
2. Както ЕЦБ, така и националните компетентни органи спазват задължението за добросъвестно сътрудничество и задължението за обмен на информация.
Без да се засяга правомощието на ЕЦБ да получава пряко или да има пряк достъп до информация, докладвана непрекъснато от кредитните институции, националните компетентни органи предоставят по-конкретно на ЕЦБ цялата информация, необходима за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ по силата на настоящия регламент.
3. Когато е целесъобразно и без да се засяга отговорността и отчетността на ЕЦБ във връзка със задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, националните компетентни органи имат отговорността да оказват съдействие на ЕЦБ при условията, посочени в рамката по параграф 7 от настоящия член, при изготвянето и изпълнението на актове, свързани с посочените в член 4 задачи, по отношение на всички кредитни институции, включително съдействие при осъществяване на дейности за проверка. При изпълнението на задачите си по член 4 те следват дадените от ЕЦБ инструкции.
4. По отношение на задачите, определени в член 4, параграф 1 - с изключение на тези по букви а) и в) от него, ЕЦБ носи отговорностите по параграф 5 от настоящия член, а националните компетентни органи носят отговорностите по параграф 6 от настоящия член, в съответствие с рамката и процедурите, зададени в параграф 7 от настоящия член, за целите на надзора на следните кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, или клонове, които са установени в участващи държави членки, на кредитни институции, които са установени в неучастващи държави членки:
-
кредитни институции, които не са толкова значими на консолидирана основа, като най-високото равнище на консолидация се намира в участващите държави членки или в отделните институции в конкретния случай на клонове, които са установени в участващи държави членки, на кредитни институции, които са установени в неучастващи държави членки. Значимостта се оценява въз основа на следните критерии:
i)
размер;
ii)
значимост за икономиката на Съюза или на дадена участваща държава членка;
iii)
значимост на трансграничните дейности.
По отношение на първа алинея по-горе, дадена кредитна институция или финансов холдинг, или смесен финансов холдинг не се счита за по-малко значима, освен ако това не е обосновано от конкретни обстоятелства, които следва да бъдат уточнени в методиката, при положение че е изпълнено което и да било от следните условия:
i)
общата стойност на активите ѝ надвишава 30 млрд. евро;
ii)
съотношението на общите ѝ активи спрямо БВП на участващата държава членка по установяване надвишава 20 %, освен ако общата стойност на активите ѝ е по-малка от 5 млрд. евро;
iii)
след постъпило уведомление от съответния национален компетентен орган, че той счита тази институция от съществено значение за местната икономика, ЕЦБ взема решение, което потвърждава същественото ѝ значение след обстойна оценка, в т.ч. оценка на балансовия отчет, от страна на ЕЦБ, на въпросната кредитна институция.
ЕЦБ може също по собствена инициатива да разглежда дадена институция като институция от съществено значение тогава, когато последната е установила банкови дъщерни предприятия в повече от една участваща държава членка и нейните трансгранични активи или пасиви представляват значителен дял от общите ѝ активи или пасиви, при спазване на посочените в методиката условия.
Кредитни институции, за които е поискана или получена публична финансова помощ пряко от ЕИФС или ЕМС, не се считат за по-малко значими.
Независимо от предходните алинеи, ЕЦБ осъществява задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, по отношение на трите най-значими кредитни институции във всяка от участващите държави членки, освен ако конкретните обстоятелства налагат друго.
5. По отношение на кредитните институции, посочени в параграф 4, и съгласно рамката, определена в параграф 7:
а)
ЕЦБ публикува регламенти, насоки или общи инструкции, насочени към националните компетентни органи, съгласно които националните компетентни органи изпълняват задачите по член 4, параграф 1- с изключение на тези по букви а) и в) от него, и приемат надзорни решения.
Тези инструкции могат да се отнасят до специфичните правомощия по член 16, параграф 2 за групи или категории кредитни институции с цел осигуряване на последователност на резултатите от надзора в рамките на ЕНМ;
б)
Когато е необходимо с оглед на последователното прилагане на високи стандарти на надзор, ЕЦБ може във всеки момент, по собствена инициатива след консултация с националните компетентни органи или по искане на национален компетентен орган, да реши да упражни пряко всички съответни правомощия по отношение на една или повече кредитни институции, посочени в параграф 4, включително в случаите, когато е била поискана или получена финансова помощ непряко от ЕИФС или ЕМС;
в)
ЕЦБ упражнява надзор върху функционирането на системата въз основа на отговорностите и процедурите по настоящия член, и по-специално на посочените в параграф 7, буква в);
г)
ЕЦБ може по всяко време да използва правомощията, посочени в членове 10-13;
д)
ЕЦБ може също да изисква информация, на принципа ad hoc или постоянно, от националните компетентни органи относно изпълнението на техните задачи съгласно настоящия член.
6. Без да се засягат разпоредбите на параграф 5 от настоящия член, националните компетентни органи изпълняват и носят отговорност за задачите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), г-ж) и и), както и за приемането на всички надзорни решения по отношение на кредитните институции, посочени в параграф 4, първа алинея от настоящия член, съгласно рамката и процедурите по параграф 7 от настоящия член.
Без да се засягат членове 10-13, националните компетентни органи и определените на национално равнище органи запазват правомощията си, в съответствие с националното право, да получават информация от кредитните институции, холдингите, смесените холдинги и предприятията, включени в консолидационното финансово състояние на дадена кредитна институция, и да провеждат проверки на място за тези институции, холдинги, смесени холдинги и предприятия. Националните компетентни органи информират ЕЦБ, в съответствие с рамката по параграф 7 от настоящия член, за предприетите съгласно настоящия параграф мерки и работят по тези мерки в тясна координация с ЕЦБ.
Националните компетентни органи докладват редовно на ЕЦБ относно провеждането на дейностите по настоящия член.
7. В консултация с националните компетентни органи и въз основа на предложение от Надзорния съвет ЕЦБ приема и оповестява рамка за организиране на практическите ред и условия за изпълнението на настоящия член. Рамката включва най-малко следното:
а)
конкретната методика за оценка на критериите по параграф 4, първа, втора и трета алинея, и критериите, съгласно които параграф 4, четвърта алинея престава да се прилага за конкретна кредитна институция, както и произтичащите от това правила за целите на изпълнението на параграфи 5 и 6. Тези правила и методите за оценка на критериите, посочени в параграф 4, първа, втора и трета алинея, се преразглеждат с цел отразяване на евентуални значими промени и гарантират, че когато дадена кредитна институция се счита за значима или по-малко значима, тази оценка бива изменяна само в случай на съществени и непреходни промени в обстоятелствата, по-специално онези обстоятелства, свързани с положението на кредитната институция, които имат значение за оценката.
б)
определянето на процедурите - включително сроковете, и възможността за изготвянето на проекти за решения, които да се изпращат на ЕЦБ за разглеждане - за взаимоотношенията между ЕЦБ и националните компетентни органи относно надзора на кредитните институции, които не се считат за по-малко значими в съответствие с параграф 4;
в)
определянето на процедурите, включително сроковете, за взаимоотношенията между ЕЦБ и националните компетентни органи относно надзора над кредитните институции, които се считат за по-малко значими в съответствие с параграф 4. По-специално тези процедури изискват от националните компетентни органи, в зависимост от отделните случаи, определени в рамката да:
i)
уведомяват ЕЦБ за всяка съществена процедура по надзора;
ii)
подлагат на допълнителна оценка конкретни аспекти от процедурата, ако ЕЦБ поиска това;
iii)
представят на ЕЦБ проекти за съществени надзорни решения, по които ЕЦБ може да изразява становища.
8. Когато ЕЦБ се подпомага от националните компетентни органи или определените на национално равнище органи с оглед на упражняването на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ и националните компетентни органи спазват разпоредбите на съответните законодателни актове на Съюза по отношение на разпределението на отговорностите и сътрудничеството между компетентните органи на различни държави членки.
Член 7
Тясно сътрудничество с компетентните органи на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото
1. В рамките на определените в настоящия член ограничения ЕЦБ изпълнява задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 по отношение на кредитните институции, установени в държава членка, чиято парична единица не е еврото, когато е установено тясно сътрудничество между ЕЦБ и националния компетентен орган на тази държава членка в съответствие с настоящия член.
За тази цел ЕЦБ може да изпраща инструкции до националните компетентни органи или до определените на национално равнище органи на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото.
2. Тясно сътрудничество между ЕЦБ и националния компетентен орган на участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, се установява с решение на ЕЦБ, когато са изпълнени следните условия:
а)
съответната държава членка уведомява другите държави членки, Комисията, ЕЦБ и ЕБО за искането си да установи тясно сътрудничество с ЕЦБ във връзка с изпълнението на задачите, посочени в членове 4 и 5, по отношение на всички кредитни институции, установени в нея, в съответствие с член 6;
б)
в уведомлението съответната държава членка се задължава:
-
да гарантира, че нейният национален компетентен орган или определеният на национално равнище орган ще спазва всички насоки или искания на ЕЦБ; и
-
да предоставя информацията за установените в нея кредитни институции, която ЕЦБ може да изиска с цел да направи цялостна оценка на тези кредитни институции.
в)
съответната държава членка е приела необходимото национално законодателство, за да гарантира, че нейният национален компетентен орган ще бъде задължен да приеме поисканите от ЕЦБ мерки по отношение на кредитни институции, в съответствие с параграф 4.
3. Решението, посочено в параграф 2, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Решението започва да се прилага 14 дни след публикуването му.
4. Когато ЕЦБ счита, че националният компетентен орган на дадена държава членка следва да приеме мярка, свързана със задачите по параграф 1, по отношение на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, тя дава инструкции на този орган, като посочва съответен срок.
Този срок е най-малко 48 часа, освен ако по-ранното приемане не е абсолютно необходимо за предотвратяване на непоправими вреди. Националните компетентни орган на съответната държава членка предприема всички необходими мерки в съответствие със задължението, посочено в параграф 2, буква в).
5. ЕЦБ може да реши да отправи предупреждение към съответната държава членка, че тясното сътрудничество ще бъде временно преустановено или прекратено, ако не бъдат предприети решителни коригиращи действия в следните случаи:
а)
когато, по мнение на ЕЦБ, съответната държава членка вече не отговаря на условията по параграф 2, букви а)-в); или
б)
когато, по мнение на ЕЦБ, националният компетентен орган на съответната държава членка не действа в съответствие със задължението си по параграф 2, буква в).
Ако 15 дни след уведомлението за предупреждението не са предприети такива действия, ЕЦБ може временно да преустанови или да прекрати тясното сътрудничество със съответната държава членка.
Решението за временно преустановяване или прекратяване на тясното сътрудничество се съобщава на съответната държава членка и се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. В решението се посочва датата, от която то се прилага, като надлежно се отчитат ефективността на надзора и законните интереси на кредитните институции.
6. Държавата членка може да поиска ЕЦБ да прекрати тясното сътрудничество по всяко време след изтичането на три години от датата на публикуването на решението на ЕЦБ за установяване на тясно сътрудничество в Официален вестник на Европейския съюз. В искането се обясняват причините за прекратяването, включително, според случая, значителните отрицателни последици, ако има такива, по отношение на фискалните отговорности на държавата членка. В такъв случай ЕЦБ незабавно пристъпва към приемането на решение за прекратяване на тясното сътрудничество и посочва датата на прилагане, която е в рамките на максимум три месеца, като надлежно се отчитат ефективността на надзора и законните интереси на кредитните институции. Решението се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
7. Ако участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, уведоми ЕЦБ в съответствие с член 26, параграф 8 за своето мотивирано несъгласие с възражение на Управителния съвет срещу проект за решение на Надзорния съвет, Управителният съвет в срок от 30 дни дава становище по мотивираното несъгласие, изразено от държавата членка, и потвърждава или оттегля своето възражение, като посочва мотивите си.
В случай че Управителният съвет потвърди възражението си, участващата държава членка, чиято парична единица не е еврото, може да уведоми ЕЦБ, че няма да бъде обвързана от евентуалното решение, свързано с евентуален изменен проект за решение на Надзорния съвет.
В такъв случай ЕЦБ обмисля възможността за временно преустановяване или прекратяване на тясното сътрудничество с тази държава членка, като взема под необходимото внимание съображението за ефективност на надзора, и взема съответното решение.
По-специално ЕЦБ взема под внимание следните съображения:
а)
дали отсъствието на такова временно преустановяване или прекратяване би могло да застраши целостта на ЕНМ или да има значителни отрицателни последици по отношение на фискалните отговорности на държавите членки;
б)
дали такова временно преустановяване или прекратяване би могло да има значими отрицателни последици по отношение на фискалните отговорности в държавата членка, уведомила за своето мотивирано несъгласие в съответствие с член 26, параграф 8;
в)
дали се е уверила, че съответният национален компетентен орган е приел мерки, които по мнението на ЕЦБ:
-
гарантират, че кредитните институции в държавата членка, уведомила за своето мотивирано несъгласие в съответствие с предходната алинея, не получават по-благоприятно третиране от кредитните институции в останалите участващи държави членки; и
-
са също толкова ефективни, колкото решението на Управителния съвет по втората алинея от настоящия параграф, по отношение на постигането на целите по член 1, както и за осигуряване на съответствие с приложимото право на Съюза.
ЕЦБ включва тези съображения в своето решение и ги съобщава на съответната държава членка.
8. Ако участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, не е съгласна с проект за решение на Надзорния съвет, тя информира Управителния съвет за своето мотивирано несъгласие в срок от пет работни дни от получаването на проекта за решение. Управителният съвет взема решение по въпроса в срок от пет работни дни, като отчита изцяло представените мотиви, и обяснява писмено решението си на засегнатата държава членка. Последната може да поиска ЕЦБ да прекрати тясното сътрудничество с незабавно действие и няма да бъде обвързана с взетото впоследствие решение.
9. Държава членка, която е прекратила тясното сътрудничество с ЕЦБ, не може да започне ново тясно сътрудничество преди изтичането на три години от датата на публикуване на решението на ЕЦБ за прекратяване на тясното сътрудничество в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 8
Международни отношения
Без да се засяга съответната компетентност на държавите членки и на другите институции и органи на Съюза, освен ЕЦБ, включително ЕБО, във връзка със задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, ЕЦБ може да развива контакти и да сключва административни договорености с надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави, след подходяща координация с ЕБО. Тези договорености не създават правни задължения за Съюза и неговите държави членки.
ГЛАВА III
Правомощия на ЕЦБ
Член 9
Правомощия за надзор и провеждане на разследвания
1. Изключително за целите на изпълнение на задачите, възложени ѝ по силата на член 4, параграфи 1 и 2 и член 5, параграф 2, в участващите държави членки ЕЦБ се счита, когато е подходящо, за компетентния орган или за определения на национално равнище орган, в съответствие с приложимото право на Съюза.
Също изключително за тези цели ЕЦБ има всички правомощия и задължения, които са изложени в настоящия регламент. ЕЦБ има също всички правомощия и задължения, които имат компетентните органи и определените на национално равнище органи съгласно приложимото право на Съюза, освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент. По-специално, ЕЦБ има правомощията, посочени в раздели 1 и 2 от настоящата глава.
Доколкото е необходимо за изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ може да изисква, посредством инструкции, от тези национални органи да упражнят своите правомощия по силата на националното право и в съответствие със заложените в него условия, когато ЕЦБ няма такива правомощия по силата на настоящия регламент. Тези национални органи уведомяват подробно ЕЦБ за упражняването на тези правомощия.
2. ЕЦБ упражнява правомощията по параграф 1 от настоящия член в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея. При упражняване на съответните си надзорни правомощия и на правомощията си за провеждане на разследвания ЕЦБ и националните компетентни органи си сътрудничат тясно.
3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, по отношение на кредитните институции, установени в участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото, ЕЦБ упражнява своите правомощия съгласно член 7.
Раздел 1
правомощия за провеждане на разследвания
Член 10
Искане за информация
1. Без да се засягат правомощията по член 9, параграф 1 и при спазване на условията от приложимото право на Съюза, ЕЦБ може да изиска следните юридически или физически лица, при условията на член 4, да предоставят цялата информация, необходима за изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, включително информацията, която следва да се предоставя периодично и в определен формат за целите на надзора и свързаната с него статистическа отчетност:
а)
кредитни институции, установени в участващите държави членки;
б)
финансови холдинги, установени в участващите държави членки;
в)
смесени финансови холдинги, установени в участващите държави членки;
г)
холдинги със смесена дейност, установени в участващите държави членки;
д)
лица, които принадлежат към субектите по букви а)-г);
е)
трети лица, на които посочените в букви а)-г) субекти са възложили функции или дейности.
2. Посочените в параграф 1 лица предоставят исканата информация. Разпоредбите относно професионалната тайна не освобождават тези лица от задължението да предоставят тази информация. Предоставянето на тази информация не се счита за нарушение на професионалната тайна.
3. Когато ЕЦБ получава информация директно от физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, тя предоставя тази информация на заинтересованите национални компетентни органи.
Член 11
Общи разследвания
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи и при спазване на условията по приложимото право на Съюза ЕЦБ може да извършва всички необходими разследвания по отношение на всички лица, посочени в член 10, параграф 1, установени или базирани в участваща държава членка.
За тази цел ЕЦБ има право:
а)
да изисква представянето на документи;
б)
да проверява счетоводните книги и документите на лицата, посочени в член 10, параграф 1, и да взема копия или извлечения от такива книги и документи;
в)
да получава писмени или устни обяснения от всяко лице, посочено в член 10, параграф 1, или от негови представители или служители;
г)
да задава въпроси на всяко друго лице, което даде съгласие за това, с цел да събере информация, свързана с предмета на разследването.
2. Посочените в член 10, параграф 1, лица подлежат на разследване, започнато въз основа на решение на ЕЦБ.
Когато дадено лице възпрепятства провеждането на разследване, националният компетентен орган на участващата държава членка, на чиято територия се намират съответните помещения, оказва при спазване на националното законодателство необходимото съдействие, включително в случаите, посочени в членове 12 и 13, като улеснява достъпа на ЕЦБ до служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 10, параграф 1, за да могат да се упражнят гореспоменатите права.
Член 12
Проверки на място
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи и при спазване на другите условия, установени в приложимото право на Съюза, ЕЦБ може, в съответствие с член 13 и при условие че уведоми предварително съответния национален компетентен орган, да извършва всички необходими проверки на място в служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 10, параграф 1, и всякакви други предприятия, включени в надзора на консолидирана основа, по който ЕЦБ е органът, извършващ надзор на консолидирана основа, съгласно член 4, параграф 1, буква е). Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверката, ЕЦБ може да извършва проверки на място без предизвестие до тези юридически лица.
2. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕЦБ да извършат проверка на място, могат да влизат в служебните помещения и площи на юридическите лица при наличие на решение за провеждане на разследване, прието от ЕЦБ, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 11, параграф 1.
3. Посочените в член 10, параграф 1, букви а)-е) лица подлежат на проверка на място въз основа на решение на ЕЦБ.
4. Под наблюдението и координацията на ЕЦБ длъжностните лица и останалите придружаващи лица, оправомощени или назначени от националния компетентен орган на държавата членка, на чиято територия предстои да се проведе проверката, подпомагат активно длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕЦБ. За тази цел те разполагат с правомощията, посочени в параграф 2. В проверките на място имат право да участват и служители на националния компетентен орган на участващата държава членка.
5. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, оправомощени или назначени от ЕЦБ, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена съгласно настоящия член, националният компетентен орган на съответната участваща държава членка им оказва необходимото съдействие в съответствие с националното право. Това съдействие включва запечатване на всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката. Когато съответният национален компетентен орган не разполага с такива правомощия, той използва правомощията си да поиска необходимото съдействие от други национални органи.
Член 13
Разрешение от съдебен орган
1. Ако за проверка на място съгласно член 12, параграфи 1 и 2 или за съдействие съгласно член 12, параграф 5 е необходимо разрешение от съдебен орган според националните правила, се подава искане за такова разрешение.
2. Когато се подава искане за разрешение съгласно параграф 1 от настоящия член, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕЦБ и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕЦБ подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕЦБ, на които се основава предположението за нарушение на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не оценява необходимостта от извършване на проверката, нито изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в досието на ЕЦБ. Законосъобразността на решението на ЕЦБ подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз.
Раздел 2
Специфични правомощия за надзор
Член 14
Лицензиране
1. Всяко заявление за лиценз за извършване на дейност на кредитна институция в дадена участваща държава членка се подава до националните компетентни органи на държавата членка, в която ще бъде установена кредитната институция, съгласно изискванията на приложимото национално право.
2. Ако кандидатстващата институция отговаря на всички изисквания за издаване на лиценз, определени в приложимото национално право на тази държава членка, националният компетентен орган, в рамките на предвидения в приложимото национално право срок, приема проект за решение, с което да предложи на ЕЦБ да издаде лиценз. ЕЦБ и кандидатстващата за лиценз институция се уведомяват за проекта за решение. В обратния случай националният компетентен орган отхвърля заявлението за лиценз.
3. Проектът за решение се смята за приет от ЕЦБ, освен ако ЕЦБ не представи възражения в срок до десет работни дни, който в надлежно обосновани случаи може да бъде еднократно удължен за същия срок. ЕЦБ представя възражения срещу проект за решение единствено в случай че не са изпълнени условията за предоставяне на лиценз, предвидени в съответното право на Съюза. ЕЦБ представя писмено мотивите за отказа.
4. Националният компетентен орган уведомява кандидата за лиценз относно решението, взето в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. При спазване на параграф 6 ЕЦБ може да отнеме лиценза в случаите, предвидени в приложимото право на Съюза, по собствена инициатива след консултации с националния компетентен орган на участващата държава членка, в която е установена кредитната институция, или по предложение на този национален компетентен орган. Тези консултации имат за цел да гарантират по-специално, че преди да вземе решение за отнемане на лиценз, ЕЦБ оставя достатъчно време на националните органи да вземат решение относно необходимите корективни действия, в т.ч. евентуални мерки за оздравяване, както и че ги взема предвид.
Когато националният компетентен орган, който е предложил лицензирането в съответствие с параграф 1, прецени, че съгласно приложимото национално право лицензът трябва да бъде отнет, той подава за тази цел предложение до ЕЦБ. В такъв случай ЕЦБ взема решение относно предложението за отнемане на лиценз, като отчита изцяло обосновката за отнемането му, дадена от националния компетентен орган.
6. Докато националните органи продължават да имат компетентност за преструктуриране на кредитните институции, когато преценят, че с отнемането на лиценза ще бъде застрашено адекватното изпълнение на оздравяването или необходимите действия за оздравяване или за запазване на финансовата стабилност, те надлежно уведомяват ЕЦБ за своето възражение, като обясняват подробно заплахата, която ще възникне от отнемането на лиценза. В такива случаи ЕЦБ се въздържа да пристъпи към отнемане на лиценза за срок, който е договорен взаимно с националните органи. ЕЦБ може да удължи този срок, ако прецени, че е постигнат достатъчен напредък. Ако обаче ЕЦБ определи в обосновано решение, че националните органи не са предприели подходящите действия, необходими за запазване на финансовата стабилност, отнемането на лицензите влиза в сила незабавно.
Член 15
Оценка на придобиването на квалифицирани дялови участия
1. Без да се засягат освобождаванията по член 4, параграф 1, буква в), всяко известие за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, установена в участваща държава членка, или всяка информация във връзка с такова придобиване се подава в националните компетентни органи на държавата членка, в която е установена кредитната институция, в съответствие с изискванията на приложимото национално право въз основа на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея.
2. Националният компетентен орган прави оценка на предлаганото придобиване и препраща на ЕЦБ известието заедно с предложение за решение за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването, въз основа на критериите, указани в правните актове по член 4, параграф 3, първа алинея, най-малко десет работни дни преди изтичането на съответния срок за оценка, определен в приложимото право на Съюза, и подпомага ЕЦБ в съответствие с член 6.
3. ЕЦБ решава дали да се противопостави на придобиването въз основа на критериите за оценка, установени в приложимото право на Съюза, и при спазване на процедурата и сроковете, указани в него.
Член 16
Надзорни правомощия
1. За целите на изпълнението на възложените ѝ задачи, посочени в член 4, параграф 1, и без да се засягат другите правомощия на ЕЦБ, ЕЦБ разполага с правомощия по параграф 2 от настоящия член да изисква от всяка кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг в участващите държави членки да предприеме на ранен етап необходимите мерки, за да преодолее съответните проблеми при което и да било от следните обстоятелства:
а)
кредитната институция не отговаря на изискванията на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея;
б)
ЕЦБ разполага с доказателства, че кредитната институция има вероятност да наруши изискванията на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, през следващите 12 месеца;
в)
в рамките на надзорен преглед съгласно член 4, параграф 1, буква е) бъде установено, че прилаганите от кредитната институция правила, стратегии, процеси и механизми, както и собственият ѝ капитал и ликвидността ѝ не гарантират добро управление и покритие за рисковете, на които е изложена.
2. За целите на член 9, параграф 1, ЕЦБ има, по-специално, следните правомощия:
а)
да изисква от институциите да държат собствен капитал в допълнение към капиталовите изисквания, установени в правните актове по член 4, параграф 3, първа алинея, във връзка с елементи на риск и с рискове, които не попадат в обхвата на приложимите правни актове на Съюза;
б)
да изисква да бъдат засилени правилата, процесите, механизмите и стратегиите;
в)
да изисква от институциите да представят план за връщане към спазването на надзорните изисквания съгласно правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, и да определят срок за изпълнението му, вкл. подобрения на плана по отношение на обхвата и срока;
г)
да изисква от институциите да следват специална политика за провизиране или третиране на активите във връзка с изискванията за собствен капитал;
д)
да ограничава дейността, операциите или мрежата на институциите или да изисква освобождаване от дейности, които създават прекомерен риск за стабилността на институцията;
е)
да изисква редуциране на риска, който е присъщ на дейността, продуктите и системите на институциите;
ж)
да изисква от институциите да ограничат променливите възнаграждения като процент от нетните доходи, когато са несъвместими с поддържането на стабилна капиталова база;
з)
да изисква от институциите да използват нетната си печалба за увеличаване на собствения капитал;
и)
да налага ограничение или забрана върху разпределянето на печалбата от институцията на акционерите, съдружниците или държателите на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, когато тази забрана не представлява случай на неизпълнение от страна на институцията;
й)
да налага изисквания за допълнително или по-често представяне на информация, в т.ч. относно капиталовата адекватност и ликвидността;
к)
да налага специални изисквания за ликвидност, включително ограничения върху падежните несъответствия между активите и пасивите;
л)
да изисква разкриване на допълнителна информация;
м)
да отстранява по всяко време членове от управляващите органи на кредитните институции, които не изпълняват изискванията, установени в правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея.
Член 17
Правомощия на приемащите органи и сътрудничество във връзка с надзора на консолидирана основа
1. В отношенията между участващите държави членки процедурите, предвидени в приложимото право на Съюза, по отношение на кредитни институции, които желаят да открият клон или да упражняват правото на свободно предоставяне на услуги, като извършват дейност на територията на друга държава членка, и свързаната с тези процедури компетентност на държавата членка по произход и на приемащата държава членка се прилагат само с оглед на задачите, които не са възложени на ЕЦБ по силата на член 4.
2. Разпоредбите, предвидени в приложимото право на Съюза по отношение на сътрудничеството между компетентните органи от различни държави членки за упражняване на надзор на консолидирана основа, не се прилагат, доколкото ЕЦБ е единственият участващ компетентен орган.
3. При изпълнението на своите задачи по членове 4 и 5, ЕЦБ зачита справедливия баланс между всички участващи държави членки в съответствие с член 6, параграф 8, а в отношенията си с неучастващите държави членки зачита баланса между държавите членки по произход и приемащите държави членки, установен в приложимото право на Съюза.
Член 18
Административни наказания
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, когато кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги умишлено или по небрежност нарушават изискване на съответни пряко приложими правни актове от правото на Съюза, по отношение на което съгласно приложимото право на Съюза компетентните органи са оправомощени да налагат административни имуществени наказания, ЕЦБ може да налага административни имуществени наказания в размер до удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или в размер до 10 % от общия годишен оборот, както е дефиниран в приложимото законодателство на Съюза, на юридическото лице за предходната стопанска година или други имуществени наказания, в зависимост от предвиденото в приложимото право на Съюза.
2. Когато юридическото лице е дъщерно предприятие на предприятие майка, за съответен общ годишен оборот по параграф 1 се приема общият годишен оборот съгласно консолидирания отчет на първостепенното предприятие майка за предходната стопанска година.
3. Наложените наказания са ефективни, пропорционални и възпиращи. При определяне дали да наложи наказание и при определяне на подходящото наказание ЕЦБ действа в съответствие с член 9, параграф 2.
4. ЕЦБ прилага настоящия член в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея от настоящия регламент, включително процедурите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2532/98, както е подходящо.
5. В необхванатите от параграф 1 от настоящия член случаи, когато това е необходимо с оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ може да изисква националните компетентни органи да започнат процедура с оглед на предприемането на мерки, с които да се гарантира налагането на подходящи наказания в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, и всяко приложимо национално законодателство, с което се предоставят конкретни правомощия, неизисквани понастоящем съгласно правото на Съюза. Наказанията, прилагани от националните компетентни органи са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Първа алинея от настоящия параграф се отнася по-специално за имуществените наказания, налагани на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги за нарушения на национални нормативни актове, с които се транспонират съответните директиви на ЕС, и за всякакви административни наказания или мерки, налагани на членове на управителния съвет на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг или на всички други физически лица, които съгласно националното право носят отговорност за нарушение от страна на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг.
6. ЕЦБ публикува всички наказания по параграф 1, независимо дали са били обжалвани или не, в случаите и съгласно условията, изложени в приложимото право на Съюза.
7. Без да се засягат параграфи 1-6, с оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага наказания за нарушение на приети от нея регламенти или решения.
ГЛАВА IV
Организационни принципи
Член 19
Независимост
1. ЕЦБ и националните компетентни органи, действащи в рамките на ЕНМ, действат независимо при изпълнението на възложените им с настоящия регламент задачи. Членовете на Надзорния съвет и на ръководния комитет действат независимо и обективно в интерес на Съюза като цяло, като нямат право да искат, нито да приемат указания от институциите или органите на Съюза, от правителствата на държави членки или от друг публичен или частен орган.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и правителствата и всички останали органи на държавите членки, зачитат тази независимост.
3. След като Надзорният съвет разгледа необходимостта от кодекс за поведение, Управителният съвет съставя и публикува кодекс за поведение за персонала и ръководството на ЕЦБ, участващи в банковия надзор, по-специално във връзка с конфликтите на интереси.
Член 20
Отчетност и докладване
1. ЕЦБ се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на настоящия регламент в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
2. Ежегодно ЕЦБ представя на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Еврогрупата доклад за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, включително информация за предвижданото развитие на структурата и размера на таксите за надзор, посочени в член 30.
3. Председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ представя този доклад публично на Европейския парламент и на Еврогрупата в присъствието на представители от всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
4. По искане на Еврогрупата председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ може да бъде изслушан от Еврогрупата по въпроси, свързани с изпълнението на задачите на ЕЦБ по надзора, в присъствието на представители на всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
5. По искане на Европейския парламент председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ участва в изслушване от компетентните комисии на Европейския парламент по въпроси, свързани с изпълнението на задачите на ЕЦБ по надзора.
6. ЕЦБ отговаря устно или писмено на въпроси, зададени ѝ от Европейския парламент или от Еврогрупата, в съответствие със собствените си процедури, в присъствието на представители на всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
7. Когато Европейската сметна палата прави преглед на оперативната ефективност при управлението на ЕЦБ в съответствие с член 27, параграф 2 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ, тя взема предвид и задачите по надзора, възложени на ЕЦБ по силата на настоящия регламент.
8. При поискване председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ провежда поверителни устни обсъждания при закрити врати с председателя и заместник-председателите на компетентната комисия на Европейския парламент във връзка с неговите задачи по надзора, когато такива обсъждания се изискват за упражняването на правомощията на Европейския парламент съгласно ДФЕС. Европейският парламент и ЕЦБ сключват споразумение за определяне на подробни условия и ред за организирането на тези обсъждания с оглед да се осигури пълна поверителност в съответствие със задълженията за поверителност, наложени на ЕЦБ в качеството ѝ на компетентен орган по силата на приложимото право на Съюза.
9. ЕЦБ съдейства искрено при всички разследвания на Европейския парламент, при спазване на разпоредбите на ДФЕС. ЕЦБ и Европейския парламент сключват подходящи договорености относно практическите условия и ред за упражняването на демократичната отчетност и надзора над изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент. Тези договорености обхващат, inter alia, достъп до информация, съдействие при разследвания и информация за процедурата за избор на председателя на Надзорния съвет.
Член 21
Национални парламенти
1. Когато представя доклада по член 20, параграф 2, ЕЦБ едновременно го изпраща директно до националните парламенти на участващите държави членки.
Националните парламенти могат да изпращат на ЕЦБ обосновани бележки по този доклад.
2. Посредством своите процедури националните парламенти на участващите държави членки могат да поискат от ЕЦБ да отговори в писмен вид на всякакви бележки или въпроси, които те са представили на ЕЦБ във връзка със задачите ѝ по силата на настоящия регламент.
3. Националният парламент на участваща държава членка може да покани председателя или член на Надзорния съвет да участва в обмен на мнения във връзка с надзора над кредитните институции в тази държава членка заедно с представител на националния компетентен орган.
4. Настоящият регламент не засяга отчетността на националните компетентни органи пред националните парламенти съгласно националното право за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, и за изпълнението на дейностите на националните компетентни органи в съответствие с член 6.
Член 22
Законосъобразни процедури за приемане на надзорни решения
1. Преди да вземе решения във връзка с надзора в съответствие с член 4 и глава III, раздел 2, ЕЦБ дава на лицата, срещу които има започната процедура, възможността да бъдат изслушани. ЕЦБ основава своите решения само на онези предявени възражения, по които засегнатите страни са имали възможност да изразят становище.
Първата алинея не се прилага, ако са необходими спешни действия с цел да се предотврати значителна вреда за финансовата система. В такъв случай ЕЦБ може да приеме временно решение и дава възможност на засегнатите лица да бъдат изслушани възможно най-бързо след приемане на решението.
2. Правото на защита на заинтересованите лица се съблюдава строго в хода на производството. Те имат право на достъп до документацията на ЕЦБ при зачитане на законния интерес на други лица от опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до документацията не включва достъп до поверителна информация.
Решенията на ЕЦБ съдържат мотивите, на които се основават.
Член 23
Докладване на нарушения
ЕЦБ гарантира, че са въведени ефективни механизми за докладване на нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, извършени от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, или от компетентните органи в участващите държави членки, в това число конкретни процедури за приемане на съобщенията за нарушения и последващите действия във връзка с тях. Тези процедури са в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и гарантират спазването на следните принципи: подходяща защита за лицата, които докладват нарушения, защита на личните данни и подходяща защита за обвиненото лице.
Член 24
Административен съвет за преглед
1. ЕЦБ създава Административен съвет за преглед, който да извършва вътрешен административен преглед на решенията, взети от ЕЦБ в изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент правомощия, след искане за преглед, представено в съответствие с параграф 5. Обхватът на вътрешния административен преглед е обвързан с процесуалното и материалното съответствие на такива решения с настоящия регламент.
2. Административният съвет за преглед се състои от петима членове от държавите членки, които се ползват с отлична репутация и притежават доказани знания и професионален опит в тази област, включително в областта на надзора, на достатъчно високо ниво в сферата на банковото дело или други финансови услуги, с изключение на членове на настоящия персонал на ЕЦБ, както и на настоящия персонал на компетентните органи или на други национални институции или институции, органи, служби и агенции на Съюза, участващи в изпълнението на задачите на ЕЦБ, които са ѝ възложени с настоящия регламент. Административният съвет за преглед разполага с достатъчно ресурси и експертен опит, за да оценява упражняването на правомощията на ЕЦБ съгласно настоящия регламент. Членовете на Административния съвет за преглед и двама заместници се назначават от ЕЦБ с мандат от пет години, който може да бъде подновен веднъж след покана за изразяване на интерес, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз. Те не са обвързани от каквито и да било указания.
3. Решенията на Административния съвет за преглед се вземат с мнозинство от минимум трима от петимата членове.
4. Членовете на Административния съвет за преглед действат независимо и в обществен интерес. За тази цел те представят публична декларация за поети задължения и публична декларация за интереси, като посочват всеки пряк или косвен интерес, който би могъл да се счита за накърняващ тяхната независимост или отсъствието на подобен интерес.
5. В случаите, посочени в параграф 1, всяко физическо или юридическо лице може да поиска преглед на решение на ЕЦБ съгласно настоящия регламент, на което то е адресат или което го засяга пряко и лично. Искане за преглед срещу решение на Управителния съвет в съответствие с параграф 7 не се приема.
6. Всяко искане за преглед се съставя в писмен вид, включително изложението на основанията за него, и се подава в ЕЦБ в рамките на един месец от уведомяването на въпросното лице за решението или, при липса на такова уведомление, от деня, в който то е узнало за решението, според случая.
7. След като се произнесе относно допустимостта на искането за преглед, Административният съвет за преглед дава становище в срок, съответстващ на спешността на въпроса, но не по-късно от два месеца от получаването на искането, и го отнася до Надзорния съвет за изготвяне на нов проект за решение. Надзорният съвет взема предвид становището на Административния съвет за преглед и представя своевременно нов проект за решение на Управителния съвет. Новият проект за решение или отменя първоначалното решение, или го заменя с решение с идентично съдържание, или го заменя с изменено решение. Новият проект за решение се смята за приет, освен ако Управителният съвет не възрази в срок от максимум десет работни дни.
8. Искане за преглед съгласно параграф 5 няма суспензивно действие. Управителният съвет обаче може въз основа на предложение от Административния съвет за преглед да спре изпълнението на оспорваното решение, ако прецени, че обстоятелствата го налагат.
9. Становището на Административния съвет за преглед, новият проект за решение, представен от Надзорния съвет, и решението, прието от Управителния съвет в съответствие с настоящия член, са мотивирани и се изпращат на страните.
10. ЕЦБ приема решение за установяване на оперативните правила на Административния съвет.
11. Настоящият член не засяга правото да се заведе дело в Съда на Европейския съюз в съответствие с Договорите.
Член 25
Отделяне от функцията за паричната политика
1. При изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ следва само целите, определени в настоящия регламент.
2. ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи отделно и без да се засягат задачите, свързани с паричната политика, и другите задачи. Задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не възпрепятстват, нито се определят от изпълнението на задачите ѝ, свързани с паричната политика. Освен това задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не възпрепятстват изпълнението на задачите, свързани с ЕССР, или изпълнението на други задачи. ЕЦБ докладва пред Европейския парламент и пред Съвета относно това как е изпълнила тази разпоредба. Задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не изменят текущия мониторинг на платежоспособността на контрагентите в рамките на паричната ѝ политика.
Служителите, които участват в изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, се отделят организационно и подлежат на отделни механизми на докладване от служителите, участващи в изпълнението на други задачи, възложени на ЕЦБ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 ЕЦБ приема и публикува всички необходими вътрешни правила, включително правила относно професионалната тайна и обмена на информация между двете функционални области.
4. ЕЦБ гарантира, че работата на Управителния съвет по отношение на паричните и на надзорните функции е строго разграничена. Това разграничение включва провеждането на съвсем отделни заседания с отделен дневен ред.
5. С цел да гарантира разделението между задачите, свързани с паричната политика, и надзорните задачи, ЕЦБ създава група за посредничество. Групата съдейства за преодоляване на различията в становищата, изразени от компетентните органи на съответните участващи държави членки във връзка с възражение на Управителния съвет срещу проект за решение на Надзорния съвет. Групата включва по един представител от всяка участваща държава членка, който се избира от държавата членка сред членовете на Управителния съвет и Надзорния съвет, и взема решенията си с обикновено мнозинство, като всеки член има един глас. ЕЦБ приема и оповестява публично регламент, с който се създава тази група за посредничество и се установява нейният процедурен правилник.
Член 26
Надзорен съвет
1. Планирането и изпълнението на възложените на ЕЦБ задачи се поема изцяло от вътрешен орган, който се състои от председател и заместник-председател, назначени в съответствие с параграф 3, четирима представители на ЕЦБ, назначени в съответствие с параграф 5, и по един представител на националния компетентен орган във всяка участваща държава членка („Надзорен съвет“). Всички членове на Надзорния съвет действат в интерес на Съюза като цяло.
Когато компетентният орган не е централна банка, посоченият в настоящия параграф член на Надзорния съвет може да реши да бъде придружаван от представител на централната банка на държавата членка. За целите на процедурите за гласуване, изложени в параграф 6, представителите на органите на всяка една държава членка се смятат заедно за един член.
2. Назначаванията в Надзорния съвет в съответствие с настоящия регламент зачитат принципите на балансирано участие на представители на двата пола, опит и квалификации.
3. След като изслуша Надзорния съвет, ЕЦБ представя за одобрение от Европейския парламент предложение за назначаване на председател и заместник-председател. След като бъде одобрено предложението, Съветът приема решение за изпълнение, с което назначава председател и заместник-председател на Надзорния съвет. Председателят се избира въз основа на открита процедура за подбор, за която Европейският парламент и Съветът биват надлежно информирани, сред лица с призната репутация и опит в областта на банковото дело и финансите, които не са членове на Управителния съвет. Заместник-председателят на Надзорния съвет се избира сред членовете на Изпълнителния съвет на ЕЦБ. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
След като бъде назначен, председателят изпълнява тази функция на пълен работен ден и не заема никакви други длъжности в националните компетентни органи. Мандатът е пет години и не подлежи на подновяване.
4. Ако председателят на Надзорния съвет вече не отговаря на условията, необходими за изпълнението на неговите задължения, или е извършил сериозно нарушение, Съветът може след предложение от страна на ЕЦБ, одобрено от Европейския парламент, да приеме решение за изпълнение за отстраняване на председателя от длъжност. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
След задължително освобождаване от длъжност на заместник-председателя на Надзорния съвет като член на Изпълнителния съвет, извършено в съответствие с Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ, Съветът може, след предложение на ЕЦБ, одобрено от Европейския парламент, да приеме решение за изпълнение за отстраняване на заместник-председателя от длъжност. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
За тази цел Европейският парламент или Съветът могат да информират ЕЦБ, че считат, че са изпълнени условията за отстраняването на председателя или на заместник-председателя на Надзорния съвет от длъжност, на което ЕЦБ предоставя отговор.
5. Четиримата представители на ЕЦБ, назначени от Управителния съвет, не изпълняват задължения, пряко свързани с паричната функция на ЕЦБ. Всички представители на ЕЦБ имат право на глас.
6. Надзорният съвет взема решения с обикновено мнозинство от членовете си. Всеки член има право на един глас. В случай на равен брой гласове председателят разполага с решаващ глас.
7. Чрез дерогация от параграф 6 от настоящия член, Надзорният съвет взема решения относно приемането на регламенти съгласно член 4, параграф 3 с квалифицирано мнозинство от членовете си, както е определено в член 16, параграф 4 от ДЕС и в член 3 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, приложен към ДЕС и ДФЕС, за членовете, които представляват органите на участващите държави членки. Всеки от четиримата представители на ЕЦБ, които са назначени от Управителния съвет, разполага с глас, който е равен на медианния глас на останалите членове.
8. Без да се засяга член 6, Надзорният съвет извършва подготвителна работа във връзка с възложените на ЕЦБ надзорни задачи и представя на Управителния съвет на ЕЦБ цялостни проекти за решения за приемане съгласно установена от ЕЦБ процедура. Проектите за решения се изпращат едновременно и на националните компетентни органи на засегнатите държави членки. Проект за решение се счита за приет, освен ако Управителният съвет не повдигне възражения в срок, определен по посочената по-горе процедура, но не по-дълъг от десет работни дни. Ако обаче участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, не е съгласна с проект за решение на Надзорния съвет, се прилага процедурата по член 7, параграф 8. В спешни случаи посоченият по-горе срок е не по-дълъг от 48 часа. Ако Управителният съвет повдигне възражения срещу даден проект за решение, той представя писмено мотивите, на които се основава, като по-специално посочва съображенията си по отношение на паричната политика. Ако решение бъде изменено след възражение на Управителния съвет, участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, може да уведоми ЕЦБ за своето мотивирано несъгласие с възражението, при което се прилага процедурата по член 7, параграф 7.
9. Надзорният съвет се подпомага в дейността си от секретариат на пълно работно време, включително по отношение на подготовката за заседанията.
10. Надзорният съвет, като гласува в съответствие с правилото по параграф 6, определя сред членовете си ръководен комитет с по-ограничен състав, който съдейства за осъществяване на неговите дейности, включително за подготовката на заседанията.
Ръководният комитет на Надзорния съвет няма правомощия за вземане на решения. Ръководният комитет се председателства от председателя на Надзорния съвет или по изключение в негово отсъствие - от заместник-председателя на Надзорния съвет. Съставът на Ръководния комитет е основан на справедлив баланс и ротация между националните компетентни органи. Той се състои от не повече от десет членове, в това число председателят, заместник-председателят и един допълнителен представител от ЕЦБ. Ръководният комитет изпълнява задачите си по подготовката в интерес на Съюза като цяло и работи при пълна прозрачност с Надзорния съвет.
11. При отправена покана представител на Европейската комисия може да участва като наблюдател в заседанията на Надзорния съвет. Наблюдателите нямат достъп до поверителна информация, свързана с отделните институции.
12. Управителният съвет приема вътрешен правилник, който урежда подробно отношенията му с Надзорния съвет. Надзорният съвет също приема процедурен правилник, като гласува в съответствие с правилото по параграф 6. И двата правилника се оповестяват публично. Процедурният правилник на Надзорния съвет гарантира равно третиране на всички участващи държави членки.
Член 27
Професионална тайна и обмен на информация
1. Спрямо членовете на Надзорния съвет, персонала на ЕЦБ и служителите, командировани от участващите държави членки, които изпълняват задължения по надзора, дори след като техните задължения са преустановени, се прилагат изискванията за съблюдаване на професионална тайна, посочени в член 37 от Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ и приложимите правни актове на Съюза.
ЕЦБ прави необходимото лицата, които предоставят услуги, пряко или непряко, постоянно или понякога, свързани с изпълнението на задълженията по надзора, да подлежат на равностойни изисквания за съблюдаване на професионална тайна.
2. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ има право, в рамките и при условията, посочени в приложимото законодателство на Съюза, да обменя информация с национални или европейски органи и служби в случаите, когато приложимото законодателство на Съюза позволява на националните компетентни органи да предоставят информация на тези субекти, или когато държавите членки могат да предвидят предоставянето на такава информация съгласно приложимото право на Съюза.
Член 28
Ресурси
ЕЦБ отговаря за заделянето на финансовите и човешките ресурси, необходими за изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задачи.
Член 29
Бюджет и годишен финансов отчет
1. Разходите на ЕЦБ за изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задачи се вписват отделно в бюджета на ЕЦБ.
2. В посочения в член 20 доклад ЕЦБ включва подробни сведения относно предназначената за надзорни функции част от своя бюджет. В годишния финансов отчет на ЕЦБ, изготвен и публикуван съгласно член 26.2 от Устава на ЕЦБ и на ЕСЦБ, се включват приходите и разходите, свързани със задачите по надзора.
3. В съответствие с член 27.1 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ разделът от годишния финансов отчет за надзорните функции подлежи на одит.
Член 30
Такси за надзор
1. ЕЦБ налага годишна такса за надзор на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Таксата покрива разходите на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове от 4 до 6 от настоящия регламент. Тези такси не надхвърлят разходите, свързани с посочените задачи.
2. Размерът на таксата, начислена на дадена кредитна институция или клон, се изчислява в съответствие с определените от ЕЦБ и предварително публикувани ред и условия.
Преди да определи реда и условията, ЕЦБ провежда открити обществени консултации и анализира потенциалните свързани разходи и ползи, и публикува резултатите от тях.
3. Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
Основата за изчисляване на годишната такса за надзор за дадена календарна година са разходите във връзка с надзора на кредитните институции и клоновете за съответната година. ЕЦБ може да изиска авансови плащания на годишната такса за надзор, които се основават на разумна оценка. ЕЦБ осъществява връзка с националните компетентни органи, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, с цел да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички засегнати кредитни институции и клонове. ЕЦБ съобщава на кредитните институции и клонове основата за изчисляване на годишната такса за надзор.
4. ЕЦБ представя доклад в съответствие с член 20.
5. Настоящият член не засяга правото на националните компетентни органи да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени задачи по надзора или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните инструкции - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на настоящия регламент, включително членове 6 и 12 от него.
Член 31
Служители и обмен на служители
1. Заедно с всички национални компетентни органи ЕЦБ установява реда и условията за осигуряване на подходящ обмен на служители с националните компетентни органи и между тях, както и командироване на служители.
2. ЕЦБ може да изисква при необходимост надзорните екипи от националните компетентни органи, които предприемат надзорни действия по отношение на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, намиращи се в една участваща държава членка, в съответствие с настоящия регламент да включват и служители от националните компетентни органи на други участващи държави членки.
3. ЕЦБ въвежда и поддържа подробни и официални процедури, включително етични процедури и пропорционални периоди, за да оцени предварително и да предотврати евентуални конфликти на интереси, произтичащи от последваща заетост в рамките на две години на членовете на Надзорния съвет и служителите на ЕЦБ, участващи в надзорни дейности, и предвижда подходящо разкриване на информация при спазване на приложимите правила за защита на данните.
Тези процедури не засягат прилагането на по-строги национални правила. За членовете на Надзорния съвет, които са представители на националните компетентни органи, тези процедури се въвеждат и прилагат в сътрудничество с националните компетентни органи, без да се засяга приложимото национално право.
За членовете на персонала на ЕЦБ, участващи в надзорни дейности, тези процедури определят категориите позиции, за които се прилага такава оценка, както и периодите, които са пропорционални на функциите на тези членове на персонала в надзорните дейности по време на работата им в ЕЦБ.
4. Процедурите, посочени в параграф 3, предвиждат ЕЦБ да преценява дали има възражения след прекратяване на служебното си правоотношение членовете на Надзорния съвет да приемат работа срещу заплащане в институции от частния сектор, за чийто надзор отговаря ЕЦБ.
Процедурите, посочени в параграф 3, се прилагат като правило в продължение на две години след като членовете на Надзорния съвет са престанали да заемат съответната длъжност и могат да бъдат коригирани въз основа на надлежна обосновка, пропорционална на функциите, изпълнявани по време на този мандат, и продължителността на времето, през което е заемана съответната длъжност.
5. Годишният доклад на ЕЦБ в съответствие с член 20 включва подробна информация, в това число статистически данни, за прилагането на процедурите, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член.
ГЛАВА V
Общи и заключителни разпоредби
Член 32
Преглед
До 31 декември 2015 г., а в последствие на всеки три години, Комисията публикува доклад за прилагането на настоящия регламент, със специален акцент върху наблюдението на възможното му въздействие върху гладкото функциониране на вътрешния пазар. В този доклад се оценява, наред с другото:
а)
функционирането на ЕНМ в рамките на ЕСФН и въздействието на надзорните дейности на ЕЦБ върху интересите на Съюза като цяло и върху единството и целостта на вътрешния пазар в сферата на финансовите услуги, в т.ч. възможното му въздействие върху структурите на националните банкови системи в рамките на Съюза, и ефективността на сътрудничеството и редът и условията за обмен на информация между ЕНМ и компетентните органи на неучастващите държави членки;
б)
разпределянето на задачите между ЕЦБ и националните компетентни органи в рамките на ЕНМ, ефективността на практическите ред и условия за организация, приети от ЕЦБ, и въздействието на ЕНМ върху функционирането на другите колегии от надзорни органи;
в)
ефективността на притежаваните от ЕЦБ надзорни правомощия и правомощия за налагане на наказания, както и целесъобразността на възлагането на ЕЦБ на допълнителни правомощия за налагане на наказания, включително във връзка с лица, различни от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги;
г)
целесъобразността на въведените разпоредби съответно по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти по член 5 и по отношение на предоставянето и отнемането на лицензи по член 14;
д)
ефективността на разпоредбите във връзка с независимостта и отчетността;
е)
взаимодействието между ЕЦБ и ЕБО;
ж)
целесъобразността на разпоредбите във връзка с управлението, включително състава на Надзорния съвет и реда и условията на гласуване в него, и отношенията му с Управителния съвет, както и сътрудничеството в Надзорния съвет между държавите членки, чиято парична единица е еврото и другите участващи в ЕНМ държави членки;
з)
взаимодействието между ЕЦБ и компетентните органи на неучастващите държави членки и последиците от ЕНМ върху тези държави членки;
и)
ефективността на механизма за обжалване на решенията на ЕЦБ;
й)
ефективността на разходите на ЕНМ;
к)
възможното въздействие на прилагането на член 7, параграфи 6, 7 и 8 върху функционирането и интегритета на ЕНМ;
л)
ефективността на разделението между надзорната функция и свързаната с паричната политика функция в рамките на ЕЦБ и на отделянето на финансовите ресурси за надзорните задачи от бюджета на ЕЦБ, като се вземат предвид всички изменения на приложимите правни разпоредби, включително на равнището на първичното право;
м)
фискалните последици от взетите от ЕНМ решения в областта на надзора за участващите държави членки и въздействието от евентуално развитие във връзка с оздравителни финансови договорености;
н)
възможностите за по-нататъшно развитие на ЕНМ, като се вземат предвид всички изменения на приложимите разпоредби, включително на равнището на първичното право, и като се вземе предвид дали обосновката на институционалните разпоредби в настоящия регламент вече не е валидна, включително възможността за пълно привеждане в съответствие на правата и задълженията на държавите членки, чиято парична единица е еврото и на други участващи държави членки.
Докладът се предава на Европейския парламент и на Съвета. При необходимост Комисията прави предложения, свързани с доклада.
Член 33
Преходни разпоредби
1. ЕЦБ публикува рамката, посочена в член 6, параграф 7, до 4 май 2014 г.
2. ЕЦБ поема възложените ѝ с настоящия регламент задачи на 4 ноември 2014 г. при спазване на реда и условията за прилагане и мерките, посочени в настоящия параграф.
След 3 ноември 2013 г. ЕЦБ публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент.
От 3 ноември 2013 г. ЕЦБ изпраща на всяко тримесечие доклад до Европейския парламент, Съвета и Комисията относно напредъка при оперативното прилагане на регламента.
Ако въз основа на докладите, посочени в трета алинея от настоящия параграф, и след обсъжданията им в Европейския парламент и в Съвета се окаже, че ЕЦБ няма да бъде готова да упражнява пълноценно задачите си на 4 ноември 2014 г., ЕЦБ може да приеме решение, с което да определи дата, по-късна от посочената в първа алинея от настоящия параграф, за да се осигури непрекъснатост в прехода от надзор на национално равнище към ЕНМ, и в зависимост от наличността на персонал - въвеждането на подходящи процедури за докладване и ред и условия за сътрудничество с националните компетентни органи съгласно член 6.
3. Независимо от параграф 2 и без да се засяга упражняването на правомощията за провеждане на разследвания, възложени ѝ с настоящия регламент, от 3 ноември 2013 г. ЕЦБ може да започне да изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи, различни от приемането на надзорни решения, по отношение на всяка кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг и след вземане на решение, адресирано до засегнатите образувания и до съответните национални компетентни органи.
Независимо от параграф 2, ако ЕНМ поиска с единодушие ЕЦБ да поеме прекия надзор над кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг като предварително условие за пряката му/ѝ рекапитализация, ЕЦБ може незабавно да започне да изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи по отношение на тази кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг след вземане на решение, адресирано до засегнатите образувания и до националните компетентни органи на съответните участващи държави членки.
4. От 3 ноември 2013 г., с оглед на поемането на задачите си, ЕЦБ може да поиска националните компетентни органи и посочените в член 10, параграф 1 лица да предоставят цялата информация, необходима на ЕЦБ за извършване на цялостна оценка, включително оценка на балансовия отчет, на кредитните институции на участващата държава членка. ЕЦБ извършва тази оценка поне по отношение на кредитните институции, които не са обхванати от член 6, параграф 4. Кредитната институция и компетентният орган предоставят исканата информация.
5. Счита се, че кредитните институции, лицензирани от участващите държави членки на 3 ноември 2013 г. или в съответните случаи към датата, посочена в параграфи 2 и 3 от настоящия член, притежават лиценз в съответствие с член 14 и могат да продължат да извършват дейността си. Националните компетентни органи изпращат на ЕЦБ преди датата на прилагане на настоящия регламент или в съответните случаи преди датите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, идентификационните данни на тези кредитни институции заедно с доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на съответните институции, както и всякаква допълнителна информация, изисквана от ЕЦБ. Информацията се представя във формат, определен от ЕЦБ.
6. Независимо от член 26, параграф 7, до 31 декември 2015 г., регламентите, посочени в член 4, параграф 3 се приемат при едновременно прилагане на гласуване с квалифицирано мнозинство и гласуване с обикновено мнозинство.
Член 34
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Люксембург на 15 октомври 2013 година.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1024/2013
ze dne 15. října 2013,
kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V minulých desetiletích učinila Unie významný pokrok ve vytváření vnitřního trhu bankovních služeb. V důsledku toho drží v mnoha členských státech významný tržní podíl bankovní skupiny, jež mají ústředí v jiném členském státě, a úvěrové instituce rozložily svou obchodní činnost na různé zeměpisné oblasti, a to jak uvnitř eurozóny, tak mimo ni.
(2)
Aktuální finanční a hospodářská krize ukázala, že by roztříštěnost finančního sektoru mohla ohrozit integritu jednotné měny a vnitřního trhu. Je proto nezbytné prohloubit integraci bankovního dohledu s cílem posílit Unii, obnovit finanční stabilitu a vytvořit základ pro hospodářské oživení.
(3)
Zachování a prohloubení vnitřního trhu bankovních služeb je zásadní pro podporu hospodářského růstu v Unii a přiměřeného financování reálné ekonomiky. Nicméně se ukazuje být čím dál víc problematické. Je prokázáno, že integrace bankovních trhů v Unii se pomalu zastavuje.
(4)
Kromě přijetí posíleného regulačního rámce Unie musí orgány dohledu současně zintenzívnit svůj dohled, aby se v něm odrazily zkušenosti z finanční krize minulých let, a musí být schopny dohlížet na velmi složité a propojené trhy a instituce.
(5)
Dohled nad jednotlivými úvěrovými institucemi v Unii nadále spadá z velké části do působnosti vnitrostátních orgánů. Koordinace mezi orgány dohledu je velmi důležitá, krize však ukázala, že samotná koordinace, zejména v kontextu jednotné měny, nestačí. K zachování finanční stability v Unii a posílení pozitivních účinků integrace trhů na růst a blahobyt je třeba více integrovat povinnosti dohledu. To má význam zvláště pro zajištění uceleného a řádného přehledu o celé bankovní skupině a jejím celkovém zdraví a omezilo by to riziko rozdílných výkladů a vzájemně si odporujících rozhodnutí o jednotlivých subjektech.
(6)
Stabilita úvěrových institucí je v mnoha případech stále úzce napojena na členský stát, v němž jsou usazeny. Pochybnosti o udržitelnosti veřejného dluhu, vyhlídkách na ekonomický růst a životaschopnosti úvěrových institucí vytvářejí negativní, vzájemně se posilující tržní trendy. To může být rizikové pro životaschopnost některých úvěrových institucí, jakož i pro stabilitu finančního systému v eurozóně i v Unii jako celku a může to znamenat výraznou zátěž pro již tak napjaté veřejné finance dotčených členských států.
(7)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“), zřízený v roce 2011 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví) (1), a Evropský systém dohledu nad finančním trhem (dále jen „ESFS“), zřízený článkem 2 uvedeného nařízení, článkem 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“) (2) a článkem 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) (dále jen „ESMA“), značně zlepšily spolupráci mezi orgány bankovního dohledu v Unii. Orgán EBA významným způsobem přispívá k rozvoji souboru jednotných pravidel pro finanční služby v Unii a sehrál zásadní úlohu v jednotném provádění rekapitalizace velkých úvěrových institucí Unie, na které se dohodl eurosummit dne 26. října 2011, v souladu s pokyny a podmínkami pro státní podporu přijatými Komisí.
(8)
Evropský parlament požadoval při různých příležitostech, aby byl některý evropský orgán přímo příslušný pro určité úkoly v oblasti dohledu nad finančními institucemi, nejprve se tak vyjádřil ve svém usnesení ze dne 13. dubna 2000 o sdělení Komise o provádění rámce pro finanční trhy: akční plán (4) a poté v usnesení ze dne 21. listopadu 2002 o pravidlech obezřetnostního dohledu v Evropské unii (5).
(9)
V závěrech Evropské rady ze dne 29. června 2012 byl předseda Evropské rady vyzván, aby připravil harmonogram pro dosažení skutečné hospodářské a měnové unie. Téhož dne poukázal eurosummit na to, že jakmile bude účinný jednotný mechanismus dohledu se zapojením Evropské centrální banky (ECB) vytvořen, mohl by mít Evropský mechanismus stability (dále jen „ESM“) v návaznosti na řádné rozhodnutí možnost rekapitalizovat banky v eurozóně přímo a tato rekapitalizace by se opírala o příslušné podmínky, včetně nutnosti souladu s pravidly pro státní podporu.
(10)
Evropská rada dne 19. října 2012 dospěla k závěru, že by se proces zaměřený na prohloubení hospodářské a měnové unie měl opírat o institucionální a právní rámec Unie a měl by se vyznačovat otevřeností a transparentností vůči členským státům, jejichž měnou není euro, a respektováním integrity vnitřního trhu. Součástí jednotného finančního rámce bude jednotný mechanismus dohledu, který bude co nejvíce otevřen všem členským státům, které se jej rozhodnou zúčastnit.
(11)
V Unii by proto měla být vytvořena bankovní unie, která bude podložena rozsáhlým a podrobným jednotným souborem pravidel pro finanční služby na celém vnitřním trhu a bude se skládat z jednotného mechanismu dohledu a nových rámců pro pojištění vkladů a restrukturalizaci. Vzhledem k úzkému propojení a k interakci mezi členskými státy, jejichž měnou je euro, by bankovní unie měla zahrnovat alespoň všechny členské státy eurozóny. V zájmu zachování a prohloubení vnitřního trhu by v rozsahu, v němž to bude institucionálně možné, měla být bankovní unie otevřena též účasti dalších členských států.
(12)
Jednotný mechanismus dohledu je prvním krokem k vytvoření bankovní unie a měl by zajistit, aby politika Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi byla zavedena soudržně a efektivně, aby jednotný soubor pravidel pro finanční služby byl uplatňován stejným způsobem na úvěrové instituce ve všech dotčených členských státech a aby tyto úvěrové instituce podléhaly dohledu nejvyšší kvality, jenž nebude omezován úvahami jiné než obezřetnostní povahy. Jednotný mechanismus dohledu by měl být v souladu zejména s fungováním vnitřního trhu finančních služeb a s volným pohybem kapitálu. Jednotný mechanismus dohledu je základem pro další kroky směřující k bankovní unii. To odráží zásadu, podle níž bude mít ESM po zavedení účinného jednotného mechanismu dohledu možnost na základě běžného rozhodnutí přímo rekapitalizovat banky. Evropská rada ve svých závěrech ze zasedání konaného ve dnech 13. a 14. prosince 2012 uvedla, že „V situaci, kdy se bankovní dohled fakticky přesune na jednotný mechanismus dohledu, bude nezbytný jednotný mechanismus pro řešení problémů bank, který by měl potřebné pravomoci k zajištění toho, aby bylo možné vhodnými nástroji řešit problémy jakékoli banky ve zúčastněných členských státech“ a že by jednotný mechanismus pro řešení problémů bank měl „být založen na příspěvcích samotného finančního sektoru a jeho součástí by měly být vhodné a účinné mechanismy jištění (backstop).“
(13)
ECB jako centrální banka eurozóny s rozsáhlými odbornými znalostmi o makroekonomických záležitostech a záležitostech finanční stability má dobré předpoklady k plnění jasně vymezených úkolů v oblasti dohledu se zaměřením na ochranu stability finančního systému Unie. Bankovním dohledem jsou již v mnoha členských státech pověřeny centrální banky. ECB by proto měly být svěřeny zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k dohledu nad úvěrovými institucemi ve zúčastněných členských státech.
(14)
ECB a příslušné orgány členských států, které nejsou zúčastněnými členskými státy (dále jen „nezúčastněné členské státy“) by měly uzavřít memorandum o porozumění, ve kterém bude obecným způsobem uvedeno, jak spolu budou spolupracovat při plnění svých úkolů dohledu podle právních předpisů Unie ve vztahu k finančním institucím uvedeným v tomto nařízení. V memorandu o porozumění by mohl být mimo jiné upřesněn proces konzultací týkající se rozhodnutí ECB, která mají vliv na dceřiné společnosti nebo pobočky zřízené v nezúčastněném členském státě, jejichž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, a dále postup spolupráce v mimořádných situacích, včetně mechanismů včasného varování v souladu s postupy stanovenými v příslušných právních předpisech Unie. Memorandum by mělo být pravidelně revidováno.
(15)
ECB by měly být svěřeny zvláštní úkoly v oblasti dohledu, jež jsou zásadní pro zajištění konzistentního a účinného provádění politiky Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi, ostatní úkoly by však měly zůstat v pravomoci vnitrostátních orgánů. ECB by měla mít mimo jiné za úkol přijímat opatření k zajištění makroobezřetnostní stability, s výhradou konkrétních ujednání zohledňujících úlohu vnitrostátních orgánů.
(16)
K zajištění stability finančního systému je nezbytná bezpečnost a odolnost velkých úvěrových institucí. Nicméně nedávné zkušenosti ukazují, že hrozbu pro finanční stabilitu mohou představovat i menší úvěrové instituce. ECB by proto měla mít možnost vykonávat úkoly v oblasti dohledu nad všemi úvěrovými institucemi povolenými a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech.
(17)
Při plnění svěřených úkolů, a aniž je dotčen cíl zajistit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí, by ECB měla plně zohlednit rozmanitost úvěrových institucí a jejich velikost a modely podnikání, jakož i systémový přínos rozmanitosti v bankovnictví v Unii.
(18)
Plnění úkolů ECB by mělo přispívat zejména k zajištění toho, aby úvěrové instituce nesly veškeré náklady spojené se svou činností, čímž bude zamezeno morálnímu hazardu a nadměrným rizikům, která z něj plynou. Při plnění těchto úkolů by měly být plně zohledněny relevantní makroekonomické podmínky ve členských státech, zejména stabilita úvěrové nabídky a podpora výrobních činností pro hospodářství jako celek.
(19)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo být vykládáno jako změna účetního rámce platného na základě jiných aktů práva Unie a vnitrostátních právních předpisů.
(20)
Předchozí povolení k přístupu k činnosti úvěrových institucí je klíčovou obezřetnostní technikou k zajištění toho, že tyto činnosti vykonávají pouze provozovatelé se zdravou ekonomickou základnou, organizace schopné vyrovnat se specifickými riziky plynoucími z přijímání vkladů a poskytování úvěrů a vhodné vedoucí osoby. ECB by proto měla být oprávněna vydávat povolení úvěrovým institucím zřizovaným nebo usazovaným v některém ze zúčastněných členských států a měla by být rovněž příslušná pro jejich odnětí, s výhradou konkrétních ujednání zohledňujících úlohu vnitrostátních orgánů.
(21)
Kromě podmínek pro udělení povolení úvěrovým institucím stanovených v právu Unie a případů, v nichž se povolení odnímají, mohou členské státy v současné době stanovit další podmínky pro udělení povolení a případy, v nichž se povolení odnímají. ECB by tedy měla úvěrovým institucím vydávat povolení a odnímat povolení v případě nedodržení vnitrostátních právních předpisů na návrh dotčeného vnitrostátního příslušného orgánu, který posoudí splnění odpovídajících podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy.
(22)
K zajištění vhodnosti a finanční spolehlivosti vlastníků úvěrové instituce je nezbytně potřeba posoudit vhodnost nového vlastníka před tím, než zakoupí významný podíl v úvěrové instituci. ECB jako orgán Unie má dobré předpoklady k provádění takového posouzení, aniž by vytvářela nepřiměřená omezení vnitřního trhu. ECB by měla mít za úkol posuzovat nabytí a zcizení významných účastí v úvěrových institucích, s výjimkou případů v souvislosti s řešením problémů bank.
(23)
Předpokladem pro obezřetnost úvěrových institucí je dodržování pravidel Unie, která od úvěrových institucí požadují, aby držely jistou úroveň kapitálu jako zajištění vůči rizikům plynoucím z jejich obchodní činnosti, aby omezily velikost expozic vůči jednotlivým protistranám, aby zveřejnily informace o své finanční situaci, aby disponovaly dostatkem likvidních aktiv k překonání krizových situací na trhu a aby omezily využití pákového efektu. ECB by měla mít za úkol zajistit dodržování těchto pravidel, a to zejména prostřednictvím schvalování a udělování povolení, odchylek nebo výjimek stanovených pro účely uvedených pravidel.
(24)
Dodatečné kapitálové rezervy, zahrnující bezpečnostní kapitálové rezervy, proticyklické kapitálové rezervy, které zajišťují, že úvěrové instituce nahromadí během období hospodářského růstu dostatečnou kapitálovou základnu, aby mohly pokrýt ztráty v zátěžových obdobích, kapitálové rezervy globálních a jiných systémově významných institucí a další opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik jsou klíčovými obezřetnostními nástroji. V zájmu zajištění plné koordinace je nezbytné, aby byla taková opatření řádně oznámena ECB, pokud je vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány nařídí. Dále by měla být ECB oprávněna uplatnit v případě nutnosti vyšší požadavky a přísnější opatření, a to v úzké spolupráci s vnitrostátními orgány. Ustanoveními tohoto nařízení o opatřeních zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik nejsou dotčeny koordinační postupy stanovené v jiných aktech práva Unie. Vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány a ECB postupují při uplatňování tohoto nařízením v souladu s koordinačními postupy stanovenými v těchto jiných aktech.
(25)
Bezpečnost a odolnost úvěrové instituce závisí také na tom, zda je přidělen přiměřený vnitřně stanovený kapitál, zohledňující rizika, kterým může být instituce vystavena, a zda jsou zavedeny odpovídající vnitřní organizační struktury a systémy správy a řízení společnosti. ECB by proto měla mít za úkol uplatňovat požadavky, kterými zajistí, aby úvěrové instituce v zúčastněných členských státech zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, postupy a mechanismy, včetně strategií a procesů k posouzení a udržení přiměřeného vnitřně stanoveného kapitálu. V případě nedostatků by měla rovněž mít za úkol nařídit vhodná opatření, včetně zvláštních dodatečných kapitálových požadavků, zvláštních požadavků na zveřejnění informací a na likviditu.
(26)
Rizika pro bezpečnost a odolnost úvěrové instituce mohou vznikat jak na úrovni jednotlivé úvěrové instituce, tak na úrovni bankovní skupiny nebo finančního konglomerátu. K zajištění bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí jsou důležité zvláštní mechanismy v oblasti dohledu, jež by tato rizika zmírnila. Kromě dohledu nad jednotlivými úvěrovými institucemi by úkoly ECB měly zahrnovat dohled na konsolidované úrovni, doplňkový dozor, dohled nad finančními holdingovými společnostmi a dohled nad smíšenými finančními holdingovými společnostmi, s výjimkou dozoru nad pojišťovnami.
(27)
K zachování finanční stability musí být zhoršení finanční a ekonomické situace každé instituce napraveno v počáteční fázi. ECB by měla mít za úkol přijímat opatření včasného zásahu, která jsou stanovena v příslušných právních předpisech Unie. Měla by však svá opatření včasného zásahu koordinovat s dotčenými orgány pro řešení problémů. Pokud vnitrostátní orgány zůstávají příslušné pro řešení problémů úvěrových institucí, měla by navíc ECB odpovídajícím způsobem spolupracovat s dotčenými vnitrostátními orgány, aby se zajistilo společné chápání jednotlivých povinností těchto subjektů v případě krize, zejména v souvislosti se skupinami pro řešení přeshraničních krizí a budoucími kolegii pro restrukturalizaci vytvořenými za tímto účelem.
(28)
Úkoly v oblasti dohledu, jež nejsou svěřeny ECB, by měly zůstat v pravomoci vnitrostátních orgánů. Patří k nim zejména pravomoc přijímat oznámení od úvěrových institucí ve věci svobody usazování a volného pohybu služeb, dohlížet na subjekty, které nejsou zahrnuty do definice úvěrové instituce podle práva Unie, ale podléhají dohledu jako úvěrové instituce podle vnitrostátního práva, dohlížet na úvěrové instituce ze třetích zemí, jež založily pobočku nebo poskytují přeshraniční služby v Unii, dohlížet na platební služby, provádět každodenní ověřování úvěrových institucí, vykonávat funkci příslušného orgánu pro úvěrové instituce, pokud jde o trhy s finančními nástroji, předcházet tomu, aby byl finanční systém využíván pro účely praní peněz a financování terorismu, a zajišťovat ochranu spotřebitele.
(29)
ECB by případně měla plně spolupracovat s vnitrostátními orgány, jejichž úkolem je zajišťovat vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a bojovat proti praní peněz.
(30)
ECB by měla plnit svěřené úkoly s cílem zajistit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí, stabilitu finančního systému Unie, jakož i jednotlivých zúčastněných členských států, a jednotu a integritu vnitřního trhu, čímž bude rovněž zajištěna ochrana vkladatelů a zlepší se fungování vnitřního trhu v souladu s jednotným souborem pravidel pro finanční služby v Unii. ECB by zejména měla řádně zohledňovat zásady rovnosti a nediskriminace.
(31)
Pověření ECB vykonávat úkoly v oblasti dohledu by mělo být v souladu s rámcem ESFS a s jeho základním cílem vypracovat jednotný soubor pravidel a více sblížit postupy dohledu v celé Unii. Spolupráce mezi orgány bankovního dohledu a orgány dohledu nad pojistnými trhy a trhy s cennými papíry je důležitá k řešení záležitostí společného zájmu a k zajištění řádného dohledu nad úvěrovými institucemi, které jsou rovněž aktivní v odvětví pojišťovnictví a cenných papírů. Od ECB by se proto mělo vyžadovat, aby v rámci ESFS úzce spolupracovala s orgány EBA, ESMA a EIOPA, Evropskou radou pro systémová rizika (dále jen „ESRB“) a jinými orgány, které tvoří ESFS. ECB by své úkoly měla plnit v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny pravomoci a úkoly jiných zúčastněných stran ESFS. Dále by se od ní měla vyžadovat spolupráce s dotčenými orgány pro řešení problémů a nástroji financujícími přímou či nepřímou veřejnou finanční pomoc.
(32)
ECB by měla při plnění svých úkolů dodržovat příslušné předpisy práva Unie včetně veškerého primárního a sekundárního práva Unie, rozhodnutí Komise v oblasti státních podpor, pravidel hospodářské soutěže a kontroly spojování podniků a jednotného souboru pravidel platnému pro všechny členské státy a plnit své úkoly v souladu s nimi. Orgánu EBA bylo svěřeno vypracování návrhů technických norem a obecných pokynů a doporučení k zajištění sbližování dohledu a konzistentnosti výsledků dohledu v rámci Unie. ECB by neměla nahrazovat plnění těchto úkolů orgánem EBA, a měla by tudíž vykonávat pravomoc přijímat nařízení podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v souladu s akty Unie přijatými Komisí na základě návrhů vypracovaných orgánem EBA a podle článku 16 nařízení (EU) č. 1093/2010.
(33)
V nezbytných případech by ECB měla uzavírat memoranda o porozumění s příslušnými orgány odpovědnými za trhy s finančními nástroji, v nichž bude obecným způsobem popsáno, jak spolu budou spolupracovat při plnění svých úkolů v oblasti dohledu podle právních předpisů Unie, pokud jde o finanční instituce uvedené v tomto nařízení. Tato memoranda by měla být poskytnuta Evropskému parlamentu, Radě a příslušným orgánům všech členských států.
(34)
ECB by při plnění svých úkolů a vykonávání pravomocí dohledu měla uplatňovat hmotněprávní pravidla týkající se obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi. Tato pravidla se skládají z příslušných právních předpisů Unie, zejména přímo použitelných nařízení nebo směrnic, například o kapitálových požadavcích na úvěrové instituce a finančních konglomeráty. Jsou-li hmotněprávní pravidla pro obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi stanovena ve směrnicích, měla by ECB uplatňovat vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto směrnice provádějí. Pokud jsou příslušné právní předpisy Unie tvořeny nařízeními a v oblastech, v nichž tato nařízení ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost členským státům výslovně umožňují různé varianty, měla by ECB uplatňovat také vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí. Uvedené varianty by měly být vykládány tak, že se vzájemně vylučují a jsou dostupné pouze příslušným nebo pověřeným orgánům. Tím není dotčena zásada přednosti práva Unie. Z toho vyplývá, že ECB by měla při přijímání obecných pokynů, doporučení či rozhodnutí vycházet z příslušného platného právního předpisu Unie a jednat v souladu s ním.
(35)
V oblasti, jíž se týkají úkoly svěřené ECB, svěřují vnitrostátní předpisy vnitrostátním příslušným orgánům určité pravomoci, které v současné době nejsou právními předpisy Unie požadovány, včetně některých pravomocí přijímat opatření včasného zásahu a předběžná opatření. ECB by měla být oprávněna požadovat po vnitrostátních orgánech zúčastněných členských států, aby tyto pravomoci využívaly, v zájmu zajištění výkonu plného a účinného dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(36)
Aby bylo zajištěno, že úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti pravidla a rozhodnutí v oblasti dohledu provádějí, by měly být v případě jejich nedodržení ukládány účinné, přiměřené a odrazující sankce. V souladu s čl. 132 odst. 3 Smlouvy o fungování EU a s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (6) je ECB oprávněna ukládat podnikům pokuty či penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí. Aby mohla ECB účinně plnit své úkoly týkající se vynucování pravidel dohledu stanovených v přímo použitelném právu Unie, měla by mít navíc pravomoc ukládat úvěrovým institucím, finančním holdingovým společnostem a smíšeným finančním holdingovým společnostem za nedodržení těchto pravidel peněžité sankce. Vnitrostátní orgány by měly i nadále mít pravomoc ukládat sankce v případě nesplnění povinností plynoucích z vnitrostátního práva, kterým se provádí směrnice Unie. Pokud ECB považuje pro plnění svých úkolů za vhodné, aby byla za taková porušení povinností uložena sankce, měla by mít v tomto ohledu možnost předat záležitost vnitrostátním příslušným orgánům.
(37)
Vnitrostátní orgány dohledu mají důležité a dlouhodobou praxí ověřené odborné znalosti v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi na svém území a znají jejich ekonomické, organizační a kulturní zvláštnosti. Pro tyto účely vytvořily širokou základnu specializovaných a vysoce kvalifikovaných zaměstnanců. K zajištění vysoké úrovně dohledu v celé Unii by tedy vnitrostátní příslušné orgány měly pomáhat ECB při vypracování a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů ECB v oblasti dohledu. Součástí těchto úkolů by mělo být zejména každodenní posuzování situace úvěrové instituce a provádění souvisejících ověřování na místě.
(38)
Kritéria stanovená v tomto nařízení pro určení institucí, které jsou méně významné, by měla být uplatňována na základě konsolidovaných údajů na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států. Pokud ECB vykonává úkoly, které jsou jí tímto nařízením svěřeny, ve vztahu ke skupině úvěrových institucí, která není na základě konsolidace méně významná, měla by tyto úkoly vykonávat na konsolidovaném základě, pokud jde o skupinu úvěrových institucí, a na individuálním základě, pokud jde o bankovní dceřiné společnosti a pobočky dané skupiny usazené v zúčastněných členských státech.
(39)
Kritéria stanovená v tomto nařízení pro určení institucí, které jsou méně významné, by měla být vymezena pomocí rámce přijatého a zveřejněného ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány. ECB by na tomto základě měla uplatňovat uvedená kritéria a pomocí vlastních výpočtů by si měla ověřit, zda jsou kritéria splněna. Žádost o informace ze strany ECB za účelem provedení výpočtů by neměla vést k tomu, že instituce budou nuceny používat jiné účetní rámce, než se na ně vztahují podle jiných aktů práva Unie a vnitrostátního práva.
(40)
Byla-li úvěrová instituce označena za významnou nebo méně významnou, nemělo by toto hodnocení v zásadě být měněno častěji než jednou za 12 měsíců, ledaže v bankovních skupinách došlo ke strukturálním změnám, jako jsou fúze nebo odprodeje.
(41)
Při rozhodování na základě oznámení vnitrostátního příslušného orgánu, zda má určitá instituce podstatný význam pro domácí ekonomiku, a měla by proto podléhat dohledu ECB, by ECB měla zohlednit všechny významné okolnosti včetně otázky rovných podmínek.
(42)
Pokud jde o dohled nad přeshraničními úvěrovými institucemi, které provádějí svou obchodní činnost v eurozóně i mimo ni, měla by ECB úzce spolupracovat s příslušnými orgány nezúčastněných členských států. ECB by v tomto případě měla jako příslušný orgán plnit své povinnosti, pokud jde o spolupráci a výměnu informací podle práva Unie, a měla by se plně účastnit kolegií orgánů dohledu. Plní-li úkoly v oblasti dohledu orgán Unie, přináší to zjevné výhody, pokud jde o finanční stabilitu a udržitelnou integraci trhů, z tohoto důvodu by měly mít možnost se jednotného mechanismu dohledu účastnit též členské státy, jejichž měnou není euro. Nezbytným předpokladem pro efektivní plnění úkolů týkajících se dohledu je však to, že rozhodnutí v oblasti dohledu budou prováděna zcela a neprodleně. Členské státy, které si přejí účastnit se jednotného mechanismu dohledu, by se proto měly zavázat, že zajistí, že jejich vnitrostátní příslušné orgány budou respektovat a přijmou vůči úvěrovým institucím veškerá opatření, které bude ECB požadovat. ECB by měla mít možnost navázat úzkou spolupráci s příslušnými orgány členského státu, jehož měnou není euro. Měla by mít povinnost tuto spolupráci navázat, jestliže jsou splněny podmínky stanovené tímto nařízením.
(43)
S ohledem na skutečnost, že zúčastněné členské státy, jejichž měnou není euro, až do přijetí eura v souladu se Smlouvou o fungování EU nejsou zastoupeny v Radě guvernérů a nemohou ani plně využívat dalších mechanismů vytvořených pro členské státy, jejichž měnou je euro, jsou v tomto nařízení v rámci rozhodovacího procesu stanovena doplňující ochranná opatření. Tato ochranná opatření, zejména pak možnost, aby zúčastněné členské státy, jejichž měnou není euro, požadovaly okamžité skončení úzké spolupráce poté, co informovaly Radu guvernérů o důvodech svého nesouhlasu s navrhovaným rozhodnutím Rady dohledu, by však měla být uplatňována pouze v řádně odůvodněných, mimořádných případech. Používat by se měla pouze po dobu trvání těchto zvláštních okolností. Ochranná opatření vycházejí ze zvláštních okolností, v nichž se v rámci tohoto nařízení nacházejí zúčastněné členské státy, jejichž měnou není euro, neboť nejsou zastoupeny v Radě guvernérů a nemohou plně využívat dalších mechanismů vytvořených pro členské státy, jejichž měnou je euro. Ochranná opatření proto nemohou a neměla by být vykládána jako precedens pro jiné oblasti politiky Unie.
(44)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo nijak měnit stávající rámec, kterým se řídí změna právní formy dceřiných společností či poboček, a uplatňování tohoto rámce, ani by nemělo být vykládáno nebo uplatňováno jako podnět k takové změně. V této souvislosti by měla být plně respektována odpovědnost příslušných orgánů nezúčastněných členských států tak, aby tyto orgány nadále měly dostatečné nástroje dohledu a pravomoci dohledu nad úvěrovými institucemi působícími na jejich území, a byly tak schopny plnit tyto úkoly a účinně chránit finanční stabilitu a veřejné zájmy. S cílem usnadnit příslušným orgánům plnění svých úkolů by navíc měly být vkladatelům a příslušným orgánům poskytovány včasné informace o změně právní formy dceřiných společností nebo poboček.
(45)
K plnění svých úkolů by ECB měla mít odpovídající pravomoci dohledu. Právo Unie o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi stanoví, že se jisté pravomoci svěřují příslušným orgánům jmenovaným pro tyto účely členskými státy. Do té míry, do jaké tyto pravomoci spadají do rozsahu úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB, by ECB měla být považována za příslušný orgán pro zúčastněné členské státy a měla by mít pravomoci, které příslušným orgánům uděluje právo Unie. Patří k nim pravomoci udělené těmito akty příslušným orgánům domovských a hostitelských členských států a pravomoci svěřené pověřeným orgánům.
(46)
ECB by měla mít pravomoc dohledu, jež jí umožní odvolat člena vedoucího orgánu v souladu s tímto nařízením.
(47)
Aby mohla ECB účinně plnit své úkoly, měla by mít možnost vyžádat si veškeré potřebné informace a provádět šetření a kontroly na místě, a to případně ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány. ECB a vnitrostátní příslušné orgány by měly mít přístup k týmž informacím, aniž by na úvěrové instituce byly kladeny požadavky na dvojí podávání zpráv.
(48)
Výsada právnické profese je základní zásadou práva Unie, která chrání důvěrnost komunikace mezi fyzickými a právnickými osobami a jejich poradci, a to v souladu s podmínkami stanovenými v judikatuře Soudního dvora Evropské unie.
(49)
Pokud si musí ECB vyžádat informace od osoby usazené v nezúčastněném členském státě, která však patří k úvěrové instituci, finanční holdingové společnosti či smíšené finanční holdingové společnosti usazené v zúčastněném členském státě nebo na kterou taková úvěrová instituce, finanční holdingová společnost či smíšená finanční holdingová společnost převedla provozní funkce nebo činnosti v rámci outsourcingu, a pokud se takové požadavky v daném nezúčastněném členském státě nepoužijí a nebudou vymahatelné, měla by ECB své kroky koordinovat s příslušným orgánem dotyčného nezúčastněného členského státu.
(50)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování pravidel stanovených v článcích 34 a 42 Protokolu č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování EU (dále jen „statut ESCB a ECB“). V souladu s uvedeným protokolem a Protokolem č. 15 o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Irska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, by akty přijaté ECB podle tohoto nařízení neměly zakládat žádná práva ani povinnosti v nezúčastněných členských státech, s výjimkou případů, kdy jsou tyto akty v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
(51)
Využívají-li úvěrové instituce své právo usazování nebo poskytování služeb v jiném členském státě, nebo je-li několik subjektů stejné skupiny usazeno v různých členských státech, právo Unie stanoví zvláštní postupy a rovněž stanoví rozdělení pravomocí mezi dotčené členské státy. V rozsahu, v němž ECB přebírá některé úkoly v oblasti dohledu ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům, by se dané postupy a rozdělení pravomocí neměly uplatnit na výkon práva usazování či poskytování služeb v jiném zúčastněném členském státě.
(52)
Při plnění svých úkolů podle tohoto nařízení a při žádosti o poskytnutí pomoci od vnitrostátních příslušných orgánů by ECB měla náležitě zohlednit, zda jsou spravedlivě zapojeny všechny vnitrostátní příslušné orgány, a to v souladu s tím, jak provádějí samostatný, dohled na subkonsolidovaném a konsolidovaném základě stanovený v příslušných právních předpisech Unie.
(53)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo být vykládáno tak, že se ECB svěřuje pravomoc ukládat sankce i jiným fyzickým nebo právnickým osobám, než jsou úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, aniž je dotčena pravomoc ECB požadovat po vnitrostátních příslušných orgánech, aby přijaly opatření k zajištění toho, že budou uloženy přiměřené sankce.
(54)
ECB je coby orgán zřízený Smlouvami orgánem Unie jako celku. Při svých rozhodovacích postupech by měla být vázána pravidly Unie a obecnými zásadami spravedlivého řízení a transparentnosti. Mělo by být plně respektováno právo osob, jimž je rozhodnutí ECB určeno, být slyšen, jakož i jejich právo požádat o přezkum rozhodnutí ECB v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
(55)
Tím, že ECB převezme úkoly v oblasti dohledu, to pro ni též znamená, že přijímá významnou odpovědnost chránit finanční stabilitu v Unii a uplatňovat své pravomoci dohledu co nejúčinnějším a nejpřiměřenějším způsobem. Každé přenesení pravomocí dohledu z členského státu na Unii by mělo být vyváženo náležitými požadavky na transparentnost a odpovědnost. ECB by proto měla být za plnění svých úkolů odpovědná Evropskému parlamentu a Radě jako demokraticky legitimizovaným orgánům zastupujícím občany Unie a členské státy. Součástí tohoto požadavku by mělo být pravidelné podávání zpráv a odpovědi na otázky jak ze strany Evropského parlamentu v souladu s jeho jednacím řádem, tak ze strany Euroskupiny v souladu s jejími vnitřními postupy. Veškeré povinnosti v oblasti podávání zpráv by měly podléhat příslušným požadavkům služebního tajemství.
(56)
ECB by zprávy určené Evropskému parlamentu a Radě měla předávat rovněž vnitrostátním parlamentům zúčastněných členských států. Vnitrostátní parlamenty zúčastněných členských států by měly mít možnost zaslat ECB jakékoli připomínky nebo otázky týkající se výkonu úkolů v oblasti dohledu, na které může ECB odpovědět. Vnitřní pravidla těchto vnitrostátních parlamentů by měla obsahovat podrobný popis příslušných postupů a ujednání pro zasílání připomínek a otázek ECB. V této souvislosti by se měla věnovat zvláštní pozornost připomínkám nebo otázkám souvisejícím s odebráním povolení úvěrovým institucím, u kterých vnitrostátní orgány přijaly postupem podle tohoto nařízení nezbytná opatření k restrukturalizaci nebo k zachování finanční stability. Vnitrostátní parlament zúčastněného členského státu by měl též mít možnost vyzvat předsedu nebo zástupce Rady dohledu, aby se zúčastnili výměny názorů týkající se dohledu nad úvěrovými institucemi v daném členském státě spolu se zástupcem vnitrostátního příslušného orgánu. Tato úloha vnitrostátních parlamentů je přiměřená vzhledem k potenciálnímu dopadu, jenž opatření v oblasti dohledu mohou mít na veřejné finance, úvěrové instituce, na jejich zákazníky a zaměstnance a na trhy v zúčastněných členských státech. Přijímají-li vnitrostátní příslušné orgány opatření podle tohoto nařízení, měla by se nadále uplatnit ustanovení o odpovědnosti stanovená ve vnitrostátních právních předpisech.
(57)
Tímto nařízením není dotčena pravomoc Evropského parlamentu zřídit dočasnou vyšetřovací komisi, která by zkoumala obvinění z porušování práva Unie nebo nesprávného úředního postupu při jeho uplatňování podle článku 226 Smlouvy o fungování EU nebo výkon jeho úkolů v oblasti politické kontroly podle Smluv, a to včetně pravomoci Evropského parlamentu zaujmout postoj nebo přijmout usnesení v otázkách, u nichž to považuje za vhodné.
(58)
ECB by při své činnosti měla dodržovat zásady spravedlivého řízení a transparentnosti.
(59)
Nařízením podle čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by měla být stanovena podrobná pravidla umožňující přístup k dokumentům v držení ECB, které jsou výsledkem plnění úkolů v oblasti dohledu, v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(60)
Podle článku 263 Smlouvy o fungování EU má Soudní dvůr Evropské unie přezkoumávat legalitu aktů, mimo jiné aktů ECB, s výjimkou doporučení a stanovisek, které mají mít právní účinky vůči třetím osobám.
(61)
V souladu s článkem 340 Smlouvy o fungování EU by měla ECB v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států nahradit škody způsobené jí nebo jejími zaměstnanci při výkonu funkce. Tím by neměla být dotčena odpovědnost vnitrostátních příslušných orgánů za náhradu škod způsobených jimi nebo jejich zaměstnanci při výkonu funkce v souladu s vnitrostátním právem.
(62)
Nařízení Rady č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (7) se vztahuje na ECB na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU.
(63)
Při určování toho, zda by mělo být omezeno právo osob, nahlížet do spisu, kterých se spis týká, by ECB měla dodržovat základní práva a respektovat zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces.
(64)
ECB by měla dát fyzickým i právnickým osobám možnost požádat o přezkum rozhodnutí, která přijala v rámci pravomocí svěřených jí tímto nařízením a která jsou těmto osobám určena nebo která se jich přímo a konkrétně týkají. Přezkum by měl zahrnovat procesní a věcný soulad takových rozhodnutí s tímto nařízením a zároveň respektovat prostor pro uvážení, který je ponechán ECB k rozhodnutí o potřebě přijetí uvedených rozhodnutí. Za tímto účelem a z důvodů procesní ekonomie by ECB měla zřídit správní revizní komisi, jež bude daný vnitřní přezkum provádět. Do této komise by měla Rada guvernérů ECB jmenovat osoby těšící se velké vážnosti v odborných kruzích. Při svém rozhodování by měla Rada guvernérů v rámci možností zajistit odpovídající zeměpisnou rovnováhu a rovnováhu v zastoupení mužů a žen ze všech členských států. Procesní úprava přezkumu by měla stanovit, že Rada dohledu svůj předchozí návrh rozhodnutí případně opětovně zváží.
(65)
ECB je odpovědná za provádění měnové politiky s cílem udržovat cenovou stabilitu v souladu s čl. 127 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Plnění úkolů v oblasti dohledu má za cíl chránit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí a stabilitu finančního systému. Měly by proto být vykonávány zcela odděleně, aby se zamezilo střetu zájmů a zajistilo, že každá funkce je vykonávána v souladu s platnými cíli. ECB by měla zajistit, aby Rada guvernérů při výkonu své činnosti plně rozlišovala, zda jde o funkce týkající se měnové politiky, nebo funkce v oblasti dohledu. Součástí tohoto rozlišení by měla být alespoň striktně oddělená zasedání s odlišnými pořady jednání.
(66)
Organizační oddělení zaměstnanců by se mělo týkat všech útvarů potřebných pro účely nezávislé měnové politiky a mělo by zajišťovat, aby bylo plnění úkolů svěřených tímto nařízením plně podřízeno demokratické odpovědnosti a dohledu podle tohoto nařízení. Zaměstnanci zapojení do plnění úkolů svěřených ECB tímto nařízením by měli podávat předsedovi Rady dohledu zprávy.
(67)
Obzvláště by měla být v rámci ECB vytvořena Rada dohledu, která by při vypracování rozhodnutí v záležitostech souvisejících s dohledem, využívala specifických odborných znalostí vnitrostátních orgánů dohledu. Radě dohledu by proto měl předsedat předseda, měla by mít místopředsedu a měli by v ní být zástupci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů. Při jmenování členů Rady dohledu podle tohoto nařízení by měly být dodržovány zásady rovného zastoupení žen a mužů, zkušenosti a kvalifikace. Všichni členové Rady dohledu by měli být včas a plně informováni o bodech na pořadu jednání jejích zasedání, aby se podpořila efektivita jednání a procesu vypracovávání návrhů rozhodnutí.
(68)
Rada dohledu by měla při plnění svých úkolů přihlížet ke všem významným skutečnostem a okolnostem ve zúčastněných členských státech a plnit své povinnosti v zájmu Unie jako celku.
(69)
Při plném respektování pravidel, která pro instituce a hlasování stanoví Smlouvy, by Rada dohledu měla být zásadním orgánem při plnění úkolů ECB v oblasti dohledu, tedy úkolů, které měly doposud na starosti příslušné vnitrostátní orgány. Radě by proto měla být svěřena pravomoc přijímat prováděcí rozhodnutí o jmenování předsedy a místopředsedy Rady dohledu. ECB by po vyslechnutí Rady dohledu měla předložit Evropskému parlamentu ke schválení návrh na jmenování předsedy a místopředsedy. Rada by po schválení tohoto návrhu měla přijmout prováděcí rozhodnutí. Předseda by měl být vybrán na základě otevřeného výběrového řízení, o němž by Evropský parlament a Rada měly být řádně informovány.
(70)
Funkční období předsedy by nemělo být delší než pět let a nemělo by být možné jeho opakované jmenování, aby se v této funkci umožnilo přiměřené střídání a byla zajištěna její úplná nezávislost. Aby byla zajištěna úplná koordinace s činnostmi orgánu EBA a s obezřetnostními politikami Unie, měla by mít Rada dohledu možnost přizvat orgán EBA a Komisi jako pozorovatele. Jakmile bude zřízen evropský orgán pro řešení problémů bank, měl by se jeho předseda účastnit zasedání Rady dohledu jako pozorovatel.
(71)
Radě dohledu by měl být nápomocen řídící výbor v omezenějším složení. Řídící výbor by měl připravovat zasedání Rady dohledu a měl by své povinnosti plnit pouze v zájmu Unie jako celku a za naprosté transparentnosti spolupracovat s Radou dohledu.
(72)
Kdykoli Rada guvernérů ECB zvažuje, že k návrhu rozhodnutí Rady dohledu vznese námitku, nebo kdykoli dotčené vnitrostátní příslušné orgány informují Radu guvernérů o svém odůvodněném nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu, je-li toto rozhodnutí určeno vnitrostátním orgánům v souvislosti s úvěrovými institucemi ze zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro, měla by Rada guvernérů přizvat zástupce zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro.
(73)
V zájmu zajištění oddělení měnové politiky od úkolů v oblasti dohledu by ECB měla mít povinnost zřídit mediační komisi. Zřízení komise a zejména její složení by měly zajišťovat, že při řešení rozdílných postojů bude postupovat nestranně a v zájmu Unie jako celku.
(74)
Rada dohledu, řídící výbor a zaměstnanci ECB vykonávající povinnosti dohledu by měli podléhat odpovídajícím požadavkům na zachování služebního tajemství. Podobné požadavky by se měly uplatnit na výměnu informací se zaměstnanci ECB, kteří nejsou zapojeni do činností dohledu. Nemělo by to ECB bránit ve výměně informací v mezích a za podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie, mimo jiné s Komisí pro účely plnění úkolů vyplývajících z článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU a z právních předpisů Unie o posíleném hospodářském a rozpočtovém dohledu.
(75)
Aby ECB plnila své úkoly v oblasti dohledu efektivně, měla by při plnění těchto úkolů jednat zcela nezávisle, zejména bez neoprávněného politického vlivu a zásahů z finančního odvětví, které by narušovaly její funkční nezávislost.
(76)
Užívání přechodných období, v nichž bývalí členové orgánů dohledu nemohou působit v bankovnictví, je důležitou složkou zajišťování účinnosti a nezávislosti dohledu, který tyto orgány vykonávají. Za tímto účelem a aniž je dotčeno uplatňování přísnějších vnitrostátních pravidel, by ECB měla zavést a uplatňovat jednotné formální postupy, včetně přiměřených přezkumných lhůt, pro předběžné posuzování a předcházení případným konfliktům s legitimními zájmy jednotného mechanismu dohledu/ECB v případech, kdy bývalý člen Rady dohledu začne pracovat v bankovnictví, nad kterým dříve vykonával dohled.
(77)
Aby ECB plnila své úkoly v oblasti dohledu efektivně, měla by mít k dispozici přiměřené zdroje. Tyto zdroje by měla získat způsobem, který zajišťuje nezávislost ECB na nepatřičném vlivu vnitrostátních příslušných orgánů a účastníků trhu a rovněž zajišťuje oddělení měnové politiky od úkolů v oblasti dohledu. Náklady na dohled by měly nést subjekty, které dohledu podléhají. Úkoly ECB v oblasti dohledu by proto měly být financovány z ročních poplatků účtovaných úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech. ECB by též měla mít možnost ukládat poplatky pobočkám zřízeným v zúčastněném členském státě úvěrovou institucí usazenou v nezúčastněném členském státě, aby pokryla své náklady na výkon úkolů hostitelského dohledu nad těmito pobočkami. V případě, že je dohled nad na úvěrovou institucí či pobočkou vykonáván na konsolidovaném základě, poplatek by měl být stanoven na nejvyšší úrovni úvěrové instituce v rámci dané skupiny usazené v zúčastněném členském státě. Při výpočtu těchto poplatků by měly být vyloučeny veškeré dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech.
(78)
Je-li úvěrová instituce zahrnuta do dohledu na konsolidovaném základě, měl by být tento poplatek vypočítán na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a rozdělen mezi úvěrové instituce, které jsou usazeny v zúčastněném členském státě a zahrnuty do dohledu na konsolidovaném základě, a to na základě objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem, včetně rizikově vážených aktiv.
(79)
Pro účinný dohled jsou nezbytní vysoce motivovaní, dobře vyškolení a nestranní zaměstnanci. K vytvoření skutečně propojeného mechanismu dohledu by se měla zavést patřičná výměna a dočasné přidělování zaměstnanců mezi ECB a všemi vnitrostátními příslušnými orgány a mezi nimi navzájem. K zajištění průběžné vzájemné kontroly, zejména při dohledu nad velkými úvěrovými nstitucemi, by ECB měla mít možnost požádat, aby ve vnitrostátních týmech dohledu byli také zaměstnanci příslušných orgánů jiných zúčastněných členských států, což umožní využívat týmy dohledu z různých zeměpisných oblastí se specifickými odbornými znalostmi a profily. Výměna a dočasné přidělování zaměstnanců by měla vytvořit společnou kulturu dohledu. ECB by měla pravidelně poskytovat informace o tom, kolik zaměstnanců vnitrostátních příslušných orgánů je dočasně přiděleno ECB pro účely jednotného mechanismu dohledu.
(80)
Vzhledem ke globalizaci bankovních služeb a většímu významu mezinárodních standardů by ECB měla plnit své úkoly v souladu s mezinárodními standardy a navázat dialog a úzkou spolupráci s orgány dohledu mimo Unii, aniž by zdvojovala mezinárodní úlohu orgánu EBA. V její pravomoci by mělo být navazování kontaktů a uzavírání správních dohod s orgány dohledu a správními orgány třetích zemí a mezinárodními organizacemi v koordinaci s orgánem EBA a při plném respektování stávající úlohy a příslušných pravomocí členských států a orgánů Unie.
(81)
Na zpracování osobních údajů ECB pro účely tohoto nařízení se plně použijí směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (9).
(82)
Na ECB se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (10). ECB přijala rozhodnutí ECB/2004/11 (11) týkající se podmínek vyšetřování prováděného Evropským úřadem pro boj proti podvodům v ECB.
(83)
Aby se zajistilo, že úvěrové instituce podléhají dohledu nejvyšší kvality, jenž nebude omezován úvahami, které nesouvisí s obezřetnostním dohledem, a aby se efektivně a včas řešily negativní vzájemně se umocňující dopady vývoje na trhu na úvěrové instituce a členské státy, měla by ECB začít plnit své zvláštní úkoly v oblasti dohledu co nejdříve. Přenesení úkolů v oblasti dohledu z vnitrostátních orgánů dohledu na ECB však vyžaduje celou řadu přípravných kroků. Je proto třeba stanovit odpovídající období postupného zavádění.
(84)
ECB by při přijímání podrobných pravidel pro plnění úkolů, které jí jsou svěřeny tímto nařízením, měla stanovit přechodná pravidla zajišťující dokončení probíhajících postupů v oblasti dohledu, včetně veškerých rozhodnutí nebo opatření přijatých nebo vyšetřování zahájených přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
(85)
Ve sdělení ze dne 28. listopadu 2012 o návrhu prohloubené a skutečné hospodářské a měnové unie Komise uvedla, že by bylo možné pozměnit čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování EU, aby se zajistila použitelnost řádného legislativního postupu a vyloučily se některé právní překážky, které v současné době vykazuje jednotný mechanismus dohledu (např. zavést přímou a neodvolatelnou účast členských států, jejichž měnou není euro, na jednotném mechanismu dohledu, a to nad rámec modelu „úzké spolupráce“, poskytnout členským státům, jejichž měnou není euro a které se plně účastní jednotného mechanismu dohledu, práva v rozhodovacím procesu ECB a ještě více pokročit v interním oddělení rozhodování ohledně měnové politiky a dohledu). Dále rovněž uvedla, že by se také musela posílit demokratická odpovědnost za činnost ECB, pokud jedná jako orgán bankovního dohledu. Je třeba připomenout, že Smlouva o EU stanoví, že návrhy na změnu Smluv může předkládat vláda kteréhokoliv členského státu, Evropský parlament nebo Komise, přičemž tyto návrhy se mohou týkat jakéhokoliv aspektu Smluv.
(86)
Toto nařízení respektuje základní práva a zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na ochranu osobních údajů, svobodu podnikání, právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, a musí být prováděno v souladu s těmito právy a zásadami.
(87)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž vytvoření účinného a efektivního rámce pro výkon zvláštních úkolů v oblasti dohledu vykonávaného orgánem Unie nad úvěrovými institucemi a zajištění důkladného uplatňování jednotného souboru pravidel pro úvěrové instituce, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a lze jich tedy, vzhledem k tomu, že struktura bankovního trhu pokrývá celé území Unie a úpadky úvěrových institucí mají vliv na ostatní členské státy, lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Předmět a definice
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se ECB svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi, s cílem přispět k bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí a stabilitě finančního systému v rámci Unie a každého členského státu s plným ohledem na jednotu a integritu vnitřního trhu a řádnou péčí o tuto jednotu a integritu, a to na základě rovného zacházení s úvěrovými institucemi s cílem předcházet regulatorní arbitráži.
Instituce uvedené v čl. 2 bodu 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (12) jsou vyňaty z úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB v souladu s článkem 4 tohoto nařízení. Rozsah úkolů ECB v oblasti dohledu je omezen na obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi podle tohoto nařízení. Toto nařízení ECB nesvěřuje žádné další úkoly v oblasti dohledu, jako například úkoly související s obezřetnostním dohledem nad ústředními protistranami.
Při plnění úkolů podle tohoto nařízení, a aniž je dotčen cíl zajistit bezpečnost a odolnost úvěrových institucí, by ECB měla řádně zohlednit různé typy, modely podnikání a velikost úvěrových institucí.
Žádné opatření, návrh či politika ECB nesmí přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování bankovních či finančních služeb v jakékoli měně.
Tímto nařízením nejsou dotčeny působnost a související pravomoci příslušných orgánů zúčastněných členských států provádět úkoly v oblasti dohledu, které nejsou v tomto nařízení svěřeny ECB.
Tímto nařízením nejsou dále dotčeny působnost a související pravomoci příslušných nebo pověřených orgánů zúčastněných členských států, pokud jde o uplatňování makroobezřetnostních nástrojů, které nejsou upraveny v příslušných právních aktech práva Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„zúčastněným členským státem“ členský stát, jehož měnou je euro, nebo členský stát, jehož měnou není euro, ale který navázal úzkou spolupráci podle článku 7;
2)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ vnitrostátní příslušný orgán určený zúčastněným členským státem v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (13) a směrnice 2013/36/EU;
3)
„úvěrovou instituci“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013;
4)
„finanční holdingovou společností“ finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 nařízení (EU) č. 575/2013;
5)
„smíšenou finanční holdingovou společností“ se rozumí smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (14);
6)
„finančním konglomerátem“ finanční konglomerát ve smyslu čl. 2 bodu 14 směrnice 2002/87/ES;
7)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ pověřený orgán zúčastněného členského státu ve smyslu příslušných právních předpisů Unie;
8)
„kvalifikovanou účastí“ kvalifikovaná účast ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 36 nařízení (EU) č. 575/2013;
9)
„jednotným mechanismem dohledu“ systém finančního dohledu, který tvoří ECB a vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, jak je uvedeno v článku 6 tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Spolupráce a úkoly
Článek 3
Spolupráce
1. ECB úzce spolupracuje s orgány EBA, ESMA, EIOPA, Evropskou radou pro systémová rizika (dále jen „ESRB“) a ostatními orgány, které jsou součástí ESFS, jež zajišťují přiměřenou úroveň regulace a dohledu v Unii.
Je-li to nezbytné, uzavře ECB s příslušnými orgány členských států odpovědnými za trhy s finančními nástroji memoranda o porozumění. Tato memoranda jsou poskytována Evropskému parlamentu, Radě a příslušným orgánům všech členských států.
2. Pro účely tohoto nařízení se ECB účastní rady orgánů dohledu orgánu EBA za podmínek stanovených v článku 40 nařízení (EU) č. 1093/2010.
3. ECB plní své úkoly v souladu s tímto nařízením, aniž jsou dotčeny pravomoci a úkoly orgánů EBA, ESMA, EIOPA a ESRB.
4. ECB úzce spolupracuje s orgány zmocněnými k řešení problémů úvěrových institucí, včetně přípravy plánů pro řešení problémů.
5. Za podmínek stanovených v článcích 1, 4 a 6 ECB úzce spolupracuje se všemi facilitami veřejné finanční pomoci včetně Evropského nástroje finanční stability (dále jen „EFSF“) a Evropského mechanismu stability (dále jen „ESM“), zejména pokud z takového nástroje byla nebo pravděpodobně bude poskytnuta přímá či nepřímá finanční pomoc úvěrové instituci, na niž se vztahuje článek 4.
6. ECB a příslušné orgány nezúčastněných členských států uzavřou memorandum o porozumění, ve kterém bude obecným způsobem uvedeno, jak spolu budou spolupracovat při plnění svých úkolů v oblasti dohledu podle právních předpisů Unie, pokud jde o finanční instituce uvedené v článku 2. Memorandum je pravidelně revidováno.
Aniž je dotčen první pododstavec, ECB uzavře memorandum o porozumění s příslušným orgánem každého nezúčastněného členského státu, ve kterém sídlí alespoň jedna globální systémově důležitá instituce ve smyslu právních předpisů Unie.
Každé memorandum podléhá pravidelnému přezkumu a za náležitého zacházení s důvěrnými informacemi se zveřejňuje.
Článek 4
Úkoly svěřené ECB
1. V rámci článku 6 má ECB v souladu s odstavcem 3 tohoto článku výlučnou pravomoc plnit ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech následující úkoly pro účely obezřetnostního dohledu:
a)
vydávat a odnímat úvěrovým institucím povolení k činnosti v souladu s článkem 14;
b)
plnit úkoly, které má příslušný orgán domovského členského státu podle příslušných právních předpisů Unie ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v zúčastněném členském státě, které si přejí založit pobočku či poskytovat přeshraniční služby v nezúčastněném členském státě;
c)
posuzovat oznámení o nabytí a zcizení kvalifikovaných účastí v úvěrových institucích, s výjimkou případů řešení problémů bank a v souladu s článkem 15;
d)
zajistit dodržování aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci, které stanoví pro úvěrové instituce obezřetnostní požadavky v oblasti kapitálových požadavků, sekuritizace, omezení velkých expozic, likvidity, pákového efektu a podávání zpráv a zveřejňování informací o těchto záležitostech;
e)
zajistit dodržování aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci stanovujících požadavky, aby úvěrové instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, včetně požadavků na způsobilost a bezúhonnost osob odpovědných za řízení úvěrových institucí, procesy řízení rizik, mechanismy vnitřní kontroly, zásady a postupy odměňování a účinné interní postupy pro hodnocení kapitálové přiměřenosti, včetně modelů založených na interním ratingu;
f)
provádět kontroly v rámci dohledu, včetně, je-li to vhodné v koordinaci s orgánem EBA,- zátěžových testů a jejich možného zveřejnění, s cílem zjistit, zda systémy, strategie, postupy a mechanismy zavedené úvěrovými institucemi a kapitál, který tyto instituce mají v držení, zajišťují řádné řízení a pokrytí jejich rizik, a na základě této kontroly prováděné v rámci dohledu uložit úvěrovým institucím zvláštní dodatečné kapitálové požadavky, zvláštní požadavky na zveřejňování informací, zvláštní požadavky na likviditu a jiná opatření, která mohou příslušné orgány uložit podle příslušných zvláštních právních předpisů Unie;
g)
vykonávat dohled na konsolidovaném základě nad mateřskými společnostmi úvěrových institucí usazenými v jednom ze zúčastněných členských států, včetně finančních holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností, a podílet se na dohledu na konsolidovaném základě nad mateřskými společnostmi neusazenými v jednom ze zúčastněných členských států, a to i v rámci kolegií orgánů dohledu, aniž je dotčena účast vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států v rámci těchto kolegií jako pozorovatelů;
h)
účastnit se na doplňkovém dohledu nad finančním konglomerátem ve vztahu k úvěrovým institucím v něm zapojených a převzít úkoly koordinátora v případech, kdy je ECB jmenována jako koordinátor pro finanční konglomerát v souladu s kritérii stanovenými v příslušných právních předpisech Unie;
i)
plnit úkoly týkající se dohledu nad ozdravnými plány, provádět včasný zásah, jestliže úvěrová instituce nebo skupina, nad nimiž ECB vykonává dohled na konsolidovaném základě, nedodržují příslušné obezřetnostní požadavky nebo je pravděpodobné, že je nedodrží, a pouze v případech, jež jsou v příslušných právních předpisech Unie výslovně stanoveny pro příslušné orgány, strukturální změny požadované po úvěrových institucích v zájmu předcházení finančnímu napětí nebo selhání, s výjimkou jakýchkoli pravomocí k řešení problémů;
2. Pro úvěrové instituce usazené v nezúčastněném členském státě, které zřídí pobočku nebo poskytují přeshraniční služby v zúčastněném členském státě, plní ECB v rámci odstavce 1 úkoly, které přísluší podle příslušných právních předpisů Unie vnitrostátním příslušným orgánům.
3. Pro účely plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením a s cílem zajistit vysoké standardy dohledu uplatňuje ECB všechny příslušné právní předpisy Unie a, pokud jsou těmito právními předpisy Unie směrnice, také vnitrostátní právní předpisy provádějící tyto směrnice. Pokud jsou příslušnými právními předpisy Unie nařízení a pokud tato nařízení aktuálně členským státům výslovně umožňují různé varianty, měla by ECB uplatňovat také vnitrostátní právní předpisy, jimiž se tyto varianty provádějí.
Za tímto účelem ECB přijímá obecné pokyny, doporučení a rozhodnutí v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, a zejména s veškerými legislativními i nelegislativními akty, včetně aktů uvedených v článcích 290 a 291 Smlouvy o fungování EU. Vztahují se na ni zejména závazné regulační a prováděcí technické normy vypracované orgánem EBA a přijaté Komisí v souladu s články 10 až 15 nařízení (EU) č. 1093/2010a s článkem 16 uvedeného nařízení; vztahují se na ni rovněž ustanovení uvedeného nařízení o evropské příručce pro výkon dohledu, kterou v souladu s uvedeným nařízením vypracoval orgán EBA. ECB může přijímat nařízení pouze v rozsahu nezbytném pro organizaci nebo upřesnění forem plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením.
Před přijetím nařízení povede ECB otevřené veřejné konzultace a provede analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů, ledaže by takové konzultace a analýzy nebyly přiměřené v poměru k rozsahu a dopadu dotyčných nařízení nebo v poměru ke zvláštní naléhavosti záležitosti, v kterémžto případě ECB tuto naléhavost odůvodní.
V případě potřeby ECB jakoukoli formou účasti přispívá k vypracování návrhu regulačních technických norem nebo prováděcích technických norem ze strany orgánu EBA v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010 nebo upozorní orgán EBA na případnou nutnost předložit Komisi návrhy norem, které by novelizovaly stávající regulační nebo prováděcí technické normy.
Článek 5
Makroobezřetnostní úkoly a nástroje
1. Kdykoli je to vhodné nebo považováno za nezbytné a aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, uplatňují vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány zúčastněných členských států vůči úvěrovým institucím na příslušné úrovni v souladu s příslušnými právními předpisy Unie vedle kapitálových požadavků uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení také požadavky týkající se kapitálových rezerv, včetně sazeb proticyklických kapitálových rezerv, a jakákoli další opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU, a to postupem v nich stanovených, pokud je tak výslovně stanoveno v příslušných právních předpisech Unie. Deset pracovních dní před přijetím takového rozhodnutí dotčený orgán řádně oznámí svůj záměr ECB. Pokud má ECB námitky, své důvody uvede písemně do pěti pracovních dní. Dotčený orgán řádně zváží důvody uvedené ECB předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
2. ECB může, považuje-li to za nezbytné, uplatnit místo vnitrostátních příslušných nebo pověřených orgánů zúčastněného členského státu vůči úvěrovým institucím na příslušné úrovni v souladu s příslušnými právními předpisy Unie kromě kapitálových požadavků uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení vyšší požadavky na kapitálové rezervy, než jaké uplatňují vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány zúčastněných členských států, včetně sazeb proticyklických kapitálových rezerv, a to za podmínek stanovených v odstavcích 4 a 5 tohoto článku, a uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU, pokud je tak výslovně stanoveno v příslušných právních předpisech Unie.
3. Jakýkoli vnitrostátní příslušný nebo pověřený orgán může navrhnout, aby ECB jednala podle odstavce 2, aby bylo možné řešit specifickou situaci finančního systému a hospodářství v jeho členském státě.
4. Jestliže má ECB v úmyslu postupovat podle odstavce 2, při zvažování, zda přijmout jakákoli opatření, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech. Zejména oznámí svůj záměr dotčeným vnitrostátním příslušným nebo pověřeným orgánům deset pracovních dní před přijetím takového rozhodnutí. Pokud má kterýkoli z dotčených orgánů námitky, uvede své důvody písemně do pěti pracovních dní. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
5. Při plnění svých úkolů uvedených v odstavci 2 vezme ECB v úvahu zvláštní situaci finančního systému, hospodářskou situaci a hospodářský cyklus v jednotlivých členských státech nebo jejich částech.
Článek 6
Spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. ECB plní své úkoly v rámci jednotného mechanismu dohledu sestávajícího z ECB a příslušných vnitrostátních orgánů. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu.
2. ECB i vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost v dobré víře spolupracovat a povinnost vyměňovat si informace.
Aniž je dotčena pravomoc ECB obdržet informace, které úvěrové instituce průběžně hlásí, přímo nebo mít k těmto informacím přímý přístup, poskytnou vnitrostátní příslušné orgány ECB zejména všechny informace, které jsou nezbytné pro plnění úkolů svěřených jí tímto nařízením.
3. Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené tímto nařízením, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v rámci uvedeném v odstavci 7 tohoto článku, včetně pomoci při činnostech ověřování. Při plnění úkolů uvedených v článku 4 se řídí pokyny vydanými ECB.
4. Pokud jde o úkoly vymezené v článku 4 s výjimkou odst. 1 písm. a) a c) uvedeného článku, plní ECB povinnosti stanovené v odstavci 5 tohoto článku a vnitrostátní příslušné orgány plní povinnosti stanovené v odstavci 6 tohoto článku, a to podle rámce a postupů uvedených v odstavci 7 tohoto článku, pokud jde o dohled nad těmito úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi nebo pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech:
-
těmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě, na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států, nebo jednotlivě ve zvláštním případě poboček usazených v zúčastněných členských státech a patřících úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech. Hodnocení jejich významu probíhá podle následujících kritérií:
i)
velikost;
ii)
důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu;
iii)
význam přeshraniční činnosti.
S ohledem na první pododstavec se s výjimkou případů odůvodněných zvláštními okolnostmi, jež budou podrobněji stanoveny v metodice, úvěrová instituce, finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost nepovažuje za méně významnou, je-li splněna kterákoli z následujících podmínek:
i)
celková hodnota jejích aktiv převyšuje 30 miliard EUR;
ii)
poměr jejích celkových aktiv vůči HDP zúčastněného členského státu, v němž je usazena, převyšuje 20 %, není-li celková hodnota jejích aktiv nižší než 5 miliard EUR;
iii)
v návaznosti na oznámení od vnitrostátního příslušného orgánu, že danou instituci považuje za instituci s podstatným významem pro domácí ekonomiku, přijme ECB rozhodnutí, které na základě komplexního posouzení dané úvěrové instituce včetně posouzení její rozvahy, jež ECB provede, tento podstatný význam úvěrové instituce potvrdí.
ECB může rovněž z vlastního podnětu určitou instituci považovat za instituci s podstatným významem, pokud tato instituce zřídila bankovní dceřiné společnosti ve více než jednom zúčastněném členském státě a její aktiva a závazky spojené s přeshraniční činností představují podstatnou část jejích celkových aktiv nebo závazků, na něž se vztahují podmínky stanovené v příslušné metodice.
Ty, pro něž bylo požádáno o veřejnou finanční pomoc nebo takovou pomoc obdržely přímo z Evropského nástroje finanční stability nebo ESM, se nepovažují za méně významné.
Bez ohledu na předchozí pododstavce plní ECB úkoly, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, ve vztahu ke třem nejvýznamnějším úvěrovým institucím v každém zúčastněném členském státě, neodůvodňují-li zvláštní okolnosti jiný postup.
5. Pokud jde o úvěrové instituce uvedené v odstavci 4 a podle rámce vymezeného v odstavci 7:
a)
ECB vydá nařízení, obecné zásady nebo obecné pokyny určené vnitrostátním příslušným orgánům, podle kterých jsou vykonávány úkoly vymezené v článku 4 s výjimkou odst. 1 písm. a) a c) a vnitrostátní příslušné orgány přijímají rozhodnutí v oblasti dohledu.
Pro účely zajištění soudržnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu mohou tyto pokyny odkazovat na zvláštní pravomoci uvedené v čl. 16 odst. 2 pro skupiny nebo kategorie úvěrových institucí;
b)
je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu, může ECB kdykoli z vlastního podnětu po konzultaci vnitrostátních příslušných orgánů nebo na žádost vnitrostátního příslušného orgánu rozhodnout, že bude sama přímo vykonávat všechny příslušné pravomoci ve vztahu k jedné nebo více úvěrovým institucím uvedeným v odstavci 4, včetně případů, kdy bylo požádáno o finanční pomoc nebo kdy byla taková pomoc poskytnuta nepřímo z Evropského nástroje finanční stability nebo ESM;
c)
ECB vykonává dohled nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v tomto článku a zejména v odst. 7 písm. c);
d)
ECB může kdykoliv využít pravomoci uvedené v článcích 10 až 13;
e)
ECB si může rovněž ad hoc či na trvalém základě vyžádat informace od vnitrostátních příslušných orgánů o plnění úkolů, které uvedené orgány plní podle tohoto článku.
6. Aniž je dotčen odstavec 5 tohoto článku, vykonávají vnitrostátní příslušné orgány úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b), d) až g) a i) a jsou odpovědné za tyto úkoly a za přijímání všech relevantních rozhodnutí v oblasti dohledu, pokud jde o úvěrové instituce uvedené v odst. 4 prvním pododstavci tohoto článku, a to podle rámce a postupů uvedených v odstavci 7 tohoto článku.
Aniž jsou dotčeny články 10 až 13, vnitrostátní příslušné a pověřené orgány mají nadále pravomoci podle vnitrostátních právních předpisů získávat informace od úvěrových institucí, holdingových společností, smíšených holdingových společností a podniků zahrnutých do konsolidované finanční situace úvěrové instituce a provádět v těchto úvěrových institucích, holdingových společnostech, smíšených holdingových společnostech a podnicích kontroly na místě. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB v souladu s rámcem stanoveným v odstavci 7 tohoto článku o opatřeních přijatých podle tohoto odstavce a tato opatření úzce koordinují s ECB.
Příslušné vnitrostátní orgány pravidelně předkládají ECB zprávu o výkonu činností prováděných podle tohoto článku.
7. ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány zúčastněných členských států a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění tohoto článku. Tento rámec obsahuje alespoň:
a)
specifickou metodiku pro hodnocení kritérií uvedených v odst. 4 prvním až třetím pododstavci a kritérií, na jejichž základě se na určitou úvěrovou instituci přestane vztahovat ustanovení odst. 4 čtvrtého pododstavce, a výsledné mechanismy pro účely provádění odstavců 5 a 6. Tyto mechanismy a metodika pro hodnocení kritérií uvedených v odst. 4 prvním až třetím pododstavci se přezkoumávají tak, aby odrážely příslušné změny, a zajišťují, aby v situacích, kdy byla úvěrová instituce označena za významnou nebo méně významnou, toto hodnocení bylo měněno pouze v případě podstatných a nikoli přechodných změn okolností, zejména okolností souvisejících se situací úvěrové instituce, jež jsou pro uvedené hodnocení významné.
b)
vymezení postupů, včetně lhůt a možnosti vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad úvěrovými institucemi, které nejsou považovány za méně významné v souladu s odstavcem 4;
c)
vymezení postupů, včetně lhůt, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad úvěrovými institucemi, které jsou považovány za méně významné v souladu s odstavcem 4. V závislosti na případech vymezených v rámci tyto postupy od vnitrostátních příslušných orgánů zejména vyžadují, aby:
i)
ECB oznámily jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu;
ii)
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení;
iii)
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může EECB zaujmout stanovisko.
8. Kdykoli jsou ECB nápomocny vnitrostátní příslušné nebo pověřené orgány za účelem plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením, dodržují ECB a vnitrostátní příslušné orgány ustanovení příslušných aktů Unie ve vztahu k rozdělení odpovědnosti a spolupráce mezi příslušnými orgány z různých členských států.
Článek 7
Úzká spolupráce s příslušnými orgány zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro
1. V mezích stanovených tímto článkem plní ECB úkoly v oblastech uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 a v článku 5 ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v členském státě, jehož měnou není euro, pokud byla v souladu s tímto článkem navázána úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem takového členského státu.
Za tím účelem může ECB udělit pokyny vnitrostátnímu příslušnému nebo pověřenému orgánu zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
2. Úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro, se navazuje rozhodnutím přijatým ECB, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčený členský stát sdělí ostatním členským státům, Komisi, ECB a orgánu EBA, že žádá o navázání úzké spolupráce s ECB pro plnění úkolů uvedených v článcích 4 a 5 ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v dotčeném členském státě v souladu s článkem 6;
b)
V tomto sdělení se dotčený členský stát zaváže:
-
zajistit, aby se jeho vnitrostátní příslušný nebo pověřený orgán řídil veškerými pokyny nebo požadavky ECB; a
-
poskytnout veškeré informace o úvěrových institucích usazených v daném členském státě, které může ECB požadovat pro komplexní posouzení uvedených úvěrových institucí.
c)
Dotčený členský stát přijal příslušné vnitrostátní právní předpisy k zajištění toho, aby jeho vnitrostátní příslušný orgán byl povinen přijmout vůči úvěrovým institucím jakékoli opatření, o které v souladu s odstavcem 4 ECB požádá.
3. Rozhodnutí uvedené v odstavci 2 se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Rozhodnutí se použije čtrnáctým dnem po zveřejnění.
4. Má-li ECB za to, že vůči úvěrové instituci, finanční holdingové společnosti či smíšené finanční holdingové společnosti by mělo být vnitrostátním příslušným orgánem dotčeného členského státu přijato opatření týkající se úkolů uvedených v odstavci 1, obrátí se na uvedený orgán s pokyny, v nichž upřesní patřičný časový rámec.
Časový rámec nesmí být kratší než 48 hodin, pokud není nezbytné přijmout opatření dříve, aby se zamezilo nenapravitelným škodám. Vnitrostátní příslušný orgán dotčeného členského státu přijme veškerá nezbytná opatření v souladu s povinností uvedenou v odst. 2 písm. c).
5. ECB může rozhodnout o vydání varování dotčenému členskému státu ohledně toho, že úzká spolupráce bude pozastavena nebo ukončena, nebudou-li přijata rozhodná nápravná opatření:
a)
pokud podle názoru ECB dotčený členský stát již nesplňuje podmínky stanovené v odst. 2 písm. a) až c); a
b)
pokud podle názoru ECB vnitrostátní příslušný orgán členského státu nejedná v souladu s povinností uvedenou v odst. 2 písm. c).
Pokud není do 15 dní od oznámení tohoto varování provedeno žádné takové opatření, může ECB pozastavit nebo ukončit úzkou spolupráci s uvedeným členským státem.
Rozhodnutí o pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce se oznámí dotčenému členskému státu a zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie. V rozhodnutí se uvede datum, od něhož je použitelné, přičemž se řádně zohlední účinnost dohledu a oprávněné zájmy úvěrových institucí.
6. Členský stát může požádat ECB o ukončení úzké spolupráce kdykoli po uplynutí tří let ode dne zveřejnění rozhodnutí ECB o navázání úzké spolupráce v Úředním věstníku Evropské unie. V žádosti jsou vysvětleny důvody ukončení včetně případných nežádoucích důsledků, může-li k nim dojít, pokud jde o fiskální odpovědnost daného členského státu. V tomto případě ECB neprodleně přijme rozhodnutí o ukončení úzké spolupráce a stanoví den, od kterého se uplatní, a to ve lhůtě nejvýše tří měsíců, přičemž se náležitě zohlední účinnost dohledu, jakož i oprávněné zájmy úvěrových institucí. Rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Jestliže zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, oznámí ECB v souladu s čl. 26 odst. 8 svůj odůvodněný nesouhlas s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu, předloží Rada guvernérů do 30 dní své stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému členským státem a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody.
V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, může informovat ECB, že případným rozhodnutím týkajícím se možného pozměněného návrhu rozhodnutí Rady dohledu nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s daným členským státem a v tomto ohledu přijme rozhodnutí.
ECB zohlední zejména tyto faktory:
a)
zda by neprovedení takového pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce mohlo ohrozit integritu jednotného mechanismu dohledu nebo mít významné nepříznivé důsledky, pokud jde o fiskální odpovědnost členských států;
b)
zda by takové pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce mohlo mít významné nepříznivé důsledky, pokud jde o fiskální odpovědnost členského státu, který oznámil svůj odůvodněný nesouhlas v souladu s čl. 26 odst. 8;
c)
zda je či není přesvědčena, že dotčený vnitrostátní příslušný orgán přijal opatření, která podle jejího názoru:
-
zajišťují, že úvěrové instituce ve členském státě, který oznámil svůj odůvodněný nesouhlas podle předchozího pododstavce, nepodléhají příznivějšímu zacházení než úvěrové instituce v ostatních zúčastněných členských státech;
-
jsou stejně účinná jako rozhodnutí Rady guvernérů podle druhého pododstavce tohoto odstavce při dosahování cílů uvedených v článku 1 a při zajišťování souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
ECB tyto úvahy zahrne do svého rozhodnutí a sdělí je dotyčnému členskému státu.
8. Jestliže zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, nesouhlasí s návrhem rozhodnutí Rady dohledu, informuje o odůvodněném nesouhlasu do pěti pracovních dnů od obdržení návrhu rozhodnutí Radu guvernérů. Rada guvernérů o dané otázce rozhodne do pěti pracovních dnů, přičemž plně zohlední tyto důvody, a své rozhodnutí dotčenému členskému státu písemně vysvětlí. Dotčený členský stát může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím vázán.
9. Členský stát, který ukončil úzkou spolupráci s ECB, nesmí navázat novou úzkou spolupráci před uplynutím tří let ode dne zveřejnění rozhodnutí ECB o ukončení úzké spolupráce v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 8
Mezinárodní vztahy
Aniž jsou dotčeny příslušné pravomoci členských států a orgánů a subjektů Unie, s výjimkou ECB a včetně orgánu EBA, může ECB| v rámci úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, navazovat kontakty a uzavírat správní dohody s orgány dohledu, mezinárodními organizacemi a správními orgány třetích zemí za předpokladu řádné koordinace s orgánem EBA. Z těchto dohod nevyplývají pro Unii ani její členské státy žádné právní závazky.
KAPITOLA III
Pravomoci ECB
Článek 9
Pravomoci v oblasti dohledu a vyšetřování
1. Výlučně pro účely plnění úkolů, které jsou jí svěřeny čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 5 odst. 2, se ECB považuje podle okolností za příslušný orgán nebo pověřený orgán v zúčastněných členských státech ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Výlučně pro tytéž účely má ECB veškeré pravomoci a povinnosti stanovené v tomto nařízení. Dále má pravomoci a povinnosti, které mají podle příslušných právních předpisů Unie příslušné a pověřené orgány, pokud toto nařízení nestanoví jinak. ECB má zejména pravomoci uvedené v oddílech 1 a 2 této kapitoly.
V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů jí svěřených tímto nařízením může ECB od uvedených vnitrostátních orgánů formou pokynů vyžadovat, aby využívaly svých pravomocí podle podmínek stanovených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi, pokud takové pravomoci nejsou svěřeny ECB tímto nařízením. Uvedené vnitrostátní orgány plně informují ECB o uplatňování těchto pravomocí.
2. ECB vykonává pravomoci uvedené v odstavci 1 tohoto článku v souladu s akty uvedenými v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci. Při výkonu svých příslušných pravomocí dohledu a vyšetřování ECB a vnitrostátní příslušné orgány úzce spolupracují.
3. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku vykonává ECB s ohledem na úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech, jejichž měnou není euro, své pravomoci v souladu s článkem 7.
Oddíl 1
Vyšetřovací Pravomoci
Článek 10
Žádosti o informace
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci uvedené v čl. 9 odst. 1 a s výhradou podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie, může ECB od níže uvedených právnických nebo fyzických osob požadovat s výhradou článku 4 poskytnutí všech informací nutných k provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, včetně informací, které mají být předávány v opakovaných intervalech a ve specifikovaných formátech pro účely dohledu a související statistické účely:
a)
úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech;
b)
finanční holdingové společnosti usazené v zúčastněných členských státech;
c)
smíšené finanční holdingové společnosti usazené v zúčastněných členských státech;
d)
holdingové společnosti se smíšenou činností usazené v zúčastněných členských státech;
e)
osoby náležející k subjektům uvedeným v písmenech a) až d);
f)
třetí strany, na které subjekty uvedené v písmenech a) až d) převedly funkce nebo činnosti v rámci outsourcingu;
2. Osoby uvedené v odstavci 1 požadované informace poskytnou. Ustanovení o zachování služebního tajemství nezakládají pro tyto osoby výjimku z povinnosti poskytnout požadované informace. Poskytnutí požadovaných informací se nepovažuje za porušení služebního tajemství.
3. Pokud ECB získává informace přímo od právnických nebo fyzických osob uvedených v odstavci 1, zpřístupní tyto informace dotyčným vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 11
Obecná šetření
1. V zájmu plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, a s výhradou dalších podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie může ECB provádět veškerá nezbytná šetření všech osob uvedených v čl. 10 odst. 1 usazených nebo nacházejících se v zúčastněném členském státu.
Za tím účelem je ECB oprávněna:
a)
požadovat předložení dokumentů;
b)
zkoumat účetní knihy a záznamy osob uvedených v čl. 10 odst. 1 a pořizovat z těchto knih a záznamů kopie nebo výpisy;
c)
získávat písemná nebo ústní vysvětlení od všech osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nebo jejich zástupců nebo zaměstnanců;
d)
vyslechnout jakoukoli jinou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření.
2. Osoby uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. podléhají šetřením zahájeným na základě rozhodnutí ECB.
Jestliže nějaká osoba brání provádění šetření, vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, ve kterém se nacházejí příslušné prostory, poskytne v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou pomoc včetně (v případech uvedených v článcích 12 a 13 umožnění přístupu ECB do provozních prostor právnických osob uvedených v čl. 10 odst. 1, aby mohla být výše uvedená práva vykonána.
Článek 12
Kontroly na místě
1. V zájmu plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, a s výhradou dalších podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie může ECB v souladu s článkem 13 a s výhradou předchozího oznámení dotyčnému vnitrostátnímu příslušnému orgánu provádět veškeré nezbytné kontroly na místě v provozních prostorách právnických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 i kteréhokoli jiného podniku zahrnutého do dohledu na konsolidovaném základě, vykonává-li ECB dohled na konsolidovaném základě podle čl. 4 odst. 1 písm. g). Vyžaduje-li to řádné provedení a účinnost kontroly, může ECB provést kontrolu na místě bez předchozího ohlášení uvedeným právnickým osobám.
2. Úředníci ECB a další osoby pověřené ECB k provádění kontrol na místě smějí vstupovat do všech provozních prostor a na pozemky právnických osob, kterých se rozhodnutí ECB ohledně šetření týká, a mají veškeré pravomoci stanovené v čl. 11 odst. 1.
3. Právnické osoby uvedené v čl. 10 odst. 1 podléhají kontrolám na místě na základě rozhodnutí ECB.
4. Úředníci a další doprovázející osoby pověřené nebo jmenované vnitrostátním příslušným orgánem členského státu, na jehož území má kontrola probíhat, poskytují za dohledu a koordinace ze strany ECB aktivní pomoc jejím úředníkům a dalším osobám pověřeným ECB. Za tímto účelem mají pravomoci stanovené v odstavci 2. Úředníci vnitrostátního příslušného orgánu dotyčného zúčastněného členského státu mají rovněž právo se kontrol na místě účastnit.
5. Pokud úředníci ECB a další doprovázející osoby pověřené nebo jmenované ECB zjistí, že určitá osoba odmítá kontrolu nařízenou podle tohoto článku, vnitrostátní příslušný orgán dotčeného zúčastněného členského státu jim poskytne nezbytnou pomoc v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Tato pomoc zahrnuje v rozsahu nezbytném pro provedení kontroly zapečetění provozních prostor a účetních knih nebo záznamů. Nemá-li dotyčný příslušný vnitrostátní orgán uvedenou pravomoc, uplatní svou pravomoc vyžádat si nezbytnou pomoc od jiných vnitrostátních orgánů.
Článek 13
Povolení justičního orgánu
1. Jestliže kontrola na místě podle čl. 12 odst. 1 a 2 nebo poskytnutí pomoci podle čl. 12 odst. 5 vyžaduje podle vnitrostátních předpisů povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno.
2. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 1 tohoto článku, vnitrostátní justiční orgán kontroluje, zda je rozhodnutí ECB pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu kontroly svévolná ani nepřiměřená. Při kontrole přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat ECB o podrobné vysvětlení, zejména důvodů, na jejichž základě má ECB podezření, že došlo k porušení aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci, a závažnosti tohoto podezření ohledně porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu ECB. Zákonnost rozhodnutí ECB přezkoumává pouze Soudní dvůr Evropské unie.
Oddíl 2
Zvláštní pravomoci dohledu
Článek 14
Povolení
1. Každá žádost o povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, musí být podána vnitrostátním příslušným orgánům členského státu, ve kterém má být úvěrová instituce usazena v souladu s požadavky stanovenými v příslušných vnitrostátních právních předpisech.
2. Jestliže žadatel splňuje všechny podmínky povolení stanovené v příslušných vnitrostátních právních předpisech uvedeného členského státu, vnitrostátní příslušný orgán přijme ve lhůtě stanovené příslušnými vnitrostátními právními předpisy návrh rozhodnutí navrhnout ECB, aby povolení udělila. Návrh rozhodnutí se oznámí ECB a žadateli o povolení. V ostatních případech vnitrostátní příslušný orgán žádost o povolení zamítne.
3. Návrh rozhodnutí se považuje za přijatý ECB, pokud ECB nevyjádří námitky v maximální lhůtě deseti pracovních dní, kterou lze v řádně odůvodněných případech jednou prodloužit o stejný počet pracovních dní. ECB vznese námitku vůči návrhu rozhodnutí, pouze pokud nejsou splněny podmínky pro udělení povolení stanovené v příslušných právních předpisech Unie. Důvody pro zamítnutí uvede písemně.
4. Rozhodnutí přijaté v souladu s odstavci 2 a 3 oznámí žadateli o povolení vnitrostátní příslušný orgán.
5. S výhradou odstavce 6 může ECB povolení odebrat v případech stanovených v příslušných právních předpisech Unie z vlastního podnětu, po konzultacích s vnitrostátním příslušným orgánem zúčastněného členského státu, ve kterém je úvěrová instituce usazena, nebo na návrh tohoto vnitrostátního příslušného orgánu. Tyto konzultace především zajistí, že před rozhodnutím o odebrání povolení poskytne ECB vnitrostátním orgánům dostatek času, aby rozhodly o přijetí nezbytných opatřeních k nápravě, mimo jiné o možných opatřeních k řešení problémů, a tato opatření zohlední.
Jestliže se vnitrostátní příslušný orgán, který v souladu s odstavcem 1 navrhl povolení, domnívá, že povolení musí být v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy odebráno, předá za tím účelem návrh ECB. ECB v uvedeném případě přijme rozhodnutí o navrhovaném odebrání povolení, přičemž plně zohlední důvody tohoto odebrání, které k němu uvedl vnitrostátní příslušný orgán.
6. Pokud vnitrostátní orgány zůstávají příslušné pro řešení problémů úvěrových institucí, tak v případech, kdy se budou domnívat, že odebráním povolení by bylo dotčeno odpovídající provádění restrukturalizace nebo opatření nutná pro restrukturalizaci nebo udržení finanční stability, oznámí tyto orgány řádně své námitky ECB s podrobným vysvětlením toho, co by odebrání povolení způsobilo. V těchto případech ECB nepřikročí k odebrání povolení po dobu vzájemně dohodnutou s vnitrostátními orgány. ECB může toto období prodloužit, pokud se domnívá, že bylo dosaženo dostatečného pokroku. Pokud však ECB v odůvodněném rozhodnutí určí, že řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability vnitrostátní orgány neprovedly, neprodleně se uplatní odebrání povolení.
Článek 15
Posuzování nabývání kvalifikovaných účastí
1. Aniž jsou dotčeny výjimky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. c), veškerá oznámení nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci usazené v zúčastněném členském státě nebo veškeré související informace se předloží vnitrostátním příslušným orgánům členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, v souladu s požadavky stanovenými v příslušných vnitrostátních právních předpisech, na základě aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán navrhované nabytí posoudí a předloží ECB oznámení a návrh na rozhodnutí o souhlasu nebo nesouhlasu s daným nabytím, založený na kritériích stanovených v aktech uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci, a to nejméně deset pracovních dní před uplynutím příslušné lhůty pro posouzení, uvedené v příslušných právních předpisech Unie, a poskytne ECB pomoc v souladu s článkem 6.
3. ECB rozhodne, zda s nabytím nesouhlasit na základě hodnotících kritérií stanovených v příslušných právních předpisech Unie a v souladu s postupem a během lhůt pro hodnocení v nich stanovených.
Článek 16
Pravomoci dohledu
1. Pro účely plnění úkolů svěřených jí v čl. 4 odst. 1 a aniž jsou dotčeny další pravomoci jí svěřené, má ECB pravomoci stanovené v odstavci 2 tohoto článku, na jejichž základě může od jakékoli úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti v zúčastněných členských státech požadovat, aby v počáteční fázi přijala nezbytná opatření zaměřená na řešení příslušných problémů za jakékoli z níže uvedených okolností:
a)
úvěrová instituce nesplňuje požadavky aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci;
b)
ECB má důkazy, že úvěrová instituce v příštích 12 měsících pravděpodobně poruší požadavky aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci;
c)
na základě kontrol v rámci dohledu v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. f) bylo stanoveno, že systémy, strategie, procesy a mechanismy uplatňované úvěrovou institucí a kapitál a likvidita, které drží, nezajišťují řádné řízení a pokrytí jejích rizik.
2. Pro účely čl. 9 odst. 1 má ECB zejména tyto pravomoci:
a)
požadovat, aby instituce držely kapitál nad rámec kapitálových požadavků uvedených v aktech, na něž odkazuje čl. 4 odst. 3 první pododstavec, v souvislosti s prvky rizik a riziky, které nejsou upraveny příslušnými akty Unie;
b)
požadovat posílení systémů, procesů, mechanismů a strategií;
c)
požadovat, aby instituce předložily plán na obnovení souladu s požadavky dohledu podle aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a stanovily lhůtu pro jeho provedení, včetně zlepšení tohoto plánu z hlediska oblasti působnosti a lhůty;
d)
požadovat, aby instituce používaly specifický systém tvorby opravných položek a rezerv nebo zacházení s aktivy z hlediska kapitálových požadavků;
e)
zakázat nebo omezit obchody, operace nebo síť institucí nebo požadovat upuštění od činností, které znamenají nadměrné riziko pro zdraví instituce;
f)
požadovat snížení rizika obsaženého v činnostech, produktech a systémech institucí;
g)
požadovat od institucí omezení pohyblivé složky odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádné kapitálové základny;
h)
požadovat, aby instituce využívaly čisté zisky k posílení svého kapitálu;
i)
omezit nebo zakázat, aby instituce rozdělovala výnosy akcionářům, společníkům nebo držitelům nástrojů vedlejšího kapitálu tier 1, pokud tento zákaz nepředstavuje nesplnění závazků dané instituce;
j)
uložit dodatečné nebo častější podávání zpráv, včetně zpráv o kapitálové a likviditní pozici;
k)
uložit zvláštní požadavky na likviditu, včetně omezení týkajících se nesouladu splatností mezi aktivy a pasivy;
l)
požadovat poskytnutí doplňujících informací;
m)
kdykoli odvolat členy vedoucího orgánu úvěrových institucí, kteří neplní požadavky stanovené v aktech uvedených v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci.
Článek 17
Pravomoci hostitelských orgánů a spolupráce při dohledu na konsolidovaném základě
1. Postupy stanovené v příslušných právních předpisech Unie pro úvěrové instituce, které chtějí zřídit pobočku nebo využívat volného pohybu služeb vykonáváním svých činností na území jiného členského státu, a příslušné pravomoci domovských a hostitelských členských států se mezi zúčastněnými členskými státy použijí pouze pro účely úkolů, které nebyly svěřeny ECB na základě článku 4.
2. Ustanovení příslušných právních předpisů Unie v souvislosti se spoluprací mezi příslušnými orgány z různých členských států pro provádění dohledu na konsolidovaném základě se nepoužijí v případě, že ECB je jediným dotčeným příslušným orgánem.
3. Při plnění úkolů podle článků 4 a 5 uplatňuje ECB v souladu s čl. 6 odst. 8 spravedlivý vyvážený přístup ke všem zúčastněným členským státům a ve vztahu k nezúčastněným členským státům dodržuje rovnováhu mezi domovskými a hostitelskými členskými státy stanovenou v příslušných právních předpisech Unie.
Článek 18
Správní sankce
1. Pro účely provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, může ECB v případě, kdy úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti úmyslně nebo z nedbalosti poruší požadavek vyplývající z příslušných přímo použitelných právních předpisů Unie, a v souvislosti s nímž mají příslušné orgány podle příslušných právních předpisů Unie k dispozici správní peněžité sankce, uložit správní peněžité sankce do výše dvojnásobku zisku, který byl obdržen v důsledku porušení předpisů, nebo ztráty, které bylo v důsledku porušení předpisů zabráněno, jestliže je lze určit, nebo do výše 10 % celkového ročního obratu právnické osoby v předchozím hospodářském roce podle definice v příslušných právních předpisech Unie, popřípadě jiné peněžité sankce stanovené v příslušných právních předpisech Unie.
2. V případě, že je právnická osoba dceřinou společností mateřského podniku, je příslušný celkový roční obrat uvedený v odstavci 1 celkový roční obrat vyplývající z konsolidovaného účtu nejvyššího mateřského podniku v předcházejícím hospodářském roce.
3. Uplatňované sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. ECB při rozhodování o uložení sankce a při stanovování vhodné sankce jedná v souladu s čl. 9 odst. 2.
4. ECB použije případně tento článek v souladu s akty uvedenými v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci tohoto nařízení, včetně postupů uvedených v nařízení (ES) č. 2532/98.
5. V případech, na které se nevztahuje odstavec 1 tohoto článku a kdy je to nutné za účelem plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, může ECB a požadovat od vnitrostátních příslušných orgánů zahájení řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy příslušné sankce v souladu s akty uvedenými v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a s jakýmikoli příslušnými vnitrostátními právními předpisy svěřujícími zvláštní pravomoci, které v právních předpisech Unie nejsou v současnosti vyžadovány. Sankce uplatňované vnitrostátními příslušnými orgány musí být účinné, přiměřené a odrazující.
První pododstavec tohoto odstavce se použije zejména v případě peněžitých sankcí, které mají být uloženy úvěrovým institucím, finančním holdingovým společnostem nebo smíšeným finančním holdingovým společnostem za porušení vnitrostátních právních předpisů, které provádějí příslušné směrnice, a všech správních sankcí nebo opatření, které mají být uloženy členům správní rady úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti nebo jiným fyzickým osobám, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů odpovědné za porušení předpisů ze strany úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
6. V případech stanovených v příslušných právních předpisech Unie a za podmínek v nich stanovených ECB zveřejní všechny sankce uvedené v odstavci 1 bez ohledu na to, zda proti nim byl podán opravný prostředek či nikoli.
7. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 1 až 6, může ECB za účelem plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB uložit sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98.
KAPITOLA IV
Organizační zásady
Článek 19
Nezávislost
1. Při plnění úkolů, které jsou jim svěřeny tímto nařízením, jednají ECB a vnitrostátní příslušné orgány, které jednají v rámci jednotného mechanismu dohledu, nezávisle. Členové Rady dohledu a řídícího výboru jednají nezávisle a objektivně v zájmu Unie jako celku a nevyžadují ani nepřijímají pokyny od orgánů či subjektů Unie, od vlád členských států ani od jiných veřejných či soukromých subjektů.
2. Orgány, subjekty, úřady a agentury Unie, jakož i vlády členských států a veškeré další subjekty tuto nezávislost respektují.
3. Poté, co Rada dohledu přezkoumá potřebu vydání kodexu chování, Rada guvernérů vypracuje a zveřejní kodex chování pro zaměstnance a řídící pracovníky ECB zapojené do bankovního dohledu, a to zejména pokud jde o střet zájmů.
Článek 20
Odpovědnost a podávání zpráv
1. ECB je v souladu s touto kapitolou odpovědná za provádění tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě.
2. ECB každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Euroskupině zprávu o provádění úkolů, které jí byly svěřeny tímto nařízením, včetně informací o plánovaném vývoji struktury a výše poplatků za dohled, uvedených v článku 30.
3. Předseda Rady dohledu ECB předkládá tuto zprávu veřejně Evropskému parlamentu a Euroskupině za přítomnosti zástupců kteréhokoli zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
4. Na žádost Euroskupiny může být předseda Rady dohledu ECB Euroskupinou vyslechnut ohledně výkonu jejích úkolů v oblasti dohledu za přítomnosti zástupců kteréhokoli zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
5. Na žádost Evropského parlamentu se předseda Rady dohledu ECB zúčastní slyšení ohledně výkonu jejích úkolů v oblasti dohledu před příslušnými výbory Evropského parlamentu.
6. ECB odpoví ústně nebo písemně na otázky, které jí položí Evropský parlament nebo Euroskupina, v souladu s postupy Euroskupiny a za přítomnosti zástupců kteréhokoli zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro.
7. Evropský účetní dvůr při svém přezkumu výkonnosti správy ECB podle článku 27.2 statutu ESCB a ECB zohlední také úkoly v oblasti dohledu svěřené ECB tímto nařízením.
8. Je-li takové jednání nezbytné pro výkon pravomocí Evropského parlamentu podle Smlouvy o fungování EU, vede Rada dohledu ECB na žádost svého předsedy za zavřenými dveřmi důvěrná ústní jednání o svých úkolech v oblasti dohledu s předsedou a místopředsedy příslušného výboru Evropského parlamentu. Evropský parlament a ECB uzavřou dohodu o podrobných pravidlech organizace těchto jednání, a to za účelem zajištění plné důvěrnosti v souladu s požadavky na důvěrnost, které ECB coby příslušnému orgánu ukládají příslušné právní předpisy Unie.
9. ECB za podmínek stanovených ve Smlouvě o fungování EU loajálně spolupracuje při všech vyšetřováních ze strany Evropského parlamentu. ECB a Evropský parlament uzavřou vhodná ujednání o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které ECB svěřuje toto nařízení. Tato ujednání se týkají mimo jiné přístupu k informacím, spolupráce při vyšetřování a informací o postupu při výběru předsedy Rady dohledu.
Článek 21
Vnitrostátní parlamenty
1. ECB souběžně s předložením zprávy podle čl. 20 odst. 2 tuto zprávu předkládá také přímo vnitrostátním parlamentům zúčastněných členských států.
Vnitrostátní parlamenty se na ECB mohou obrátit s odůvodněnými připomínkami k této zprávě.
2. Vnitrostátní parlamenty zúčastněných členských států mohou ECB prostřednictvím vlastních postupů požádat, aby písemně odpověděla na připomínky nebo otázky, které jí v souvislosti s úkoly ECB podle tohoto nařízení předložily.
3. Vnitrostátní parlament zúčastněného členského státu může vyzvat předsedu nebo člena Rady dohledu, aby se zúčastnili výměny názorů týkající se dohledu nad úvěrovými institucemi v daném členském státě spolu se zástupcem vnitrostátního příslušného orgánu.
4. Toto nařízení se nedotýká odpovědnosti vnitrostátních příslušných orgánů vůči vnitrostátním parlamentům v souladu s vnitrostátním právem, pokud jde o výkon úkolů nesvěřených ECB tímto nařízením a pokud jde o výkon činností těmito orgány v souladu s článkem 6.
Článek 22
Spravedlivé řízení pro přijímání rozhodnutí v oblasti dohledu
1. Před přijetím rozhodnutí v oblasti dohledu v souladu s článkem 4 a kapitolou III oddílem 2 poskytne ECB osobám, vůči kterým je řízení vedeno, příležitost vyjádřit se. ECB založí svá rozhodnutí pouze na námitkách, ke kterým se mohly dotyčné strany vyjádřit.
První pododstavec se nevztahuje na situace, kdy je třeba přijmout naléhavá opatření s cílem zabránit významnému poškození finančního systému. V uvedeném případě může ECB přijmout prozatímní rozhodnutí s tím, že co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí musí dát dotyčným osobám příležitost k vyjádření.
2. V průběhu řízení musí být plně respektována práva dotyčných osob na obhajobu. Mají právo nahlížet do spisu ECB s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace.
Rozhodnutí ECB obsahuje důvody, ze kterých vychází.
Článek 23
Oznamování porušení pravidel
ECB zajistí, aby byly zavedeny účinné mechanismy oznamování porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů zúčastněných členských států, zahrnující konkrétní postupy pro přijímání oznámení o porušení pravidel a následná opatření k nim. Tyto postupy jsou v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a zajišťují, aby byly uplatňovány následující zásady: přiměřená ochrana osob oznamujících porušení pravidel, ochrana osobních údajů a přiměřená ochrana obviněné osoby
Článek 24
Správní revizní komise
1. ECB ustaví správní revizní komisi pro účely provádění vnitřního správního přezkumu na základě žádosti o přezkum podané v souladu s odstavcem 5, pokud jde o rozhodnutí přijatá ECB při výkonu pravomocí, které jí jsou svěřeny tímto nařízením. Rozsah vnitřního správního přezkumu je omezen na procesní a věcný soulad příslušného rozhodnutí s tímto nařízením.
2. Správní revizní komise je složena z pěti osob ze členských států, jež se těší vysoké vážnosti v odborných kruzích a prokázaly v oblasti bankovnictví nebo jiných finančních služeb příslušné znalosti a profesní zkušenosti na dostatečně vysoké úrovni, včetně zkušeností z oblasti dohledu, s výjimkou současných zaměstnanců ECB, jakož i současných zaměstnanců příslušných orgánů nebo jiných orgánů, subjektů, úřadů či agentur členských států nebo Unie, které jsou zapojeny do plnění úkolů svěřených ECB tímto nařízením. Správní revizní komise disponuje dostatkem zdrojů a odborných znalostí k tomu, aby mohla posuzovat výkon pravomocí ECB podle tohoto nařízení. Členy správní revizní komise a dva náhradníky jmenuje ECB na funkční období pěti let, které může být jednou prodlouženo, na základě veřejné výzvy k vyjádření zájmu zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie. Členové správní revizní komise nejsou vázáni žádnými pokyny.
3. Správní revizní komise rozhoduje na základě většiny nejméně tří z pěti členů.
4. Členové správní revizní komise jednají nezávisle a ve veřejném zájmu. Za tímto účelem učiní veřejné prohlášení o závazcích a veřejné prohlášení o zájmech, v nichž uvedou veškeré přímé nebo nepřímé zájmy, které by mohly být na újmu jejich nezávislosti, nebo uvedou, že takové zájmy neexistují.
5. Každá fyzická nebo právnická osoba může v případech uvedených v odstavci 1 požádat o přezkum rozhodnutí ECB, které jí je určeno nebo které se jí přímo nebo nepřímo týká. Žádost o přezkum rozhodnutí Rady guvernérů uvedeného v odstavci 7 není přípustná.
6. Žádost o přezkum spolu s odůvodněním se podává ECB písemně do jednoho měsíce od oznámení rozhodnutí osobě požadující přezkum, popřípadě není-li oznámeno, ode dne, kdy se o tomto rozhodnutí uvedená osoba dozví.
7. Po rozhodnutí o přípustnosti přezkumu správní revizní komise vydá stanovisko, a to ve lhůtě přiměřené naléhavosti dané věci a nejpozději dva měsíce od doručení žádosti, a předá záležitost Radě dohledu za účelem přípravy nového návrhu rozhodnutí. Rada dohledu zohlední stanovisko správní revizní komise a neprodleně předloží nový návrh rozhodnutí Radě guvernérů. Nový návrh rozhodnutí původní rozhodnutí zruší, nebo jej nahradí rozhodnutím se stejným obsahem, nebo jej nahradí rozhodnutím s pozměněným obsahem. Nový návrh rozhodnutí se pokládá za přijatý, pokud Rada guvernérů nevznese ve lhůtě nejdéle deseti pracovních dní námitku.
8. Žádost o přezkum podle odstavce 5 nemá odkladný účinek. Rada guvernérů však může na návrh správní revizní komise pozastavit uplatňování napadnutého rozhodnutí, pokud to podle jejího názoru okolnosti vyžadují.
9. Stanovisko vydané správní revizní komisí, nový návrh rozhodnutí předložený Radou dohledu a rozhodnutí přijaté Radou guvernérů podle tohoto článku se odůvodňují a oznamují stranám.
10. ECB přijme rozhodnutí, jímž se stanoví pravidla fungování správní revizní komise.
11. Tento článek se nedotýká práva na podání žaloby u Soudního dvora Evropské unie v souladu se Smlouvami.
Článek 25
Oddělení od funkce měnové politiky
1. Při provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, sleduje ECB pouze cíle stanovené tímto nařízením.
2. ECB provádí úkoly, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, aniž jsou dotčeny její úkoly týkající se měnové politiky a odděleně od těchto a všech ostatních úkolů. Úkoly svěřené ECB tímto nařízením nezasahují do jejích úkolů souvisejících s měnovou politikou ani jimi nejsou určovány. Úkoly svěřené ECB tímto nařízením nezasahují ani do jejích úkolů souvisejících s ESRB ani do žádných jiných úkolů. ECB podává Evropskému parlamentu a Radě zprávy o tom, jak dodržuje toto ustanovení. Úkoly svěřené ECB tímto nařízením nemění probíhající sledování solventnosti protistran pro operace měnové politiky.
Zaměstnanci pověření plněním úkolů svěřených ECB tímto nařízením jsou organizačně odděleni od zaměstnanců plnících jiné úkoly svěřené ECB a vztahují se na ně oddělené hierarchické linie.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 přijímá a zveřejňuje ECB všechny nezbytné vnitřní předpisy včetně předpisů týkajících se služebního tajemství a výměny informací mezi oběma funkčními oblastmi.
4. ECB zajistí, aby Rada guvernérů při výkonu své činnosti plně rozlišovala, zda jde o funkce týkající se měnové politiky, nebo funkce v oblasti dohledu. Součástí tohoto rozlišení jsou striktně oddělená zasedání a pořady jednání.
5. Aby bylo zajištěno oddělení úkolů týkajících se měnové politiky od úkolů v oblasti dohledu, vytvoří ECB mediační komisi. Tato komise řeší rozdíly v postojích příslušných orgánů dotčených zúčastněných členských států, pokud jde o námitku Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu. Komise se skládá z jednoho člena z každého zúčastněného členského státu, kterého každý členský stát vybere z členů Rady guvernérů a Rady dohledu, a rozhoduje prostou většinou, přičemž každý člen má jeden hlas. ECB přijme a zveřejní nařízení, kterým zřídí tuto mediační komisi a stanoví její jednací řád.
Článek 26
Rada dohledu
1. Plánování a plnění úkolů svěřených ECB provádí její vnitřní orgán složený z předsedy a místopředsedy jmenovaných v souladu s odstavcem 3, čtyř zástupců ECB jmenovaných v souladu s odstavcem 5 a jednoho zástupce vnitrostátního příslušného orgánu v každém zúčastněném členském státě (dále jen „Rada dohledu“). Všichni členové Rady dohledu jednají v zájmu Unie jako celku.
Není-li příslušným orgánem centrální banka, může se člen Rady dohledu podle tohoto odstavce rozhodnout o spoluúčasti zástupce centrální banky členského státu. Pro účely postupu hlasování uvedeného v odstavci 6 se zástupci orgánů kteréhokoli jednoho členského státu považují dohromady za jednoho člena.
2. Při jmenování členů Rady dohledu podle tohoto nařízení se dodržují zásady rovného zastoupení žen a mužů, zkušenosti a kvalifikace.
3. ECB po vyslechnutí Rady dohledu předloží Evropskému parlamentu ke schválení návrh na jmenování předsedy a místopředsedy. Po schválení tohoto návrhu přijme Rada prováděcí rozhodnutí o jmenování předsedy a místopředsedy Rady dohledu. Předseda je vybrán na základě otevřeného výběrového řízení, o němž je řádně informován Evropský parlament a Rada, z řad renomovaných osobností s profesními zkušenostmi z bankovnictví a finančních záležitostí, které nejsou členy Rady guvernérů. Místopředsedu Rady dohledu vybere z členů Výkonné rady ECB. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, přičemž k hlasům členů Rady, kteří nejsou zúčastněnými členskými státy, se nepřihlíží.
Jakmile je předseda jmenován, vykonává svou pracovní činnost na plný úvazek a nezastává žádné funkce u vnitrostátních příslušných orgánů. Funkční období je pětileté a opakované jmenování není možné.
4. Pokud předseda Rady dohledu přestane splňovat podmínky pro výkon svých povinností nebo se dopustil závažného pochybení, může Rada na návrh ECB schválený Evropským parlamentem přijmout prováděcí rozhodnutí, jímž se předseda zbavuje funkce. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, přičemž k hlasům členů Rady, kteří nejsou zúčastněnými členskými státy, se nepřihlíží.
Poté, co je v souladu se statutem ESCB a ECB místopředseda Rady dohledu odvolán z funkce člena Výkonné rady, může Rada na návrh ECB schválený Evropským parlamentem přijmout prováděcí rozhodnutí, jímž se místopředseda zbavuje funkce v Radě dohledu. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, přičemž k hlasům členů Rady, kteří nejsou zúčastněnými členskými státy, se nepřihlíží.
Pro tyto účely mohou Evropský parlament nebo Rada oznámit ECB, že považují podmínky pro zbavení předsedy nebo místopředsedy Rady dohledu jejich funkce za splněné, a ECB na toto oznámení reaguje.
5. Čtyři zástupci ECB jmenovaní Radou guvernérů nesmí vykonávat povinnosti bezprostředně související s měnovou funkcí ECB. Všichni zástupci ECB mají hlasovací práva.
6. Rozhodnutí Rady dohledu jsou přijímána prostou většinou členů. Každý člen má jeden hlas. V případě rovnosti hlasů rozhoduje hlas předsedy.
7. Odchylně od odstavce 6 tohoto článku přijímá Rada dohledu rozhodnutí o přijetí nařízení podle čl. 4 odst. 3 na základě kvalifikované většiny svých členů, jak je definována v čl. 16 odst. 4 Smlouvy o EU a v článku 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, pokud jde o členy zastupující orgány zúčastněných členských států. Hlas každého ze čtyř zástupců ECB jmenovaných Radou guvernérů je roven mediánovému hlasu ostatních členů.
8. Aniž je dotčen článek 6, provádí Rada dohledu přípravné práce týkající se úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB a navrhne Radě guvernérů ECB konečné návrhy rozhodnutí, které má Rada guvernérů přijmout, a to postupem stanoveným ECB. Návrhy rozhodnutí se současně předkládají vnitrostátním příslušným orgánům dotčených členských států. Návrh rozhodnutí se považuje za přijatý, pokud Rada guvernérů nevznese námitku ve lhůtě, která má být určena ve výše uvedeném postupu, ale nepřekročí maximální lhůtu deseti pracovních dnů. Jestliže však zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, s návrhem rozhodnutí Rady dohledu nesouhlasí, použije se postup stanovený v čl. 7 odst. 8. V mimořádných situacích nepřekročí výše uvedená lhůta 48 hodin. Pokud Rada guvernérů vznese k návrhu rozhodnutí námitku, musí písemně uvést důvody, a zejména uvést obavy v oblasti měnové politiky. Jestliže je rozhodnutí po námitce Rady guvernérů změněno, může zúčastněný členský stát, jehož měnou není euro, oznámit ECB svůj odůvodněný nesouhlas s námitkou a použije se postup uvedený v čl. 7 odst. 7.
9. Sekretariát podporuje činnosti Rady dohledu, včetně přípravy zasedání na plný úvazek.
10. Rada dohledu hlasující v souladu s pravidlem stanoveným v odstavci 6 zřídí řídící výbor složený z jejích členů v omezenějším složení, který podporuje její činnosti včetně přípravy zasedání.
Řídící výbor Rady dohledu nemá žádnou rozhodovací pravomoc. Řídícímu výboru předsedá předseda Rady dohledu nebo její místopředseda, je-li předseda výjimečně nepřítomen. Složení řídícího výboru zajistí spravedlivou rovnováhu a rotaci mezi vnitrostátními příslušnými orgány. Skládá se z nejvýše deseti členů včetně předsedy, místopředsedy a jednoho dalšího zástupce ECB. Řídící výbor plní své přípravné úkoly v zájmu Unie jako celku a za naprosté transparentnosti spolupracuje s Radou dohledu.
11. Zástupci Komise se mohou na základě pozvání zúčastnit jednání Rady dohledu jako pozorovatelé. Pozorovatelé nemají přístup k důvěrným informacím týkajícím se jednotlivých institucí.
12. Rada guvernérů přijme vnitřní pravidla, v nichž jsou podrobně stanoveny její vztahy s Radou dohledu. Rada dohledu přijme svůj jednací řád, přičemž hlasuje v souladu s pravidlem stanoveným v odstavci 6. Jak vnitřní pravidla, tak jednací řád se zveřejní. Jednací řád Rady dohledu zajistí rovné zacházení se všemi zúčastněnými členskými státy.
Článek 27
Služební tajemství a výměna informací
1. Členové Rady dohledu, zaměstnanci ECB a zaměstnanci vyslaní zúčastněnými členskými státy vykonávající povinnosti dohledu jsou i po ukončení svých povinností vázáni požadavky na zachovávání služebního tajemství stanovenými v článku 37 statutu ESCB a ECB a v příslušných aktech práva Unie.
ECB zajistí, aby osoby, jež přímo či nepřímo, trvale či příležitostně poskytují jakékoli služby související s výkonem povinností v oblasti dohledu, byly vázány rovnocennými požadavky na zachovávání služebního tajemství.
2. Pro účely plnění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, je ECB v rámci omezení a za podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie oprávněna vyměňovat si informace s vnitrostátními orgány nebo orgány a subjekty Unie, pokud příslušné právní předpisy Unie dovolují vnitrostátním příslušným orgánům sdělovat uvedeným subjektům informace nebo pokud mohou členské státy takové sdělování informací podle příslušných právních předpisů Unie poskytnout.
Článek 28
Zdroje
ECB je povinna věnovat potřebné finanční a lidské zdroje na provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením.
Článek 29
Rozpočet a roční účetní závěrka
1. Výdaje ECB na provádění úkolů, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, jsou v rámci rozpočtu ECB samostatně identifikovatelné.
2. ECB podá jako součást zprávy podle článku 20 podrobnou zprávu o rozpočtu pro své úkoly v oblasti dohledu. Roční účetní závěrka ECB sestavená a zveřejněná v souladu s článkem 26.2 statutu ESCB a ECB uvede příjmy a výdaje související s úkoly v oblasti dohledu.
3. V souladu s článkem 27.1 statutu ESCB a ECB podléhá oddíl roční účetní závěrky věnovaný dohledu auditu.
Článek 30
Poplatky za dohled
1. ECB uloží úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě roční poplatek za dohled. Tyto poplatky pokrývají náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly, které jí byly svěřeny podle článků 4 a 6 tohoto nařízení. Tyto poplatky nepřekročí náklady týkající se těchto úkolů.
2. Výše poplatku uloženého úvěrové instituci nebo pobočce se vypočítá v souladu s postupy, které ECB stanoví a předem zveřejní.
Před stanovením těchto postupů vede ECB otevřené veřejné konzultace a provede analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů, přičemž výsledky konzultací i analýzy uveřejní.
3. Poplatky jsou vypočteny na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a musí vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčné úvěrové instituce, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
Základem pro výpočet ročního poplatku za dohled v daném kalendářním roce jsou náklady na dohled nad úvěrovými institucemi a pobočkami v daném roce. ECB může požadovat zálohy na roční poplatek za dohled, které vycházejí z přiměřeného odhadu. Před rozhodnutím o konečné úrovni poplatku ECB komunikuje s vnitrostátním příslušným orgánem, aby zajistila, že dohled zůstane nákladově efektivní a přiměřený pro všechny dané úvěrové instituce a pobočky. ECB sdělí úvěrovým institucím a pobočkám základ pro výpočet ročního poplatku za dohled.
4. ECB podává zprávy v souladu s článkem 20.
5. Tento článek se nedotýká práva vnitrostátních příslušných orgánů ukládat poplatky v souladu s vnitrostátním právem a v rozsahu, v jakém úkoly v oblasti dohledu nebyly svěřeny ECB, nebo pokud jde o náklady na spolupráci s ECB, na pomoc ECB a při jednání podle pokynů ECB, v souladu s příslušným právem Unie a s výhradou ujednání k provedení tohoto nařízení, včetně článků 6 a 12.
Článek 31
Zaměstnanci a výměna zaměstnanců
1. ECB stanoví společně se všemi vnitrostátními příslušnými orgány režimy k zajištění přiměřené výměny a dočasného vysílání zaměstnanců s vnitrostátními příslušnými orgány a mezi nimi navzájem.
2. ECB může ve vhodných případech požadovat, aby v týmech dohledu vnitrostátních příslušných orgánů, které přijímají opatření v oblasti dohledu týkající se úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti nacházející se v jednom zúčastněném členském státě v souladu s tímto nařízením byli také zaměstnanci vnitrostátních příslušných orgánů jiných zúčastněných členských států.
3. ECB zavede a zachová ucelené a formální postupy, včetně postupů etických, jakož i přiměřená období pro předběžné posuzování případných střetů zájmu a předcházení těmto střetům, k nimž by došlo v případě členů Rady dohledu a zaměstnanců ECB zapojených do činností v oblasti dohledu v důsledku opětovného zaměstnání v průběhu následujících dvou let, a v souladu s příslušnými pravidly ochrany údajů stanoví přiměřená pravidla uveřejňování.
Těmito postupy není dotčeno uplatňování přísnějších vnitrostátních pravidel. V případě členů Rady dohledu, kteří zastupují vnitrostátní příslušné orgány, se tyto postupy stanovují a uplatňují ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány, aniž jsou dotčeny příslušné vnitrostátní právní předpisy.
V případě zaměstnanců ECB zapojených do činností v oblasti dohledu tyto postupy určují kategorie pracovních míst, na něž se toto posuzování vztahuje, jakož i období přiměřená k úkolům daných zaměstnanců v rámci činností v oblasti dohledu v průběhu jejich zaměstnání v ECB.
4. Postupy uvedené v odstavci 3 stanoví, že ECB posuzuje existenci námitek pro to, aby členové Rady dohledu po skončení funkčního období přijali placené zaměstnání u subjektů soukromého sektoru, nad nimiž ECB vykonává dohled.
Postupy uvedené v odstavci 3 se v zásadě uplatní po dobu dvou let po skončení funkčního období členů Rady dohledu a na základě řádného zdůvodnění mohou být uzpůsobeny přiměřeně k úkolům plněným v průběhu tohoto funkčního období i k době, kterou člen ve funkci strávil.
5. Výroční zpráva ECB podle článku 20 obsahuje podrobné informace ohledně uplatňování postupů uvedených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku včetně statistických údajů.
KAPITOLA V
Obecná a závěrečná ustanovení
Článek 32
Přezkum
Komise zveřejní do 31. prosince 2015 a následně poté každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení, přičemž položí zvláštní důraz na sledování potenciálního dopadu na hladké fungování vnitřního trhu. Tato zpráva mimo jiné hodnotí:
a)
fungování jednotného mechanismu dohledu v rámci ESFS a dopad činností ECB v oblasti dohledu na zájmy Unie jako celku a na soudržnost a integritu vnitřního trhu finančních služeb, včetně možného dopadu na struktury vnitrostátních bankovních systémů v rámci Unie, a pokud jde o účinnost režimů spolupráce a sdílení informací mezi jednotným mechanismem dohledu a příslušnými orgány nezúčastněných členských států;
b)
rozdělení úkolů mezi ECB a vnitrostátní příslušné orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, účinnost praktických prováděcích postupů přijatých ECB a dopad jednotného mechanismu dohledu na fungování zbývajících kolegií orgánů dohledu;
c)
účinnost pravomocí ECB v oblasti dohledu a sankcí a vhodnost svěření dalších pravomocí v oblasti sankcí ECB, a to i ve vztahu k jiným osobám, než jsou úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti;
d)
přiměřenost režimů pro makroobezřetnostní úkoly a nástroje podle článku 5, respektive pro udělování a odebírání povolení podle článku 14;
e)
účinnost režimu nezávislosti a odpovědnosti;
f)
vzájemné působení mezi ECB a orgánem EBA;
g)
přiměřenost systémů správy a řízení včetně složení Rady dohledu a způsobu hlasování v ní a jejího vztahu k Radě guvernérů, jakož i spolupráci v Radě dohledu mezi členskými státy, jejichž měnou je euro, a ostatními členskými státy v rámci jednotného mechanismu dohledu;
h)
vzájemné působení mezi ECB a příslušnými orgány nezúčastněných členských států a dopady jednotného mechanismu dohledu na tyto členské státy;
i)
účinnost odvolacího mechanismu proti rozhodnutím ECB;
j)
nákladovou efektivnost jednotného mechanismu dohledu;
k)
případný dopad uplatňování čl. 7 odst. 6, 7 a 8 na fungování a integritu jednotného mechanismu dohledu;
l)
účinnost oddělení úkolů v oblasti dohledu od úkolů v oblasti měnové politiky v rámci ECB a účinnost oddělení finančních zdrojů věnovaných úkolům v oblasti dohledu od rozpočtu ECB s ohledem na případné změny příslušných právních předpisů, a to i na úrovni primárního práva;
m)
fiskální dopady rozhodnutí v oblasti dohledu přijatých v rámci jednotného mechanismu dohledu na zúčastněné členské státy a dopad případného nového vývoje v souvislosti s mechanismy financování k řešení problémů;
n)
možnosti dalšího rozvoje jednotného mechanismu dohledu s ohledem na jakékoli změny příslušných předpisů, a to i na úrovni primárního práva, a s ohledem na to, zda nadále platí věcné odůvodnění institucionálních ustanovení tohoto nařízení či nikoli, včetně možnosti plného sladění práv a povinností členských států, jejichž měnou je euro, a dalších zúčastněných členských států.
Zpráva je předkládána Evropskému parlamentu a Radě. Komise případně přednese další návrhy.
Článek 33
Přechodná ustanovení
1. ECB zveřejní rámec uvedený v čl. 6 odst. 7 do 4. května 2014.
2. ECB převezme úkoly, které jsou jí svěřeny tímto nařízením, dne 4. listopadu 2014 s výhradou prováděcích pravidel a opatření stanovených v tomto odstavci.
Po 3. listopadu 2013 zveřejní ECB prostřednictvím nařízení a rozhodnutí podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí tímto nařízením svěřeny.
Od 3. listopadu 2013 zasílá ECB Evropskému parlamentu, Radě a Komisi čtvrtletní zprávy o pokroku v operačním provádění tohoto nařízení.
Pokud se na základě zpráv uvedených ve třetím pododstavci tohoto odstavce a v návaznosti na projednání těchto zpráv v Evropském parlamentu a Radě ukáže, že ECB nebude ke dni 4. listopadu 2014 připravena plně vykonávat své úkoly, může ECB přijmout rozhodnutí ke stanovení pozdějšího termínu, než je uvedeno v prvním pododstavci tohoto odstavce, aby byla během přechodu od dohledu na vnitrostátní úrovni k jednotnému mechanismu dohledu zajištěna kontinuita a v závislosti na disponibilitě zaměstnanců byly zavedeny vhodné postupy pro podávání zpráv a ujednání týkající se spolupráce s vnitrostátními příslušnými orgány podle článku 6.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a aniž je dotčen výkon vyšetřovacích pravomocí, které jsou jí tímto nařízením svěřeny, může ECB od 3. listopadu 2013 začít plnit úkoly, které jí jsou svěřeny tímto nařízením, jiné než přijímání rozhodnutí v oblasti dohledu, pokud jde o jakoukoli úvěrovou instituci, finanční holdingovou společnost či smíšenou finanční holdingovou společnost, a to v návaznosti na rozhodnutí určené dotčeným subjektům a dotčeným vnitrostátním příslušným orgánům.
Pokud ESM jednomyslně požádá, aby ECB převzala přímý dohled nad určitou úvěrovou institucí, finanční holdingovou společností či smíšenou finanční holdingovou společností coby jeden z předpokladů pro její přímou rekapitalizaci, může ECB bez ohledu na odstavec 2 okamžitě začít vykonávat úkoly, které jí jsou svěřeny tímto nařízením, pokud jde o danou úvěrovou instituci, finanční holdingovou společnost či smíšenou finanční holdingovou společnost, a to v návaznosti na rozhodnutí určené dotčeným subjektům a dotčeným vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Od 3. listopadu 2013 a vzhledem k úkolům, které převzala, může ECB požadovat od vnitrostátních příslušných orgánů a osob uvedených v čl. 10 odst. 1 poskytnutí všech relevantních informací, aby mohla provést komplexní posouzení úvěrových institucí zúčastněného členského státu, včetně posouzení rozvahy. ECB takové posouzení provede alespoň ve vztahu k úvěrovým institucím, na něž se nevztahuje čl. 6 odst. 4. Úvěrové instituce a příslušný orgán požadované informace poskytnou.
5. Úvěrové instituce povolené v zúčastněných členských států ke dni 3. listopadu 2013 nebo případně k datu uvedenému v odstavcích 2 a 3 tohoto článku se považují za úvěrové instituce s povolením v souladu s článkem 14 a mohou pokračovat ve své činnosti. Vnitrostátní příslušné orgány oznámí ECB před datem použití tohoto nařízení nebo případně před daty uvedenými v odstavcích 2 a 3 tohoto článku totožnost těchto úvěrových institucí spolu se zprávou obsahující historii dohledu a rizikový profil dané úvěrové instituce a veškeré další informace požadované ECB. Informace musí být předány ve formátu požadovaném ECB.
6. Bez ohledu na čl. 26 odst. 7 se do 31. prosince 2015 použije pro přijímání nařízení uvedených v čl. 4 odst. 3 hlasování kvalifikovanou většinou společně s hlasováním prostou většinou.
Článek 34
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 15. října 2013.