ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
SMĚRNICE RADY (EU) 2015/652
ze dne 20. dubna 2015,
kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7a odst. 5 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Metoda výpočtu emisí skleníkových plynů u paliv a jiné energie z nebiologických zdrojů, která má být podle ustanovení čl. 7a odst. 5 směrnice 98/70/ES zavedena, by měla zajistit podávání dostatečně přesných zpráv tak, aby mohla Komise kriticky zhodnotit, nakolik dodavatelé plní povinnosti, které jim stanoví čl. 7a odst. 2 uvedené směrnice. Metoda výpočtu by měla zajistit přesnost měření a náležitě zohlednit složitost souvisejících administrativních požadavků. Zároveň by měla dodavatele motivovat ke snižování intenzity skleníkových plynů z paliv, jež dodávají. Je třeba rovněž pečlivě zvážit dopad této metody výpočtu na rafinerie v Unii. Metoda výpočtu by tedy měla vycházet z průměrných hodnot intenzity skleníkových plynů představujících v rámci odvětví průměrnou hodnotu typickou pro dané palivo. Výhodou tohoto postupu by bylo snížení administrativní zátěže pro dodavatele a členské státy. V současnosti by navrhovaná metoda výpočtu neměla vyžadovat členění intenzity skleníkových plynů z paliv podle zdroje suroviny, neboť by to mělo nepříznivý vliv na stávající investice do některých rafinerií v Unii.
(2)
V souvislosti s čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES by požadavky kladené při podávání zpráv na dodavatele z řad malých a středních podniků (MSP), jejichž definici uvádí doporučení Komise 2003/361/ES (2), měly být v co největší míře omezeny. Podobně by ani dovozci benzinu a motorové nafty rafinované v zemích mimo Unii neměli mít povinnost poskytovat podrobné informace o zdrojích ropy použitých k výrobě těchto paliv, neboť tyto informace nemusí být vždy k dispozici nebo může být obtížné je získat.
(3)
S cílem motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů by se do výpočtu emisí skleníkových plynů během životního cyklu u dodavatelů měly zahrnout vykázané úspory snižování emisí z těžby, a to včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Aby se dodavatelům usnadnilo vykazování úspor emisí z těžby, mělo by být pro účely výpočtu a osvědčení snížení emisí umožněno používat různé emisní režimy. Způsobilé by přitom měly být pouze projekty zaměřené na snížení emisí z těžby, které byly zahájeny po dni zavedení základní normy pro paliva podle čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES, tj. po 1. lednu 2011.
(4)
Vážený průměr standardních hodnot skleníkových plynů představující typy ropy využívané v Unii je jednoduchou metodou výpočtu, na jejímž základě mohou dodavatelé stanovit obsah skleníkových plynů v palivech, jež dodávají.
(5)
Snížení emisí z těžby u ropy a zemního plynu by se mělo odhadovat a osvědčovat v souladu se zásadami a standardy stanovenými v mezinárodních normách, a to zejména v normách ISO 14064, ISO 14065 a ISO 14066.
(6)
Dále je vhodné usnadnit provádění právních předpisů členskými státy, pokud jde o snižování emisí z těžby, včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Za tímto účelem by před koncem lhůty pro provedení stanovené v článku 7 této směrnice měly být pod záštitou Komise vypracovány nelegislativní pokyny týkající se přístupů k vyčíslování, ověřování, osvědčování, monitorování a vykazování takovéhoto snížení emisí z těžby (včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů při těžbě suroviny).
(7)
V čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES je stanovena povinnost zavést metodiku ke stanovení základní normy pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010 („základní norma pro paliva“). Základní norma pro paliva by měla vycházet ze spotřebovaného množství nafty, benzinu, plynového oleje pro nesilniční použití, zkapalněného ropného plynu (LPG) a stlačeného zemního plynu (CNG) za využití údajů, jež byly členskými státy oficiálně oznámeny orgánu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „rámcová úmluva“) v roce 2010. Základní normou pro paliva by nemělo být referenční fosilní palivo, jež se používá k výpočtu snížení emisí skleníkových plynů z biopaliv a jež by se mělo zachovat v podobě, kterou stanoví příloha IV směrnice 98/70/ES.
(8)
Vzhledem k tomu, že složení skladby příslušných fosilních paliv se rok od roku mění jen málo, budou meziroční souhrnné rozdíly v intenzitě skleníkových plynů z fosilních paliv rovněž malé. Je tudíž vhodné, aby hodnoty základní normy vycházely z údajů o průměrné spotřebě v Unii za rok 2010, jež členské státy vykázaly orgánu Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
(9)
Základní norma pro paliva by měla vyjadřovat průměrnou intenzitu skleníkových plynů z těžby a intenzitu z fosilních paliv z průměrné komplexní rafinerie. Základní norma pro paliva by se tedy měla vypočítat za použití průměrných standardních hodnot pro jednotlivá paliva. Hodnota základní normy pro paliva by měla v období do roku 2020 zůstat beze změny, tak aby byla pro dodavatele zajištěna právní jistota, pokud jde o jejich povinnost snižovat intenzitu skleníkových plynů z paliv, jež dodávají.
(10)
V čl. 7a odst. 5 písm. d) směrnice 98/70/ES je upraveno přijetí metody výpočtu podílu elektrických silničních vozidel na snížení emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliva. Podle tohoto článku by měla být tato metoda výpočtu v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3). K zajištění tohoto souladu by se měl pro účinnost hnacího ústrojí použít týž opravný faktor.
(11)
Elektřinu dodanou pro použití v silniční dopravě mohou dodavatelé podle čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES vykazovat v rámci svých ročních zpráv členským státům. V zájmu omezení administrativních nákladů je vhodné, aby metoda výpočtu pro účely podávání zpráv dodavateli byla založena na odhadech spotřeby elektřiny v daném elektrickém silničním vozidle či motocyklu, a nikoliv na skutečném měření jeho spotřeby.
(12)
V případě, kdy dochází ke zpracovávání biopaliva a fosilního paliva v rámci téhož procesu, je vhodné uvést podrobné informace o tom, jakým způsobem bylo odhadnuto množství skleníkových plynů z daného biopaliva a jejich intenzita. K tomu je zapotřebí zvláštní metoda, protože výsledné množství biopaliva nelze, například při souběžné hydrogenační úpravě rostlinných olejů s fosilními palivy, změřit. V čl. 7d odst. 1 směrnice 98/70/ES se stanoví, že emise skleníkových plynů z biopaliv vznikajících během životního cyklu se mají pro účely článku 7a a čl. 7b odst. 2 uvedené směrnice vypočítat podle téže metody výpočtu. Proto má osvědčení emisí skleníkových plynů v rámci uznaných nepovinných režimů stejnou platnost pro účely článku 7a i pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES.
(13)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizovaný formulář a harmonizované definice údajů, jež se vykazují. Harmonizace definic údajů je potřebná k náležitému provedení výpočtu intenzity skleníkových plynů, jenž je s povinností jednotlivých dodavatelů podávat zprávy spojen, jelikož tyto údaje tvoří klíčové vstupní informace pro harmonizovanou metodu výpočtu podle čl. 7a odst. 5 písm. a) směrnice 98/70/ES. Tyto údaje zahrnují identifikaci dodavatele, množství paliva či energie uvedené na trh a typ paliva či energie uvedený na trh.
(14)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizované požadavky na vykazování, formulář a harmonizované definice údajů pro účely podávání zpráv o účinnosti paliv spotřebovaných v Unii z hlediska skleníkových plynů členskými státy Komisi. Tyto požadavky na podávání zpráv především umožní aktualizovat vlastnosti referenčního fosilního paliva uvedené v příloze IV části C bodě 19 směrnice 98/70/ES a v příloze V části C bodě 19 směrnice 2009/28/ES a usnadní podávání zpráv požadované podle čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 směrnice 98/70/ES i aktualizaci metody výpočtu v souladu s technickým a vědeckým pokrokem tak, aby tato metoda plnila svůj zamýšlený účel. Uvedené údaje by mělyzahrnovat množství paliva či energie uvedených na trh, typ paliva či energie a místo nákupu a původ paliva či energie uvedených na trh.
(15)
Za účelem snížení administrativní zátěže by členské státy měly dodavatelům umožnit, aby při plnění svých povinností podávat zprávy vycházeli z rovnocenných údajů, jež se shromažďují podle jiných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, a to za předpokladu, že budou při podávání zpráv dodrženy požadavky uvedené v příloze IV a definice uvedené v přílohách I a III.
(16)
Aby se usnadnilo podávání zpráv skupinám dodavatelů v souladu s čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES, umožňuje čl. 7a odst. 5 písm. c) uvedené směrnice zavedení všech nezbytných pravidel. Podávání zpráv je těmto skupinám vhodné usnadnit, aby se zamezilo narušení fyzického pohybu paliv, neboť různí dodavatelé uvádějí na trh různá paliva v rozdílných poměrech, a mohou tedy v zájmu dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů využívat zdroje různých úrovní. Je proto nezbytné harmonizovat definice identifikace dodavatele, množství paliva či energie uvedeného na trh, typu paliva či energie a místa nákupu a původu paliva či energie uvedených na trh. K vyloučení dvojího započtení v případech, kdy společně podávají zprávy dodavatelé v souladu s čl. 7a odst. 4, je navíc vhodné harmonizovat provádění metody výpočtu a podávání zpráv v členských státech, včetně podávání zpráv Komisi, a to tak, aby se potřebné informace od skupiny dodavatelů vztahovaly k určitému členskému státu.
(17)
V souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES mají všechny členské státy povinnost předložit každoročně zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok, a to na základě formuláře zavedeného rozhodnutím Komise 2002/159/ES (4). K zohlednění změn směrnice 98/70/ES zavedených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES (5) a následných dodatečných požadavků na členské státy v oblasti podávání zpráv, jakož i v zájmu účinnosti a harmonizace je nezbytné vyjasnit, jaké informace by se měly vykazovat, a stanovit formulář k předkládání údajů dodavateli a členskými státy.
(18)
Komise předložila návrh opatření výboru ustavenému podle směrnice 98/70/ES dne 23. února 2012. Výbor nebyl s to přijmout stanovisko kvalifikovanou většinou, a je tedy vhodné, aby Komise v souladu s čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Komise 1999/468/ES (6) předložila tento návrh Radě,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES.
2. Tato směrnice se vztahuje na paliva používaná k pohonu silničních vozidel a nesilničních pojízdných strojů (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorů a rekreačních plavidel, pokud se neplaví po moři, jakož i na elektřinu používanou silničními vozidly.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se, nad rámec definic obsažených již ve směrnici 98/70/ES, rozumí:
1)
„emisemi z těžby“ veškeré emise skleníkových plynů, k nimž dojde předtím, než se začne daná surovina zpracovávat v rafinerii nebo zpracovatelském zařízení, kde se vyrábí palivo uvedené v příloze I;
2)
„přírodní živicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se vyznačuje tím, že:
a)
v ložisku na místě těžby vykazuje podle zkušební metody D287 Americké společnosti pro zkoušení a materiály (7) (dále jen „API“) hustotu API 10° nebo méně;
b)
jeho průměrná roční hodnota viskozity za teploty panující v ložisku přesahuje hodnotu vypočtenou podle rovnice: viskozita (v centipoisech) = 518,98e-0,038T; kde T je teplota ve stupních Celsia;
c)
spadá pod definici dehtových písků pod kódem kombinované nomenklatury (KN) 2714 stanovenou v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8);
d)
mobilizace zdroje této suroviny se dosahuje těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží, přičemž tepelná energie se získává převážně z jiných zdrojů, než je samotný zdroj vstupní suroviny;
3)
„ropnou břidlicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se nachází ve skalním ložisku, obsahuje pevné kerogeny a spadá pod definici ropné břidlice pod kódem KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87. Mobilizace zdroje suroviny se dosáhne těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží;
4)
„základní normou pro paliva“ základní norma pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010;
5)
„konvenční ropou“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který v ložisku na místě původu vykazuje podle zkušební metody D287 hustotu API vyšší než 10° a který nespadá pod definici kódu KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 3
Metoda výpočtu intenzity skleníkových plynů z dodaných paliv a energie (vyjma biopaliv) a podávání zpráv dodavateli
1. Pro účely čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES zajistí členské státy, aby dodavatelé používali k určení intenzity skleníkových plynů z jimi dodávaných paliv metodu výpočtu uvedenou v příloze I této směrnice.
2. Pro účely čl. 7a odst. 1 druhého pododstavce a čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES stanoví členské státy dodavatelům povinnost vykazovat údaje na základě definic a metody výpočtu stanovených v příloze I této směrnice. Tyto údaje se vykazují každoročně za použití šablon uvedených v příloze IV této směrnice.
3. Pro účely čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES zajistí každý členský stát, aby skupina dodavatelů, která se rozhodne být považována za jediného dodavatele, plnila v daném členském státě své povinnosti podle čl. 7a odst. 2.
4. V případě dodavatelů, kteří jsou malými a středními podniky, použijí členské státy zjednodušenou metodu uvedenou v příloze I této směrnice.
Článek 4
Výpočet základní normy paliv a snížení intenzity skleníkových plynů
Pro účely ověření toho, zda dodavatelé plní své závazky vyplývající z čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES, jim členské státy stanoví povinnost porovnávat snížení emisí skleníkových plynů vznikajících během životního cyklu paliv a elektřiny, kterého dosáhli, se základní normou pro paliva stanovenou v příloze II této směrnice.
Článek 5
Podávání zpráv členskými státy
1. Při předkládání zpráv Komisi podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES poskytnou členské státy Komisi údaje týkající se plnění ustanovení článku 7a uvedené směrnice vymezené v příloze III této směrnice.
2. Pro předkládání údajů vymezených v příloze III této směrnice použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9). Členské státy údaje prostřednictvím elektronického přenosu dat předávají do ústředního registru údajů, který spravuje Evropská agentura pro životní prostředí.
3. Údaje se vykazují každoročně za použití šablony uvedené v příloze IV. Členské státy oznámí Komisi den přenosu údajů a pro účely kontaktu název příslušného orgánu, který zodpovídá za ověření a vykázání údajů Komisi.
Článek 6
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce ukládané v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a podniknou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí příslušná ustanovení Komisi do 21. dubna 2017 a neprodleně jí oznámí jakékoli jejich pozdější změny.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. dubna 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členských státům.
V Lucemburku dne 20. dubna 2015.