РЕШЕНИЕ 2014/912/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
в подкрепа на действията в областта на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ) с цел намаляване на риска от незаконна търговия с малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ) и боеприпаси за тях в региона на Сахел
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика с МОЛВ и боеприпаси за тях. В тази стратегия Европейският съвет отбелязва, че изобилието на запаси от МОЛВ и боеприпаси прави тези оръжия еднакво леснодостъпни за цивилни лица, престъпници, терористи и бойци и се подчертава необходимостта да продължат превантивните действия за борба с незаконното предлагане на конвенционални оръжия и търсенето на такива оръжия. В стратегията Африка се определя като континента, който в най-голяма степен е засегнат от въздействието на вътрешните конфликти, влошавани от дестабилизиращия приток на МОЛВ.
(2)
На 21 март 2011 г. Съветът одобри стратегията на Европейския съюз за сигурността и развитието на Сахел, с която се осигурява интегрирана рамка за ангажиментите на Съюза в региона на Сахел. Едно от четирите направления за действие на стратегията цели да се укрепи капацитета в областите на сигурността, правоприлагането и правовата държава в региона в подкрепа на борбата със заплахите и справянето с тероризма и организираната престъпност по по-ефективен и съобразен с особеностите му начин, както и да ги обвърже с мерки за добро управление.
(3)
На 14 юни 2006 г. в Абуджа, Нигерия, държавите - членки на Икономическата общност на западноафриканските държави, приеха влязлата в сила на 29 септември 2009 г. Конвенция на Икономическата общност на западноафриканските държави относно малките оръжия и леките въоръжения, боеприсите за тях и други свързани материали. На 30 април 2010 г. в Киншаса, Демократична република Конго, държавите - членки на Икономическата общност на държавите от Централна Африка и Република Руанда, приеха Централноафриканската конвенция за контрол на малките оръжия и леките въоръжения, боеприпасите за тях, частите и компонентите, които могат да се използват за тяхното производство, поправка или сглобяване. Подписалите тези две конвенции държави са поели ангажимент, наред с другото, да предприемат необходимите мерки, за да гарантират безопасното и ефективно управление, съхранение и сигурност на националните запаси от МОЛВ, в съответствие с подходящите стандарти и процедури.
(4)
Буркина Фасо, Мали и Нигерия, както и 23 държави членки, са ратифицирали Договора за търговия с оръжие, а Чад, Мавритания и Нигер са го подписали. Съгласно член 16, параграф 1 от Договора за търговия с оръжие при прилагане на договора, всяка държава - страна по конвенцията, може да потърси помощ, включително правна или законодателна помощ, помощ за изграждане на институционален капацитет, както и техническа, материална или финансова помощ. Тази помощ може да включва управление на запасите, програми за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, примерно законодателство и ефективни практики за прилагане. Всяка държава - страна по конвенцията, която е в състояние да направи това, при поискване предоставя такава помощ.
(5)
Буркина Фасо, Мали, Мавритания и Нигерия са държави - страни по Протокола срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси към Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност (наричан по-долу „Протоколът за огнестрелните оръжия“).
(6)
Всички държави - членки на ООН, са поели ангажимент за ефективното изпълнение на Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения във всичките ѝ аспекти (наричана по-долу „Програмата за действие на ООН“), както и на Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения.
(7)
На Петата двугодишна среща на държавите, на която да се разгледа изпълнението на Програмата за действие на ООН (Ню Йорк, 16-20 юни 2014 г.), всички държави - членки на ООН, за пореден път изтъкнаха, че правилното управление на запасите от МОЛВ, по-специално в ситуации на конфликт и след конфликт, е от основно значение за предотвратяване на нещастни случаи и намаляване на риска от пренасочване на МОЛВ към незаконна търговия, незаконни въоръжени групи, терористи и други получатели, които нямат разрешение за това. Държавите - членки на ООН, призоваха за засилване на международното и регионалното сътрудничество и помощ по въпросите на физическата сигурност и управлението на запасите, и поеха ангажимент да се възползват, когато е възможно, от напредъка в областта на технологиите за укрепване на управлението на запасите и мерките за физическа сигурност.
(8)
Народният бунт в Либия през февруари 2011 г. и последвалият въоръжен конфликт, както и политическата криза и кризата на сигурността в Мали през 2012 г. показаха, че недържавни участници, включително терористи, могат да се възползват от неправилно съхранявани и управлявани държавни запаси от МОЛВ и боеприпаси за тях и да ги пренасочват в ущърб на мира и сигурността. В контекста на нарастваща активност от страна на недържавни участници в региона на Сахел, включително в Северна Нигерия, приоритетно значение придобива подобряването на сигурността на местата за съхранение на оръжия и боеприпаси в държавите в Сахел.
(9)
В съответствие с мандата, получен от Общото събрание на ООН (Резолюция 40/151 G, 16 декември 1985 г.) Регионалният център на ООН за мир и разоръжаване в Африка, който е част от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването, е натрупал дългогодишен опит в оказване на подкрепа на държавите от Сахел и гражданското общество при прилагането от тяхна страна на международните и регионалните инструменти за контрол върху МОЛВ.
(10)
От 2013 г. насам посредством Службата на ООН за борба срещу противопехотните мини и в съответствие с резолюции 2100 (2013) и 2164 (2014) на Съвета за сигурност на ООН Интегрираната многостранна мисия на ООН за стабилизиране в Мали съдейства на властите на Мали в областта на разминирането и управлението на оръжия и боеприпаси.
(11)
Неправителствената организация Mine Advisory Group (Консултативна група по разминиране) наскоро започна регионален проект по неотложни въпроси, свързани със сигурността и управлението на конвенционални оръжия и боеприпаси в целеви държави в района Сахел-Магреб.
(12)
Съгласно Решение 2011/428/ОВППС на Съвета (1) Съюзът финансира, наред с другото, предоставянето на маркиращо оборудване за правоприлагащите органи в няколко държави в Западна Африка, както и обучение по въпроси, свързани с Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения (наричанпо-долу „Международният инструмент за проследяване“) и с международните технически насоки за боеприпасите.
(13)
Съгласно Решение 2013/320/ОВППС на Съвета (2) Съюзът подкрепя мерки, насочени към осигуряване на действителна физическа сигурност и управление на запасите (ФСУЗ) в либийските оръжейни арсенали, с цел да се намалят породените от незаконното разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях рискове за сигурността на Либия и на съседните ѝ държави, включително в региона на Сахел.
(14)
Съгласно Решение 2013/698/ОВППС на Съвета (3) Съюзът подкрепя създаването на глобален механизъм за докладване относно незаконни МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси („iTrace“), по-специално въз основа на проучвания на място относно МОЛВ и боеприпаси за тях, разпространявани в засегнати от конфликти райони, включително в Африка.
(15)
В рамките на своята обща политика за сигурност и отбрана Съюзът започна три действия в региона на Сахел, а именно, на първо място, започналата на 8 август 2012 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Нигер за подпомагане на борбата срещу организираната престъпност и тероризма в Нигер; на второ място, започналата на 18 февруари 2013 г. военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на въоръжените сили на Мали, с която чрез обучение и консултации се допринася за преструктурирането и реорганизацията на въоръжените сили в Мали; и, на трето място, започналата на 15 април 2014 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Мали за предоставяне на стратегически съвети и обучение на силите за вътрешна сигурност в Мали.
(16)
От 2011 г. насам по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Съюзът оказва подкрепа на Службата на ООН по наркотиците и престъпността в усилията ѝ за насърчаване на ратифицирането и изпълнението на Протокола за огнестрелните оръжия, по-специално в Западна Африка. От 2010 г. насам в рамките на същия инструмент Съюзът осигурява финансова подкрепа за Регионалния център за малки оръжия в региона на Големите езера, Африканския рог и съседните държави, установен в Найроби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ
Член 1
1. Съюзът допринася за сигурността и стабилността в региона на Сахел, като подпомага държавите в региона да предотвратяват пренасочването и незаконния трафик на държавни МОЛВ и боеприпаси чрез подобряване на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ).
2. Дейностите, които Съюзът ще подкрепя, имат следните конкретни цели:
а)
да създават необходимия политически консенсус относно подобряване на процедурите в областта на ФСУЗ и да насърчават регионалното сътрудничество и обмена на знания;
б)
да подпомагат държавите, към които са насочени, в разработването на актуално законодателство, административни процедури и практически стандартни оперативни процедури, които да служат за основа на укрепването на ФСУЗ в съответствие с международните стандарти за добри практики;
в)
да предоставят пряка помощ за извършването на дейности в областта на управлението и сигурността на запасите, включително чрез обновяване на съоръжения за съхранение, унищожаване на излишни, остарели или незаконни МОЛВ, както и пилотното въвеждане на нови технологии.
Подробно описание на тези дейности се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-долу „върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1, параграф 2, се извършва от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването чрез нейния Регионален център за мир и разоръжаване в Африка. Службата на ООН по въпросите на разоръжаването изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнение на дейностите, посочени член 1, параграф 2, е в размер на 3 561 257,06 EUR. Общият прогнозен бюджет на целия проект е 4 129 393,06 EUR, като той се осигурява чрез съфинансиране.
2. Разходите, финансирани от предвидената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата на Съюза, приложими за общия бюджет на Съюза.
3. Комисията осъществява надзор върху правилното използване на посочено в параграф 1 финансово участие на Съюза. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. В споразумението се предвижда, че Службата на Организацията на обединените нации по въпросите на разоръжаването гарантира, че приносът на Съюза се отразява в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-скоро след 15 декември 2014 г. Тя информира Съвета и върховния представител за всички трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране, в срок от две седмици след подписването.
Член 4
1. Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета.
2. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на дейностите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 42 месеца след датата на сключване на съответното споразумение за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на приемането на настоящото решение, ако в рамките на този срок все още не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
ROZHODNUTÍ RADY 2014/912/SZBP
ze dne 15. prosince 2014
na podporu činností v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob zbraní a střeliva s cílem snížit riziko nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně v oblasti Sahelu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi. V této strategii vychází Evropská rada z toho, že z důvodu vysokého stavu zásob ručních palných a lehkých zbraní a munice jsou tyto zbraně snadno dostupné civilisty, zločince, teroristy i bojovníky, a zdůrazňuje potřebu preventivních opatření k řešení nedovolené nabídky konvenčních zbraní a poptávky po nich. Rovněž se soustřeďuje na Afriku jakožto kontinent, který je nejvíce postižen dopadem vnitřních konfliktů, zhoršených destabilizujícím přílivem ručních palných a lehkých zbraní.
(2)
Dne 21. března 2011 potvrdila Rada strategii Evropské unie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu, která vymezuje integrovaný rámec pro zapojení Unie v oblasti Sahelu. Jedna ze čtyř oblastí činnosti strategie je zaměřena na posílení kapacit v oblasti bezpečnosti, vymáhání práva a právního státu v tomto regionu za účelem účinnějšího a cíleněji zaměřeného boje proti hrozbám a reakce na terorismus a organizovanou trestnou činnost a v zájmu jejich propojení s opatřeními k řádné správě věcí veřejných.
(3)
Dne 14. června 2006 přijaly členské státy Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS) v Abuji v Nigérii Úmluvu o ručních palných a lehkých zbraních, střelivu pro ně a o dalších souvisejících materiálech, která vstoupila v platnost dne 29. září 2009. Dne 30. dubna 2010 přijaly členské státy Hospodářského společenství států střední Afriky (ECCAS) a Republika Rwanda v Kinshase v Konžské demokratické republice Úmluvu států střední Afriky o kontrole ručních palných a lehkých zbraní, střeliva pro ně, jejich součástí a dílů, které mohou být použity k výrobě, opravě či montáži těchto zbraní. V obou úmluvách se signatářské státy zavázaly mimo jiné k tomu, že přijmou nezbytná opatření k zajištění bezpečného a účinného řízení, uskladnění a zabezpečení svých vnitrostátních zásob ručních palných a lehkých zbraní v souladu s vhodnými normami a postupy.
(4)
Stejně jako 23 členských států ratifikovaly i Burkina Faso, Mali a Nigérie Smlouvu o obchodu se zbraněmi, zatímco Čad, Mauritánie a Niger tuto smlouvu podepsaly. Podle čl. 16 odst. 1 Smlouvy o obchodu se zbraněmi může v rámci provádění zmíněné smlouvy každý stát, který je její stranou, požádat o pomoc, včetně pomoci právní a legislativní, jakož i o pomoc v oblasti budování institucionálních kapacit a o pomoc technické, materiální či finanční povahy. Tato pomoc může zahrnovat programy zaměřené na řízení zásob, odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění, jakož i vzorové právní předpisy a účinné způsoby provádění. Každý stát, který je stranou smlouvy, tuto pomoc na požádání poskytne, bude-li to v jeho možnostech.
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauritánie a Nigérie jsou stranami Protokolu proti nedovolené výrobě střelných zbraní a jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu (dále jen „protokol o střelných zbraních“).
(6)
Všechny členské státy OSN se zavázaly k účinnému provádění Akčního programu OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech (dále jen „akční program OSN“), jakož i mezinárodního nástroje, který státům umožní včas a spolehlivě identifikovat a sledovat nedovolené ruční palné a lehké zbraně.
(7)
Na pátém bienálním zasedání států věnovaném posouzení provádění akčního programu OSN, konaném ve dnech 16.-20. června 2014 v New Yorku, všechny členské státy OSN opětovně uvedly, že řádné řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní zejména během konfliktů a po jejich ukončení je zásadně důležité pro předcházení nehodám a pro omezení rizika odklonu těchto zbraní do sítí nedovoleného obchodu a do rukou nezákonných ozbrojených skupin, teroristů a dalších neoprávněných příjemců. Členské státy OSN vyzvaly k posílení mezinárodní a regionální spolupráce a pomoci v oblasti řízení zásob a fyzické bezpečnosti a zavázaly se, že bude-li to možné, budou za účelem lepšího řízení zásob včetně opatření fyzické bezpečnosti využívat technologického pokroku.
(8)
Povstání libyjského lidu v únoru 2011 a následující ozbrojený konflikt, jakož i politická a bezpečnostní krize v Mali v roce 2012 jsou příkladem toho, jak nestátní aktéři včetně teroristů mohou využít nedostatečně zabezpečených a nesprávně řízených zásob, které vlastní stát, k odklonu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, a ohrožovat tak mír a bezpečnost. V kontextu intenzivnějších aktivit nestátních aktérů v oblasti Sahelu včetně severní Nigérie je kvalitnější zabezpečení zbraní a střeliva ve státech Sahelu prioritou.
(9)
Regionální středisko OSN pro mír a odzbrojení v Africe (UNREC), jež je součástí Úřadu OSN pro otázky odzbrojení (UNODA), má dlouholeté zkušenosti s poskytováním podpory státům a občanské společnosti v oblasti Sahelu při provádění mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti kontroly ručních palných a lehkých zbraní v souladu s mandátem, jejž obdrželo od Valného shromáždění OSN (rezoluce 40/151 G ze dne 16. prosince 1985).
(10)
Od roku 2013 poskytuje integrovaná vícerozměrná mise OSN pro stabilizaci v Mali (MINUSMA) prostřednictvím Centra OSN pro odstraňování min (UNMAS) pomoc orgánům Mali při odstraňování min a řízení zbraní a střeliva v souladu s rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 2100 (2013) a 2164 (2014).
(11)
Nevládní organizace Poradní skupina pro problematiku min (MAG) nedávno zahájila regionální projekt zaměřený na naléhavé otázky související se zabezpečením a řízením konvenčních zbraní a střeliva v cílových zemích v oblasti Sahelu a Maghrebu.
(12)
Na základě rozhodnutí Rady 2011/428/SZBP (1) financovala Unie mimo jiné vybavení pro označování zbraní, které bylo poskytnuto donucovacím orgánům v několika státech západní Afriky, jakož i odbornou přípravu věnovanou mezinárodnímu nástroji pro sledování a mezinárodním technickým pokynům k problematice střeliva.
(13)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/320/SZBP (2) Unie podporuje opatření, jejichž účelem je zajistit patřičnou fyzickou bezpečnost a řízení zásob v libyjských zbrojnicích, aby se omezilo riziko, které představuje nedovolené šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro bezpečnost v Libyi a sousedních zemích, včetně oblasti Sahelu.
(14)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/698/SZBP (3) Unie podporuje zřízení globálního mechanismu hlášení nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a jiných konvenčních zbraní a střeliva (iTrace), jenž vychází zejména z průzkumu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které jsou v oběhu v oblastech zasažených konfliktem včetně Afriky, probíhajícího přímo v dotčených oblastech.
(15)
V rámci společné bezpečnostní a obranné politiky zahájila Unie v oblasti Sahelu tři akce, totiž nejprve misi EUCAP Sahel Niger, zahájenou 8. srpna 2012, na podporu boje proti organizované trestné činnosti a terorismu v Nigeru, poté výcvikovou misi Evropské unie v Mali, zahájenou 18. února 2013, s cílem přispět k restrukturalizaci a reorganizaci malijských ozbrojených sil prostřednictvím výcviku a poradenství, a konečně misi EUCAP Sahel Mali, zahájenou 15. dubna 2014, za účelem poskytnutí strategického poradenství a odborné přípravy vnitřním bezpečnostním složkám v Mali.
(16)
Od roku 2011 podporuje Unie prostřednictvím nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru Úřad OSN pro drogy a kriminalitu v úsilí o prosazování ratifikace a provádění protokolu o střelných zbraních, a to zejména v západní Africe. Prostřednictvím tohoto nástroje rovněž poskytuje od roku 2010 finanční podporu Regionálnímu středisku pro ruční palné zbraně (RECSA) v oblasti Velkých jezer, Afrického rohu a v sousedních zemích se sídlem v Nairobi,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie přispívá k bezpečnosti a stabilitě v oblasti Sahelu tím, že státům dotčeného regionu poskytuje pomoc, aby prostřednictvím zdokonalování fyzické bezpečnosti a řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které vlastní stát, předcházela jejich odklonu a nedovolenému obchodování s nimi.
2. Činnosti, které bude Unie podporovat, musí sledovat tyto konkrétní cíle:
a)
zajistit nezbytnou politickou podporu pro posílení postupů v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob a prosazovat regionální spolupráci a sdílení poznatků;
b)
podporovat cílové země při vypracovávání aktualizovaných právních předpisů, správních postupů a praktických standardních operačních postupů jakožto základu pro posílenou fyzickou bezpečnost a řízení zásob, v souladu s mezinárodními osvědčenými normami;
c)
přímo podporovat provádění činností v oblasti řízení a zabezpečení zásob, mimo jiné i prostřednictvím renovace skladů, ničení nadbytečných, zastaralých či nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a pilotním testováním nových technologií.
Podrobný popis těchto činností je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 po technické stránce provádí UNODA prostřednictvím UNREC. UNODA plní dotyčné úkoly pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s UNODA nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 3 561 257,06 EUR. Celkový odhadovaný rozpočet celého projektu činí 4 129 393,06 EUR a bude financován spolufinancováním
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly Unie, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádné provádění příspěvku Unie uvedeného v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s UNODA finanční dohodu. Tato dohoda stanoví, že UNODA zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise bude usilovat o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po 15. prosinci 2014. Komise informuje Radu a vysokého představitele o případných potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody do dvou týdnů od podpisu.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných UNODA. Tyto pravidelné zprávy tvoří základ hodnocení prováděného Radou.
2. Komise informuje o finančních aspektech provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Použitelnost tohoto rozhodnutí končí 42 měsíců po dni uzavření příslušné finanční dohody podle čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců po jeho přijetí, nebude-li v této lhůtě žádná finanční dohoda uzavřena.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.