РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 599/2013 НА КОМИСИЯТА
от 24 юни 2013 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 578/2010 относно размера на възстановяванията при износ, за който няма издадени удостоверения, на определени селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, и уведомяването от страна на държавите членки относно свързаната с това информация
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти (1), и по-специално член 8, параграф 3, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 578/2010 на Комисията от 29 юни 2010 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета относно режима на възстановяванията при износ за определени селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, и относно критериите за определяне на размера на тези възстановявания (2) предвижда освобождаване на малките износители от задължението да предоставят удостоверение за износ в рамките на общ размер, определен на индивидуално и глобално равнище. В него също така се предвижда Комисията да бъде уведомявана относно удостоверенията за износ, за които за подадени заявления, както и, в някои случаи, относно издадените удостоверения за износ.
(2)
Неотдавнашните намаления на ставките на възстановяване при износа, дължащи се на комбинираното влияние на реформата на общата селскостопанска политика и на промените на цените на селскостопанските стоки на международния пазар, доведоха до ситуация, при която са подадени по-малко или никакви заявления за удостоверения за възстановяване, вследствие на което се облекчи натискът върху бюджета на Съюза за възстановяване на средства при износа на стоки, които не са включени в приложение I към Договора. При тези обстоятелства, когато за Съюза не съществува опасност от нарушаване на неговите международни ангажименти, е целесъобразно да се опрости системата за възстановяване на средства при износа на някои селскостопански продукти под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, намалявайки по този начин административната тежест.
(3)
Следователно е целесъобразно да се увеличи прагът на плащанията, до който малките износители се освобождават от подаването на удостоверения за възстановяване на индивидуално и глобално равнище. Също така е целесъобразно временно да се отменят задълженията на компетентните органи на държавите членки да уведомяват относно размера на заявленията, подадени за удостоверения за възстановяване, когато възстановяванията, приложими за всички основни продукти, са временно отменени, не са определени или са равни на нула, както и да уведомяват относно удостоверения за възстановяване, когато такива не са били издадени, както и задължението, когато няма конкретни суми, да се предоставя информация с цел да се гарантира функционирането и управлението на системата за удостоверения за възстановяване и да се информира Комисията, че не са предоставени средства.
(4)
Поради това Регламент (ЕС) № 578/2010 следва да бъде съответно изменен.
(5)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета по хоризонталните въпроси, касаещи търговията с преработени селскостопански продукти, които не са включени в приложение I към Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 578/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 42, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Не се изискват удостоверения за износ, за който заявленията, които са подадени от стопанския субект през бюджетната година, не пораждат право на изплащане на сума над 200 000 EUR“;
2)
Член 43, параграф 1 се заменя със следното:
„1. За всеки бюджетен период износът по член 42, параграф 1 е допустим за изплащане на възстановяване в рамките на лимит от общ резерв от 80 милиона EUR за всяка бюджетна година.“;
3)
Вмъква се следният член 53а:
„Член 53а
1. Когато възстановяването, приложимо за всички основни продукти, включени в приложение I, е временно отменено, не е определено или е равно на нула за периода, посочен в член 29, параграф 1, букви от а) до е), задължението на държавите членки да уведомяват за този период, предвидено в член 30 и член 34, параграф 2, се отменя.
2. В случаите когато не са били издадени удостоверения през периодите, посочени в член 51, параграф 1, букви в) и г), задължението на държавите членки да предоставят информация за тях съгласно член 51, параграф 1, букви в) и г) се отменя.
3. В случаите когато няма конкретни суми, задължението на държавите членки да предоставят информация съгласно член 51, параграф 1, букви а) и б), член 51, параграф 2, член 52 и първото изречение на член 53, както и да информират относно непредоставянето на средства съгласно второто изречение на член 53 се отменя.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 юни 2013 година.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 599/2013
ze dne 24. června 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 578/2010, pokud jde o výši vývozních náhrad nekrytých osvědčeními pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a o oznamování některých souvisejících údajů členskými státy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení Komise (EU) č. 578/2010 ze dne 29. června 2010, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad (2), jsou malí vývozci osvobozeni od požadavku předkládat osvědčení o náhradě až do celkové výše stanovené na individuální a globální úrovni. Totéž nařízení stanoví, že je třeba o osvědčeních o náhradě, o něž bylo požádáno, a v některých případech i o vydaných osvědčeních o náhradě informovat Komisi.
(2)
Nedávné snížení sazeb vývozních náhrad v důsledku kombinace vlivu reformy společné zemědělské politiky a vývoje cen zemědělských komodit na světovém trhu vedlo k situaci, kdy se počet předložených žádostí o osvědčení o náhradě snížil či dosáhl nuly, v důsledku čehož se zmírnil tlak na rozpočet Unie vyhrazený vývozním náhradám pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Za těchto okolností, kdy neexistuje nebezpečí, že Unie nesplní své mezinárodní závazky, je vhodné režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, zjednodušit, a snížit tak administrativní zátěž.
(3)
Je proto vhodné zvýšit prahovou hodnotu plateb, pod níž jsou malí vývozci na individuální i globální úrovni osvobozeni od požadavku předložit osvědčení o náhradě. Je rovněž vhodné pozastavit povinnost příslušných orgánů členských států sdělovat výši částek v osvědčeních o náhradě, o něž bylo požádáno, v případě, že náhrady použitelné pro všechny základní produkty jsou buď pozastaveny, nejsou stanoveny, nebo jsou rovny nule, dále povinnost oznamovat některá vydaná osvědčení o náhradě v případě, že žádná osvědčení o náhradě nebyla vydána, a v případě, že nebyly poskytnuty žádné částky, povinnost sdělovat určité informace pro zaručení fungování a řízení systému osvědčení o náhradě a informovat Komisi o tom, že žádné částky nebyly uděleny.
(4)
Nařízení (EU) č. 578/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 578/2010 se mění takto:
1)
V článku 42 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Osvědčení se nevyžadují pro vývoz, u něhož žádosti, jež předloží hospodářský subjekt během rozpočtového roku, nezakládají nárok na vyplacení částky vyšší než 200 000 EUR.“
2)
V článku 43 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. V každém rozpočtovém období je vývoz uvedený v čl. 42 odst. 1 způsobilý pro výplatu náhrady v rozsahu celkové rezervy 80 milionů EUR pro každý rozpočtový rok.“
3)
Vkládá se nový článek 53a, který zní:
„Článek 53a
1. V případě, že je náhrada použitelná pro všechny základní produkty uvedené v příloze I v jednom z období uvedených v čl. 29 odst. 1 písm. a) až f) pozastavena, není stanovena, nebo je rovna nule, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států spojená s tímto obdobím a stanovená článkem 30 a čl. 34 odst. 2.
2. V případě, že nebyla v obdobích uvedených v čl. 51 odst. 1 písm. c) a d) vydána žádná osvědčení o náhradě, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států stanovená v čl. 51 odst. 1 písm. c) a d).
3. V případě, že nebyly poskytnuty žádné částky, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států stanovená v čl. 51 odst. 1 písm. a) a b), čl. 51 odst. 2, článku 52 a článku 53 první větě a povinnost podle článku 53 druhé věty informovat o tom, že nebyly poskytnuty žádné částky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. června 2013.