РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 710/2014 НА КОМИСИЯТА
от 23 юни 2014 година
за определяне на технически стандарти за изпълнение по отношение на условията за прилагане на процеса на постигане на съвместно решение относно пруденциалните изисквания съгласно Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 113, параграф 5, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Ефикасният обмен на необходимата информация е от основно значение за постигането на съвместно решение относно адекватността на собствения капитал, надзорните мерки, свързани с надзора върху ликвидността, равнището на ликвидност и капиталовите изисквания, прилагани за всяка институция от дадена група и за групата като цяло.
(2)
С цел да се гарантира последователно прилагане на процеса на постигане на съвместно решение, е важно всяка стъпка да бъде добре определена. Ясният процес също така улеснява обмена на информация, насърчава взаимното разбирателство, развива отношенията между надзорните органи и насърчава ефективния надзор.
(3)
С цел да извърши оценката на риска и оценката на профила на ликвидния риск на група институции, консолидиращият надзорник следва да има общ поглед върху дейностите, извършвани от всички институции в групата, включително от институциите, които извършват дейност извън Съюза. Ето защо следва да бъде насърчавано взаимодействието между компетентните органи в Съюза и надзорните органи на трети държави, с цел да се даде възможност на първите да оценяват рисковете в световен мащаб, пред които е изправена групата.
(4)
От съществено значение е навременното и реалистично планиране на процеса на постигане на съвместно решение. Всеки компетентен орган, който участва в процеса, следва да предоставя навреме необходимата информация на консолидиращия надзорник. С цел да могат индивидуалните оценки да бъдат представени и тълкувани по последователен и единен начин, е необходимо да се въведе общ образец за резултатите от процесите на надзорен преглед и оценка, които са специфични за всяка институция.
(5)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане, следва да бъдат определени стъпките, които да се следват при извършването на съвместната оценка на риска и при постигането на съвместното решение, като се отчита фактът, че някои задачи, свързани със съвместната оценка на риска и с процеса на постигане на съвместно решение, може да се провеждат паралелно, а други - последователно.
(6)
За да се улесни постигането на съвместни решения, е важно компетентните органи, които участват в процеса на вземане на решения, да поддържат диалог помежду си, по-специално преди финализирането на докладите за оценка на риска и на съвместните решения.
(7)
Консолидиращият надзорник следва да предоставя на компетентните органи, които участват в процеса, цялата съответна информация, необходима за изготвянето на тяхната индивидуална оценка на риска и за постигането на съвместните решения относно капитала и ликвидността.
(8)
Докладът, съдържащ оценката на риска на групата, е основен документ за компетентните органи, който им позволява да разбират и документират оценката на общия рисков профил на банковата група за целите на постигане на съвместно решение относно адекватността на собствения капитал и нивото на собствения капитал, който групата е длъжна да притежава. Докладът, съдържащ оценката на профила на ликвидния риск на групата, е важен документ за компетентните органи, който им позволява да разбират и документират оценката на общия ликвиден профил на групата. С цел общата оценка на риска и оценката на ликвидния риск на групата да се представят по последователен начин, да се насърчат ползотворните обсъждания между компетентните органи и да се позволи надеждно оценяване на рисковете, свързани с трансгранични банкови групи, за тези доклади следва да бъдат съставени общи образци.
(9)
Като се има предвид, че резултатите от процеса на надзорен преглед и оценка, посочен в член 97 от Директива 2013/36/ЕС, могат да бъдат документирани по различен начин в отделните държави членки в зависимост от прилагането на посочения член в националното законодателство, като същевременно се вземат предвид насоките, издавани от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган - ЕБО) в съответствие с член 107, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, стандартните образци следва да осигурят подходящи формати за съобщаване на констатациите и резултатите от процеса на надзорен преглед за целите на постигането на съвместни решения.
(10)
Нито докладът за оценката на риска на групата, нито докладът, съдържащ оценката на ликвидния риск на групата, следва да бъде ограничен до съвкупността от оценките на отделните компетентни органи. И двата доклада следва да се използват като инструмент за извършване на съвместните оценки на риска на цялата група, като се анализира връзката между елементите в рамките на групата.
(11)
Установяването на ясни процеси по отношение на съдържанието и формулировката на съвместното решение следва да гарантира, че съвместните решения са напълно обосновани и да улесни наблюдението на съвместните решения и тяхното правоприлагане.
(12)
С цел да се изяснят процесите, които трябва да бъдат следвани след постигането на съвместното решение, да се осигури прозрачност във връзка с третирането на резултата от решението и да се улеснят подходящите последващи действия в случай на необходимост, следва да бъдат определени стандарти относно съобщаването на напълно обоснованото съвместно решение и наблюдението на прилагането му.
(13)
Следва да се установи процесът, който да бъде следван при актуализиране на съвместните решения, с цел да се гарантира последователен и прозрачен подход, както и подходящо участие на компетентните органи и съобщаването на резултатите.
(14)
Процесът на постигане на съвместно решение по силата на член 113 от Директива 2013/36/ЕС включва процеса, който да бъде следван, в случай че не е постигнато съвместно решение. С цел да се осигурят еднакви условия на прилагане на този аспект на процеса, формулирането на напълно мотивирани решения и третирането на мненията и резервите, изразени от надзорните органи в приемащата държава, следва да се определят стандарти, включващи графика на вземане на решения при липса на съвместно решение и съобщаването на подробностите във връзка с такива решения.
(15)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на технически стандарти за изпълнение, предадени на Комисията от ЕБО;
(16)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на технически стандарти за изпълнение, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2);
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се уточняват следните процеси на постигане на съвместни решения, предвидени в член 113 от Директива 2013/36/ЕС:
а)
процесът на постигане на съвместно решение по въпроси, посочени в член 113, параграф 1, буква а), като се държи сметка за всяко освобождаване, предоставено съгласно член 7, член 10 или член 15 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3);
б)
процесът на постигане на съвместно решение по въпроси, посочени в член 113, параграф 1, буква б), като се държи сметка за всяко освобождаване, предоставено съгласно член 6, член 8 или член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и за всяко прилагане на консолидирана основа съгласно член 11, параграф 3 от посочения регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„съответни компетентни органи“ означава компетентните органи, отговорни за надзора на дъщерните предприятия на институция майка от ЕС, на финансов холдинг майка от ЕС или на смесен финансов холдинг майка от ЕС, учредено в държава членка;
2)
„други компетентни органи“ означава всяко от следните:
а)
компетентните органи, които не се съответен компетентен орган;
б)
публични органи или органи, официално признати от националното законодателство, които разполагат с правомощия по националното право да упражняват надзор върху предприятия от финансовия сектор съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 27 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които извършват дейност в съответната държава членка и които не са нито кредитна институция, нито инвестиционен посредник;
3)
„доклад за процеса на надзорен преглед и оценка“ означава докладът, в който са представени резултатите от процеса на надзорен преглед и оценка по член 97 от Директива 2013/36/ЕС;
4)
„доклад за оценката на ликвидния риск“ означава докладът, в който са представени резултатите от част от процеса на надзорен преглед и оценка по член 97 от Директива 2013/36/ЕС по отношение на ликвидните рискове;
5)
„доклад за оценката на риска на групата“ означава докладът, в който се съдържа оценка на риска на групата институции, посочен в член 113, параграф 2, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
6)
„доклад за оценката на ликвидния риск на групата“ означава докладът, в който се съдържа оценка на профила на ликвидния риск на групата институции, посочен в член 113, параграф 2, буква б) от Директива 2013/36/ЕС;
7)
„съвместно решение относно капитала“ означава съвместно решение по въпросите, посочени в член 1, буква а);
8)
„съвместно решение относно ликвидността“ означава съвместно решение по въпросите, посочени в член 1, буква б);
ГЛАВА II
ПРОЦЕС НА ПОСТИГАНЕ НА СЪВМЕСТНО РЕШЕНИЕ
Член 3
Планиране на етапите от процеса на постигане на съвместно решение
1. Преди началото на процеса на постигане на съвместно решение консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи постигат съгласие относно графика на етапите, които трябва да бъдат следвани в този процес (наричан по-нататък „график на съвместното решение“). В случай на несъгласие консолидиращият надзорник определя графика на съвместното решение след отчитане на мненията и резервите, изразени от страна на съответните компетентни органи.
2. Графикът на постигане на съвместно решение се актуализира поне веднъж годишно и трябва да включва следните етапи:
а)
постигане на съгласие относно участието на други компетентни органи и на компетентни органи на трети държави съгласно член 4;
б)
представяне на докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и докладите за оценка на ликвидния риск на групата от съответните компетентни органи съгласно член 5, както и приноса на другите компетентни органи и компетентните органи на трети държави, поканени да участват съгласно член 4, параграф 2;
в)
представяне на проекта на доклад за оценка на риска на групата и на проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата от консолидиращия надзорник на съответните компетентни органи съгласно член 6, параграф 6 и на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави съгласно член 4, параграф 3 и член 6, параграф 7;
г)
диалог между консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи по проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата в съответствие с член 7;
д)
представяне на доклада за оценка на риска на групата и на доклада за оценка на ликвидния риск на групата от консолидиращия надзорник на съответните компетентни органи съгласно член 8, параграф 2 и на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави съгласно член 4, параграф 3 и член 8, параграф 5;
е)
представяне на консолидиращия надзорник на приноса към изготвянето на проекта на съвместно решение относно капитала и на проекта на съвместно решение относно ликвидността от страна на съответните компетентни органи съгласно член 9, параграф 1;
ж)
представяне на проекта на документ за съвместно решение относно капитала и на проекта на документ за съвместно решение относно ликвидността от консолидиращия надзорник на съответните компетентни органи съгласно член 10, параграф 6 и член 11, параграф 5;
з)
консултации по проектите на документи за съвместно решение относно капитала и за съвместно решение относно ликвидността на институцията майка от ЕС и на институциите от групата, когато това се изисква от законодателството на дадена държава членка;
и)
диалог между консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи по проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността;
й)
постигане на съвместното решение относно капитала и съвместното решение относно ликвидността съгласно член 12;
к)
съобщаване на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността от консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи на институцията майка от ЕС и на институциите от групата съгласно член 13;
л)
постигане на съгласие относно графика за планиране на процеса на постигане на съвместното решение за следващата година.
3. Графикът на съвместното решение трябва да отговаря на всяко едно от следните изисквания:
а)
да отразява обхвата и сложността на всяка задача, като се имат предвид размерът, системното значение, естеството, мащабът и сложността на дейностите на групата, както и нейният рисков профил;
б)
да взема предвид, доколкото е възможно, задълженията на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи по отношение на плановете за извършване на надзорни проверки, посочени в член 116, параграф 1, буква в), трета алинея от Директива 2013/36/ЕС.
4. Графикът на съвместно решение се преразглежда, когато е целесъобразно, и по-специално с цел в него да бъде отразена спешността на всички извънредни актуализация, предприети в съответствие с членове 20 и 21.
5. Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи съобщават на институциите от групата, за които са съответно отговорни, ориентировъчна дата за консултацията, посочена в параграф 2, буква з), относно аспектите на проекта на документи за съвместно решение, доколкото те засягат посочените институции.
Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи съобщават на институциите от групата, за които са съответно отговорни, приблизителна дата за съобщаване на информацията, посочена в параграф 2, буква к).
Член 4
Участие на други компетентни органи и на компетентни органи на трети държави в процеса на оценка на риска на групата
1. Консолидиращият надзорник може да реши да покани други компетентни органи и компетентни органи на трети държави да участват в изготвянето на доклада за оценка на риска на групата или в доклада за оценка на ликвидния риск на групата. Това решение е въз основа на значението на клона или на институцията в рамките на групата и на важността им за местния пазар.
Такова участие се извършва при спазване на изисквания за поверителност, равностойни на изискванията в дял VII, раздел II, глава 1 от Директива 2013/36/ЕС и, когато е приложимо, членове 54 и 58 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
Равностойността се преценява от консолидиращия надзорник и от всички съответни компетентни органи.
2. Когато консолидиращият надзорник реши да покани за участие друг компетентен орган съгласно определението в член 2, параграф 2 или компетентен орган на трета държава, двата органа постигат съгласие относно обхвата на участието на другия компетентен орган или на компетентния орган на третата държава. Постигане на такова съгласие се разрешава за следните цели:
а)
предоставяне на консолидиращия надзорник на принос към изготвянето на доклада за оценката на риска на групата или на доклада за оценката на ликвидния риск на групата;
б)
добавяне на приноса под формата на приложения, посочени в буква а) от настоящия параграф, към проекта или окончателния доклад за оценка на риска на групата или доклада за оценка на ликвидния риск на групата.
3. Когато консолидиращият надзорник реши да покани за участие други компетентни органи или компетентни органи на трети държави, консолидиращият надзорник не предоставя проекта на доклад и окончателния доклад за оценка на риска на групата, както и доклада за оценка на ликвидния риск на групата на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави без съгласието на всички съответни компетентни органи.
4. Консолидиращият надзорник осведомява подробно съответните компетентни органи относно степента, равнището и естеството на участие на другите компетентни органи и компетентните органи на трети държави в процеса на оценка на риска на групата и относно степента, в която техният принос е бил от полза за изготвянето на доклада за оценката на риска на групата.
Член 5
Подготовка на докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и на докладите за оценка на ликвидния риск
1. С цел в съвместното решение в съответствие с член 113, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС да се улесни надлежното отчитане на оценката на риска на дъщерните дружества, съответните компетентни органи предоставят на консолидиращия надзорник своевременно и при всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение, своите доклади за процеса на надзорен преглед и оценка и своите доклади за оценката на ликвидния риск съгласно член 3, параграф 2, буква б).
2. Докладите за процеса на надзорен преглед се изготвят, като се използва образецът в приложение I. Тези доклади се допълват от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение II, както и кратко обобщение на оценката на капиталовата адекватност, като се използва таблица 2 от приложение II.
Докладите за оценка на ликвидния риск се изготвят, като се използва образецът в приложение V. Тези доклади се допълват от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение VI, както и кратко обобщение на оценката на ликвидността, като се използва таблица 2 от приложение VI.
Докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и докладите за оценка на ликвидния риск могат да включват допълнителна информация, която е от значение.
Член 6
Подготовка на проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата
1. Консолидиращият надзорник подготвя проект на доклад за оценка на риска на групата и проект на доклад за оценка на ликвидния риск на групата въз основа на всеки един от следните елементи:
а)
своя собствен доклад за процеса на надзорен преглед и оценка или своя доклад за оценка на ликвидния риск на институцията майка от ЕС и групата;
б)
докладите за процеса на надзорен преглед и оценка или докладите за оценка на ликвидния риск за дъщерните дружества, предоставени от съответните компетентни органи съгласно член 5;
в)
приноса на други компетентни органи и на компетентни органи на трети държави съгласно член 4, параграф 2.
2. Докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и докладите за оценката на ликвидния риск, посочени в параграф 1, букви а) и б), заедно със приноса, посочен в буква в) от този параграф, се добавят като приложения към проекта на доклад за оценка на риска на групата или към проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата.
3. Проектът на доклад за оценка на риска на групата и проектът на доклад за оценка на ликвидния риск на групата съдържат резултатите от оценката на това дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, приложени от групата и нейните институции, както и притежаваният от тях собствен капитал и ликвидност осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове.
4. Проектът на доклад за оценка на риска на групата се подготвя, като се използва образецът в приложение III. Този доклад се допълва от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение IV, и от кратко обобщение на оценката на капиталовата адекватност, като се използва таблица 2 от приложение IV.
Проектът на доклад за оценка на ликвидния риск на групата се подготвя, като се използва образецът в приложение VII. Този доклад се допълва от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение VIII, и от кратко обобщение на оценката на ликвидността, като се използва таблица 2 от приложение VIII.
5. В съответствие с принципа на пропорционалност консолидиращият надзорник гарантира, че следните елементи са изпълнени:
а)
съвместната оценка отразява значението на институциите в рамките на групата и важността им за местния пазар;
б)
в проекта на доклад за оценка на риска на групата и в проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата се посочва как са взети под внимание значението и важността на институциите.
6. Консолидиращият надзорник представя проектите на доклади на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение съгласно член 3, параграф 2, буква в).
7. При постигане на съгласието, посочено в член 4, параграф 3, консолидиращият надзорник може да предостави проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави.
Член 7
Диалог по проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата
1. Консолидиращият надзорник взема решение относно формата и обхвата на диалога със съответните компетентни органи по проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата.
2. Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи обсъждат съгласуването на количествените предложения, включени в доклада за процеса на надзорен преглед и оценка и в доклада за оценката на ликвидния риск, посочени в член 6, параграф 1, с количествените предложения, включени в проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата, както е приложимо.
3. Количествените предложения, посочени в параграф 2, се състоят най-малко от следните предложения:
а)
предложените нива на собствен капитал, които групата институции на консолидирано ниво и всички институции от тази група на индивидуално ниво са задължени да държат съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
б)
предложените нива на специални изисквания за ликвидност, които групата институции на консолидирано ниво и всички институции от тази група на индивидуално ниво са задължени да спазват съгласно член 105 от Директива 2013/36/ЕС;
Член 8
Финализиране на доклада за оценка на риска на групата и на доклада за оценка на ликвидния риск на групата
1. Въз основа на диалога, посочен в член 7, консолидиращият надзорник финализира доклада за оценка на риска на групата и доклада за оценка на ликвидния риск на групата, като използва формата и съдържанието на проекта на доклада за оценка на риска на групата и проекта на доклада за оценка на ликвидния риск на групата, както е посочено в член 6. Консолидиращият надзорник обяснява всички съществени промени, внесени в доклада за оценка на риска на групата и в доклада за оценка на ликвидния риск на групата. Промените отразяват резултатите от диалога и съдържат необходимите актуализации на приложенията към доклада за оценка на риска на групата или към доклада за оценка на ликвидния риск на групата.
2. Консолидиращият надзорник предоставя на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместното решение, доклада за оценка на риска на групата и доклада за оценка на ликвидния риск на групата съгласно член 3, параграф 2, буква д).
3. В съответствие с член 113, параграф 2, буква а) от Директива 2013/36/ЕС с представянето на доклада за оценка на риска на групата на съответните компетентни органи започва да тече четиримесечният срок за постигане на съвместно решение относно капитала.
4. В съответствие с член 113, параграф 2, буква б) от Директива 2013/36/ЕС с представянето на доклад за оценка на ликвидния риск на групата на съответните компетентни органи започва да тече едномесечният срок за постигане на съвместно решение относно ликвидността.
5. При постигане на съгласието, посочено в член 4, параграф 3, консолидиращият надзорник може да предостави доклада за оценка на риска на групата и доклада за оценка на ликвидния риск на групата на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави.
Член 9
Подготовка на приноса към проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността
1. Съответните компетентни органи предоставят на консолидиращия надзорник своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение, своя принос към проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността съгласно член 3, параграф 2, буква е). Приносът обхваща всички институции в рамките на група институции, които попадат в обхвата на процеса на постигане на съвместно решение.
2. Консолидиращият надзорник дава своя принос към проекта на съвместно решение относно капитала. В приноса му се включват всички изброени по-долу елементи:
а)
всички институции от групата на индивидуално ниво, когато тези институции са лицензирани в юрисдикцията на консолидиращия надзорник и попадат в обхвата на процеса на постигане на съвместно решение;
б)
групата институции на консолидирано ниво.
3. Консолидиращият надзорник дава своя принос към проекта на съвместно решение относно ликвидността. В приноса му се включват всички изброени по-долу елементи:
а)
всички институции от групата на индивидуално ниво, когато тези институции са лицензирани в юрисдикцията на консолидиращия надзорник и попадат в обхвата на процеса на постигане на съвместно решение;
б)
групата институции на консолидирано ниво.
4. В приноса към проекта на съвместно решение относно капитала се конкретизират всички елементи, посочени в член 10.
5. В приноса към проекта на съвместно решение относно ликвидността се конкретизират всички елементи, посочени в член 11.
Член 10
Подготовка на проекта на съвместно решение относно капитала
1. Консолидиращият надзорник подготвя надлежно обоснован проект на решение относно капитала, обхващащо групата и институциите от тази група. В проекта на съвместно решение относно капитала се конкретизира всеки един от следните елементи:
а)
наименованията на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи, които участват в процеса на постигане на съвместно решение относно капитала;
б)
наименованието на групата институции, както и списък на всички институции в групата, към които се отнася и прилага проектът на съвместно решение относно капитала;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на съвместните решения относно капитала;
г)
датата на проекта на съвместно решение относно капитала и на всяка съответна негова актуализация;
д)
заключението относно прилагането на членове 73 и 97 от Директива 2013/36/ЕС;
е)
заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от групата институции на консолидирано ниво;
ж)
заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от всяка институция в групата на индивидуално ниво;
з)
заключението относно нивото на собствения капитал, който всяка институция от групата е длъжна да притежава на индивидуално ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
и)
заключението относно нивото на собствения капитал, който групата от институции е длъжна да притежава на консолидирано ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
й)
информация относно минималните пруденциални изисквания, които се прилагат за всяка институция в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и членове 103, 129, 130, 131 и 133 от Директива 2013/36/ЕС, и други важни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
к)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д)-и);
л)
графикът за прилагане на заключенията, посочени в букви з) и и), когато е приложимо.
2. В заключението, посочено в параграф 1, буква д), се конкретизира всеки от следните елементи:
а)
оценката на това дали институциите от групата разполагат с надеждни, ефективни и цялостни стратегии и процедури за оценка, поддържане и разпределяне на вътрешен капитал и дали тези стратегии и процеси са актуални;
б)
оценката на това дали размерът, видовете и разпределението на вътрешния капитал са адекватни за покриване на естеството и степента на рисковете, на които са изложени или могат да бъдат изложени институциите от групата;
в)
оценката на това дали институциите от групата са въвели подходящи правила, стратегии, процеси и механизми, за да се съобразят с всички изисквания на Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
оценката на това дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, въведени от институциите от групата, осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове;
д)
информация относно прилагането на надзорните мерки и правомощия в съответствие с член 102 и член 104, параграф 1, букви б) - л) от Директива 2013/36/ЕС с цел преодоляване на пропуските, посочени в букви а) - г).
3. Заключенията, посочени в параграф 1, букви е) и ж), се отнасят до и се подкрепят от заключенията, посочени в параграф 1, буква д).
4. Заключенията, посочени в параграф 1, букви з) и и), отговарят на всяко едно от следните изисквания:
а)
те са изразени като сума или отношение или като комбинация от двете;
б)
те дават подробности за качеството на изисквания допълнителен собствен капитал;
в)
те се свързвани със и се подкрепят от заключението, посочено в параграф 1, буква д).
5. Заключенията относно всяка институция от групата на индивидуално ниво и относно групата от институции на консолидирано ниво са ясно установими в рамките на проекта на документ за съвместно решение относно капитала.
6. Консолидиращият надзорник представя проекта на документ за съвместно решение относно капитала на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение съгласно член 3, параграф 2, буква ж).
Член 11
Подготовка на проекта на съвместно решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник подготвя надлежно обоснован проект на решение относно ликвидността, обхващащо групата и институциите от тази група. В проекта на съвместно решение относно ликвидността се конкретизира всеки един от следните елементи:
а)
наименованията на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи, които участват в процеса на постигане на съвместно решение относно ликвидността;
б)
наименованието на групата институции, както и списък на всички институции в групата, към които се отнася и прилага проектът на съвместно решение относно ликвидността;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на съвместните решения относно ликвидността;
г)
датата на проекта на съвместно решение относно ликвидността и на всяка съответна негова актуализация;
д)
заключението относно адекватността на ликвидността на групата на консолидирано ниво;
е)
заключението относно адекватността на ликвидността на всяка институция в рамките на групата на индивидуално ниво;
ж)
заключението относно мерките, предприети по всякакви съществени въпроси и констатации по същество, свързани с надзора на ликвидността, включително във връзка с адекватността на организацията и третирането на рисковете, както се изисква съгласно член 86 от Директива 2013/36/ЕС, и свързани с необходимостта от специални изисквания за ликвидност в съответствие с член 105 от същата директива за всяка институция в рамките на групата на индивидуално ниво и за групата на консолидирано ниво;
з)
информация относно всякакви други съответни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
и)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д) - ж);
й)
графикът за прилагане на заключението, посочено в буква ж), когато е приложимо.
2. В заключението, посочено в параграф 1, букви д) и е), се конкретизира всеки един от следните елементи:
а)
оценката на това дали институциите от групата са въвели устойчиви стратегии, политики, процедури и системи за установяването, измерването, управлението и наблюдението на ликвидния риск през подходящи периоди с различна продължителност;
б)
оценката на това дали ликвидните активи, притежавани от институциите от групата на индивидуално ниво и от групата на консолидирано ниво, осигуряват достатъчно покритие на ликвидните рискове;
в)
оценката на това дали институциите от групата са въвели подходящи правила, стратегии, процеси и механизми, за да се съобразят с всички изисквания на Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013.
3. В заключението, посочено в параграф 1, буква ж), се дават подробности относно естеството на предприетите мерки. Когато тези мерки се отнасят до необходимостта от специални изисквания за ликвидност в съответствие с член 105 от Директива 2013/36/ЕС, в заключението се дават подробности относно формулирането на тези специални изисквания.
4. Заключенията относно всяка институция от групата на индивидуално ниво и относно групата от институции на консолидирано ниво са ясно установими в рамките на проекта на документ за съвместно решение относно ликвидността.
5. Консолидиращият надзорник представя проекта на документ за съвместно решение относно ликвидността на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение съгласно член 3, параграф 2, буква ж).
Член 12
Постигане на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността
1. След диалога със съответните компетентни органи относно проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността, както е посочено в член 3, параграф 2, буква и), консолидиращият надзорник редактира при необходимост проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността, така че тези решения да бъдат финализирани.
2. Консолидиращия надзорник и всички съответни компетентни органи постигат съгласие по отношение на съвместното решение относно капитала и съвместното решение относно ликвидността.
3. Съгласието се удостоверява в писмена форма от представители на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи, разполагащи с подходящи правомощия да обвържат съответните компетентни органи.
Член 13
Съобщаване на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник предоставя на управителните органи на институцията майка от ЕС своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместното решение, документа за съвместното решение относно капитала и документа за съвместното решение относно ликвидността съгласно член 3, параграф 2, буква к). Консолидиращият надзорник потвърждава това съобщаване пред съответните компетентни органи.
2. Съответните компетентни органи в дадена държава членка предоставят на управителните органи на институциите, които са лицензирани в същата държава членка, съответните части от документа за съвместно решение относно капитала и документа за съвместно решение относно ликвидността, които са от значение за всяка една от тези институции, своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместното решение, в съответствие с член 3, параграф 2, буква к).
3. Консолидиращият надзорник обсъжда, когато е целесъобразно, документа за съвместно решение относно капитала и документа за съвместно решение относно ликвидността с институцията майка от ЕС, за да разясни подробности от решенията и тяхното прилагане.
4. Съответните компетентни органи в дадена държава членка обсъждат, когато е целесъобразно, с институциите, установени в тази държава членка, съответните части от документа за съвместно решение относно капитала и документа за съвместно решение относно ликвидността, които са от значение за всяка една от тези институции, за да разяснят подробности от решенията и тяхното прилагане.
Член 14
Наблюдаване на прилагането на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник съобщава резултата от обсъжданията, посочени в член 13, параграф 3, на съответните компетентни органи, когато от дадена институция майка от ЕС се изисква да предприеме някое от следните действия:
а)
да отговори на изисквания за допълнителен собствен капитал съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално или на консолидирано ниво;
б)
да вземе мерки по съществени въпроси или констатации по същество, свързани с надзора върху ликвидността, или да отговори на специални изисквания за ликвидност съгласно член 105 от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално или на консолидирано ниво.
2. Съответните компетентни органи на дадена държава членка съобщават резултата от обсъжданията, посочени в член 13, параграф 4, на консолидиращия надзорник, когато от дадена институция, лицензирана в същата държава членка, се изисква да предприеме някое от следните действия:
а)
да отговори на изисквания за допълнителен собствен капитал съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално ниво;
б)
да вземе мерки по съществени въпроси или констатации по същество, свързани с надзора върху ликвидността, или да отговори на специални изисквания за ликвидност съгласно член 105 от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално ниво.
3. Консолидиращият надзорник предава резултатите от обсъжданията, посочени в параграф 2, на другите съответни компетентни органи.
4. Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи следят за прилагането на съвместните решения относно капитала и съвместните решения относно ликвидността, които са от значение за всяка една от институциите от групата, за които те съответно отговарят.
ГЛАВА III
НЕСЪГЛАСИЕ И РЕШЕНИЯ, ВЗЕТИ ПРИ ЛИПСА НА СЪВМЕСТНО РЕШЕНИЕ
Член 15
Процес на решение при липса на съвместно решение
1. При липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността на консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи в рамките на срока, посочен съответно в член 8, параграф 3 или в член 8, параграф 4, решенията, посочени в член 113, параграф 3 от Директива 2013/36/ЕС, се удостоверяват в писмена форма и се вземат в срок до най-късната от следните дати:
а)
един месец след изтичането на срока, посочен в член 8, параграф 3 или 4, според случая;
б)
един месец след предоставянето на съвети от ЕБО след искане за консултация в съответствие с член 113, параграф 2, трета алинея от Директива 2013/36/ЕС;
в)
един месец след което и да било решение, взето от ЕБО в съответствие с член 113, параграф 3, първа или втора алинея от Директива 2013/36/ЕС, или друга дата, определена от ЕБО в такова решение.
2. Съответните компетентни органи съобщават на консолидиращия надзорник решенията, които те са взели на индивидуално ниво при липса на съвместно решение.
3. Консолидиращият надзорник включва решенията, посочени в параграф 2, и своите решения, взети на индивидуално и на консолидирано ниво, в един документ и предоставя документа на всички съответни компетентни органи.
4. Ако е била направена консултация с ЕБО, в документа, посочен в параграф 3, се включва обяснение на съществуващите отклонения от съветите на ЕБО.
Член 16
Съставяне на решенията относно капитала при липса на съвместно решение относно капитала
1. Решение относно капитала, взето при липса на съвместно решение относно капитала, се оформя в документ, в който се конкретизират всички от следните елементи:
а)
наименованието на консолидиращия надзорник или на съответния компетентен орган, който взема решението относно капитала;
б)
наименованието на групата институции или на институцията от групата, към която се отнася и прилага решението относно капитала;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на решенията относно капитала;
г)
датата на решението относно капитала;
д)
заключението относно прилагането на членове 73 и 97 от Директива 2013/36/ЕС;
е)
за решения относно капитала, взети на консолидирана основа - заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от групата институции на консолидирано ниво;
ж)
за решения относно капитала, взети на индивидуална основа - заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от съответната институция на индивидуално ниво;
з)
за решения относно капитала, взети на консолидирана основа - заключението относно нивото на собствения капитал, който групата от институции е длъжна да притежава на консолидирано ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
и)
за решения относно капитала, взети на индивидуална основа - заключението относно нивото на собствения капитал, който съответната институция е длъжна да притежава на индивидуално ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
й)
информация относно минималните пруденциални изисквания, които се прилагат за съответните институции съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и членове 103, 129, 130, 131 и 133 от Директива 2013/36/ЕС, и други важни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
к)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д)-и);
л)
описание на това по какъв начин са взети предвид оценката на риска, мненията и резервите, изразени от другите съответни компетентни органи или от консолидиращия надзорник, когато е приложимо;
м)
графикът за прилагане на заключенията, посочени в букви з) и и), когато е приложимо.
2. Решенията относно капитала, взети при липса на съвместно решение относно капитала, на индивидуално или консолидирано ниво трябва да отговарят на изискванията, предвидени в член 10, параграфи 2-4, когато е приложимо.
Член 17
Съставяне на решенията относно ликвидността при липса на съвместно решение относно ликвидността
1. Решение относно ликвидността, взето при липса на съвместно решение относно ликвидността, се оформя в документ, в който се конкретизират всички от следните елементи:
а)
наименованието на консолидиращия надзорник или на съответния компетентен орган, който взема решението относно ликвидността;
б)
наименованието на групата институции или на институцията от групата, към която се отнася и прилага решението относно ликвидността;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на решенията относно ликвидността;
г)
датата на решението относно ликвидността;
д)
за решения относно ликвидността, взети на консолидирана основа - заключението относно адекватността на ликвидността за групата институции на консолидирано ниво;
е)
за решения относно ликвидността, взети на индивидуална основа - заключението относно адекватността на ликвидността за съответната институция на индивидуално ниво;
ж)
за решения относно ликвидността, взети на консолидирана основа - заключението относно мерки, предприети по всякакви съществени въпроси и констатации по същество, свързани с надзора на ликвидността, включително във връзка с адекватността на организацията и третирането на рисковете, както се изисква съгласно член 86 от Директива 2013/36/ЕС, и свързани с необходимостта от специални изисквания за ликвидност в съответствие с член 105 от същата директива за групата на консолидирано ниво;
з)
за решения относно ликвидността, взети на индивидуална основа - заключението относно мерки, предприети по всякакви съществени въпроси и констатации по същество, свързани с надзора на ликвидността, включително във връзка с адекватността на организацията и третирането на рисковете, както се изисква съгласно член 86 от Директива 2013/36/ЕС, и свързани с необходимостта от специални изисквания за ликвидност за съответната институция на индивидуално ниво в съответствие с член 105 от същата директива;
и)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д) и з);
й)
информация относно всякакви други съответни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
к)
описание на това по какъв начин са взети предвид оценката на риска, мненията и резервите, изразени от другите съответни компетентни органи или от консолидиращия надзорник, когато е приложимо;
л)
графикът за прилагане на заключенията, посочени в букви ж) - з), когато е приложимо.
2. Решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно ликвидността, на индивидуално или консолидирано ниво трябва да отговарят на изискванията, предвидени в член 11, параграфи 2-3.
Член 18
Съобщаване на решенията относно капитала и на решенията относно ликвидността при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник представя документа с решението, посочен в член 15, параграф 3, на управителния орган на институцията майка от ЕС.
2. Съответните компетентни органи в дадена държава членка представят на управителните органи на институциите, които са лицензирани в същата държава членка, съответните части на документа с решението, посочен в параграф 1, които са от значение за всяка от тези институции.
3. Консолидиращият надзорник обсъжда, когато е целесъобразно, документа с решението с институцията майка от ЕС, за да разясни подробностите и прилагането на решенията относно капитала или на решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността.
4. Съответните компетентни органи в дадена държава членка обсъждат, когато е целесъобразно, с институциите, установени в същата държава членка, съответните части на документа с решението, които са от значение за всяка от тези институции, за да обяснят подробностите и прилагането на решенията относно капитала или на решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността.
Член 19
Наблюдаване на прилагането на решенията относно капитала и на решенията относно ликвидността при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността
Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи следят за прилагането на решенията относно капитала и на решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността, които са от значение за всяка една от институциите от групата, за които те съответно отговарят.
ГЛАВА IV
АКТУАЛИЗАЦИЯ И ИЗВЪНРЕДНА АКТУАЛИЗАЦИЯ НА СЪВМЕСТНИТЕ РЕШЕНИЯ И НА РЕШЕНИЯТА, ВЗЕТИ ПРИ ЛИПСА НА СЪВМЕСТНИ РЕШЕНИЯ
Член 20
Извънредна актуализация на съвместните решения
1. Когато консолидиращият надзорник или съответните компетентни органи са отправили искане за извънредна актуализация на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността съгласно член 113, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, консолидиращият надзорник съобщава искането на всички съответни компетентни органи. При извънредната актуализация се следва процедурата, предвидена в членове 9 - 14.
2. Когато съответен компетентен орган поиска да актуализира на двустранна основа с консолидиращия надзорник съвместно решение по отношение на институция, различна от институция майка в ЕС, финансов холдинг майка от ЕС или смесен финансов холдинг майка от ЕС, искането трябва да бъде отправено в писмена форма и да бъде надлежно обосновано.
Консолидиращият надзорник съобщава искането по първа алинея на всички съответни компетентни органи. Искането включва проект на документ за съвместно решение относно капитала, който отговаря на изискванията, посочени в член 10, или проект на съвместно решение относно ликвидността, който отговаря на изискванията, посочени в член 11. Консолидиращият надзорник определя срок за съответните компетентни органи да изразят становище по въпроса дали актуализацията следва да бъде разгледана на двустранна основа.
Когато никой от съответните компетентни органи не иска актуализацията да бъде разгледана на основа, различна от двустранна, в рамките на посочения срок, консолидиращия надзорник орган и съответният компетентен орган, който е поискал извънредната актуализация, дават принос и постигнат съгласие относно съвместното решение на двустранна основа.
3. Когато съответният компетентен орган не желае да даде принос към актуализираното съвместно решение в съответствие с член 9, консолидиращият надзорник изготвя актуализирано съвместно решение въз основа на последния принос към документа за съвместно решение, получен от съответния компетентен орган.
Член 21
Годишна актуализация и извънредна актуализация на решенията, взети при липса на съвместни решения
1. При годишната актуализация на решенията, взети при липса на съвместно решение, се следват етапите по член 3, параграф 2, доколкото всеки етап има отношение към прилагането на член 97, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС.
2. При всички извънредни актуализации на решенията, взети при липса на съвместно решение в съответствие с член 113, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, се следва процедурата, изложена в членове 9-14.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 23 юни 2014 година.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 710/2014
ze dne 23. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o podmínky uplatňování postupu společného rozhodování o požadavcích obezřetnosti pro konkrétní instituce podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména na čl. 113 odst. 5 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Efektivní výměna náležitých informací má zásadní význam pro dosažení společného rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti, o opatřeních dohledu ve vztahu k likviditě, o úrovni požadavků na likviditu a kapitál pro jednotlivé instituce skupiny a skupinu jako celek.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Za účelem posouzení rizik a profilu rizika likvidity skupiny institucí by orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě (dále jen „konsolidující orgán dohledu“) měl mít přehled o činnostech vykonávaných všemi institucemi v rámci této skupiny, včetně institucí působících mimo Unii. K tomu, aby příslušné orgány v Unii mohly posoudit globální rizika dané skupiny, by proto měla být podporována součinnost mezi nimi a orgány dohledu z třetích zemí.
(4)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý zúčastněný příslušný orgán by měl konsolidujícímu orgánu dohledu včas poskytnout relevantní údaje. K tomu, aby byla individuální posouzení prezentována a interpretována konzistentním a jednotným způsobem, je nezbytné zavést společný vzor, podle nějž budou předkládány výsledky procesu dohledu a hodnocení týkající se konkrétních institucí.
(5)
V zájmu jednotnosti uplatňování by měly být určeny kroky, které je nutno při společném posuzování rizik a společném rozhodování provést, s tím, že některé úkoly lze v rámci těchto postupů provádět současně a některé postupně.
(6)
K usnadnění přijímání společných rozhodnutí je důležité, aby spolu příslušné orgány zapojené do rozhodovacího procesu vedly dialog, a to zejména před dokončením zpráv o hodnocení rizik a přijetím společných rozhodnutí.
(7)
Konsolidující orgán dohledu by měl poskytnout příslušným orgánům všechny relevantní informace, které jsou nezbytné pro přípravu jejich individuálního posouzení rizik a dosažení společného rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti a požadavcích na likviditu.
(8)
Základním dokumentem, jenž příslušným orgánům umožňuje udělat si obrázek o celkovém rizikovém profilu bankovní skupiny a zaznamenat výsledek jeho posouzení, tak aby mohly dospět ke společnému rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti a o požadované úrovni kapitálu, kterou má skupina udržovat, je zpráva o posouzení rizik. Důležitým dokumentem, jenž příslušným orgánům umožňuje udělat si obrázek o celkovém profilu likvidity skupiny a zaznamenat výsledek jeho posouzení, je zpráva o posouzení profilu rizika likvidity, jemuž je skupina vystavena. Má-li být posouzení celkového rizika a rizika likvidity skupiny prezentováno jednotným způsobem, který by napomohl smysluplným jednáním mezi příslušnými orgány a umožnil spolehlivé posouzení rizik, jimž čelí bankovní skupiny působící v přeshraničním měřítku, měly by být vypracovány společné vzory těchto zpráv.
(9)
Výsledky procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU lze v členských státech dokumentovat odlišně v závislosti na provedení daného článku do vnitrostátních právních předpisů s tím, že je současně nutno brát v úvahu obecné pokyny Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví, „EBA“) vydané v souladu s čl. 107 odst. 2 směrnice 2013/36/EU; standardní vzory by nicméně měly stanovit jednotný formát, v kterém budou zjištění a výsledky procesu dohledu oznamovány pro účely dosažení společného rozhodnutí.
(10)
Zpráva o hodnocení skupinového rizika ani zpráva o hodnocení skupinového rizika likvidity by se neměly omezovat na pouhou sumarizaci individuálních posouzení, jež provádějí příslušné orgány. Obě zprávy by měly sloužit jako nástroj k provedení společného posouzení rizik celé skupiny a k analýze interakcí uvnitř skupiny.
(11)
Budou-li nastaveny přesné postupy, jimiž se bude řídit strukturování obsahu a formulace společného rozhodnutí, mělo by tím být zajištěno, že společná rozhodnutí budou podrobně odůvodněna, a mělo by se tím zjednodušit jejich monitorování a vymáhání.
(12)
S cílem zpřesnit postup, jenž má následovat po dosažení společného rozhodnutí, a s cílem zajistit transparentnost při zpracování výsledků rozhodování, a případně též zjednodušit vhodná navazující opatření by měly být zavedeny standardy, jimiž se bude řídit oznamování podrobně odůvodněného společného rozhodnutí a monitoring jeho uplatňování.
(13)
V zájmu jednotného a transparentního přístupu, náležitého zapojení příslušných orgánů a oznamování výsledků by měl být zaveden postup, jímž se bude řídit aktualizace společných rozhodnutí.
(14)
Součástí postupu společného rozhodování podle článku 113 směrnice 2013/36/EU je postup pro případ, že společného rozhodnutí není dosaženo. K tomu, aby byla tato část postupu uplatňována jednotně, aby byla formulována podrobně odůvodněná rozhodnutí a zohledňovány názory a výhrady, jež vyjádří hostitelský orgán dohledu, měly by být zavedeny standardy, jimiž se budou řídit jednak lhůty přijímání rozhodnutí v případě nedosažení společného rozhodnutí, jednak oznamování podrobností z těchto rozhodnutí.
(15)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi orgánem EBA.
(16)
Orgán EBA uskutečnil o těchto návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení specifikuje následující postupy společného rozhodování uvedené v článku 113 směrnice 2013/36/EU:
a)
postup přijetí společného rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 113 odst. 1 písm. a) s přihlédnutím k výjimkám podle článků 7, 10 nebo 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3),
b)
postup přijetí společného rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 113 odst. 1 písm. b) s přihlédnutím k výjimkám podle článků 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a k uplatňování požadavků na konsolidovaném základě podle čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„dotčenými příslušnými orgány“ se rozumí orgány příslušné k dohledu nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU v členském státě;
2)
„dalšími příslušnými orgány“ se rozumí jakékoli z těchto orgánů:
a)
příslušné orgány, jež nejsou dotčenými příslušnými orgány,
b)
veřejné orgány nebo subjekty oficiálně uznané vnitrostátními právními předpisy, jež jsou vnitrostátními právními předpisy oprávněny k dohledu nad subjekty finančního sektoru definovanými v čl. 4 odst. 1 bodu 27 nařízení (EU) č. 575/2013, které působí v dotčeném členském státě a nejsou úvěrovou institucí ani investičním podnikem;
3)
„zprávou o dohledu a hodnocení“ se rozumí zpráva, jež zachycuje výsledek procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU;
4)
„zprávou o hodnocení rizika likvidity“ se rozumí zpráva, jež zachycuje výsledek části procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU týkající se rizika likvidity;
5)
„zprávou o hodnocení skupinového rizika“ se rozumí zpráva obsahující posouzení rizika skupiny institucí uvedená v čl. 113 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
6)
„zprávou o hodnocení skupinového rizika likvidity“ se rozumí zpráva obsahující posouzení profilu rizika likvidity skupiny institucí uvedená v čl. 113 odst. 2 písm. b) směrnice 2013/36/EU;
7)
„společným rozhodnutím o kapitálu“ se rozumí společné rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 1 písm. a);
8)
„společným rozhodnutím o likviditě“ se rozumí společné rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 1 písm. b).
KAPITOLA II
POSTUP SPOLEČNÉHO ROZHODOVÁNÍ
Článek 3
Plánování jednotlivých kroků postupu společného rozhodování
1. Před zahájením postupu společného rozhodování se konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány dohodnou na harmonogramu kroků, podle něhož se má postupovat (dále jen „harmonogram společného rozhodnutí“). Není-li dosaženo dohody, stanoví tento harmonogram konsolidující orgán dohledu poté, co posoudí stanoviska a výhrady dotčených příslušných orgánů.
2. Harmonogram společného rozhodnutí musí být alespoň jednou ročně aktualizován a musí obsahovat tyto kroky:
a)
dohoda o účasti dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí podle článku 4;
b)
předložení zpráv o dohledu a hodnocení a zpráv o hodnocení rizika likvidity dotčenými příslušnými orgány podle článku 5 a dodání příspěvků dalšími příslušnými orgány a zúčastněnými příslušnými orgány ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 2;
c)
předložení návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika a návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 6 odst. 6 a dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 3 a čl. 6 odst. 7;
d)
dialog podle článku 7, jenž probíhá mezi konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány a jehož předmětem jsou návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity;
e)
předložení zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 8 odst. 2 a dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 3 a čl. 8 odst. 5;
f)
předložení příspěvků k návrhu společného rozhodnutí o kapitálu a k návrhu společného rozhodnutí o likviditě dotčenými příslušnými orgány konsolidujícímu orgánu dohledu podle čl. 9 odst. 1;
g)
předložení návrhů společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 10 odst. 6 a čl. 11 odst. 5;
h)
konzultace o návrzích společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě s mateřskou institucí v EU a institucemi skupiny v případě, že tak stanoví právní předpisy členského státu;
i)
dialog mezi konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány, jehož předmětem jsou návrhy společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě;
j)
přijetí společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě podle článku 12;
k)
oznámení společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány mateřské instituci v EU a institucím skupiny podle článku 13;
l)
dohoda o harmonogramu plánování společného rozhodování na příští rok.
3. Harmonogram společného rozhodnutí splňuje všechny tyto požadavky:
a)
zohledňuje rozsah a složitost jednotlivých úkolů, přičemž přihlíží k velikosti, systémovému významu, povaze, rozsahu a složitosti aktivit skupiny, jakož i profilu jejího rizika;
b)
přihlíží co nejvíce k závazkům, jež konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány přijmou v rámci programu dohledových šetření uvedeného v čl. 116 odst. 1 třetím pododstavci písm. c) směrnice 2013/36/EU.
4. V případě potřeby, zejména s ohledem na naléhavou mimořádnou aktualizaci podle článků 20 a 21, musí být harmonogram společného rozhodnutí revidován.
5. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány sdělí institucím skupiny, za něž jsou odpovědné, orientační termín konzultace podle odst. 2 písm. h) o aspektech návrhů společných rozhodnutí, jestliže se konzultace těchto institucí týká.
Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány sdělí institucím skupiny, za něž jsou odpovědné, předpokládaný termín sdělení podle odst. 2 písm. k).
Článek 4
Účast dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí v procesu posouzení skupinového rizika
1. Konsolidující orgán dohledu se může rozhodnout, že k účasti na přípravě zprávy o hodnocení skupinového rizika a zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity přizve další příslušné orgány a příslušné orgány ze třetích zemí. Toto rozhodnutí se odvíjí od významu pobočky či instituce v rámci skupiny a od jejího významu na místním trhu.
Účast uvedených orgánů podléhá požadavkům na důvěrnost rovnocenným požadavkům hlavy VII kapitoly 1 oddílu II směrnice 2013/36/EU, popřípadě článků 54 a 58 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4).
Rovnocennost posuzují konsolidující orgán dohledu a všechny dotčené příslušné orgány.
2. Pokud se konsolidující orgán dohledu rozhodne přizvat k účasti další příslušný orgán ve smyslu definice v čl. 2 odst. 2 nebo příslušný orgán ze třetí země, oba orgány se dohodnou o míře účasti tohoto dalšího příslušného orgánu nebo příslušného orgánu ze třetí země. Jsou povoleny dohody pro následující účely:
a)
předání příspěvků k přípravě zprávy o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícímu orgánu dohledu;
b)
připojení příspěvků uvedených v písmenu a) tohoto odstavce formou příloh k návrhu nebo konečné verzi zprávy o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity.
3. Pokud se konsolidující orgán dohledu rozhodne přizvat k účasti další příslušné orgány nebo příslušné orgány ze třetích zemí, neposkytne těmto orgánům návrh ani konečnou verzi zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity bez souhlasu všech dotčených příslušných orgánů.
4. Konsolidující orgán dohledu je povinen dotčené příslušné orgány v plném rozsahu informovat o tom, v jakém rozsahu, na jaké úrovni a jakou formou se další příslušné orgány a příslušné orgány ze třetích zemí účastní procesu hodnocení skupinového rizika a do jaké míry byly ve zprávě o hodnocení skupinového rizika zohledněny jejich příspěvky.
Článek 5
Příprava zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity
1. S cílem napomoci tomu, aby bylo ve společném rozhodnutí náležitě zohledněno posouzení rizik dceřiných podniků v souladu s čl. 113 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, jsou dotčené příslušné orgány povinny konsolidujícímu orgánu dohledu předložit svou zprávu o dohledu a hodnocení a zprávu o hodnocení rizika likvidity včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. b).
2. Zprávy o dohledu a hodnocení musí být připraveny podle vzoru v příloze I. Musí být doplněny souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy II a souhrnným posouzením kapitálové přiměřenosti podle tabulky 2 přílohy II.
Zprávy o hodnocení rizika likvidity musí být připraveny podle vzoru v příloze V. Musí být doplněny souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy VI a souhrnným posouzením likvidity podle tabulky 2 přílohy VI.
Zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity mohou obsahovat doplňující relevantní informace.
Článek 6
Příprava návrhů zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. Návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity připravuje konsolidující orgán dohledu za použití všech níže uvedených vstupů:
a)
své vlastní zprávy o dohledu a hodnocení nebo zprávy o hodnocení rizika likvidity, jejímž předmětem je mateřská instituce v EU a daná skupina;
b)
zpráv o dohledu a hodnocení nebo zpráv o hodnocení rizika likvidity, jejichž předmětem jsou dceřiné podniky a jež předložily dotčené příslušné orgány podle článku 5;
c)
příspěvků dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 2.
2. Zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity podle odst. 1 písm. a) a b) spolu s příspěvky uvedenými v písmenu c) téhož odstavce jsou k návrhům zpráv o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity připojeny formou příloh.
3. Návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity musí uvádět, s jakým výsledkem skončilo posouzení, zdali opatření, strategie, postupy a mechanismy zavedené skupinou a jejími institucemi, jakož i kapitál a likvidita, které tato skupina a její instituce drží, zajišťují řádné řízení a pokrytí těchto rizik.
4. Návrh zprávy o hodnocení skupinového rizika musí být připraven podle vzoru v příloze III. Musí být doplněn souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy IV a souhrnným posouzením kapitálové přiměřenosti podle tabulky 2 přílohy IV.
Návrh zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity musí být připraven podle vzoru v příloze VII. Musí být doplněn souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy VIII a souhrnným posouzením likvidity podle tabulky 2 přílohy VIII.
5. Konsolidující orgán dohledu je povinen v souladu se zásadou proporcionality zajistit:
a)
aby společné posouzení odráželo význam institucí v rámci skupiny a jejich význam na místním trhu a
b)
aby v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika a v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity bylo uvedeno, jak byl význam institucí zohledněn.
6. Návrhy zpráv předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. c).
7. Pod podmínkou dohody podle čl. 4 odst. 3 je konsolidující orgán dohledu oprávněn předložit návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí.
Článek 7
Dialog o návrzích zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. O formě a rozsahu dialogu s dotčenými příslušnými orgány, který má být veden o návrzích zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity, rozhoduje konsolidující orgán dohledu.
2. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány prodiskutují, jak mají být kvantitativní návrhy uvedené v individuálních zprávách o dohledu a hodnocení a zprávách o hodnocení rizika likvidity podle čl. 6 odst. 1 sesouhlaseny s kvantitativními návrhy, jež jsou uvedeny v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika, resp. v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity.
3. Kvantitativní návrhy uvedené v odstavci 2 obsahují alespoň tyto údaje:
a)
navrhovanou úroveň kapitálu, kterou mají skupina institucí na konsolidované úrovni a všechny instituce této skupiny na individuální úrovni povinnost držet podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
b)
navrhovanou úroveň zvláštních požadavků na likviditu, které mají skupina institucí na konsolidované úrovni a všechny instituce této skupiny na individuální úrovni povinnost splnit podle článku 105 směrnice 2013/36/EU.
Článek 8
Finalizace zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. Na základě dialogu podle článku 7 a s využitím formátu a obsahu návrhů zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity podle článku 6 provede konsolidující orgán dohledu finalizaci těchto zpráv. Případné významné změny, které provede ve zprávě o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity, je povinen vysvětlit. Změny musí odrážet výsledek dialogu a náležitě aktualizovat přílohy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity.
2. Zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. e).
3. V souladu s čl. 113 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/36/EU počíná dnem, kdy je zpráva o hodnocení skupinového rizika předložena dotčeným příslušným orgánům, běžet čtyřměsíční lhůta k dosažení společného rozhodnutí o kapitálu.
4. V souladu s čl. 113 odst. 2 písm. b) směrnice 2013/36/EU počíná dnem, kdy je zpráva o hodnocení skupinového rizika likvidity předložena dotčeným příslušným orgánům, běžet jednoměsíční lhůta k dosažení společného rozhodnutí o likviditě.
5. Pod podmínkou dohody podle čl. 4 odst. 3 je konsolidující orgán dohledu oprávněn předložit zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí.
Článek 9
Příprava příspěvků k návrhům společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Dotčené příslušné orgány jsou povinny své příspěvky k návrhům společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě dodat konsolidujícímu orgánu dohledu včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. f). Příspěvky musí být věnovány všem institucím v dané skupině, na něž se vztahuje postup společného rozhodování.
2. Konsolidující orgán dohledu se podílí na přípravě návrhu společného rozhodnutí o kapitálu. Jeho příspěvky se týkají všech těchto subjektů:
a)
všech institucí ve skupině na individuální úrovni, které mají povolení v jurisdikci konsolidujícího orgánu dohledu a na něž se vztahuje postup společného rozhodování;
b)
skupiny institucí na konsolidované úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu se podílí na přípravě návrhu společného rozhodnutí o likviditě. Jeho příspěvky se týkají všech těchto subjektů:
a)
všech institucí ve skupině na individuální úrovni, pokud tyto instituce mají povolení v jurisdikci konsolidujícího orgánu dohledu a vztahuje se na ně postup společného rozhodování;
b)
skupiny institucí na konsolidované úrovni.
4. Příspěvky k návrhu společného rozhodnutí o kapitálu musí uvádět všechny údaje podle článku 10.
5. Příspěvky k návrhu společného rozhodnutí o likviditě musí uvádět všechny údaje podle článku 11.
Článek 10
Příprava návrhu společného rozhodnutí o kapitálu
1. Konsolidující orgán dohledu připraví podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí o kapitálu, jehož předmětem je skupina a instituce této skupiny. Návrh společného rozhodnutí o kapitálu uvádí všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní postupu společného rozhodování o kapitálu;
b)
název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí o kapitálu týká a na něž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití společných rozhodnutí o kapitálu;
d)
datum přijetí návrhu společného rozhodnutí o kapitálu a jeho případných relevantních aktualizací;
e)
závěr o použití článků 73 a 97 směrnice 2013/36/EU;
f)
závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž drží skupina institucí na konsolidované úrovni;
g)
závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž drží jednotlivé instituce dané skupiny na individuální úrovni;
h)
závěr o úrovni kapitálu, kterou je každá instituce skupiny povinna držet na individuální úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
i)
závěr o úrovni kapitálu, kterou je skupina povinna držet na konsolidované úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
j)
informace o minimálních obezřetnostních požadavcích, které se použijí na jednotlivé instituce podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 103, 129, 130, 131 a 133 směrnice 2013/36/EU, a informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až i);
l)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen h) a i).
2. Závěr podle odst. 1 písm. e) musí obsahovat všechny tyto údaje:
a)
posouzení, zdali mají instituce skupiny zavedeny spolehlivé, efektivní a komplexní strategie a postupy pro stanovení, udržování a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu a zdali jsou tyto strategie a postupy aktuální;
b)
posouzení, zdali hodnota, typy a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu jsou odpovídající k pokrytí povahy a úrovně rizik, kterým instituce skupiny jsou nebo mohou být vystaveny;
c)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily náležitá opatření, strategie, postupy a mechanismy, aby splnily všechny požadavky směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
posouzení, zdali tato opatření, strategie, postupy a mechanismy, jež instituce skupiny uplatnily, zajišťují řádné řízení a pokrytí jejich rizik;
e)
údaj o uplatnění opatření a pravomocí v oblasti dohledu podle článku 102 a čl. 104 odst. 1 písm. b) až l) směrnice 2013/36/EU, jejichž smyslem je řešit nedostatky zjištěné podle písmen a) až d).
3. Závěry podle odst. 1 písm. f) a g) musí být dány do souvislosti se závěrem podle odst. 1 písm. e), který je musí potvrzovat.
4. Závěry podle odst. 1 písm. h) a i) musí splňovat všechny tyto požadavky:
a)
musí být formulovány v podobě částky, poměru nebo jejich kombinace;
b)
musí uvádět podrobnosti ke kvalitě požadovaného dodatečného kapitálu;
c)
musí být dány do souvislosti se závěrem podle odst. 1 písm. e), který je musí potvrzovat.
5. V návrhu společného rozhodnutí o kapitálu musí být jednoznačně identifikovatelné závěry ke každé jednotlivé instituci skupiny na individuální úrovni a ke skupině institucí na konsolidované úrovni.
6. Návrh společného rozhodnutí o kapitálu předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. g).
Článek 11
Příprava návrhu společného rozhodnutí o likviditě
1. Konsolidující orgán dohledu připraví podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí o likviditě, jehož předmětem je skupina a instituce skupiny. Návrh společného rozhodnutí o likviditě uvádí všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní postupu společného rozhodování o likviditě;
b)
název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí o likviditě týká a na něž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití společných rozhodnutí o likviditě;
d)
datum přijetí návrhu společného rozhodnutí o likviditě a jeho případných relevantních aktualizací;
e)
závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke skupině na konsolidované úrovni;
f)
závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke každé instituci ve skupině na individuální úrovni;
g)
závěr ke každé instituci ve skupině na individuální úrovni a ke skupině na konsolidované úrovni o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 uvedené směrnice;
h)
informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
i)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až g);
j)
případně lhůtu ke splnění závěru podle písmene g).
2. Závěr podle odst. 1 písm. e) a f) musí obsahovat všechny tyto údaje:
a)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily důkladné strategie, zásady, postupy a systémy pro účely identifikace, měření, řízení a sledování rizika likvidity pro vhodný soubor časových horizontů;
b)
posouzení, zdali likvidita držená institucemi skupiny na individuální úrovni a skupinou na konsolidované úrovni dostatečně pokrývá rizika likvidity;
c)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily náležitá opatření, strategie, postupy a mechanismy, aby splnily všechny požadavky směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Závěr podle odst. 1 písm. g) musí uvádět podrobnosti k povaze přijatých opatření. Souvisejí-li tato opatření s potřebou uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 směrnice 2013/36/EU, musí závěr uvádět podrobnosti k formulaci těchto zvláštních požadavků na likviditu.
4. V návrhu společného rozhodnutí o likviditě musí být jednoznačně identifikovatelné závěry ke každé jednotlivé instituci skupiny na individuální úrovni a ke skupině institucí na konsolidované úrovni.
5. Návrh společného rozhodnutí o likviditě předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. g).
Článek 12
Dosahování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. V návaznosti na dialog podle čl. 3 odst. 2 písm. i), který probíhá s dotčenými příslušnými orgány a jehož předmětem jsou návrhy společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, provede konsolidující orgán dohledu v potřebném rozsahu revizi těchto návrhů, aby mohla být rozhodnutí finalizována.
2. Na společných rozhodnutích o kapitálu a o likviditě se musí dohodnout konsolidující orgán dohledu a všechny dotčené příslušné orgány.
3. Tuto dohodu musí písemně stvrdit zástupci konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, kteří jsou k provádění právních úkonů jménem těchto orgánů náležitě zmocněni.
Článek 13
Oznamování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Společná rozhodnutí o kapitálu a o likviditě předkládá konsolidující orgán dohledu řídícímu orgánu mateřské instituce v EU včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. k). Konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům potvrdí, že k tomuto oznámení došlo.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě postoupí řídícím orgánům institucí, jež mají v daném členském státě povolení, ty části společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, přičemž je postoupí včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. k).
3. Konsolidující orgán dohledu v případě potřeby projedná společná rozhodnutí o kapitálu a o likviditě s mateřskou institucí v EU a objasní jejich podrobnosti a použití.
4. Dotčené příslušné orgány v členském státě v případě potřeby projednají s institucemi usazenými v tomto členském státě ty části společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, a objasní jejich podrobnosti a použití.
Článek 14
Monitoring uplatňování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Konsolidující orgán dohledu oznamuje výsledek jednání podle čl. 13 odst. 3 dotčeným příslušným orgánům v případě, je-li mateřská instituce v EU povinna přijmout některé z těchto opatření:
a)
splnit dodatečné požadavky na kapitál podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU na individuální nebo konsolidované úrovni,
b)
vyřešit významné záležitosti či závažná zjištění týkající se dohledu nad likviditou nebo splnit zvláštní požadavky na likviditu podle článku 105 směrnice 2013/36/EU na individuální nebo konsolidované úrovni.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě oznamují výsledek jednání podle čl. 13 odst. 4 konsolidujícímu orgánu dohledu v případě, je-li instituce povolená v daném členském státě povinna přijmout některé z těchto opatření:
a)
splnit dodatečné požadavky na kapitál podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU na individuální úrovni,
b)
vyřešit významné záležitosti či závažná zjištění týkající se dohledu nad likviditou nebo splnit zvláštní požadavky na likviditu podle článku 105 směrnice 2013/36/EU na individuální úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu postoupí výsledek jednání uvedený v odstavci 2 ostatním dotčeným příslušným orgánům.
4. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány monitorují uplatňování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, která jsou relevantní pro jednotlivé instituce skupiny, za něž jsou tyto orgány odpovědné.
KAPITOLA III
ROZPORY A ROZHODNUTÍ PŘIJATÁ V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ
Článek 15
Postup rozhodování v případě neexistence společného rozhodnutí
1. Nedosáhnou-li konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány ve lhůtě podle čl. 8 odst. 3 nebo 4 společného rozhodnutí o kapitálu, resp. o likviditě, pak rozhodnutí přijatá podle čl. 113 odst. 3 směrnice 2013/36/EU musí být písemně zdokumentována a musí být přijata do toho z níže uvedených termínů, který nastane nejpozději:
a)
jeden měsíc od uplynutí lhůty podle čl. 8 odst. 3, příp. 4;
b)
jeden měsíc ode dne, kdy orgán EBA na žádost o konzultaci podle čl. 113 odst. 2 třetího pododstavce směrnice 2013/36/EU vydá doporučení;
c)
jeden měsíc ode dne, kdy orgán EBA vydá rozhodnutí podle čl. 113 odst. 3 prvního nebo druhého pododstavce směrnice 2013/36/EU, nebo jiný termín, který orgán EBA v tomto rozhodnutí stanoví.
2. Dotčené příslušné orgány oznámí konsolidujícímu orgánu dohledu svá rozhodnutí, která z důvodu neexistence společného rozhodnutí přijaly na individuální úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu začlení rozhodnutí uvedená v odstavci 2 spolu s rozhodnutími, jež přijímá sám na individuální a konsolidované úrovni, do jednoho dokumentu a tento dokument předloží všem dotčeným příslušným orgánům.
4. Byl-li konzultován orgán EBA, musí dokument podle odstavce 3 obsahovat vysvětlení případných odchylek od doporučení orgánu EBA.
Článek 16
Příprava rozhodnutí o kapitálu přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu
1. Rozhodnutí o kapitálu, která jsou přijímána v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu, mají podobu dokumentu, jenž obsahuje všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu nebo dotčeného příslušného orgánu, jenž rozhodnutí o kapitálu přijímá;
b)
název skupiny institucí nebo instituce ze skupiny, jíž se rozhodnutí o kapitálu týká a na niž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití rozhodnutí o kapitálu;
d)
datum přijetí rozhodnutí o kapitálu;
e)
závěr o použití článků 73 a 97 směrnice 2013/36/EU;
f)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž daná skupina institucí drží na konsolidované úrovni;
g)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro individuální úroveň, závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž daná instituce drží na individuální úrovni;
h)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o úrovni kapitálu, kterou je skupina institucí povinna držet na konsolidované úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
i)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro individuální úroveň, závěr o úrovni kapitálu, kterou je daná instituce povinna držet na individuální úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
j)
informace o minimálních obezřetnostních požadavcích, které se použijí na dané instituce podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 103, 129, 130, 131 a 133 směrnice 2013/36/EU, a informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až i);
l)
případně popis způsobu, jakým bylo zohledněno posouzení rizika, názory a výhrady, jež vyjádřily ostatní dotčené příslušné orgány či konsolidující orgán dohledu;
m)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen h) a i).
2. Rozhodnutí o kapitálu přijímaná v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu na individuální nebo konsolidované úrovni musí splňovat relevantní požadavky stanovené v čl. 10 odst. 2 až 4.
Článek 17
Příprava rozhodnutí o likviditě přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě
1. Rozhodnutí o likviditě, která jsou přijímána v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě, mají podobu dokumentu, jenž obsahuje všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu nebo dotčeného příslušného orgánu, jenž rozhodnutí o likviditě přijímá;
b)
název skupiny institucí nebo instituce ze skupiny, jíž se rozhodnutí o likviditě týká a na niž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití rozhodnutí o likviditě;
d)
datum přijetí rozhodnutí o likviditě;
e)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke skupině institucí na konsolidované úrovni;
f)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro individuální úroveň, závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu k dané instituci na individuální úrovni;
g)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 uvedené směrnice, pro danou skupinu na konsolidované úrovni;
h)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro individuální úroveň, závěr o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení požadavků na likviditu konkrétně pro danou instituci na individuální úrovni v souladu s článkem 105 uvedené směrnice;
i)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až h);
j)
informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
případně popis způsobu, jakým bylo zohledněno posouzení rizika, názory a výhrady, jež vyjádřily ostatní dotčené příslušné orgány či konsolidující orgán dohledu;
l)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen e) až h).
2. Rozhodnutí o likviditě přijímaná v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě na individuální nebo konsolidované úrovni musí splňovat požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2 až 3.
Článek 18
Oznamování rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Rozhodnutí podle čl. 15 odst. 3 předloží konsolidující orgán dohledu řídícímu orgánu mateřské instituce v EU.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě postoupí řídícím orgánům institucí, které mají v daném členském státě povolení, ty části rozhodnutí uvedeného v odstavci 1, které jsou pro jednotlivé instituce relevantní.
3. Konsolidující orgán dohledu v případě potřeby projedná rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, jež bylo přijato v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, s mateřskou institucí v EU a objasní jeho podrobnosti a použití.
4. Dotčené příslušné orgány v členském státě v případě potřeby projednají s institucemi usazenými v tomto členském státě ty části rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, jež bylo přijato v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, a objasní jeho podrobnosti a použití.
Článek 19
Monitoring uplatňování rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány monitorují uplatňování těch rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, která jsou relevantní pro jednotlivé instituce skupiny, za něž jsou tyto orgány odpovědné.
KAPITOLA IV
AKTUALIZACE A MIMOŘÁDNÁ AKTUALIZACE SPOLEČNÝCH ROZHODNUTÍ A ROZHODNUTÍ PŘIJATÝCH V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ
Článek 20
Mimořádná aktualizace společných rozhodnutí
1. Podá-li konsolidující orgán dohledu nebo dotčený příslušný orgán podle čl. 113 odst. 4 směrnice 2013/36/EU žádost o mimořádnou aktualizaci společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, pak konsolidující orgán dohledu o této žádosti vyrozumí všechny dotčené příslušné orgány. Tato mimořádná aktualizace probíhá postupem podle článků 9 až 14.
2. Podá-li dotčený příslušný orgán žádost o aktualizaci společného rozhodnutí ve vztahu k instituci, jež není mateřskou institucí v EU, mateřskou finanční holdingovou společností v EU ani mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU, přičemž žádá o aktualizaci na dvoustranné bázi s konsolidujícím orgánem dohledu, musí být žádost podána písemně a obsahovat podrobné odůvodnění.
Konsolidující orgán dohledu o žádosti uvedené v prvním pododstavci vyrozumí všechny dotčené příslušné orgány. Žádost obsahuje návrh společného rozhodnutí o kapitálu, které splňuje požadavky stanovené v článku 10, nebo návrh společného rozhodnutí o likviditě, které splňuje požadavky stanovené v článku 11. Konsolidující orgán dohledu stanoví lhůtu, v níž se mohou dotčené příslušné orgány vyjádřit k tomu, zdali by měla aktualizace proběhnout na dvoustranné bázi.
Nepožádá-li žádný z dotčených příslušných orgánů v určené lhůtě o to, aby aktualizace proběhla na jiné bázi než dvoustranné, pak se konsolidující orgán dohledu a dotčený příslušný orgán, jenž o mimořádnou aktualizaci požádal, podílejí na poskytnutí příspěvků ke společnému rozhodnutí a dohodě na tomto rozhodnutí na dvoustranné bázi.
3. Pokud si dotčený příslušný orgán nepřeje podat příspěvek k aktualizaci společného rozhodnutí podle článku 9, pak konsolidující orgán dohledu tuto aktualizaci připraví na základě posledního příspěvku, jejž tento dotčený příslušný orgán podal pro účely přípravy společného rozhodnutí.
Článek 21
Roční a mimořádná aktualizace rozhodnutí přijatých v případě neexistence společného rozhodnutí
1. Rozhodnutí přijatá v případě neexistence společného rozhodnutí jsou každoročně aktualizována postupem podle čl. 3 odst. 2, jestliže jsou jednotlivé kroky tohoto postupu relevantní pro uplatnění čl. 97 odst. 4 směrnice 2013/36/EU.
2. Mimořádná aktualizace rozhodnutí přijatých podle čl. 113 odst. 4 směrnice 2013/36/EU v případě neexistence společného rozhodnutí se řídí postupem podle článků 9 až 14.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. června 2014.