РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1239/2013,
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení šetření
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 8. listopadu 2012 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 26. září 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
Před zahájením šetření a v souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) oznámila Komise vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k vyjádřením, jež čínská vláda učinila ve smyslu nenapadnutelnosti režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
1.2. Souběžné antidumpingové řízení
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) dne 6. září 2012 informovala Evropská komise o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 6. června 2013 uložila Komise nařízením (EU) č. 513/2013 (4) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z ČLR (dále jen „prozatímní antidumpingové nařízení“).
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. Celní evidence
(7)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 1. března 2013 nařízení (EU) č. 182/2013 (5), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013.
(8)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí týkající se celní evidence dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 24 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V okamžiku, k němuž Komise přijala rozhodnutí o celní evidenci dovozu, disponovala dostatečně jasnými důkazy, na jejichž základě byla zdůvodněna nezbytnost celní evidence dovozu, zejména pak důkazy o prudkém nárůstu objemů celkového dovozu a podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
1.4. Strany dotčené řízením
(9)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, orgány ČLR a známé dovozce. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem, jak je uvedeno ve 38. bodě odůvodnění níže. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
a) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(11)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 121 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Tyto spolupracující společnosti představují více než 80 % celkového objemu čínského vývozu. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců.
(12)
Vybraný vzorek složený ze sedmi skupin společností tvoří tři spolupracující vývozci s největším objemem vývozu modulů, dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu článků a dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu destiček. Vzorek těchto sedmi skupin vyvážejících výrobců sloužil jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení. Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění níže, Komise vyloučila v konečné fázi šetření destičky z definice výrobku. Některé společnosti byly do vzorku vybrány na základě největšího objemu vývozu destiček. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že Komise již šetření v těchto společnostech provedla a ověřila jimi předložené údaje, a rovněž s ohledem na značný objem vývozu modulů a/nebo článků všech těchto společností se nepovažovalo za nutné vzorek upravovat.
(13)
Počet vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byl nakonec stanoven na osm společností/skupin. Původně bylo totiž oznámeno, že Jinko Solar Co. Ltd a Renesola Jiangsu Ltd jsou společnosti ve spojení, avšak následně bylo zjištěno, že ve spojení nejsou.
b) Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. O výběru tohoto předběžného vzorku výrobců v Unii byli informováni všichni známí výrobci a známá sdružení výrobců v Unii. Tento předběžný vzorek sestával z devíti výrobců z celkového počtu asi 215 výrobců v Unii, o nichž bylo před zahájením šetření známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a již byli vybráni na základě největšího reprezentativního objemu výroby, s přihlédnutím k objemu prodeje a zeměpisné poloze, aby mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Bylo zajištěno, aby tento vzorek zahrnoval vertikálně integrované i neintegrované výrobce v Unii. Rovněž zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(15)
Některé zúčastněné strany vznesly proti předběžnému vzorku výrobců v Unii následující připomínky:
i)
Některé strany uvedly, že omezené informace poskytnuté k předběžně vybranému vzorku nebyly dostačující a neumožnily jim vznést smysluplné připomínky k navrženému vzorku. Kritizovaly zejména to, že totožnost výrobců v Unii byla považována za důvěrný údaj, a požadovaly, aby bylo zveřejněno, ve kterých členských státech se nacházejí výrobci v Unii zařazení do vzorku, jaký je podíl těchto vybraných výrobců v Unii na celkovém objemu výroby fotovoltaických modulů a článků a jaký podíl na výrobě a prodeji mají jednotlivé společnosti zařazené do vzorku i vzorek jako celek.
ii)
Způsob výběru vzorku byl zpochybněn s poukazem na to, že „směšuje tři různé kroky“, a sice podporu pro zahájení šetření, vymezení výrobního odvětví Unie a výběr vzorku. Tvrdilo se, že proto není jasné, zda v době výběru vzorku bylo již vymezeno výrobní odvětví Unie, a zda tedy tento vzorek lze považovat za reprezentativní. Jestliže výrobní odvětví Unie nebylo ve fázi výběru vzorku vymezeno, neměly zúčastněné strany možnost si ověřit, zda je tento předběžný vzorek reprezentativní, a zda tedy na základě tohoto vzorku lze správně posoudit situaci v tomto výrobním odvětví Unie v období šetření stanoveném v 38. bodě odůvodnění níže. Dále bylo uváděno, že není vhodné, aby byl předběžný vzorek vybírán na základě odpovědí výrobců v Unii na zjišťování podpory pro zahájení šetření.
iii)
Též se tvrdilo, že předběžný vzorek byl vybrán pouze ze společností, jež stávajícímu šetření vyjádřily podporu.
iv)
Jedna strana tvrdila, že vzhledem k tomu, že do předběžného vzorku byly zařazeny i vertikálně integrované společnosti, může být objem výroby článků započítán dvojmo nebo trojmo, což vyvolává pochyby o celkové reprezentativnosti tohoto vzorku. Bylo požadováno, aby u vertikálně integrovaných výrobců byl započítáván pouze objem výroby modulů, a nikoli objem výroby článků.
v)
Stejná strana tvrdila, že údaje, z nichž se při výběru vzorků vycházelo, jsou přinejmenším zčásti nespolehlivé, což může mít dopad na reprezentativnost předběžného vzorku jako celku.
vi)
Jedna strana předložila seznam, který údajně obsahoval přibližně 150 dalších výrobců obdobného výrobku v Unii, a tvrdila, že by i oni měli být vzati v úvahu za účelem výběru vzorku výrobců v Unii.
(16)
Na argumenty vznesené těmito stranami bylo reagováno takto: Výrobci v Unii požádali, aby údaje o jejich totožnosti byly považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Výrobci totiž skutečně čelili hrozbám, že dojde k poškození jejich podnikatelské činnosti v Unii i mimo ni. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo vyhověno. Zveřejnění lokality nebo podílu na výrobě a prodeji jednotlivých výrobců v Unii zařazených do vzorku by snadno mohlo vést ke zjištění totožnosti dotčeného výrobce, a proto požadavky na zveřejnění výše uvedených informací musely být zamítnuty.
(17)
Komise „nesměšovala“ zjišťování podpory pro zahájení šetření, vymezení výrobního odvětví Unie a výběr předběžného vzorku, neboť tyto kroky zůstaly navzájem nezávislé a o každém z nich bylo rozhodováno odděleně. Nebylo prokázáno, v jaké míře použití údajů o výrobě a prodeji poskytnutých výrobci v rámci zjišťování podpory pro zahájení šetření ovlivnilo reprezentativnost vzorku. Na počátku bylo výrobní odvětví Unie skutečně vymezeno jen předběžně. Pro předběžné stanovení celkové výroby Unie v období šetření, které je stanoveno v 38. bodě odůvodnění níže, byly použity veškeré dostupné informace o výrobcích v Unii, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii a jiných stran před zahájením šetření.
(18)
Pro zařazení do vzorku byli vzati v úvahu všichni výrobci v Unii, kteří odpověděli na otázky týkající se podpory pro zahájení šetření, bez ohledu na to, zda šetření podpořili, vyslovili se proti němu nebo nevyjádřili žádné stanovisko. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Otázka dvojího/trojího započítávání byla při výběru prozatímního vzorku zvážena. Bylo zřejmé, že vyloučením výroby a prodeje článků vyráběných vertikálně integrovanými výrobci v Unii by nebyla vzata v úvahu část výroby článků prodávaných na volném trhu. Proto byl učiněn závěr, že vyloučení prodejů článků z celkového objemu výroby by nutně nevedlo k reprezentativnějšímu vzorku. Ostatně reprezentativnost vzorku byla zajištěna nejen na základě objemu výroby, ale i na základě zeměpisného rozmístění a vyváženého zastoupení vertikálně integrovaných a neintegrovaných výrobců. Relativní reprezentativnost objemu výroby byla vypočítána na úrovni každého typu obdobného výrobku. Na základě toho se mělo za to, že metoda výběru prozatímního vzorku byla přiměřená, a vzorek je proto považován za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie vyrábějící výrobek, který je předmětem šetření. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto. Pokud jde o spolehlivost údajů, byl vzorek vybrán na základě informací dostupných v době výběru vzorku, jak stanoví článek 27 základního nařízení. Pokud jde o spolehlivost údajů použitých na podporu zahájení šetření, při šetření se neprokázalo, že by údaje shromážděné před zahájením vykazovaly značné nedostatky. Lze tedy důvodně předpokládat, že základ, z něhož vycházel výběr předběžného vzorku, byl dostatečně spolehlivý. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(20)
Pokud jde o seznam přibližně 150 dalších výrobců v Unii, je nutno poznamenat, že tato informace byla předložena po uplynutí lhůty stanovené pro zúčastněné strany, aby se vyjádřily k výběru prozatímního vzorku, a pro výrobce v Unii, aby se přihlásili a požádali o zařazení do vzorku. Mimoto přibližně 30 výrobců v Unii obsažených v tomto seznamu bylo ve skutečnosti v době výběru vzorku Komisi známo. Při výběru vzorku byli zvažováni všichni výrobci v Unii, kteří se po zveřejnění oznámení o zahájení šetření přihlásili. Reprezentativnost vzorku nebyla tudíž ovlivněna. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(21)
Po obdržení připomínek bylo složení vzorku přezkoumáno, neboť existovaly náznaky, že jedna z vybraných společností nemusí být schopna plně spolupracovat. V zájmu zachování míry reprezentativnosti vzorku byl vybrán další výrobce v Unii. Tento revidovaný vzorek tedy tvořilo deset společností vybraných na základě největšího reprezentativního objemu na každé úrovni výroby, s přihlédnutím k objemu prodejů na trhu Unie a k zeměpisné poloze, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřené přezkoumán. Vzhledem k vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž i z příslušného šetření (viz 42.-46. a 349. bod odůvodnění níže) se vzorek skládal z devíti společností. Revidovaný vzorek výrobců v Unii pak představoval, vyjádřeno procentním podílem na celkové výrobě Unie, u modulů mezi 18 % a 21 % a u článků mezi 17 % a 24 % a zahrnoval výrobce vertikálně integrované i neintegrované. Přesné podíly nemohly být uvedeny vzhledem k tomu, že přesný podíl by umožnil vypočítat objem výroby dalšího výrobce v Unii uvedeného výše, a mohla by tak být zjištěna jeho totožnost.
(22)
Výrobci v Unii, kteří předložili Komisi informace požadované pro účely výběru vzorku v rámci tohoto antisubvenčního řízení se shodují s výrobci v Unii, kteří poskytli příslušné informace v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření. Kromě toho všichni výrobci v Unii zařazení do konečného vzorku v antidumpingovém šetření poskytli příslušné informace v rámci tohoto antisubvenčního šetření, což Komisi umožnilo výběr vzorku. Považovalo se tedy za vhodné, aby konečné vzorky výrobců v Unii byly v obou řízeních totožné.
(23)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti v případě jmen žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není opodstatněné. Jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise byla toho názoru, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo vyhověno. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy, jak uvedla čínská vláda, jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(24)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, CCCME) své argumenty týkající se použité metody pro výběr prozatímního vzorku výrobců v Unii. Tvrdila zejména, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se již touto otázkou zabývala v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností uvedených na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje zejména montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. CCCME proto nebyla schopna prokázat, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. Kromě toho CCCME neposkytla jiné údaje, kterými by zpochybnila celkovou výrobu v Unii, ani nepředložila žádné důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
c) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(25)
Z přibližně 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a kontaktovaných Komisí zaslalo odpovědi na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, dvacet stran, z toho 12 odpovědí se týkalo modulů a jedna odpověď se týkala článků. Kromě toho se přihlásilo sedm dalších stran, avšak tyto nevykazovaly žádný dovoz nebo další prodej dotčeného výrobku. Vzorek byl vybrán v souladu s článkem 27 základního nařízení tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, tedy tvořili dva dovozci modulů a jeden dovozce článků, představující přibližně 2 % až 5 % celkového dovozu z dotčené země. Po obdržení odpovědí na dotazník však vyšlo najevo, že hlavní činností jednoho z těchto tří dovozců jsou ve skutečnosti solární zařízení, a nikoliv obchodování s dotčenými výrobky. Pokud jde o činnost druhého dovozce, jednalo se o dovoz modulů a nikoli dovoz článků. Kvalita informací, jež tento dovozce poskytl v odpovědi na dotazník, nebyla nicméně dostačující k tomu, aby byl zahrnut do analýzy dovozců, kteří nejsou ve spojení. Šetření navíc ukázalo, že většina dovozu dotčeného výrobku je na trh Unie uváděna prostřednictvím společností, které jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR, nebo prostřednictvím montážních firem nebo společností připravujících projekty.
(26)
Po uložení prozatímních antidumpingových opatření v rámci souběžného antidumpingového šetření se Komise obrátila na další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní informace o svých činnostech v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Účelem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu k další spolupráci při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. zabývají se jeho nákupem a následným prodejem). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Pouze tři z těchto pěti odpovědí byly dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, se tak rozšířil a sestával ze čtyř dovozců modulů, představujících přibližně 2 % až 5 % celkového dovozu z dotčené země. S ohledem na strukturu dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední podniky, nebylo možné kvůli omezeným zdrojům, jež měly orgány k dispozici, sestavit vzorek zastupující větší podíl.
d) Odpovědi na dotazník a ověřování
(27)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům ČLR (včetně zvláštních dotazníků pro China Development Bank, Export Import Bank of China, Bank of China, Bank of Shanghai, Sinosure, jiné důležité finanční instituce a výrobce polykrystalického křemíku ve státním vlastnictví, skla a hliníku, jež dodávali tyto suroviny dotčenému odvětví během období šetření), osmi vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce i navazujícím hospodářským subjektům a jejich sdružením, kteří se přihlásili ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení. Komise kontaktovala také jedno reprezentativní sdružení spotřebitelů.
(28)
Komise obdržela odpovědi od čínské vlády, všech vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a jejich společností ve spojení v ČLR, od pěti vyvážejících výrobců, kteří žádali o individuální zjišťování, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, všech dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, zařazených do vzorku a od 21 hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie a od tří jejich sdružení.
(29)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů, finančních institucí, společností zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, sdružení a nezávislého konzultanta:
a)
Vláda Čínské lidové republiky
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
-
Huaxia Bank, Peking, Čína
-
China Development Bank, Peking, Čína
-
Export Import Bank of China, Peking, Čína
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii
-
osm výrobců v Unii zařazených do vzorku
c)
Skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Čína
-
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., Čína
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Čína
-
JingAo Group, Čína
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Čína
-
Yingli Green Energy Holding Company, Čína
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, Čína
-
Jinko Solar Co Ltd, Čína
d)
Dovozce v Unii, který není ve spojení
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Německo
e)
Hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Německo
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Německo
f)
Hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Německo
-
ValSolar SL, Badajoz, Španělsko
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Španělsko
g)
Sdružení
-
European Photovoltaic Industry Association (EPIA), Brusel, Belgie
h)
Nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(30)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
(31)
Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie zpochybnila právní základ pro inspekci na místě provedenou v prostorách Europressedienst a uvedla, že nezávislá konzultační společnost není zúčastněnou stranou podle článku 26 základního nařízení. Nicméně zjištění by měla být založena na spolehlivých a ověřitelných údajích, kdykoli je to možné. Europressedienst poskytla na základě smlouvy informace o makroekonomických ukazatelích. Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady veřejné správy, aby ověřila spolehlivost a přesnost údajů, na nichž založila svá zjištění.
(32)
Čínská vláda uvedla, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisem, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace aniž byl uveden „rozumný důvod“ nebo poskytnuta dostatečně podrobná shrnutí, nebo výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných informací, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii bez důvěrných informací a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty se značným zpožděním.
(33)
(i) Pokud jde o tvrzení, že ve veřejně přístupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, o jaké informace se jedná. ii) Její tvrzení, že nebyla dostupná verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, je nepravdivé. iii) Pokud jde o zpoždění při poskytování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné informace, bylo dotčené straně vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné informace zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost provedených shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na zachování anonymity, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných informací neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana svoji verzi neobsahující důvěrné informace odpovídajícím způsobem upravit, než mohla být zpřístupněna ostatním zúčastněným stranám.
(34)
Každopádně se má za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila včas reagovat na informace obsažené ve spise zpřístupněném pro kontrolu, tak aby mohla zohlednit jejich stanoviska, byla-li řádně doložená a opodstatněná, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla příležitost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(35)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení vyrovnávacích cel na dovoz křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(36)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(37)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s Čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků pozměněnou nabídku závazku, která se vztahuje rovněž na souběžné antidumpingové šetření. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření (6) Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
1.6. Období šetření a posuzované období
(38)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(39)
V počáteční fázi byl dotčený výrobek definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(40)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2.2. Obdobný výrobek
(41)
Při šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejná základní konečná použití. Proto se ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení považují za obdobné.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.3.1. Vyloučení destiček
(42)
Zúčastněné strany tvrdily, že destičky by měly být vyňaty z definice výrobku, neboť nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě argumentů vznesených před vyhlášením prozatímního antidumpingového nařízení byly následně v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(43)
Zaprvé, zúčastněné strany tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, neboť šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a „destičky, jejichž tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Kromě toho se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Dospělo se tudíž k závěru, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Z výše uvedeného zároveň vyplývá, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(44)
Zadruhé se tvrdí, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Zejména pak, že destičky nemohou přeměňovat sluneční záření na elektřinu, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(45)
Šetření skutečně prokázalo, že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost přeměňovat sluneční záření na elektřinu. K přeměně dochází v článcích, které pohlcují světlo a přeměňují ho pomocí krystalického křemíku na elektrický proud. Články mají přechod mezi kladně a záporně dotovanou vrstvou, který slouží ke sběru a odvádění článkem vyráběné elektřiny. Při montáži modulů se články pomocí plochých drátů nebo kovových pásek spájejí dohromady a vzniká řetězec článků. Tyto články jsou laminovány mezi jednotlivé vrstvy. Navrchu je většinou používáno sklo a vespod polymerová krycí vrstva. Rámy jsou obvykle zhotoveny tak, aby umožňovaly montáž v terénu (např. na střechách). Modul může, ale nemusí mít invertor.
(46)
Vzhledem k odlišným základním fyzikálním a technickým vlastnostem definovaným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti přeměňovat sluneční záření na elektřinu, byl nakonec učiněn závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.3.2. Fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití
(47)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že šetření se nemůže týkat dvou výrobků s různými fyzikálními, chemickými a technickými vlastnostmi, a že na moduly a články by se proto měly vztahovat dvě samostatná šetření. Dále tvrdily, že není jasné, zda se šetření týká jediného výrobku nebo dvou samostatných výrobků, a že proto nemají plnou možnost hájit své zájmy.
(48)
Navazující výroba článků a modulů je jeden výrobní proces s různými výrobními kroky. Články určují vlastnosti konečného výrobku (tj. modulů). Šetření ukázalo, že přímým a výlučným cílem výroby článků je výroba modulů; moduly a články mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti (které jsou výsledkem použitých surovin) a stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků.
(49)
V oznámení o zahájení řízení bylo jasně uvedeno, že výrobek, který je předmětem šetření, představují moduly a články. Zúčastněné strany proto měly plnou možnost hájit své zájmy s ohledem na dotčený výrobek, tak jak byl vymezen. Na základě uvedených skutečností byly uvedené argumenty zamítnuty.
2.3.3. Odlišná nomenklatura
(50)
Dále bylo uváděno, že moduly a články by neměly být považovány za jediný výrobek, jelikož mají různé osmimístné kódy KN, šestimístné položky a čtyřmístná čísla HS. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty. Z uvedených důvodů bylo toto tvrzení zamítnuto.
2.3.4. Přidaná hodnota článků
(51)
Některé strany tvrdily, že největší část hodnoty modulu tvoří přidaná hodnota v procesu přeměny článků, a že články musí být tudíž považovány za samostatný výrobek.
(52)
Ze šetření vyplynulo, že výroba článků je technologicky nejnáročnější částí výrobního procesu. Ukázalo se však i to, že uvedené dva výrobní kroky spolu navzájem souvisejí a že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu, ale je rozprostřena v celém výrobním procesu. Na základě uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
2.3.5. Samostatné velkoobchodní trhy
(53)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že moduly a články mají samostatné velkoobchodní trhy, a že by proto měly být považovány za různé výrobky, čemuž by nasvědčovala i skutečnost, že u velkého počtu výrobců se nejedná o výrobce vertikálně integrované.
(54)
Moduly a články nelze považovat za samostatné výrobky, jejichž ceny kolísají výlučně v závislosti na tržních faktorech. Ve skutečnosti jsou jejich ceny navzájem úzce provázány a jsou ovlivňovány cenou polykrystalického křemíku. Dotčený výrobek, jak bylo vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše, se rovněž vyrábí v rámci jediného výrobního procesu s různými kroky. Skutečnost, že někteří výrobci nejsou vertikálně integrovaní, je pouze výsledkem podnikatelského rozhodnutí a je určována ekonomickými měřítky a nic na daném závěru nemění. Na základě uvedených skutečností musel být tento argument zamítnut.
2.3.6. Konečné použití a vzájemná zaměnitelnost
(55)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že k modulům a článkům musí být přistupováno jako k různým výrobkům vzhledem k tomu, že mají různé konečné použití a nejsou vzájemně zaměnitelné.
(56)
Jak bylo již zmíněno výše, šetření ukázalo, že navazující výrobní proces článků a modulů je jediný výrobní proces a že otázku vzájemné zaměnitelnosti mezi různými kroky jediného výrobního procesu nelze uplatnit. Moduly a články mají mimoto stejné konečné použití, tj. přeměňovat sluneční záření na elektřinu, a nemohou být používány v jiných aplikacích.
2.3.7. Distribuční kanály
(57)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že moduly a články nemají stejné distribuční kanály, a že je proto nelze považovat za jediný výrobek. Šetření ukázalo, že moduly a články mohou být distribuovány různými nebo obdobnými distribučními kanály. Hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 47. až 49. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé distribuční kanály proto nejsou považovány za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.3.8. Vnímání spotřebiteli
(58)
Tvrdilo se, že moduly a články se podstatně liší z hlediska jejich vnímání spotřebiteli, a že by proto neměly být považovány za jediný výrobek.
(59)
Jak již bylo uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 47. až 49. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé vnímání spotřebiteli není považováno za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.3.9. Oddělená šetření pro články a moduly
(60)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly netvoří jediný výrobek, a proto by měly být posuzovány odděleně. Na rozdíl od destiček, články a moduly však mají stejnou základní vlastnost, tj. schopnost přeměňovat sluneční záření na elektřinu. Tyto argumenty byly proto zamítnuty.
(61)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce namítl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. K tomu je prý údajně zapotřebí, aby byly začleněny do modulů. Každý článek má však sám o sobě schopnost přeměňovat sluneční záření na elektřinu, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí být pro většinu aplikací, které vyžadují spojení více článků do modulů, dostatečný, neznamená to, že článek sám o sobě není schopen přeměňovat sluneční záření na elektřinu.
(62)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce dále uvedl, že články nejsou jen jiným typem modulu, ale že se jedná o zcela odlišný výrobek. Článek je v podstatě hlavní součástí modulu. Jakožto hlavní součást modulu nemůže být článek „zcela jiným výrobkem“, neboť moduly a články mají stejné základní vlastnosti, jež umožňují přeměňovat sluneční záření na elektřinu, jak je uvedeno v 60. bodě odůvodnění výše.
(63)
Tatáž strana tvrdila, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců nebyl rozdíl mezi články a moduly vzat v úvahu. Proto měly být pro moduly a články stanoveny odlišné celní sazby. V této souvislosti je třeba konstatovat, že rozdíl mezi moduly a články byl při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců zohledněn, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Avšak pouze z toho důvodu, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že články a moduly by neměly být považovány za jeden výrobek, nebo že by pro ně měly být stanoveny samostatné celní sazby. Aby byla zajištěna reprezentativnost vzorku pro všechny typy výrobku, bylo skutečně důležité rozlišovat při jeho výběru mezi články a moduly. Vzhledem k tomu, že existovaly určité pochybnosti, zda články a moduly mají být považovány za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, bylo nutné reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(64)
Vyvážející výrobci tvrdili, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články jsou odlišné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly jsou různé skupiny typů výrobku prodávané za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(65)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, že výrobky mají stejné základní vlastnosti a konečné použití, což je případ modulů a článků, jak je uvedeno v 46. a 71. bodě odůvodnění.
(66)
Čínská vláda tvrdila, že se posouzení, zda články a moduly jsou jedním výrobkem, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (7). Tato kritéria se používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoliv dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria musí být použita pro definici obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, který se poté porovná s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria proto nejsou pro definici dotčeného výrobku vhodná. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(67)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (8) údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Soudní dvůr pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena v 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, jež byla považována za relevantní. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(68)
Kromě toho je třeba připomenout, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. prodávají se za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení.
(69)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že s ohledem na vyloučení destiček z definice výrobku a vzhledem k náročnosti výroby modulů z článků, je tvrzení, že články a moduly mají stejná konečná použití, rovněž nesprávné. Dále tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, vychází z předpokladu, že destičky, moduly a články procházejí stejným výrobním procesem.
(70)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Přestože obě tvrzení jsou uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Z použití slova „mimoto“ ve druhé větě jasně vyplývá, že druhé prohlášení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými otázkami v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První prohlášení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé prohlášení se zabývá konečným použitím. Základní tvrzení, hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správné.
(71)
Pokud jde o skutečné koncové použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybňují, že moduly a buňky se prodávají za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3.10. Produkty z tenkého filmu
(72)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že do definice dotčeného výrobku by měly být zahrnuty i produkty z tenkého fotovoltaického filmu, přičemž argumentovala tím, že mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejné základní konečné použití.
(73)
Produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou z definice výrobku výslovně vyloučeny, viz 40. bod odůvodnění výše. Produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají totiž v porovnání s dotčeným produktem odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti. Jsou vyráběny odlišným výrobním procesem a nejsou vyráběny z krystalického křemíku, který je hlavní surovinou pro výrobu modulů a článků. Mají nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech, a proto nejsou vhodné pro stejné způsoby použití, jako jsou způsoby použití dotčeného výrobku. Na základě těchto skutečností musely být tyto argumenty zamítnuty.
2.3.11. Polotovary
(74)
Rovněž se tvrdilo, že články by měly být považovány za polotovary používané jako vstupní suroviny, zatímco moduly jsou konečné výrobky, a neměly by proto být považovány za jediný výrobek.
(75)
Jak bylo uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 47. až 49. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že rozdíl mezi polotovary a hotovými výrobky proto není považován za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
2.3.12. Solární nabíječky
(76)
Jedna zúčastněná strana požadovala vyloučit solární panely určené výlučně k nabití 12 V baterií na základě toho, že mají odlišné konečné použití než moduly pro zapojení do elektrické sítě, neboť vyrábějí elektrický proud o mnohem nižším napětí, a proto se nehodí pro zapojení do elektrické sítě.
(77)
V souladu s oznámením o zahájení řízení jsou ze šetřeného výrobku vyloučeny přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií. Moduly skládající se z více než šesti článků určené pouze k nabití baterií mají stejné základní vlastnosti a stejný výkon jako moduly pro připojení do elektrické sítě. Je v nich použit obvod s napětím naprázdno, který má nižší napětí než obvod používaný v modulech pro připojení k síti. I přes tento rozdíl z šetření vyplynulo, že tento typ modulů lze připojit k elektrické síti. Nižší napětí může být snadno kompenzováno zvětšením rozměru článků a/nebo zvýšením počtu článků. Proto moduly určené k nabíjení baterií a skládající se z více než šesti článků spadají do definice dotčeného výrobku.
(78)
Zúčastněné strany rovněž tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by být rozšířena na výrobky s obdobnou funkcí, které do této definice zahrnuty nejsou, jako např. výrobky podobné velikosti, jež používají větší počet menších článků.
(79)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(80)
Analýza tvrzení předložených různými zúčastněnými stranami skutečně ukázala, že je vhodnější definovat vyloučení takových výrobků na základě technických norem, než na základě počtu článků. Zejména bylo zjištěno, že vymezení výrobků, které by měly být vyňaty z oblasti působnosti opatření, lépe vyhovuje definice podle „normy IEC 61730-1 aplikační třída C“.
(81)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení, které vychází z výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.3.13. Střešní solární moduly
(82)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(83)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je přeměna slunečního záření na elektřinu. Přidaná funkce, kterou jinak plní střešní materiál, se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(84)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (9) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (10) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a turistická obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(85)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (11) Obuv s patentovanou technologií byla proto v tomto případě považována za dotčený výrobek.
(86)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 83. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(87)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(88)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tuto žádost proto nebylo možné přijmout.
2.3.14. Monokrystalické a polykrystalické články
(89)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nijak nekonkuruje výrobnímu odvětví EU. Z šetření však vyplynulo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Tento argument byl proto zamítnut. V každém případě podle rozhodnutí Tribunálu ve věci Brosmann není skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, určující.
2.3.15. Doložka „odesílaný z“
(90)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že vzhledem k tomu, že šetření bylo zahájeno pouze ve vztahu k výrobkům pocházejícím z ČLR, je rozšíření rozsahu tohoto šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR neodůvodněné.
(91)
Výrobky odesílané z ČLR však bylo zahrnuto již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení se uvádí, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace.“ Proto je zřejmé, že všechny společnosti odesílající zboží z ČLR měly ke spolupráci při tomto šetření příležitost. Dále vzhledem k tomu, že výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto otázkou.
(92)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, neboť ty jsou v něm zahrnuty od samého počátku.
(93)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany namítaly, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená v 91. bodě odůvodnění, bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(94)
V této souvislosti se uvádí, že k zajištění toho, aby během šetření byly posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR, byly přijaty tyto kroky:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci tohoto šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli vývozci požádáni, aby předložili informace o všech výrobcích, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na zboží pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které se týkaly veškerého vývozu do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážejí do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(95)
Z výše uvedeného vyplývá, že se šetření týkalo všech výrobků pocházejících nebo odesílaných z ČLR, a že zjištění v rámci šetření, včetně ohledně subvencování a újmy, se týkají všech výrobků pocházejících nebo odesílaných z ČLR.
(96)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval pouze důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky předložené žadatelem a označené razítkem. Této stránce předchází ve spisu stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu, který předložil žadatel, ale byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Proto se má za to, že se podnět týkal všech výrobků z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(97)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by jejich výrobky rovněž mohly být předmětem šetření. V této souvislosti je třeba poznamenat, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají příslušným opatřením.
(98)
Stejní vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli vyzváni, aby se přihlásili, a že jim nebyla dána příležitost prokázat, že jejich výrobky nejsou subvencovány. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
2.3.16. Závěr
(99)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(100)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
3. SUBVENCOVÁNÍ
(101)
Žadatel tvrdil, že fotovoltaické odvětví je v ČLR ve značné míře subvencované státem a poukázal na řadu politických a plánovacích dokumentů, jakož i právních předpisů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena. Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že z řady z nich skutečně vyplývá, že fotovoltaické odvětví v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(102)
Čínská vláda zahrnula fotovoltaický průmysl mezi „strategická“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (12). Čínská vláda rovněž vytvořila zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví (spadající pod 12. pětiletý plán): 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví. V uvedeném plánu vyjádřila čínská vláda svoji podporu „hlavním podnikům“ (13) a „klíčovým podnikům“ (14), zavázala se „propagovat zavádění nejrůznějších politik na podporu fotovoltaického odvětví“ (15) a „vypracovat všeobecný návrh politik na podporu průmyslu, financí, daní…“ (16)
Rozhodnutí Státní rady č. 40 prohlašuje, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (17), vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (kategorie, do níž patří fotovoltaické projekty) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (18). Jiné rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října 2010 zmiňuje rozšíření „intenzity fiskální a finanční politiky pomoci“, vyzývá finanční instituce, aby „rozšířily úvěrovou pomoc“ a slibuje „využití fiskálních preferenčních politik, jako je kompenzace za riziko“ (19) pro nová strategická výrobní odvětví, mezi něž patří solární fotovoltaické odvětví. Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020) slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“ (20).
Rovněž zákon ČLR o vědeckém a technologickém pokroku uvádí řadu opatření na podporu strategických výrobních odvětví včetně solárního fotovoltaického odvětví. Mimo jiné uvádí, že stát poskytuje pomoc a dává pokyny finančním institucím, aby tyto mohly poskytnutím úvěrů podpořit odvětví využívající nové a špičkové technologie (21), dává pokyny politicky orientovaným finančním institucím, aby při nabízení finančních služeb (22) dávaly přednost rozvoji odvětví využívajících nové a špičkové technologie, stanoví „úrokovou diskontní sazbu a záruku pro půjčky“ poskytované některým podnikům a „zvláštní pomoc“ poskytovaná politicky orientovanými finančními institucemi projektům podporovaným státem. (23) Praktické provádění těchto opatření je podrobně popsáno níže.
3.1. Úvodní poznámky
(103)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě (24) za účelem ověření odpovědí.
(104)
Po analýze odpovědi na dotazník zaslala Komise čínské vládě písemné upozornění na nedostatky, oznámení o inspekci a následné upřesnění programu inspekce na místě. Komise poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byla lhůta čínské vládě výrazně prodloužena, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 30 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 69 dní a v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky poskytla Komise čínské vládě 25 dní. Celkově měla tedy čínská vláda více než tři měsíce na to, aby Komisí požadované informace poskytla.
(105)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu a čtyř finančních institucí (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank a SINOSURE) se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku informací a podkladů poskytnutých čínskou vládou nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(106)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(107)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování, a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě údajných subvenčních programů uvedených v podnětu.
3.2. Nedostatečná spolupráce
(108)
Jak již bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění, v návaznosti na inspekce na místě dne 23. května 2013 Komise oznámila čínské vládě, že zvažuje možnost použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Tento dopis Komise zaslala na základě svého předběžného závěru, že vzhledem k nedostatku informací a podkladů ze strany čínské vlády není možné odpověď na antisubvenční dotazník, písemné upozornění na nedostatky a další dostupná podání poskytnutá čínskou vládou v průběhu řízení řádně ověřit. Na místě bylo navíc zjištěno, že některé informace nebyly v odpovědi na dotazník a následných podáních ze strany čínské vlády poskytnuty, ačkoli Komise tyto informace výslovně požadovala. Kromě toho určité otázky zůstaly jednoduše nezodpovězeny. Možnost vycházet z dostupných údajů se týkala vládních plánů projektů, různých právních předpisů a dalších dokumentů; politiky preferenčních úvěrů, jiného financování, záruk a pojištění; oběžníků Čínské lidové banky; ověření u bank; pojištění vývozních úvěrů a ověření Sinosure; demonstračního programu „Golden Sun“; programů na osvobození od přímých daní či na jejich snížení; programů týkající se nepřímých daní a dovozního cla; poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: týká se polykrystalického křemíku, hliníkových výlisků a skla; a poskytování práv k užívání pozemků.
(109)
V dopise ze dne 3. června 2013 vznesla čínská vláda námitky proti předběžnému záměru Komise uplatnit ustanovení článku 28 základního nařízení, přičemž uvedla, že v daném případě neexistuje důvod pro to, aby se nepřihlíželo k předloženým informacím nebo dokonce pro to, aby se „vyplnily mezery v informacích“.
(110)
Čínská vláda tvrdila, že „pochybnosti“ o správnost informací, které pramení pouze ze skutečnosti, že Komise nebyla schopna tyto informace ověřit ke své „nejvyšší“ spokojenosti, by neměly vést k tomu, aby se k těmto informacím nepřihlíželo. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí, jelikož neodpovídá skutečnosti. Komise pochopitelně „nepřehlédla“ žádnou z informací pouze na základě toho, že ji nemohla ověřit při inspekci na místě. Pokud však bylo zjištěno, že informace a vysvětlení, které poskytla čínská vláda, jsou buď rozporuplné a/nebo neúplné ve srovnání s informacemi, jež má Komise k dispozici, a zároveň nebylo možné ověřit tyto informace během inspekce na místě, nemohla Komise uvedené informace přijmout jako takové. Každá informace je řádně zvážena v závislosti na stupni spolupráce ze strany čínské vlády. Rovněž je třeba poznamenat, že na rozdíl od tvrzení čínské vlády Komise nijak nehodnotila formát, v němž byly informace poskytnuty, ale spíše jejich správnost a/nebo úplnost.
(111)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že některé informace požadované Komisí představovaly takovou zátěž, že neměla praktickou možnost je poskytnout. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požadovala pouze informace nezbytné k ověření tvrzení žadatele (podložená důkazy prima facie), a poskytla čínské vládě dostatek času a příležitostí, aby takové informace předložila. Komise si je plně vědoma i toho, že vzhledem k značnému počtu podrobně vypracovaných tvrzení žadatele v daném případě musela od čínské vlády požadovat značný objem informací. Nicméně, jak bylo vysvětleno výše (104. až 107. bod odůvodnění), požadované informace nebyly nepřiměřené a pro jejich poskytnutí byla udělena patřičná lhůta.
(112)
Čínská vláda rovněž poukázala na rozdíl mezi nepřihlédnutím k předloženým informacím a doplněním obdržených informací o údaje ze záznamů. Jsouc si vědoma tohoto rozdílu a jednajíc v souladu s příslušnými ustanoveními článku 28 základního nařízení Komise musí zdůraznit, že, jsou-li předložené informace v rozporu s ostatními informacemi, jež se týkající stejné záležitosti a jež má Komisi k dispozici, nelze tyto informace doplnit. V takových případech (např. u předložených informací týkajících se vlastnické struktury bank) musela Komise rozhodnout, které z informací jsou spolehlivější. Komise zároveň dbala na to, aby použití dostupných údajů nebylo sankční a vycházelo údajů, které jsou skutečně dostupné.
(113)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nemá žádný důvod pro to, aby v tomto případě považovala čínskou vládu za nespolupracující, neboť Komise zřejmě ignorovala či nepochopila svou povinnost zvážit „praktickou možnost“ čínské vlády odpovědět na daný požadavek. Podle čínské vlády představovalo šetření jako celek příliš velkou zátěž na to, aby spolupráce byla vůbec možná, přičemž Komise jakožto vyšetřující orgán opakovaně odmítla tuto zátěž ve spolupráci s čínskou vládou zmírnit. Toto tvrzení je založeno na nesprávném výkladu skutečností. Aby splnila své právní povinnosti po obdržení řádně doloženého podnětu a zároveň respektovala příslušnou judikaturu WTO, požadovala Komise od čínské vlády pouze informace nezbytné pro ověření a posouzení tvrzení v podnětu, doplněných o dostatečné důkazy. Komise nabídla svou pomoc čínské vládě v průvodním dopise k dotazníku i v samotném dotazníku. Rovněž v písemném upozornění na nedostatky bylo čínské vládě nabídnuto, aby se v případě jakýchkoli dotazů týkajících se požadovaných informací obrátila na Komisi. Komise také poskytla pro předložení informací výjimečně dlouhou lhůtu (viz 104. bod odůvodnění výše). Kromě toho v rámci daného šetření požadovala Komise od čínské vlády informace týkající se jednotlivých obchodních operací, pouze pokud jde o vývozce zařazené do vzorku, nikoliv všechny výrobce solárních panelů v Číně, čímž byl potenciální objem požadovaných informací z velké části snížen. Komise konstatuje, že čínská vláda očividně slučuje argumenty týkající se praktické možnosti poskytnout údaje s jinými otázkami.
Například na podporu svého tvrzení, že žádost Komise o informace o bankách a finančních institucích je nepřiměřená, uvádí zejména údajnou nedostatečnost podnětu, který podle ní vychází z „protiprávních rozhodnutí“ v případu bezdřevého natíraného papíru. Zdá se tedy, že stížnost čínské vlády souvisí s kvalitou důkazů pro zahájení řízení, nikoli s praktickou možností poskytnout informace. V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda zopakovala své tvrzení z předchozích podání, kde uvádí, že zahájení řízení v případě mnohých programů nesplňuje důkazní práh čl. 11 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a Komise tudíž zahájením řízení, pokud jde o tyto programy, porušila čl. 11 odst. 3 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Komise na tato tvrzení již reagovala v dopise a memorandu, jež zaslala čínské vládě, a jelikož dopis ze dne 3. června 2013 žádná nová tvrzení nepřinesl, není třeba se stejnými tvrzeními znovu zabývat v tomto nařízení.
(114)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise jí neposkytla dostatek času na vyplnění dotazníku. Toto tvrzení je nepravdivé. Jak je uvedeno ve 104. bodě odůvodnění výše, Komise čínské vládě příslušné lhůty podstatně prodloužila, a poskytla jí tak maximální čas, který dovolovalo včasné dokončení případu. Lhůta pro vyplnění dotazníku a odpověď na upozornění na nedostatky byla výrazně delší než doba požadovaná podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(115)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nereagovala na její žádost o pomoc při určení relativní nezbytnosti odpovědí na dotazník, čímž chtěla čínská vláda předejít tomu, aby se vycházelo z dostupných údajů. Ve svém podání uvádí, že se obrátila na Komisi, aby jí vysvětlila účel určitých požadovaných informací, jakož i to, k jakým věcným zjištěním by vedly, aby tak mohla „zajistit co nejlepší spolupráci v rámci praktické možnosti a zároveň poskytnout nejdůležitější informace“. Komise pochopitelně nemohla vědět, k jakému závěru určitá informace povede, aniž by byla předem poskytnuta. Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise strukturovala dotazník tak, aby bylo „prakticky nemožné“ jej vyplnit, a že spekulativně shromažďuje informace. Tato tvrzení Komise kategoricky odmítá. Jak je vysvětleno výše, v dotazníku byly požadovány pouze informace nezbytné pro následná zjištění.
(116)
Čínská vláda dále uvedla, že Komise trvala na poskytnutí dokumentů, které čínská vláda nemohla ze zákona vyhotovit či si vyžádat jejich vyhotovení, přičemž v této souvislosti připomněla příslušné právní předpisy EU a WTO, podle nichž se nepřihlíží pouze k nepravdivým nebo zavádějícím informacím, a dodala, že neměla „praktickou možnost“ poskytnout určité informace, na které se vztahuje státní tajemství nebo jiné předpisy a jejichž šíření vnitrostátní právní předpisy přísně zakazují. Rovněž tvrdila, že příslušná ustanovení antidumpingové dohody WTO a dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která uvádějí způsob poskytování důvěrných informací vyšetřujícím orgánům a „důvěrného zacházení“ s těmito informacemi, se ne vždy vztahují na případy, kdy mají být informace poskytnuty orgánem třetí země, v tomto případě čínskou vládou. Čínská vláda rovněž tvrdila, že pokud Komise odmítne uznat právní rozdíl mezi praktickou možností vlády poskytnout informace, které ze zákona nesmí uvolnit, a jinými důvěrnými informacemi, u nichž může při běžném průběhu šetření požadovat důvěrné zacházení, dostane se do rozporu s dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(117)
Komise nepřehlédla žádné informace, které čínská vláda z jakéhokoli důvodu nepředložila, neboť jednoduše nelze přihlížet či nepřihlížet k informacím, které nebyly poskytnuty. Na druhou stranu, pokud čínská vláda nepředložila nebo neposkytla pro šetření určité informace, a informace podobné povahy měla Komise k dispozici z jiných zdrojů (většinou z veřejně dostupných zdrojů, ale také od spolupracujících vyvážejících výrobců či předložené některými bankami během šetření na místě), zahrnula Komise tyto informace do spisu a použila je při vyvozování svých závěrů. Komise nesouhlasí s tvrzením, že ustanovení antidumpingové dohody WTO a dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která uvádějí způsob poskytování důvěrných informací vyšetřujícím orgánům a „důvěrného zacházení“ s těmito informacemi, se nevztahují na čínskou vládu. V této souvislosti čínská vláda uvádí, že spolupráce vlády by měla být stanovena na jiné úrovni než v případě vývozců a že vládě přísluší „minimální vstřícné jednání“, které nemohou vyžadovat vývozci. Pokud jde o vedení šetření ohledně vyrovnávacího cla, Komise nesouhlasí. Čínská vláda je v rámci řízení pro účely základního nařízení jednou ze zúčastněných stran a zároveň jako „zúčastněný člen“ je čínská vláda vázána ustanoveními a judikaturou WTO.
Článek 28 odst. 1 základního nařízení uvádí, že: „Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne ve lhůtě stanovené tímto nařízením nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, mohou prozatímní nebo konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů.“ Článek 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně odkazuje na důsledky nespolupráce vlády („zúčastněný člen“): „V případech, kdy zúčastněný člen nebo zúčastněná strana odmítne přístup k potřebné informaci nebo ji jinak neposkytne v rozumné době nebo významně brání šetření, mohou být předběžná a konečná, kladná nebo záporná zjištění učiněna na základě dostupných údajů.“ Jestliže tedy vyšetřující země, v tomto případě EU, využívá při šetření ohledně vyrovnávacího cla svých práv v rámci WTO a požaduje informace, které považuje za nutné pro účely šetření, podléhají vlády i vývozci stejné povinnosti spolupracovat. V průběhu šetření se čínská vláda při udávání důvodu neposkytnutí požadovaných informací pro účely ověření často odvolávala na pravidla o důvěrnosti, např. v případě oběžníků Čínské lidové banky. Je třeba poznamenat, že i když čínská vláda prohlašuje, že „ze zákona nesmí takové informace uvolnit“, je stále vázána svými povinnostmi v rámci WTO poskytnout informace, které jsou pro šetření považovány za nezbytné. V tomto ohledu nemůže vnitrostátní právo nebo vnitřní pravidla zprostit člena WTO jeho povinnosti v rámci WTO spolupracovat při šetřeních; v takových případech rozporu je čínská vláda povinna navrhnout způsob, jakým může být příslušná informace získána, aby ji bylo možné patřičně ověřit. Čínská vláda navíc toto své tvrzení nikdy skutečně nevysvětlila a neposkytla v tomto ohledu žádné důkazy (tj. právní ustanovení, které by jí „zakazovalo“ takovou informaci uvolnit).
(118)
Čínská vláda dále tvrdila, že oznámení o inspekci ze dne 25. května 2013 nebylo dostatečně podrobné a neobsahovalo konkrétní otázky, které měly být řešeny při inspekci na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že ačkoli Komise nemá povinnost zaslat seznam všech otázek, jež budou kladeny během šetření na místě (a nepovažuje toto za vhodné), obsahovalo oznámení o inspekci ze dne 25. března 2013 značně konkrétní a podrobný seznam otázek a dokumentů, které budou řešeny v souladu s čl. 26 odst. 3 základního nařízení a požadavky WTO. V dopise bylo však jasně uvedeno, že seznam není úplný a že v závislosti na situaci se lze zabývat i jinými otázkami a důkazy. V tomto ohledu je rovněž nutno poznamenat, že před ověřením čínská vláda proti obsahu tohoto dopisu nic nenamítala, a poté odmítla projednat některé body, které v dopise výslovně zmíněny nebyly, jako např. informace o největších bankách v ČLR, úlohu Komunistické strany Číny v řízení některých bank nebo přístup některých bank k devizovým rezervám Státní správy devizových rezerv, a prohlásila, že není připravena odpovídat na dotazy týkající se těchto otázek.
(119)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise neprojevila během inspekce na místě flexibilitu a že „pro jakoukoli žádost o změnu ze strany čínské vlády stanovila nekompromisní lhůtu“. Ve stejném duchu tvrdila, že Komise nepřijala žádné z „funkčních“ řešení, která čínská vláda navrhla a která se týkala možnosti ověření údajů u národního statistického úřadu a odmítla poskytnout prodloužení lhůty do pondělí 22. dubna 2013, aby mohlo proběhnout ověření u národního statistického úřadu. Úředníci Komise navíc podle čínské vlády začínali s postupem ověřování téměř každý pracovní den se zpožděním, přičemž důvodem byly jejich pozdní příchody.
(120)
Pokud jde o výše uvedená tvrzení, Komise zdůrazňuje, že flexibilita, kterou na místě projevovali její úředníci, byla úplná a bezpodmínečná. Úředníci Komise mimořádně svolili, že ověří dokumenty a důkazy, které byla čínská vláda připravena předložit až po uzavření určité tematické oblasti, přičemž v řadě případů se jednalo o činnost mimo pracovní dobu. Takových případů, kdy bylo třeba přemístit se ve velmi pozdní hodinu na jiná místa za účelem provedení inspekce a/nebo se vrátit na místa, která úředníci Komise již navštívili a poskytli tak příležitost k ověření dokumentů, bylo několik. Čínská vláda bohužel tyto nabídky v daných případech nepřijala, z čehož jednoznačně vyplývá, že důvodem pro nepředložení dokumentů požadovaných Komisí nebylo časové omezení či neochota Komise tyto dokumenty ověřit. Pokud jde o zpoždění při zahájení ověřování na místě, Komise poznamenává, že úředníci se vždy dostavili včas, nicméně určitá zpoždění byla způsobena každodenními registračními postupy pro udělení přístupu na různá místa inspekce požadovanými čínskou vládou, případně tím, že úředníky Komise nikdo ze zástupců čínské vlády při jejich příchodu na místo inspekce neočekával, aby je doprovodil, a úředníci tak museli před začátkem inspekce dlouho vyčkávat. Komise rovněž konstatuje, že každý den ověřování na místě značně přesahovala běžnou pracovní dobu, a že to byla čínská vláda, kdo první den zrušil odpolední blok inspekce na místě, jelikož se zástupci ministerstva technologie rozhodli, že se inspekce nezúčastní (viz 122. bod odůvodnění). Pokud by čínská vláda přijala všechny opakované nabídky úředníků Komise ohledně ověření dokumentů po skončení pracovní doby, kontroly by trvaly déle. Nestalo se tak z důvodu nespolupráce čínské vlády.
(121)
Čínská vláda dále napadla postup Komise, na jehož základě nepřijímá nové dokumenty a důkazy pro ověření poté, co byl příslušný oddíl ověřování uzavřen. V této souvislosti je třeba upřesnit, že záměrem Komise není a nikdy nebylo přímo ignorovat takto poskytnuté informace. Komise vzala v úvahu všechny předložené informace, analyzovala jejich kvalitu (např. s výpisem z auditované účetní závěrky je nakládáno jinak než s jednoduchým souborem v Excelu nebo dokumentem ve Wordu s číselnými údaji, u nichž není doložen žádný oficiální zdroj) a přiřadila jim určitou váhu s ohledem na skutečnost, že tuto informaci nebyla schopna při inspekci na místě ověřit.
(122)
Pokud jde o šest dokumentů (25) předložených čínskou vládou v průběhu šetření a obsah, který čínská vláda odmítla během inspekce na místě projednat, čínská vláda tvrdila, že Komisi nic neopravňuje k tomu, aby použila dostupné údaje v souladu s článkem 28 základního nařízení. Rovněž tvrdila, že Komise nepomohla čínské vládě porozumět požadavku na předložení těchto dokumentů a prokázat, že všechny tyto dokumenty jsou relevantní, a to i přesto, že čínská vláda „výslovně vyzvala Komisi před zahájením ověřování, aby jí pomohla porozumět požadavku na předložení těchto dokumentů a prokázala, že všechny tyto dokumenty jsou relevantní“. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že všechny dokumenty se přímo týkají dotčeného odvětví (26), a jejich začlenění do rozsahu ověření bylo tedy důvodné.
Znění dopisu ze dne 11. dubna 2013, který čínská vláda zaslala Komisi, bylo navíc jiné než zmiňované znění dopisu ze dne 3. června 2013. Ve skutečnosti čínská vláda ve svém dopise ze dne 11. dubna 2013 uvedla, že ověřování uvedených dokumentů „je pozastaveno, ledaže Komise přesvědčivě prokáže souvislost těchto dokumentů pro stávající šetření, zejména ve vztahu k údajným subvencím“. Vzhledem k tomu, že všechny tyto dokumenty se přímo týkají dotčeného průmyslového odvětví a dokonce určitých subvenčních režimů, jako jsou preferenční úvěry či preferenční daňové režimy, jak je zřejmé z jejich znění, Komise nechápe, co dalšího k prokázání jejich opodstatněnosti dodat. Komisi překvapilo, že čínská vláda neměla problém s významem těchto dokumentů při jejich předložení, ale až tehdy, když Komise požádala o příslušná vysvětlení.
(123)
V dopise ze dne 23. května 2013 Komise uvedla, že jí nebylo umožněno, aby ověřila většinu předložených informací na základě původní dokumentace a podrobila je křížové kontrole s výchozími údaji použitými pro přípravu odpovědí čínské vlády, pokud jde o údaje o finančním trhu a finančních institucích v ČLR. Čínská vláda namítla, že vzhledem k „velmi obecné a nekonkrétní citaci“ neumožnila Komise čínské vládě smysluplně vyjádřit její připomínky, a tedy využít jejího práva na obhajobu. To tvrzení neodpovídá skutečnosti. V dotazníku Komise kladla velmi konkrétní otázky a v souladu s běžnou praxí mnohých vyšetřujících orgánů se snažila ověřit odpovědi čínské vlády při inspekci na místě.
(124)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda uvedla, že „půjčky dotčenému průmyslovému odvětví tvoří velmi malý podíl všech poskytnutých půjček. Některé banky například v dodatečném dotazníku uvedly, že půjčky poskytnuté dotčenému průmyslovému odvětví tvoří méně než 1 % celkových půjček“. Během ověřování nebyla čínská vláda schopna podpořit toto tvrzení jakýmkoli důkazem a odkázala Komisi, aby se obrátila na banky.
(125)
Komise rovněž žádala o statistiky v souvislosti s půjčkami dotčenému odvětví. Čínská vláda tvrdila, že žádné takové záznamy nevede. Na dotaz Komise, zda se čínská vláda pokusila o vypracování této statistiky a vyžádala si od bank příslušné informace, odpověděl zástupce Čínské bankovní regulační komise (CBRC), jenž byl přítomen ověřování, že žádné takové informace nemá a že otázky ohledně statistiky přísluší jinému oddělení bankovní regulační komise. Čínská vláda neposkytla žádné statistiky, které byly požadovány v dotazníku a opakovaně při upozornění na nedostatky. V oznámení o inspekci Komise znovu uvedla, že toto téma bude pokryto.
(126)
Pokud jde o banky, Komise se rovněž během inspekce na místě dotazovala na posouzení rizika a bonity, celkovou provozní situaci, situaci řízení, úvěrový stupeň, finanční využití, schopnost splácet, záruky a obchodní spolupráci mezi bankami a dlužníky, jelikož čínská vláda vznesla ve své odpovědi na dotazník k těmto otázkám připomínky. Navzdory skutečnosti, že tato témata byla uvedena v oznámení o inspekci, nepředložila čínská vláda na podporu svých tvrzení ani v tomto případě žádné důkazy a Komisi odkázala na banky.
(127)
Ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky poskytla čínská vláda určité informace týkající se vlastnického podílu vlády v některých bankách. Je třeba poznamenat, že původně čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že tyto informace nemá k dispozici a příslušné informace poskytla až poté, co Komise zdůraznila, že podle článku 24 zákona o komerčních bankách musí banky tyto informace oznamovat Čínské bankovní regulační komisí. Když se Komise během inspekce na místě dotazovala na zdroj těchto informací, přítomný zástupce Čínské bankovní regulační komise uvedl, že odpověď nezná, neboť za sběr podobných údajů odpovídá jiná organizační složka bankovní regulační komise. V souladu s článkem 2 Prozatímních nařízení týkajících se dozorčích orgánů v klíčových finančních institucích ve státním vlastnictví (předloženo bankou EXIM v odpovědi na písemné upozornění na nedostatky) „je seznam finančních institucí ve státním vlastnictví, do nichž Státní rada vysílá dozorčí orgány, doporučen správním orgánem pro dozorčí orgány ve finančních institucích ve státním vlastnictví“. Jelikož se toto právní ustanovení vztahuje na správní orgán pro dozorčí orgány ve finančních institucích ve státním vlastnictví, zdá se, že čínská vláda ví, které finanční instituce vlastní. Komise však tuto informaci nemohla ověřit či určit její zdroj z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády. Veřejně dostupné informace naznačují, že kromě bank, které čínská vláda uvedla ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky, existují i jiné banky ve státním vlastnictví (jež poskytly úvěry vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku) (27).
(128)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda tvrdila, že Komise ani v dotazníku ani v písemném upozornění na nedostatky nepožadovala „příslušné důkazy nebo údaje o zdrojích“ a „poté náhle tvrdí, že jí tyto příslušné důkazy nebo údaje o zdrojích chybí“. V zájmu vyjasnění dané záležitosti Komise uvádí, že podobně jako jiné vyšetřující orgány ověřuje během řízení údaje poskytnuté všemi stranami a že čínská vláda byla v tomto směru informována, neboť Komise již v dotazníku a v průvodním dopise k dotazníku upozornila, že odpovědi mohou být ověřovány. Navíc v oznámení o inspekci Komise zahrnula toto konkrétní téma mezi oblasti, které budou podléhat ověřování (28). Skutečnost, že Komise požaduje pro tvrzení učiněná čínskou vládou příslušné důkazy, zajisté nebyla pro čínskou vládu překvapením, ale standardním postupem, který Komise uplatňuje ve všech případech.
(129)
Když během ověřování požádala Komise čínskou vládu, aby předložila seznam deseti největších bank v ČLR a údaje o podílu na trhu, který zastupují, CBRC odpověděla, že je schopna tyto informace předložit, avšak že na danou otázku nemůže odpovědět, aniž by tato byla předložena v písemné podobě. Komise vysvětlila, že dotazy kladené ústně v průběhu inspekce na místě mají stejnou váhu jako jakékoli dotazy zaslané písemně, a poukázala na skutečnost, že v případě jiných ústně kladených otázek čínská vláda jejich písemné předložení nevyžadovala. I přes toto ujasnění čínská vláda příslušné informace neposkytla.
(130)
V dotazníku Komise požádala o dokumenty, které zakládají CBRC a udělují jí příslušný mandát. Čínská vláda předložila dokument ze shromáždění lidových zástupců, který pouze konstatuje, že má být vytvořena CBRC. Na dotaz Komise, zda existují nějaké další dokumenty upřesňující pověření a účel Čínské bankovní regulační komise, její zástupce přítomný během inspekce uvedl, že bankovní regulační komise se týká celá řada dalších právních předpisů, avšak, chtěla-li Komise tyto dokumenty získat, měla o ně požádat před inspekcí. Je třeba poznamenat, že v dotazníku Komise čínskou vládu žádala, aby „poskytla dokumenty, které zakládají Čínskou bankovní regulační komisi a udělují jí příslušný mandát“, a tudíž si tyto dokumenty vyžádala před uskutečněním inspekce.
(131)
Když Komise žádala o statistické údaje a zprávy od bank, které v období šetření poskytly úvěry vývozcům zařazeným do vzorku, poukázala přitom na článek 33 Zákona ČLR o regulaci a kontrole bankovního sektoru, (29) z něhož vyplývá, že CBRC tyto statistické údaje shromažďuje. Přítomný zástupce CBRC uvedl, že musí nejprve získat povolení od právního odboru, avšak do konce inspekce žádné informace v tomto ohledu neposkytl. Opět je třeba poznamenat, že Komise o tyto informace žádala v dotazníku a písemném upozornění na nedostatky, a v oznámení o inspekci uvedla, že statistické údaje budou předmětem ověření.
(132)
Čínská vláda dále uvedla, že prohlášení v podnětu o tom, že čínské banky jsou veřejnoprávními subjekty, vycházejí pouze z tvrzení o vlastnickém podílu státu, jež se navíc zakládá na „protiprávních“ rozhodnutích v případu bezdřevého natíraného papíru. Toto tvrzení je chybným výkladem skutečností uvedených v podnětu. Žadatel v podnětu nepoukazuje pouze na vlastnictví státu, ale mimo jiné i na úvěry poskytnuté bankami na základě politických směrnic vládním agenturám, které ukládají finančním institucím, aby zvýšily úvěry a půjčky podnikům na podporu nových technologií a výrobků (včetně fotovoltaického průmyslu). Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru, která shledávají čínské banky veřejnoprávními subjekty, vycházela z více prvků než z pouhého vlastnického podílu (např. vládní zásahy a vedení bank k tomu, aby prostřednictvím vládních plánů poskytovaly přímé preferenční úvěrové režimy papírenskému průmyslu), přičemž uvedená zjištění jsou v plném souladu s právními předpisy EU a WTO. Kromě toho byla zjištění o statusu státních bank jako veřejnoprávních subjektů rovněž potvrzena v případu oceli s organickým povlakem.
(133)
Čínská vláda rovněž dále tvrdila, že nemá praktickou možnost poskytnout informace o všech 3 800 bankách a finančních institucích, které v ČLR existují, a že CBRC navíc ani záznamy o podílu vládní účasti v bankách neuchovává. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda opakovaně odkazuje na všechny banky v ČLR v souvislosti s jejich vlastnictvím ze strany čínské vlády, pokud jsou požadované informace výslovně omezeny na banky „v nichž má čínská vláda přímý či nepřímý podíl“ (30). Jak je vysvětleno v 127. bodě odůvodnění výše, tvrzení čínské vlády, že CBRC (nebo jakýkoli jiný vládní orgán) neuchovává záznamy o vlastnickém podílu bank, se zdá být v rozporu s několika čínskými právními předpisy.
(134)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda zopakovala své tvrzení, že nemá právo požadovat od „nezávislých bank“, aby poskytly důvěrné informace, a poukázala na dopis, který údajně v této věci bankám zaslala. Je pravda, že v průběhu inspekce předložila čínská vláda originál dopisu určeného bankám, avšak když ji Komise požádala, aby prokázala, kterým bankám a finančním institucím tento dopis odeslala, nebyla čínská vláda schopna takové důkazy poskytnout. Čínská vláda rovněž tvrdila, že některé orgány uvedené v příloze 7 písemného upozornění na nedostatky nebyly bankami. Komise k tomuto tvrzení poznamenává, že uvedené instituce byly Evropské komisi oznámeny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku jako instituce, které jim poskytly půjčky.
(135)
Čínská vláda tvrdila, že ani v dotazníku ani v upozornění na nedostatky Komise nikdy nevznesla otázku oběžníků Čínské lidové banky YinFa [2003] a [2004]. Je pravda, že v dotazníku žádala Komise o „nařízení/oběžníky/interní dokumentaci Čínské lidové banky týkající se regulace úrokových sazeb v ČLR“. Je ovšem zřejmé, že oba oběžníky spadají do této kategorie. Ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky zmínila čínská vláda článek na internetové stránce Čínské lidové banky, který o jednom z oběžníků pojednává. Čínská vláda však žádné oběžníky Čínské lidové banky neposkytla a pouze uvedla údaje z jejích internetových stránek, které byly, pokud jde o řízení úrokových sazeb u úvěrů a vkladů v Číně v porovnání s oběžníky YinFa [2003] a [2004] dostupnými na internetu, neúplné. Rovněž je třeba poznamenat, že čínská vláda neodmítla předložit tyto dokumenty na základě toho, že na danou otázku nebyla připravena, ale spíše z důvodu údajné důvěrnosti oběžníků. V této souvislosti je třeba poznamenat, že požadavek čínské vlády týkající se důvěrnosti oběžníků Čínské lidové banky není v souladu s jejími vlastními postupy v rámci tohoto řízení. Ve svých připomínkách k poskytnutí konečných informací čínská vláda předložila plné znění jiného oběžníku Čínské lidové banky na podporu svého tvrzení, že zvláštní půjčky poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví byly zrušeny, přičemž důvěrnost vyžadovaná v případě jiných oběžníků nebyla v daném případě překážkou. Pokud jde o výtahy z internetových stránek Čínské lidové banky, Komise je vzala na vědomí a jejich obsah nijak neignorovala. Aby však měla o dané záležitosti úplné informace, požadovala rovněž údaje z uvedených dvou oběžníků, které doplňovaly informace předložené čínskou vládou.
3.3. Individuální zjišťování
(136)
Žádost o individuální zjišťování předložilo šest spolupracujících vyvážejících výrobců v souladu s čl. 27 odst. 3 základního nařízení, tj. společnosti CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd., and Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Žádosti těchto společností o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných režimů subvencí a časově náročné povaze šetření by takové zajišťování představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
3.4. Konkrétní programy
(137)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
i)
Úvěry v rámci preferenční politiky, jiné financování, záruky a pojištění
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Poskytování úvěrových linek
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro zelené technologie
-
Výhody poskytované zprostředkováním přístupu k offshore holdingovým společnostem a splátky úvěru vládou
ii)
Grantové programy
-
Rozvojový fond pro výzkum v oblasti výrobků na vývoz
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China World Top Brands“
-
Fondy pro expanzi průmyslu v provincii Guandong
-
Demonstrační program „Golden Sun“
iii)
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi orientované na vývoz
-
Úleva na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy pro provincii Guandong
iv)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu fondů na rozvoj zahraničního obchodu
v)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání polykrystalického křemíku vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání hliníkových výlisků vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání skla vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Dodání elektrické energie vládou
-
Poskytování pozemků a práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou ze strany vlády
3.4.1. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
a) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
- Finanční trh a instituce v Číně
(138)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro fotovoltaický průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(139)
K úvodnímu antisubvenčnímu dotazníku připojila Komise zvláštní dotazník (dodatek A) určený pro banky/finanční instituce a požádala čínskou vládu, aby jej zaslala bankám/finančním institucím, které poskytly úvěry dotčeném průmyslovému odvětví. Účelem dodatku A bylo ověřit tvrzení žadatele, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty. Komise rovněž vyhledala informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o fotovoltaický průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad/zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů/členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). V reakci na dotazník předložila čínská vláda odpověď na dodatek A pouze v případě pěti bank (China Development Bank (CDB), EXIM Bank, Bank of Shanghai, Bank of China (31) a Huaxia Bank). Komise následně zopakovala původní žádost o informace v písemném upozornění na nedostatky. V zájmu usnadnění spolupráce zaslala Komise seznam bank/finančních institucí, které poskytly úvěry společnostem zařazeným do vzorku, a znovu požádala čínskou vládu, aby tento dodatek předala příslušným subjektům. Žádné další odpovědi na dodatek A však v reakci na písemné upozornění na nedostatky předloženy nebyly.
(140)
Komise si rovněž vyžádala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí. V odpovědi na dotazník čínská vláda uvedla, že žádné záznamy o vlastnických podílech neuchovává, a ani nenaznačila, jak takové informace získat. Poté, co Komise upozornila na skutečnost, že tyto informace banky povinně uvádějí ve svých stanovách, které jsou čínské vládě jakožto akcionáři přístupné, poskytla čínská vláda informace o vlastnických podílech u 16 bank. Nicméně pouze u pěti bank byly informace podloženy výročními zprávami, v ostatních případech čínská vláda k uvedeným informacím příslušné důkazy ani zdroje neposkytla. Pokud jde o ostatní banky, jež poskytly úvěr dotčenému průmyslovému odvětví, čínská vláda žádné informace o vlastnickém podílu nepředložila. Komise tedy přesnost a správnost vykázaných údajů týkajících se vlastnického podílu státu v těchto bankách a jiných finančních institucích nemohla ověřit.
(141)
Čínská vláda tvrdila, že rating BB použitý pro vyvážející výrobce (s ohledem na referenční úroveň) je „extrémně nevýhodný“ a že Komise „s ohledem na skutečnosti případu nevysvětlila, jak k takovému závěru dospěla, a na základě čeho stanovila, že jde o závěr správný a nejrozumnější. Čínská vláda rovněž tvrdila, že použitý postup vede k ‚nepřípustnému nepříznivému dopadu‘.“ Ačkoli bylo toto prohlášení učiněno ve vztahu k předchozím případům (tj. bezdřevému natíranému papíru) a před zveřejněním informací týkajících se ratingu použitého pro vyvážející výrobce v tomto šetření, je třeba zdůraznit, že Komise nepoužila „nepříznivé dostupné údaje“ ani v tomto případě ani v žádných jiných případech, na něž čínská vláda ve svých podáních odkazuje. Komise pouze ze zaznamenaných údajů vyvodila příslušné závěry, které ukázaly nedostatek posouzení úvěrového rizika, viz 175.-178. bod odůvodnění. Je třeba zdůraznit, že během období šetření zaznamenal čínský fotovoltaický průmysl značné ztráty a bylo jasné, že se nacházel ve velmi těžké finanční situaci. Několik posouzení úvěrového rizika poskytnutých společnostmi zařazenými do vzorku ukázalo, že hodnocení BB období šetření jakožto celku nebylo přiměřené. Některá posouzení úvěrového rizika jasně ukazují, že jisté skupiny byly více či méně nesolventní.
- Ověřování u bank
(142)
V oznámení o inspekci Komise uvedla, že plánuje ověření u bank, které odpověděly na dodatek A k dotazníku a které vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku poskytly značnou část úvěrů, tj. China Development Bank, Export-Import Bank of China, Bank of Shanghai and Huaxia Bank, a připojila podrobný seznam témat, které budou předmětem inspekce. Již v úvodním dotazníku pro čínskou vládu Komise jasně uvedla, že informace poskytnuté v odpovědi na dotazník mohou být předmětem ověření na místě. V oznámení o inspekci Komise rovněž uvedla, že čínská vláda „je žádána, aby poskytla všechny dostupné podpůrné dokumenty, které byly při přípravě věcných odpovědí použity, včetně původního zdroje dokumentů a žádosti“. Další dva hlavní poskytovatelé preferenčního financování vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku buď žádné z požadovaných informací nepředložily (Agricultural Bank of China) nebo byly informace předloženy jejich jménem bez možnosti ověření (Bank of China).
- Bank of Shanghai
(143)
V oznámení o inspekci ze dne 25. března 2013 informovala Komise čínskou vládu o svém úmyslu provést ověření u banky Šanghaj (dále jen „“) a nabídla, že v zájmu usnadnění průběhu inspekce na místě pro čínskou vládu prodlouží v případě nutnosti tuto inspekci do 22. dubna 2013 (32). Ve své původní odpovědi na oznámení o inspekci ze dne 5. dubna čínská vláda uvedenou inspekci u BoS nepotvrdila, ale dotázala se, zda by Komise byla ochotna provést zbývající část ověření u Bank of Shanghai v jiné lokalitě (tj. v Šanghaji namísto Pekingu). Pro usnadnění inspekce na místě Komise s touto žádostí výjimečně souhlasila, vyzvala však čínskou vládu, aby potvrdila inspekci v Šanghaji nejpozději do 9. dubna (tj. tři pracovní dny před zahájením inspekce v Pekingu), aby byl inspekční tým schopen tuto změnu v plánovaném ověřování z praktického hlediska zajistit. O skutečnosti, že BoS je dostupná pro inspekci dne 23. nebo 24. dubna, však čínská vláda informovala až dne 11. dubna (tj. jeden pracovní den před začátkem ověřování). Téhož dne Komise čínské vládě sdělila, že vzhledem k pozdnímu potvrzení již nebylo možné plán měnit. Kromě toho data navrhovaná čínskou vládou (tj. 23. nebo 24. dubna) přesahovala jak dobu dohodnutou mezi čínskou vládou a Komisí, během níž měla inspekce proběhnout, tak i časové prodloužení nabídnuté Komisí. V důsledku toho nemohla Komise odpověď BoS na dodatek A ani údaje o úvěrech, které tato banka poskytla vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, ověřit. Komise proto dopisem ze dne 23. května 2013 čínskou vládu vyrozuměla, že v případě neověřených informací předložených BoS zvažuje použití článku 28 nařízení (ES) č. 597/2009.
(144)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda uvedla, že ověření údajů u BoS neproběhlo kvůli nepružnosti Komise, která pro inspekci nenavrhla žádné alternativní datum a jednoduše „odmítla ověření u Bank of Shanghai provést“. Tato tvrzení jsou nepravdivá. Komise v oznámení o inspekci jasně uvedla, že původně byla pro ověření u bank navržena data 17. a 18. dubna 2013 s možností přidání dalšího dne 22. dubna, přičemž bylo na čínské vládě, aby k návštěvě bank navrhla vhodnou dobu v průběhu celého období ověřování (tj. úplný pracovní týden plus další den). Čínská vláda navrhla pro inspekci u BoS data mimo toto období, a učinila tak jeden pracovní den před začátkem ověřování. Komise je toho názoru, že flexibilita, kterou nabídla, byla více než dostatečná; na rozdíl od tvrzení čínské vlády totiž pro inspekci u BoS navrhla celkem šest alternativních dnů.
- Hua Xia Bank
(145)
V dopise ze dne 23. května 2013 sdělila Komise čínská vládě, že není schopna ověřit některé části odpovědi Huaixia Bank (dále jen „Huaxia“) k dodatku A, zejména pokud jde o vlastnické struktury, posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a pojištění rizika požadované od různých výrobních odvětví a zejména od dotčeného odvětví.
(146)
Ve své odpovědi ze dne 3. června 2013 čínská vláda uvedla, že Huaxia Komisi objasnila vlastnickou strukturu a poskytla další podrobnosti a vysvětlení ohledně jejích akcionářů a že posouzení bonity klienta je kryto bankovním tajemstvím a smluvními dohodami mezi bankami a jejich zákazníky.
(147)
Pokud jde o strukturu vlastnictví, je třeba poznamenat, že Huaxia ve své odpovědi na dodatek A uvádí, že je korporační bankou „bez jakéhokoli státního podílu“ a žádné informace o vlastnickém podílu státu, přestože ji o to Komise zvláště žádala v dodatku A, neposkytla. Komise zdůraznila, že toto je v rozporu s ostatními informacemi, které poskytla čínská vláda a že Huaxia připustila, že někteří z akcionářů jsou ve vlastnictví státu a o některých z nich předložila informace v čínštině. Z informací předložených Huaxia není stále zřejmé, jaký je podíl státního vlastnictví banky.
(148)
Pokud jde o posouzení bonity, Komise podotýká, že banka poskytla dokumenty ohledně jedné ze společností (poté, co v zájmu ochrany její totožnosti provedla v dokumentu některé změny), zatímco u ostatních požadovaných dokumentů tvrdila, že jsou kryti tajemstvím a smluvními dohodami mezi bankami a jejich zákazníky. Je těžké porozumět tomuto rozdílnému přístupu.
- Export Import Bank of China
(149)
V dopise ze dne 23. května 2013 informovala Komise čínskou vládu o tom, že odpovědi Export-Import Bank of China (dále jen „EXIM“) na dodatek A a písemné upozornění na nedostatky byly neúplné a že EXIM nepředložila některé dokumenty, o něž Komise výslovně žádala, tj. stanovy, Oznámení o založení Export-Import Bank of China vydané Státní radou nebo Opatření Export-Import Bank of China týkající se řízení úvěrů pro prodejce, kteří vyvážejí výrobky špičkových technologií. Pokud jde o stanovy, čínská vláda uvedla ve svém dopise ze dne 3. června 2013, že EXIM nemůže tyto stanovy (jež jsou součástí dokumentu týkajícího se vnitřního řízení) s ohledem na interní předpisy předložit, a odkázala na internetovou verzi, která byla údajně k dispozici k nahlédnutí na laptopu poskytnutém bankou EXIM v průběhu inspekce. Komise se domnívá, že toto vysvětlení je matoucí a postrádá smysl. Pokud byl dokument v průběhu inspekce dostupný online, nevidí Komise žádný důvod, proč nemohl být předložen dříve, jak bylo opakovaně požadováno v dotazníku, upozornění na nedostatky a znovu během ověřování. Tvrzení, že banka zpřístupnila daný dokument na laptopu během ověřování, je nepravdivé. EXIM prohlásila, že Komise měla daný dokument přezkoumat online, avšak její úředník prý uvedl, že na místě kontroly nemají přistup k internetu. Kromě toho EXIM žádný odkaz na internetovou verzi stanov neposkytla.
(150)
Rovněž u dalších dvou dokumentů EXIM uvedla, že je vzhledem k jejich důvěrné povaze a vnitřním pravidlům nelze poskytnout. Banka EXIM sama v odpovědi na písemné upozornění na nedostatky prohlásila, že „EXIM byla založena a je provozována v souladu s Oznámením o založení Export-Import Bank of China vydané Státní radou a stanovami Export-Import Bank of China“. Proto byly stanovy považovány za základní dokument pro ověření tvrzení uvedených v podnětu, podle nichž je EXIM veřejnoprávním subjektem. Komisi však byl přístup k tomuto dokumentu odmítnut. V této souvislosti je třeba poznamenat, že další banka zajišťující politiku státu, tj. China Development Bank, poskytla podobný dokument týkající se jejího založení a v rámci daného šetření bylo rovněž předloženo několik dalších oznámení Státní rady. Ani EXIM nepodpořila svá prohlášení o důvěrnosti žádným důkazem. Kromě toho, jak bylo vysvětleno v 117. bodě odůvodnění, se vlády nemohou jednoduše odvolávat na interní pravidla, aby se tak vyhnuly povinnostem vyplývajících z dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a ze základního nařízení. Totéž platí pro případ Opatření Export-Import Bank of China týkající se řízení úvěrů pro prodejce, kteří vyvážejí výrobky špičkových technologií, kdy EXIM své tvrzení o důvěrnosti nepodpořila žádným důkazem a dokonce odmítla projednat účel tohoto dokumentu.
(151)
EXIM rovněž nebyla schopna poskytnout informace o složení správní rady a dozorčí rady, o něž byla opakovaně žádána, a uvedla, že „složení správní rady se mění“ a že otázky Komise týkající se příslušnosti členů rady ke Komunistické straně Číny „jsou v kontextu antisubvenčního šetření invazivní a nevhodné otázky“. Skutečnost, že složení správní rady se mění, není pro účely tohoto šetření relevantní. Důležité naopak je, v jaké míře je v řídící a dozorčí radě EXIM zastoupen stát; čínská vláda a EXIM však tyto informace odmítly poskytnout. Komise se rovněž domnívá, že členství vrcholného vedení EXIM (a všech bank v této záležitosti) v Komunistické straně Číny je pro účely stanovení vlivu státu na řízení bank velmi relevantní. Vzhledem k tomu, že podle Ústavy Komunistické strany Číny „musí strana podporovat a zlepšit základní ekonomický systém, kde veřejné vlastnictví hraje zásadní úlohu a různá hospodářská odvětví se vyvíjejí vedle sebe…“ (33), bylo přezkoumání vlivu Komunistické strany Číny v EXIM považováno pro účely tohoto šetření a zejména pro posouzení úrovně státní kontroly bank za nezbytné.
(152)
Co se týče statistiky o vývozu různých kategorií výrobků, která byla požadována již v dotazníku a kterou je EXIM ze zákona povinna hlásit CBRC, uvedla čínská vláda ve svém dopise ze dne 3. června 2013, že na přípravu těchto informací je zapotřebí více času. Je třeba poznamenat, že jelikož Komise tyto informace požadovala již v počátečním dotazníku, měla čínská vláda více než tři a půl měsíce na jejich přípravu, nicméně tak neučinila. EXIM tvrdila, že „tento typ informací lze najít ve výročních zprávách“, což ale není pravda. Informace ve výročních zprávách, na něž čínská vláda odkazuje, se týkají jiných období než informace požadované Komisí v dotazníku a během inspekce na místě.
(153)
Čínská vláda správně uvedla, že v odpovědi na dotazník předložila mimo jiné výši vývozních úvěrů souvisejících s vývozem mechanických a elektrických výrobků a výrobků špičkových technologií. Je třeba poznamenat, že Komise předložení těchto údajů nikdy nezpochybnila. Namítla však, že v okamžiku, kdy se pokusila příslušné údaje ověřit během inspekce na místě, nebyla EXIM schopna předložit žádné důkazy a ani vysvětlit, odkud tyto údaje pocházejí. Podobně nebylo Komisi umožněno ověřit údaje týkající se podílu vývozních úvěrů pro fotovoltaické výrobní odvětví, které čínská vláda uvedla v odpovědi na dotazník. Je zajímavé, že EXIM nepovažovala žádné z těchto údajů za důvěrné, avšak když ji Komise požádala, aby poskytla příslušné zdroje pro jejich ověření, EXIM toto odmítla, neboť se prý jedná o důvěrné informace. Stejné argumenty použila EXIM v případě výše vývozních úvěrů poskytnutých výrobcům zařazeným do vzorku a spolupracujícím výrobcům. Číselné údaje sice uvedla v odpovědi na písemné upozornění na nedostatky, avšak jejich ověření Komisi neumožnila s ohledem na jejich údajnou důvěrnou povahu. Většinu statistických údajů předložených EXIM nebylo možné ověřit.
(154)
EXIM rovněž odmítla vysvětlit a příslušnými důkazy podpořit úvěrové ratingy vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a analýzy, které vedly k těmto hodnocením.
- China Development Bank (dále jen „CDB“)
(155)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda vyjádřila znepokojení nad tím, že Komise žádá „osobní otázky týkající se stranické příslušnosti členů správní a dozorčí rady a vrcholného vedení“. Toto tvrzení je nesprávné. Otázky týkající se vazby členů představenstva a vrcholného vedení na Komunistickou stranu Číny byly čistě technické povahy, a jak je vysvětleno ve 151. bodě odůvodnění, důvodem tohoto zjišťování bylo vymezit úlohu této strany v čínské ekonomice.
(156)
Během šetření se Komise pokusila ověřit posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. CDB poskytla některé obecné informace, ale zveřejnit jakékoli informace týkající se posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebo hodnocení rizik či hodnotící zprávy fotovoltaického odvětví odmítla.
(157)
V odpovědi na písemné upozornění na nedostatky předložila CDB číselné údaje o pojistném rizika požadovaném od dotčeného výrobního odvětví. Během ověřování CDB svoji odpověď v této souvislosti opravila, ale pro uvedené číselné údaje neposkytla žádné příslušné důkazy ani vysvětlení, z čeho vycházejí, přestože ji o to Komise během inspekce na místě opakovaně žádala.
b) Čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty.
(158)
Žadatel tvrdí, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou v ČLR veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení.
(159)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (34) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“. Podle odvolacího orgánu může důkaz o tom, že vláda vykonává účinnou kontrolu nad subjektem a jeho chováním, sloužit jako důkaz, že daný subjekt má vládní moc a tuto moc uplatňuje při výkonu vládních funkcí. Jestliže z důkazů vyplývá, že existuje celá řada formálních indicií státní kontroly a rovněž existují důkazy, že takováto kontrola je vykonávána účinným způsobem, pak lze na základě těchto důkazů dojít k závěru, že dotčený subjekt vykonává vládní moc (35). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (36), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného člena byly vládní praxí“ (37).
(160)
Následná analýza se zaměřila na to, zda dotčené komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády. Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v ČLR. Jak je však uvedeno dále, Komise shromáždila všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda mají banky vládní pravomoci nebo zda jsou jimi pověřeny či je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(161)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v ČLR největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu bankovního sektoru ČLR, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (38), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (39) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (40). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (41). Vlastnický podíl vlády v pěti největších bankách ve státním vlastnictví byl rovněž potvrzen čínskou vládou v její odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(162)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o fotovoltaický průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad/zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů/členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno ve 139. bodě odůvodnění výše, čínská vláda poskytla v tomto ohledu jen velmi omezené informace a neumožnila ověřit velkou část předložených informací. Komise musela tudíž použít údaje, které jí byly dostupné. Na základě dostupných údajů dospěla Komise k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví, správní kontroly jejich „obchodního“ chování včetně mezních hodnot stanovených pro vklady a úrokové sazby úvěrů (viz 164. - 167. bod odůvodnění níže) a v některých případech dokonce na základě stanov (42).
Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru (43), přezkumu politiky WTO týkající se Číny (2012) (44), zprávy Světové banky Čína 2030 (45) nebo hospodářského přehledu OECD týkajícího se Číny (46), z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců a údajů v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 2 % čínského trhu (47). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (48).
(163)
V této souvislosti je třeba uvést, že většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Na základě dostupných informací (49) bylo zjištěno, že velkou většinu úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům poskytly banky ve státním vlastnictví a jiné státem vlastněné subjekty. Jedná se především o největší komerčních banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené banky ve státním vlastnictví, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o fotovoltaické odvětví, jak bylo uvedeno výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Proto byl učiněn závěr, že tyto banky jsou kontrolovány vládou. Že se jedná o účinnou kontrolu, dokazuje mimo jiné vládní politika na podporu dotčeného odvětví, která dává bankám pokyn, aby byly patřičně nápomocné (viz 102. bod odůvodnění). Z těchto důvodů by komerční banky ve státním vlastnictví a banky zajišťující vládní politiku V ČLR měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(164)
Další známkou zapojení čínské vlády do čínského finančního trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v ČLR regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovit své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Nicméně, jak je popsáno ve 135. bodě odůvodnění výše, čínská vláda tyto oběžníky odmítla poskytnout, a Komisi tak znemožnila ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od března 2013, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně oceli s organickým povlakem (50), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje. Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem změnila. Proto byl na základě dostupných údajů a jiných důkazů uvedených výše učiněn závěr, že pokud jde o postup použitý pro stanovení úrokových sazeb, byla situace stejná během celého období šetření.
(165)
Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby.
(166)
Na banky se rovněž vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství (51), poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (52) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (53). Banky jsou povinny tato pravidla dodržovat. Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie podporovaných projektů, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie.
(167)
Z různých nezávislých zdrojů informací vyplývá, že vliv státu na čínský finanční sektor je značný a trvající. Například i) pracovní dokument MMF 2006 uvádí, že liberalizace bank v ČLR je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (54); ii) zpráva MMF 2009 zdůrazňuje, že v Číně chybí liberalizace v oblasti úrokových sazeb (55); iii) zpráva MMF 2010 o zemích uvádí, že investiční náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se často řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (56); iv) zpráva OECD o čínské ekonomice za rok 2010 (57) a pracovní dokument hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (58) uvádí, že dominantním vlastníkem finančních institucí zůstává stát; nabízí se tudíž otázka, do jaké míry vycházejí rozhodnutí bank o úvěrech čistě z obchodních úvah, když jejich tradiční role odpovídá vládním agenturám s vazbou na vládu.
(168)
Na základě výše uvedených důkazů se dospělo k závěru, že komerční banky ve státním vlastnictví a banky zajišťující vládní politiku vykonávají státní správu jménem čínské vlády, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánováním a politickými dokumenty. Zásadní vlastnický podíl státu ve státem vlastněných bankách a další informace o vazbách mezi bankami vlastněnými státem a vládou (včetně nedostatečné spolupráce čínské vlády v tomto ohledu) potvrzují, že banky podléhají při výkonu svých veřejných funkcí vládní kontrole. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad komerčním bankami ve státním vlastnictví a bankami zajišťujícími vládní politiku tím, že všudypřítomně ovlivňuje finanční sektor a naléhá na banky ve státním vlastnictví, aby se řídily vládními politikami. Komerční banky ve státním vlastnictví a banky zajišťující vládní politiku jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny, a uplatňují ji.
c) Soukromé banky v ČLR jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou
(169)
Komise rovněž zjišťovala, zda soukromé komerční banky v ČLR jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům ve fotovoltaickém odvětví nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
- Existence politiky čínské vlády
(170)
Z výše uvedeného oddílu o zapojení státu v oblasti fotovoltaického odvětví (101. bod odůvodnění) a z níže popsaných zjištění je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů fotovoltaickému odvětví, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (59) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní.
- Rozšíření politiky na soukromé banky
(171)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 Zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(172)
Na preferenční úvěry fotovoltaickému výrobnímu odvětví odkazuje řada vládních politických a plánovacích dokumentů a právních předpisů. Například rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října 2010 o podpoře rozvoje 7 nových strategických průmyslových odvětví slibuje větší fiskální a politickou podporu strategickým odvětvím (60) (fotovoltaické odvětví je jedním z nich), vybízí finanční instituce, aby „rozšířily úvěrovou pomoc“ těmto odvětvím a „využily fiskální preferenční politiky jako je např. kompenzace za riziko“. Rovněž Národní plán střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020), který řadí solární energii a fotovoltaické články mezi klíčové oblasti a prioritní témata (61) slibuje, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“ a dává vládě pokyn, aby „pomohla finančním institucím a soukromému kapitálu zapojit se do vědeckého a technologického rozvoje“. Zákon ČLR o vědeckém a technologickém pokroku (vyhláška č. 82 prezidenta ČLR) stanoví, že stát musí vést a orientovat finanční instituce tak, aby podpořily rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie poskytováním úvěrů, a že finanční instituce mají upřednostňovat rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (62). Podle téhož zákona mají politicky orientované finanční instituce v rámci své činnosti nabízet zvláštní pomoc projektům, jež se týkají nezávislé inovace a jsou podporované státem (63).
(173)
Výše zmiňovaný limit pro stanovení úrokových sazeb, který určuje Čínská lidová banka (164. a 165. bod odůvodnění) je rovněž závazný pro soukromé komerční banky.
(174)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů fotovoltaickém výrobnímu odvětví zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (64).
- Hodnocení úvěrového rizika
(175)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v ČLR provádějí hodnocení úvěrového rizika společností působících ve fotovoltaickém odvětví dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, tj. jak posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké je pojistné rizika, jež v ČLR banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Ani čínská vláda ani jednotlivé banky však v dotazníku žádné příslušné důkazy (s jednou výjimkou uvedenou v 176. bodě odůvodnění níže) neposkytly. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(176)
V průběhu ověřování u jedné z bank se Komisi podařilo přezkoumat jedno posouzení rizika. Část tohoto posouzení úvěrového rizika se týkalo vládní podpory společností působících v oblasti solární energie a vládních plánů na podporu fotovoltaického výrobního odvětví obecně a tato skutečnost se odrazila pozitivně v ratingu uděleném této společnosti. Tento příklad ukazuje, jak vládní politika (a subvence zaměřené na určité odvětví) ovlivňuje rozhodování bank, pokud jde o financování společností působících v oblasti solární energie.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Většina vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit.
(178)
Informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly od zúčastněných stran opakovaně žádány, neboť se považuje za velmi důležité zohlednit informace uvedené v 167. bodě odůvodnění výše.
(179)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se zjištění týkající se hodnocení úvěrového rizika v ČLR vztahují na komerční banky ve státním vlastnictví, soukromé komerční banky a banky zajišťující vládní politiku. Výše uvedené důkazy vedou k závěru, že soukromé banky v ČLR se při poskytování úvěrů musí řídit vládními politikami, zejména pokud jde o fotovoltaické odvětví, a jednat stejným způsobem jako banky ve státním vlastnictví, jak je uvedeno v 168. bodě odůvodnění. Z toho plyne, že soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládu, aby vykonávaly funkce obvykle svěřené vládě, ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
Kromě toho výše uvedené důkazy prokazují, že i kdyby banky ve státním vlastnictví nebyly považovány za veřejnoprávní subjekty, byly by rovněž považovány za pověřené a řízené čínskou vládu, aby vykonávaly funkce obvykle svěřené vládě, ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
d) Narušení čínského finančního trhu
(181)
Z informací shromážděných v průběhu tohoto šetření vyplývá, že podíl bank ve státním vlastnictví dosahuje více než 2/3 čínského trhu. Pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank ) představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (65). Navíc China Development Bank a China Export-Import Bank jsou zcela ve vlastnictví státu. Těchto sedm bank poskytlo velkou většinu úvěrů osmi vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku v případě solárních panelů. Toto všudypřítomné státní vlastnictví v kombinaci s narušením čínského finančního trhu a politikou čínské vlády, která vybraným odvětvím zabezpečuje levné peníze, narušuje rovné podmínky v mezinárodním obchodu a poskytuje nepřiměřenou výhodu čínským výrobcům.
(182)
Banky v ČLR nemohou zcela svobodně rozhodovat o podmínkách půjček. V případě úrokových sazeb jsou povinny zůstat v mezích stanovených Čínskou lidovou bankou. Tyto limity společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby.
(183)
Na banky se rovněž vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství (66), poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (67) či upřednostňovaly rozvoj průmyslových odvětví využívajících nové a špičkové technologie (68). Banky jsou povinny tato pravidla dodržovat.
(184)
Podle posledních zjištění byl některým velkým komerčním bankám v ČLR poskytnut přístup ke státním devizovým rezervám (69). Tím se výrazně snižují jejich náklady na kapitál a tyto „levné peníze“ jsou využívány pro půjčky v USD a EUR vybraným společnostem a projektům, jež jsou v souladu s politikou vývozu „going out“. Proto jsou schopny nabídnout podmínky, kterým běžné obchodní banky nemohou konkurovat.
(185)
Dalším významným narušením ve financování fotovoltaického odvětví je zvláštní privilegované postavení China Development Bank („CDB“), která je největším věřitelem dotčeného odvětví a poskytla velkou část půjček nebo úvěrových linek vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. China Development Bank je téměř úplně financována z prodeje dluhopisů, a nikoli z vkladů, a po ministerstvu financí je druhým největším emitentem dluhopisů v zemi. Prostřednictvím tohoto zvláštního mechanismu se CDB může levně financovat z vlastních zdrojů a následně poskytovat půjčky vybraným odvětvím za zvýhodněných podmínek (70).
3.4.1.1. Zvýhodněná půjčka
a) Úvod
(186)
Žadatel tvrdí, že čínská vláda subvencuje fotovoltaické odvětví prostřednictvím preferenčních úvěrů a cílených úvěrů.
b) Právní základ
(187)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčních bankách, obecná pravidla týkající se půjček (prováděná Čínskou lidovou bankou), Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(188)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, které byly shledány veřejnoprávními subjekty v 168. bodě odůvodnění výše, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 164. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží články 7 a 15 obecných pravidel týkajících se půjček (prováděných Čínskou lidovou bankou), rozhodnutí č. 40 a článek 34 Zákona o komerčních bankách s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 172. a 178. bodě odůvodnění výše. A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 139. a 140. bodě odůvodnění. Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvky výrobcům ve fotovoltaickém odvětí ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(189)
S přihlédnutím k analýze v 169.-182. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům ve fotovoltaickém odvětí a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(190)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Nevládní úvěry v ČLR nepředstavují odpovídající tržní referenční úroveň, neboť bylo zjištěno, že soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou, a tudíž lze předpokládat, že se řídí úvěrovými postupy bank ve státním vlastnictví. Proto byly referenční úrovně stanoveny pomocí metody popsané v 198.-200. bodě odůvodnění níže. Použití této referenční úrovně ukazuje, že půjčky fotovoltaickému výrobnímu odvětví jsou poskytovány za výhodnějších podmínek, než jsou podmínky tržní.
(191)
Fotovoltaické odvětví patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslově-politickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobních odvětví, jako je fotovoltaické odvětví/odvětví nových energií, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky, mimo jiné na finanční podporu. Na druhé straně rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž fotovoltaické výrobní odvětví.
(192)
Jak bylo vysvětleno v 172. bodě odůvodnění výše, čínská vláda adresuje preferenční úvěry omezenému počtu výrobních odvětví, a fotovoltaický průmysl je jedním z nich. S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím poskytovat preferenční úvěry pouze omezenému počtu odvětví/společností, které jsou v souladu s příslušnými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěr
(193)
Šetření ukázalo, že všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali v období šetření preferenčních úvěrů.
(194)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování fotovoltaického odvětví pokládat za subvenci.
(195)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a své specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(196)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(197)
Jak je vysvětleno výše (190. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, projevem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(198)
Při vytváření vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné vycházet z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců a zároveň uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(199)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydaných během období šetření.
(200)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 138. až 140. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem nebyly tyto informace poskytnuty. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(201)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Politika preferenčních úvěrů
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, ČLR a společnosti ve spojení
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,25 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd a společnosti ve spojení
0,85 %
3.4.1.2. Poskytování úvěrových linek
a) Úvod
(202)
Žadatel tvrdil, že čínské banky poskytly čínským vývozcům dotčeného výrobku nepřiměřené úvěrové linky. Šetření skutečně potvrdilo, že všechny šetřené společnosti získaly od čínských bank velké úvěrové linky, jež byly ve většině případů poskytnuty bezplatně nebo za velmi nízký poplatek. Za normálních tržních podmínek jsou takové úvěrové linky podmíněny významným závazkem a správními poplatky, které umožňují bankám kompenzovat náklady a rizika.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(203)
Zpráva panelu EC-Aircraft potvrdila, že takové úvěrové linky, nad účinkem jednotlivých úvěrů, mohou představovat přímé převody peněžních prostředků podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tedy i finanční příspěvky. Panel zjistil, že výhoda z možného převodu finančních prostředků vyplývá z pouhé existence povinnosti provádět přímý převod finančních prostředků. Rovněž bylo zjištěno, že úvěrová linka sama o sobě by mohla příjemci poskytnout výhodu, a je tedy možným převodem peněžních prostředků mimo jakékoli přímé převody peněžních prostředků ve formě individuálních půjček (71).
(204)
Úvěrové linky byly vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku poskytnuty stejnými bankami jako v případě preferenčních úvěrů popsaných výše. Jak již bylo uvedeno, tyto banky jsou veřejnoprávními subjekty (158.-166. bod odůvodnění) nebo jsou pověřeny a řízeny čínskou vládu, aby poskytovaly preferenční financování fotovoltaickému výrobnímu odvětví (169.-178. bod odůvodnění).
(205)
Jak je vysvětleno výše (158.-185. bod odůvodnění), čínský trh je narušen právními předpisy a postupy bank ve státním vlastnictví a bylo zjištěno, že ve většině případů byly úvěrové linky poskytnuty bezplatně nebo za velmi nízké poplatky. Za normálních tržních podmínek jsou takové úvěrové linky podmíněny významným závazkem a správními poplatky, jež bankám umožňují kompenzovat náklady a rizika.
(206)
Výši výhody představují poplatky, které se běžně uplatňují v případě komerčních úvěrových linek poskytovaných společnostem a které byly vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku ve většině případů prominuty. Komise uplatnila výši poplatků za úvěrovou linku, kterou poskytla jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku zahraniční komerční banka.
(207)
Fotovoltaické odvětví patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslově-politickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobních odvětví, jako je fotovoltaické odvětví/odvětví nových energií, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky, mimo jiné na finanční podporu. Na druhé straně rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž fotovoltaické výrobní odvětví.
(208)
Jak je vysvětleno v 172. a 192. bodě odůvodnění výše, čínská vláda uplatňuje pro omezený počet odvětví preferenční systém úvěrů, jehož důležitou součástí je poskytování úvěrových linek. Odvětví fotovoltaiky patří do této skupiny výrobních odvětví a využívá diskriminační preferenční úvěry.
(209)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím poskytovat preferenční úvěrové linky pouze omezenému počtu odvětví/společností, které jsou v souladu s příslušnými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě nepřiměřených úvěrových linek neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
c) Závěr
(210)
Šetření ukázalo, že všechny skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření úvěrových linek, které jim byly poskytovány bezplatně nebo za cenu nižší než tržní.
(211)
S ohledem na výše uvedené je třeba poskytování těchto úvěrových linek fotovoltaickému odvětví pokládat za subvenci.
(212)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a své specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
d) Výpočet výše subvence
(213)
Poskytnutí úvěrové linky bezplatně nebo za poplatky nižší než tržní se považuje za poskytnutí finančních služeb (čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iii) základního nařízení) za cenu nižší než přiměřenou. Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Z důvodu narušení trhu popsaných ve 158.-185. bodě odůvodnění výše nebylo možné s ohledem na podmínky převládající na trhu v ČLR stanovit přiměřenost odměny za finanční služby (v tomto případě poskytování úvěrových linek). V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je proto výhoda, kterou příjemce získal, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za poskytnutí úvěrových linek čínskými bankami a částkou, kterou by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní úvěrovou linku na trhu. Úvěrové linky lze rovněž považovat za možný převod finančních prostředků podle článku podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(214)
Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku získal úvěrovou linku od banky, jejíž ústředí má sídlo v oblasti jiné finanční jurisdikce než ČLR a tato úvěrová linka byla předmětem závazku a správních poplatků, které jsou běžné na světových finančních trzích. Ačkoli úvěrová linka byla poskytnuta prostřednictvím čínské dceřiné společnosti dané banky, považuje se za přiměřený ekvivalent referenční úrovně. Bylo považováno za vhodné použít výši poplatků za tuto úvěrovou linku jako referenční úroveň v souladu s čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(215)
Výše poplatků použitá jako referenční úroveň se uplatnila poměrným podílem na výši každé příslušné úvěrové linky, aby se tak zjistila výše subvence (snížená o veškeré uhrazené poplatky). V případech, kdy úvěrová linka trvala více než jeden rok, byla celková výše subvence přepočtena na dobu trvání úvěrové linky a byla určena odpovídající výše na období šetření.
(216)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Poskytování úvěrových linek
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,09 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd a společnosti ve spojení
2,59 %
3.4.1.3. Subvenční programy vývozních úvěrů
(217)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období šetření žádné výhody.
3.4.1.4. Vývozní záruky a pojištění pro zelené technologie
a) Úvod
(218)
Žadatel tvrdil, že China Export & Credit Insurance Corporation (dále jen „Sinosure“) poskytuje výrobcům dotčeného výrobku pojištění vývozních úvěrů za preferenčních podmínek, mimo jiné prostřednictvím programu nazvaného „Green Express“. Ve stížnosti se uvádí, že pojištění Sinosure v oblasti vývozních úvěrů není přiměřené, ani pokud jde o pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát v rámci tohoto programu.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(219)
Jak bylo uvedeno v 104. a 105. bodě odůvodnění výše, informace, které Komise požadovala v dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a během inspekce na místě od čínské vlády a Sinosure, nebyly poskytnuty.
(220)
Komise žádala o institucionální rámec a příslušné dokumenty upravující působení Sinosure jakožto oficiálního státního pojistitele vývozních úvěrů. Čínská vláda předložila pouze oznámení, které v roce 2004 společně vydalo ministerstvo obchodu a Sinosure, avšak nepředložila řadu dalších příslušných dokumentů, včetně například tzv. plánu 840 uvedeného v oznámení Státní Rady ze dne 27. května 2009 (72).
(221)
Pokud jde o ověření odpovědi na dotazník a přílohu 1 týkající se Sinosure, Komisi se nepodařilo získat řadu dokumentů a ověřit určité prvky požadované na místě. Ze strany Sinosure nebyly předloženy zejména tyto informace a důkazy požadované Komisí: a) finanční výkazy za rok 2012, které údajně ještě nebyly na internetových stránkách Sinosure k dispozici, b) příslušné podklady týkající se pojištění vývozních úvěrů v případě dvou spolupracující vývozců zařazených do vzorku, včetně smluv, posouzení rizik, korespondence a dokladu o zaplacení pojistného; c) konkrétní informace týkající se vyšších vedoucích pracovníků jmenovaných Státní radou; d) důkazy týkající se prvků a výhod vyjmenovaných v oznámení z roku 2004 společně vydaném ministerstvem obchodu a Sinosure, včetně dokladů týkajících se schválení omezení, flexibility směnných kurzů a slevy v rámci proměnlivého rozpětí pojistného; e) důkazy týkající se dlouhodobých provozních nákladů a zisku z pojištění vývozních úvěrů; f) důkazy týkající se hodnocení situace na trhu, pokud jde o fotovoltaické výrobní odvětví.
(222)
Komisi se rovněž nepodařilo ověřit řadu prvků obsažených v odpovědi na dotazník a týkajících se operací Sinosure, včetně zejména odpovědí týkajících se posouzení rizik, vlastního stanovení pojistného a prováděcího a schvalovacího postupu, neboť Sinosure odmítla o konkrétních smlouvách se spolupracujícími vývozci zařazenými do vzorku hovořit. Sinosure nebyla rovněž schopna objasnit nebo předložit dokumenty v případě některých nesrovnalostí v údajích nebo v případě jiných prvků uvedených v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky, které zjistila Komise.
(223)
Čínská vláda a Sinosure se v průběhu inspekce na místě a v dopise čínské vlády ze dne 3. června 2013 pokusily tuto nedostatečnou spolupráci zdůvodnit důvěrností údajů. V tomto ohledu bylo v oznámení o inspekci a následné e-mailové korespondenci jasně uvedeno, že cílem Komise je smysluplné ověření informací a že samozřejmě přijme veškerá nutná opatření k ochraně důvěrných informací, které byly předloženy nebo jen poskytnuty za účelem kontroly, v souladu s právní povinností vycházející z příslušných přísných pravidel EU tyto informace chránit. Dokumenty, které měla Sinosure v úmyslu předložit až po ukončení inspekce na místě, aniž by Komisi umožnila jejich řádné ověření, nelze zohlednit, jelikož byly speciálně připraveny pro šetření a Komise nemohla ověřit jejich zdroje.
(224)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády a Sinosure nemohla Komise ověřit některé prvky týkající se poskytování pojištění vývozních úvěrů ze strany Sinosure spolupracujícím vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku zařazeným do vzorku. Komise tedy vychází při svých zjištěních z dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
c) Sinosure je veřejnoprávním subjektem
(225)
Šetřením bylo zjištěno, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO (73), neboť má vládní moc, vykonává ji nebo je jí pověřena. Čínská vláda vykonává nad Sinosure účinnou kontrolu (74) a Sinosure uplatňuje při provádění veřejných funkcí vládní moc.
(226)
Komise konstatuje, že činnost Sinosure spojená s pojištěním vývozních úvěrů je nedílnou součástí širšího finančního sektoru, kde vládní zásahy přímo ovlivňují a narušují normální fungování finančního trhu v ČLR (viz 185. bod odůvodnění a dále).
(227)
Sinosure provádí veřejné funkce ve své roli jediné oficiální instituce pro pojištění vývozních úvěrů v ČLR. Má proto na trhu pojištění vývozních úvěrů monopolní postavení. Uvedená společnost potvrdila, že tento trh není otevřený, a to i přesto, že v ČLR působí některé mezinárodní konkurenční společnosti.
(228)
Vláda je úplným vlastníkem Sinosure a vykonává nad ní finanční kontrolu. Stoprocentním vlastníkem Sinosure je Státní rada, tedy stát. Základní kapitál ve výši 4 miliard RMB pochází z fondu rizikového pojištění vývozních úvěrů v souladu s rozpočtem státních financí. Navíc v roce 2011 investoval stát 20 miliard RMB prostřednictvím čínského státního investičního fondu China Investment Corporation (75). Stanovy společnosti uvádějí, že příslušným obchodním oddělením je ministerstvo financí, jemuž je společnost povinna předkládat k posouzení a ke schválení finanční a účetní zprávy a fiskální rozpočtovou zprávu.
(229)
Pokud jde o vládní kontrolu, nemá společnost Sinosure, jejímž jediným vlastníkem je stát, správní radu. Stejně jako v případě dozorčí rady jsou všichni její členové jmenováni Státní radou a plní své úkoly v souladu s „prozatímními předpisy týkajícími se dozorčích orgánů v klíčových finančních institucích ve státním vlastnictví.“ Vrcholné vedení Sinosure rovněž jmenuje vláda. Z výroční zprávy společnosti Sinosure za rok 2011 („výroční zpráva 2011“) vyplývá, že prezident Sinosure je tajemníkem stranického výboru a že většina vrcholného vedení je rovněž jeho členem. Jelikož Sinosure odmítla předložit další informace týkající se vrcholného vedení, lze vyvodit závěr, že vedení je v přímém spojení s vládou, která jmenuje členy dozorčí rady i vysoké vedoucí pracovníky. Sinosure je tedy účinně kontrolována čínskou vládou.
(230)
Je natolik jasné a zjevné, že Sinosure vykonává vládní funkce a politiky, že ji lze označit za vlastního vykonavatele státní moci. Výroční zpráva Sinosure za rok 2011 obsahuje několik příslušných prohlášení: Sinosure „aktivně prováděla politické funkce vývozní úvěrové agentury (ECA) … a v prvním roce období 12. pětiletého plánu dosáhla dobrých výsledků“ (s. 4, výroční zpráva 2011); „reforma společnosti posílila politickou funkci Sinosure jakožto vývozní úvěrové agentury. Konference Ústředního výboru Komunistické strany Číny věnovaná oblasti ekonomiky zdůraznila důležitost této funkce a vyslovila jasné požadavky na pojištění úvěrů, což nasměrovalo vývoj naší společnosti“ (s. 5, výroční zpráva 2011); „V roce 2011 Sinosure provedla strategie, rozhodnutí a opatření, Ústředního výboru Komunistické strany Číny a Státní rady, vládní politiky v oblasti diplomacie, zahraničního obchodu, průmyslu a financí, plně využila své politické funkce a dosáhla rychlého růstu“ (s. 11, výroční zpráva 2011); „Sinosure plně provedla státní politiku ‚zvláštního režimu pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení‘ a splnil své povinnosti stanovené státem“ (s. 11, výroční zpráva 2011).
(231)
Institucionální rámec a další dokumenty vydané čínskou vládou, které definují činnost Sinosure, jsou dalším důkazem toho, že tato společnost je veřejnoprávním subjektem, zmocněným k provádění vládních politik. Oznámení o provádění strategie podpory obchodu prostřednictvím vědy a technologie s využitím pojištění vývozních úvěrů (Shang Ji Fa [2004] č. 368 ze dne 26. července 2004) bylo společně vydáno v roce 2004 ministerstvem obchodu a Sinosure a stále řídí činnost této společnosti. Jedním z cílů tohoto sdělení je podpora vývozu nových a špičkových technologií a produktů s vysokou přidanou hodnotou, a to prostřednictvím pojištění vývozních úvěrů. Oznámení dává Sinosure jasný pokyn, aby podporovala klíčová vývozní odvětví uvedená v seznamu čínských výrobků nových a špičkových technologií z roku 2006. „Solární články a moduly“ jsou v tomto seznamu uvedeny coby způsobilé výrobky, a proto lze předpokládat, že jsou přímo podporovány Sinosure. V oznámení jsou uvedeny tyto výhody: tzv. „green channel“, tedy zvláštní podpora pro výrobky uvedené v katalogu, které by měly být schváleny do pěti dnů, pokud jsou splněny podmínky pro uzavření pojištění, a schválení omezení pro prioritní pojištění; flexibilita směnných kurzů sestávající z nejvyšší slevy na zvýšenou sazbu v rámci proměnlivého rozpětí Sinosure. Oznámení rovněž předpokládá, že regionální a místní obchodní orgány musí na podporu výrobků uvedených v adresáři přijmout další opatření. Dále vyžaduje, aby Sinosure přizpůsobila příslušný pojišťovací model národní průmyslové politice a povaze vývozu výrobků nových a špičkových technologií a aby podpořila inovace a odvětví vědy a výzkumu, které jsou zvláště podporované státem.
(232)
Komisi je známo, že existují další dokumenty, jež dokazují, že Sinosure přímo provádí vládní politiku, která mimo jiné zvýhodňuje vyvážející výrobce. Tzv. plán 840 je podrobně uveden v oznámení Státní rady ze dne 27. května 2009 (76). Název odkazuje na 84 miliard USD poskytnutých na vývozní pojištění a je jedním ze šesti opatření zavedených v roce 2009 Státní radou v zájmu stabilizace vývozní poptávky v návaznosti na světovou krizi a z něho vyplývající zvýšenou poptávku po pojištění vývozních úvěrů. Těchto šest opatření zahrnuje především lepší pokrytí pojištění vývozních úvěrů, poskytování pojištění krátkodobých vývozních úvěrů ve výši 84 miliard USD v roce 2009 a snížení sazby pojistného. Jakožto jediná politická instituce zaručující pojištění vývozních úvěrů je Sinosure uvedena jako vykonavatel plánu. Pokud jde o snížení pojistné sazby, byla Sinosure vyzvána, aby zajistila snížení průměrné sazby pojištění krátkodobých vývozních úvěrů o 30 %, a to na základě celkové průměrné sazby v roce 2008.
(233)
Tzv. plán 421 byl zahrnut do Oznámení o otázkách k provádění zvláštních opatření pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení, které společně vydalo ministerstvo obchodu a ministerstvo financí dne 22. června 2009. Je rovněž významným politickým opatřením na podporu čínské politiky „going out“ v reakci na světovou finanční krizi v roce 2009, přičemž v jeho rámci bylo poskytnuto 42,1 miliard USD na financování pojištění na podporu vývozu velkých kompletních sad zařízení. Financování řídila a poskytovala společnost Sinosure a některé jiné finanční instituce. Podniky, jimiž se tento dokument zabývá, mohly využívat preferenční finanční opatření, včetně pojištění vývozních úvěrů. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nemohla Komise požadovat dodatečné informace o uplatnění tohoto oznámení. Není-li k dispozici důkaz o opaku, Komise má důvod se domnívat, že uvedený dokument se rovněž vztahuje na fotovoltaická zařízení a fotovoltaické výrobní odvětví.
(234)
Další dokumenty, které dokládají státní podporu na poskytování pojištění krátkodobých vývozních úvěrů, zahrnují dva dokumenty týkající se zvýšení finanční podpory strategickým nově vznikajícím odvětvím. Oznámení Státní rady týkající se rozvoje a zvýšené podpory nově vznikajícím odvětvím zahrnutým ve strategickém rozhodnutí, Guo Fa [2010] č. 32, ze dne 18. října 2010, odst. 7 písm. c) vybízí finanční instituce, aby zvýšily finanční podporu. Prováděcí pokyny pro rozvoj strategických nově vznikajících odvětví, které společně vydaly všechna příslušná ministerstva (tj. národní komise pro rozvoj a reformy, ministerstvo obchodu, ministerstvo vědy, ministerstvo průmyslu a informačních technologií, ministerstvo životního prostředí, ministerstvo financí, státní daňová správa, všeobecná celní správa, všeobecná správa kontroly kvality, kontrolní úřad pro duševní vlastnictví) Guo Fa [2011] č. 310, ze dne 21. října 2011, rovněž výslovně odkazují v bodě (Xxvii) na aktivní podporu mimo jiné prostřednictvím pojištění vývozních úvěrů strategickým nově vznikajícím odvětvím. Tato strategická nově vznikající odvětví se zaměřují na výrobky, technologie a služby pro rozvoj mezinárodního trhu, leteckého a kosmického průmyslu, výroby zařízení špičkových technologií nebo pro povzbuzení domácích patentovaných technologií a standardních strategických výrobků na vývoz z nově vznikajících odvětví. Jelikož neexistuje důkaz o opaku, lze se domnívat, že také dotčený výrobek a vývozci zařazení do vzorku patří do skupiny „strategických nově vznikajících průmyslových odvětví“ a vztahují se na ně příslušné výhody.
(235)
Na základě výše uvedených skutečností dochází Komise k závěru, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem, neboť je zmocněná k provádění vládní politiky, je vládou účinně kontrolována a vykonává vládní funkce.
d) Právní základ
(236)
Právní základ tohoto programu tvoří: Oznámení o provádění strategie podpory obchodu prostřednictvím vědy a technologie s využitím pojištění vývozních úvěrů (Shang Ji Fa [2004] č. 368) společně vydané ministerstvem obchodu a Sinosure; Vývozní seznam čínských výrobků nových a špičkových technologií pro rok 2006; tzv. plán 840 uvedený v oznámení Státní rady ze dne 27. května 2009; tzv. plán 421, který je součástí Oznámení o otázkách k provádění zvláštních opatření pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení, které společně vydalo ministerstvo obchodu a ministerstvo financí dne 22. června 2009; Oznámení Státní rady o urychlení rozvoje nově vznikajících odvětví strategického významu, Guo Fa [2010] č. 32 ze dne 18.října 2010) a jeho prováděcí pokyny (Guo Fa [2011] č. 310 ze dne 21. října 2011).
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(237)
Vzhledem k tomu, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem, který je pověřen vládní mocí nebo vykonává vládní předpisy a plány, představuje poskytování pojištění vývozních úvěrů výrobcům dotčeného výrobku finanční příspěvek ve formě potenciálního přímého převodu finančních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(238)
Pokud jde o snížení části pojistného placeného vyvážejícími výrobci prostřednictvím místních orgánů, rovněž se jedná o přímý převod finančních prostředků ve formě grantu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(239)
Jedná se o výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. c) základního nařízení, neboť Sinosure poskytuje pojištění vývozních úvěrů za výhodnějších podmínek, než jaké jsou na trhu obvykle nabízeny, nebo že poskytuje pojištění, které by jinak na trhu vůbec neexistovalo. Další výhodou ve smyslu čl. 3 odst. 2 poskytnutou vyvážejícímu výrobci je peněžní snížení části pojistného, jež Sinosure zaplatily některé místní orgány příslušné pro oblasti, v nichž mají sídlo někteří vyvážející výrobci.
(240)
Oznámení z roku 2004 uvádí seznam všech výhod poskytovaných Sinosure a/nebo místními orgány podnikům, které zahrnuje adresář pro rok 2006 a které jsou ve shodě s vládními politikami. Šetření ukázalo, že pojistné smlouvy uzavřené mezi Sinosure a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, stejně jako snížení části pojistného poskytnutého místními orgány tyto dávky plně odrážejí. „Green Express“ znamená zjednodušení a zrychlení postupu při poskytování plnění a vyřizování nároku s rychlým určením škody a návaznou urychlenou platbou ve prospěch klienta.
(241)
Šetření rovněž prokázalo, že opatření, která byla přijata v návaznosti na finanční krizi v roce 2009 a která jsou podrobně popsána v plánu 840 a plánu 421 a později v opatřeních z roku 2011 ve prospěch strategických nově vznikajících odvětví, poskytla vyvážejícím výrobcům značné výhody. Tato opatření zvýšila dostupnost pojištění a dále snížila pojistné účtované Sinosure, a to navzdory obtížné hospodářské situaci a výrazně zvýšenému riziku pro Sinosure při poskytování pojištění, a plně se odrážejí v pojistném krytí, které Sinosure poskytla vyvážejícím výrobcům. Šetření zejména ukázalo, že podmínky a pojistné účtované v příslušných letech zahrnujících období šetření se nijak zásadně nezměnily nebo se zlepšily, a to navzdory zvýšení pohledávek na úroky z prodlení vyplácených společností Sinosure a značně se zhoršující situaci ve fotovoltaickém odvětví.
(242)
S ohledem na existenci případné výhody Komise nejdříve přezkoumala, do jaké míry pojistné společnosti Sinosure zahrnuje náklady na pojištění krátkodobých vývozních úvěrů. Sinosure uvedla argument na základě bodu j) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, podle něhož je „zakázanou“ vývozní subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) uvedené dohody poskytování pojištění vývozních úvěrů pro programy využívající pojistné sazby, která je nepřiměřená pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrátám v rámci příslušných programů. V odpovědi na dotazník Sinosure pouze odkázala na zisky a ztráty za posledních pět let a uvedla, že vzhledem k celkovému zisku, jehož bylo v daném období dosaženo, není podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních poskytování pojištění krátkodobých vývozních úvěrů vyvážejícím výrobcům subvencí. Jak je vysvětleno výše (viz 221. a 222. bod odůvodnění), Komise požádala Sinosure, aby poskytla konkrétní informace a důkazy týkající se dlouhodobé ziskovosti z pojišťování vývozních úvěrů, včetně příjmu z pojistného a provozních nákladů a ztrát v rámci příslušného programu v souladu s Dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Sinosure však dokumenty a důkazy požadované v průběhu inspekce na místě nepředložila a trvala na údajích o celkové ziskovosti, které obsahují její auditované výroční zprávy.
(243)
Komise konstatuje, že i kdyby se spolehla pouze na výroční zprávy společnosti Sinosure, aniž by mohla ověřit údaje a prvky v nich obsažené, nebylo by možné dospět k závěru, že uvedená společnost dosáhla dlouhodobých zisků z pojištění vývozních úvěrů, které odpovídá „programu“ uvedenému v bodě j). Kromě pojištění vývozních úvěrů se společnost Sinosure zabývá řadou dalších činností, přičemž číselné údaje a informace uvedené ve výroční zprávě jsou souhrnné údaje pro všechny tyto činnosti a žádný přesný rozpis pro jednotlivé činnosti neexistuje. Z některých výročních zpráv (nikoli však nejaktuálnějších) vyplývá, že pojištění krátkodobých vývozních úvěrů je pro Sinosure evidentně hlavní činností, avšak žádné přesné údaje k dispozici nejsou. Jelikož Sinosure odmítla poskytnout požadované informace a důkazy pouze ohledně této činnosti, která je důležitou součástí analýzy „programu“ podle bodu j) přílohy 1 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jsou zjištění Komise založena na dostupných důkazech zaznamenaných ve spisu.
(244)
Komise na začátek poznamenává, že podle článku 11 stanov společnosti Sinosure jsou zisky této společnosti nulové. Jinými slovy, cílem Sinosure ze zákona není maximalizovat zisk, ale musí usilovat o nulový zisk ve prospěch svého hlavního poslání, kterým je výlučné pojištění vývozních úvěrů v ČLR. Jak bylo vysvětleno výše, ze záznamů vyplývá, že právní a politické podmínky, v nichž společnost Sinosure působí, vyžadují, aby tato společnost plnila vládní politiky a plány v rámci naplnění svého veřejného poslání. Mezi vybranými odvětvími a podniky se zvláštní státní podporou mají vyvážející výrobci zajištěn plný přístup k pojištění vývozního úvěru, jež je poskytováno společností Sinosure za preferenční sazby, a to i v období po celosvětové krizi v roce 2009 a za stavu, v němž odvětví fotovoltaiky procházelo dosud nebývalou krizí, včetně období šetření. Sinosure tudíž poskytuje neomezené pojistné krytí pro odvětví fotovoltaiky a nepřiměřeně nízké pojistné, jež nabízí, neodráží skutečná rizika v oblasti pojištění vývozu v rámci tohoto odvětví. Na základě všech těchto zaznamenaných skutečností by bylo možné již v tomto okamžiku dospět k závěru, že nelze vyloučit, že sazby pojistného účtované společností Sinosure jsou pravděpodobně nepřiměřené k pokrytí jejího dlouhodobého fungování, což se jeví jako velice pravděpodobné.
(245)
Z důvodu nedostatku spolupráce ze strany společnosti Sinosure zvážila Komise i další prvky, kterými dále podkládá své rozhodnutí. Důkazy, jež jsou veřejně přístupné, již jednoznačně prokazují, že společnost Sinosure funguje v dlouhodobé provozní ztrátě (77). Komise také analyzovala relevantní údaje ve výsledovce výroční zprávy společnosti Sinosure za roky 2006 až 2011 předložené touto společností k prokázání ziskovosti údajů uvedených v její odpovědi na dotazník. Tato čísla ukazují, že společnost Sinosure zahrnula významné dlouhodobé provozní ztráty ze svých kombinovaných činnosti v oblasti pojišťovnictví, které vylučují příjmy z investic a ostatní výnosy. Konkrétně v každém jednotlivém roce 2006 až 2011 (s jedinou výjimkou v roce 2010) se vyplacené nároky již (téměř) rovnají čistému pojistnému získanému Sinosure nebo jej (zdaleka) překračují. Pokud se od čistého pojistného rovněž odečtou provozní náklady a náklady na provizi, výsledkem je ještě znatelnější ztráta. Tyto údaje ukazují, že navzdory mírnému zisku v roce 2010 je provozní ztráta z pojistných operací za celkové období značná. Z výročních zpráv vyplývá, že k celkovému zisku Sinosure přispívají významným způsobem výnosy z investic a další výnosy, které nejsou pro posouzení životaschopnosti pojištění vývozních úvěrů daného programu relevantní. Jelikož pojištění krátkodobých vývozních úvěrů představuje hlavní náplň činnosti společnosti Sinosure a jelikož neexistuje důkaz o opaku, vyvozuje se závěr, že program pojištění vývozních úvěrů znamenal pro Sinosure značné dlouhodobé ztráty.
Vzhledem k tomu, že program pojištění vývozních úvěrů přináší společnosti Sinosure ztráty, stanoví se existence výhody na základě porovnání pojistného, které platí vyvážející výrobci, s pojistným, které je k dispozici na trhu. Sinosure je jediným úředním pojistitelem vývozních úvěrů, a tudíž zcela kontroluje domácí trh. Jelikož v ČLR není pro tyto nástroje k dispozici žádná komerční referenční úroveň a vzhledem k tomu, že finanční trh v ČLR je narušený vládními zásahy, je vhodné použít vnější referenční úroveň mimo ČLR, tj. pojistné účtované za normální situace na trhu. Jak je popsáno níže v oddílu o výpočtu výše subvence, pojistné je poskytováno za sazby nižší než tržní a je jím udílena podpora.
(246)
Výše uvedené subvence jsou podmíněny vývozní výkonností ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť je nelze získat bez vývozu. Kromě toho jsou také specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože přístup je omezen na určité podniky. Solární články a moduly jsou výslovně uvedeny na seznamu čínských výrobků nejnovějších a špičkových technologií pro rok 2006, což je podmínka pro nárok na preferenční zacházení stanovené v oznámení z roku 2004. Kromě toho jedním z hlavních cílů společnosti Sinosure je provádění národních politik a plánů, včetně 12. pětiletého plánu pro fotovoltaické výrobní odvětví. Plány 840 a 421 rovněž zvýhodňují fotovoltaické výrobní odvětví jako jedno z mála vybraných (viz 232. a 233. bod odůvodnění). Fotovoltaické výrobní odvětví je rovněž jedním z podporovaných odvětví na základě rozhodnutí č. 40 a dalších plánovacích dokumentů a právních předpisů (viz 207. a 208. bod odůvodnění). Toto výrobní odvětví navíc spadá do kategorie „strategická a nově vznikající výrobní odvětví“, které jsou zvýhodňována v souladu s vládními politikami (viz 102. bod odůvodnění). Většina vyvážejících výrobců má také formální status podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie, který jim na základě příznivých vládních politik uděluje řadu výhod.
(247)
Je proto zřejmé, že výhody poskytované společností Sinosure nebo místními orgány v podobě úhrady části pojistného nejsou k dispozici pro všechna průmyslová odvětví a podniky, avšak jsou omezeny pouze na odvětví a podniky, které konkrétně plní příslušné vládní politiky podpory a jejich související podkladové dokumenty. Komise dospěla k závěru, že výhody poskytované společností Sinosure a/nebo místními orgány výrobcům dotčeného výrobku jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Dále, protože neexistovaly žádné důkazy, z nichž by vyplývalo, že subvence vychází z objektivních kritérií či podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, je subvence specifická rovněž v tomto ohledu.
f) Závěr
(248)
Šetření ukázalo, že šest skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívalo v období šetření pojištění vývozních úvěrů poskytované společností Sinosure.
(249)
Poskytování pojištění vývozních úvěrů společností Sinosure ve prospěch fotovoltaického průmyslu musí být považováno za subvenci, a to v rozsahu, v němž se pojistné pohybuje pod tržními sazbami.
(250)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
g) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výpočet výhody se podobá okolnostem při poskytnutí záruk u půjčky. V souladu s čl. 6 písm. c) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí daná společnost za krátkodobé pojištění poskytované společností Sinosure a částkou pojistného, již by společnost zaplatila za srovnatelné pojištění vývozu na trhu.
(252)
Vzhledem k tomu, že krátkodobé pojištění vývozních úvěrů poskytované Sinosure je výsledkem cílů vládní politiky a Sinosure je na domácím trhu v monopolním postavení, neboť funguje jako jediná státní organizace pro poskytování vývozních úvěrů, byla za použití níže uvedené metodiky sestrojena příslušná tržní referenční hodnota. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády a společnosti Sinosure využila dále Komise ke zjištění vhodného tržního pojistného pro pojištění poskytované výrobcům fotovoltaiky rovněž dostupné skutečnosti.
(253)
Komise se domnívá, že nejvhodnější referenční hodnotou, pro kterou jsou již údaje snadno k dispozici, jsou výše pojistných sazeb uplatňované ze strany Export-Import Bank („Ex-Im Bank“) USA. Podle veřejně dostupných informací (78) je EX-IM Bank oficiálním poskytovatelem úvěrů na vývoz federální vlády USA a je soběstačná. Činnosti EX-IM Bank zahrnují pojištění vývozních úvěrů a další činnosti, jako jsou záruky na provozní kapitál a záruky na půjčky (financování kupujícího). Jejím úkolem je vytvořit a podporovat v USA pracovní místa podporou vývozu USA určeného mezinárodním odběratelům. EX-IM Bank působí jako vládní subjekt v rámci Kongresu USA. Proto existuje řada shod se společností Sinosure a tato banka se považuje za odpovídající referenční instituci.
(254)
Referenční pojistné bylo vypočítáno podle skutečných poplatků účtovaných při vývozu OECD pro pojištění celého obratu s 90 % krytím pojištěného objemu a s trváním v délce 120 dnů. Skutečné pojistné je průměr mediánu pěti různých kategorií zahraničních kupujících rozlišených podle míry solventnosti a rizika selhání. To představuje co nejbližší referenční základ pro výpočet pojistného, jež by výrobce dotčeného produktu musel hradit za tržních cen.
(255)
Výše výhody byla vypočtena z informací od čínské vlády a vztahuje se na částky společnosti Sinosure, jež byly pokryty pojištěním úvěru, a z poplatků, jež v období šetření byly za takové pojištění hrazeny. Informace poskytnuté spolupracujícími podniky o společnosti Sinosure nebyly použity, jelikož bylo zřejmé, že čínská vláda podala ucelenější přehled (například ne všechny společnosti vykázaly své pojistky uzavřené se společností Sinosure ve svých odpovědích na dotazník či toto sdělily v průběhu kontroly na místě).
(256)
Pokud jde o úhradu části pojistného pojištění místními orgány, vypočítávají se výhody coby objem slev a grantů udělených společnostem zařazeným do vzorku v průběhu období šetření.
(257)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Vývozní záruky a pojištění
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,71 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.1.5. Výhody poskytované zprostředkováním přístupu k offshore holdingovým společnostem a splátky úvěru vládou
(258)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.2. Grantové programy
3.4.2.1. Rozvojový fond pro výzkum v oblasti výrobků na vývoz
(259)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.2.2. Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China World Top Brands“
(260)
Komise zjistila, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku využily v období šetření výhod těchto programů. Avšak vzhledem k tomu, že výše získaných výhod není nijak vysoká a že dopad na rozpětí subvence je zanedbatelný, nepovažovala Komise za nutné napadnutelnost těchto režimů analyzovat.
3.4.2.3. Fondy pro expanzi průmyslu v provincii Guandong
(261)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.2.4. Demonstrační program „Golden Sun“
a) Úvod
(262)
V podnětu se tvrdilo, že výrobci dotčeného výrobku obdrželi subvence v rámci demonstračního programu Golden Sun („Golden Sun“), který zavedla čínská vláda v červenci 2009. Podnět obsahoval důkazy prima facie, že čtyři z vývozců zařazených do vzorku obdrželi v rámci tohoto programu přímé subvence na dotčený výrobek. Rovněž bylo uvedeno, že jeden z vývozců zařazených do vzorku byl vybrán jako dodavatel dotčeného výrobku s ohledem na 70 % celkové kapacity instalované provozovateli projektu (tj. společnostmi vyrábějícími a prodávajícími elektřinu vyrobenou fotovoltaickými systémy) v roce 2011. Podnět rovněž obsahoval informace, z nichž vyplývá, že přístup k programu Golden Sun nebyl provozovatelům projektu udělován transparentně a na základě soutěže.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(263)
Komise žádala čínskou vládu o informace týkající se programu Golden Sun v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a během inspekce na místě, avšak, jak je podrobněji uvedeno v 104. a 105. bodě odůvodnění, tyto informace poskytnuty nebyly.
(264)
Pokud jde o informace požadované v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, čínská vláda trvala na tom, že uvedený program podpory není určen výrobcům dotčeného výrobku. Čínská vláda tak řadu otázek týkajících se daného programu a výhod pro výrobce dotčeného výrobku nezodpověděla a ve svých odpovědích pouze uvedla „nepoužije se“. Čínská vláda neposkytla ani všechny příslušné právní předpisy, nařízení, administrativní pokyny a další právní akty požadované v dotazníku, a předložila pouze dokument představující hlavní právní základ programu.
(265)
Na začátku ověřování programu Golden Sun požádala Komise čínskou vládu, aby k výchozímu právnímu základu předložila všechny příslušné přílohy a aby uvedla, zda má v úmyslu poskytnout další úřední dokumenty týkající se daného programu. Čínská vláda předložila požadované přílohy a odpověděla, že nemá v úmyslu předložit žádné další dokumenty. Komise poté ukázala čínské vládě dokument o rozpočtu vydaný ministerstvem financí a předložený spolupracujícími vývozci (dokument ministerstva financí č. 965 [2010] ze dne 2. prosince 2010), v němž byly uvedeny konkrétní financované projekty a příslušné částky poskytnuté v rámci daného programu. Z dodatků k tomuto dokumentu vyplývá, že jeden z vývozců zařazených do vzorku obdržel významné příspěvky na své projekty v rámci programu Golden Sun a rovněž jako dodavatel způsobilého zařízení v rámci několika projektů financovaných programem Golden Sun. Zástupci ministerstva financí, kteří byli přítomni u ověřování, uvedený dokument znali a Komise je požádala, aby předložili všechny podobné rozpočtové dokumenty vydané ministerstvem financí a týkající se období provádění programu Golden Sun. Ačkoli zástupci ministerstva financí s předložením těchto dokumentů v zásadě souhlasili, žádný z nich Komisi nepředložili.
(266)
Komise rovněž ukázala ministerstvu obchodu rozpočtové dokumenty týkající se programu Golden Sun, které vydal místní finanční odbor provincie a obce a předložil jeden ze spolupracujících vývozců, a požádala čínskou vládu, aby poskytla příslušné podobné dokumenty (tj. vydané provinciemi nebo obcemi) o daném programu. Čínská vláda odpověděla, že tyto dokumenty nemá k dispozici, neboť se týkají provincií a/nebo obcí, a tudíž je nemůže předložit.
(267)
V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda zopakovala, že program Golden Sun není určen pro výrobce dotčeného výrobku a objasnila, že pokud tito výrobci program využili, pak vystupovali jako provozovatelé projektu, a nikoli jako výrobci solárních panelů, neboť pouze provozovatelé projektů mohou získat subvence v rámci daného programu. V dopise se rovněž tvrdí, že Komise požádala pouze o tři jmenovitě uvedené dokumenty, které čínská vláda předložila. Toto tvrzení je nesprávné, neboť během ověřování požádala Komise o konkrétní rozpočtové dokumenty vydané ministerstvem financí (rovněž výslovně uvedené v dopise Komise ze dne 23. května 2013) a místními orgány příslušnými pro oblast, kde mají sídlo vyvážející výrobci (odkazující na konkrétních dokumenty předložené vyvážejícími výrobci), které však čínská vláda neposkytla.
(268)
Komise rovněž požadovala zvláštní informace o výplatách prostředků v rámci programu Golden Sun, kterou obdržel jeden spolupracující vývozce, neboť po dodání dotčeného výrobku přímo obdržel příslušné prostředky od vlády. V průběhu inspekce na místě nebyla čínská vláda schopna tuto situaci vysvětlit ani poskytnout jakékoli podrobnosti a pouze kontaktovala právního poradce společnosti, který měl uvést, že daná situace již byla s úředníky Komise během inspekce na místě vysvětlena, což není zcela pravda. Další podrobnosti o situaci jsou popsány v 276. až 278. bodě odůvodnění níže. Jak je blíže popsáno v 275. až 278. bodě odůvodnění níže, šetřením bylo zjištěno, že spolupracující výrobci zařazení do vzorku opravdu přímo či nepřímo využívali granty v rámci programu Golden Sun i pro dodávky dotčeného výrobku. Tvrzení čínské vlády, že tento program nezvýhodňuje výrobu dotčeného výrobku, je tedy v jasném rozporu s důkazy a skutečnostmi ověřenými během šetření.
(269)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nemohla Komise ověřit některá zásadní hlediska programu Golden Sun a skutečné výhody poskytované výrobcům dotčeného výrobku. Čínská vláda navíc nepředložila všechny příslušné dokumenty, o které byla žádána, zejména pak rozpočtové dokumenty týkající se programu Golden Sun vydané ministerstvem financí pro období provádění daného programu. Některá zjištění tedy vycházejí z nejlepších dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
c) Právní základ
(270)
Výchozím právním základem je Oznámení o provádění demonstračního programu Golden Sun ze dne 16. července 2009 a připojená prozatímní opatření pro řízení fondu finanční podpory pro demonstrační program Golden Sun, spis CaiJian č. 397 [2009] vydané ministerstvem financí, ministerstvem vědy a národní radou pro energetiku; Oběžník o úspěšném provádění činností demonstračního programu Golden Sun, spis č. 718 [2009]; Oběžník o úspěšném provedení demonstračního programu Golden Sun 2010, spis č. 622 [2010]; Oběžník ministerstva financí s pokyny týkajícími se indexů finanční pomoci, pokud jde o stavební náklady v rámci demonstračních programů Golden Sun 2010, spis č. 965 [2010] ze dne 2. prosince 2010, vydané ministerstvem financí; Oběžník finančního odboru provincie Hebei o rozdělení rozpočtového cíle s ohledem na fiskální subvence vyčleněné pro programy Golden Sun 2011, spis JCJ č. 336 ze dne 1. září 2011; Oběžník finančním odborem Hengshui o rozdělení rozpočtového cíle s ohledem na fiskální subvence vyčleněné pro programy Golden Sun 2011, spis HCJ č. 135 ze dne 8. listopadu 2011.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(271)
Program Golden Sun byl zřízen v roce 2009 na podporu technologického pokroku a zvýšil rozvoj odvětví solárního fotovoltaického systému. Na ústřední úrovni za program zodpovídá ministerstvo financí, ministerstvo vědy a národní rada pro energetiku. Oznámení o provádění programu Golden Sun uvádí řadu kritérií způsobilosti pro financování v rámci tohoto programu, včetně: a) podniky musí být zahrnuty do místního prováděcího plánu demonstračního projektu Golden Sun; b) musí mít instalovaný výkon alespoň 300 kWh; c) délka období výstavby nesmí překročit jeden rok a provoz musí trvat nejméně dvacet let; d) vlastníci projektů v oblasti fotovoltaiky musí mít celková aktiva ve výši nejméně 100 milionů RMB a kapitál ve výši alespoň 30 % investičních nákladů; e) výrobci integrovaného systému a klíčových zařízení, jež se využívají v projektech pro výrobu fotovoltaiky, by měli být vybíráni v rámci nabídkových řízení. Způsobilé projekty mohou obdržet až 50 % celkových investičních nákladů od vlády, a tento strop se zvyšuje na 70 % pro vlastníky projektu se sídlem v odlehlých oblastech bez elektrifikace.
(272)
Co se týče postupu, podniky, které chtějí získat finanční prostředky v rámci tohoto programu, musí předložit příslušnému vládnímu orgánu žádost a podkladové dokumenty. Odbory pro finance, technologii a energetiku odpovídají na úrovni provincie za organizaci programu a předkládají společnou souhrnnou zprávu ministerstvu financí, ministerstvu pro vědu a národní energetické radě. Těm přísluší dohled nad projekty v provinciích, pokud jde o provádění dohledu nad technickými programy, podmínkami výstavby, financováním a všemi dalšími aspekty. Po konečném schválení vládou přiděluje ministerstvo financí prostředky přímo vlastníkovi projektu a uchovává příslušnou schvalovací dokumentaci a doklady o vyplacení prostředků.
(273)
Ve skutečnost předkládají provozovatelé projektů žádosti o financování vládě po uzavření smlouvy s dodavatelem způsobilého fotovoltaického zařízení (tj. zejména dotčeného výrobku). Podle příslušných právních předpisů jsou tito dodavatelé fotovoltaického zařízení vybíráni na základě nabídkového řízení. Čínská vláda však nevysvětlila, jakým způsobem při výběru provozovatelů projektu pro demonstrační projekt Golden Sun podle plánu jeho provádění uplatňuje své rozhodovací pravomoci a jakým způsobem tito provozovatelé projektu následně vybírají dodavatele způsobilého fotovoltaického zařízení. Čínská vláda a zúčastněné strany neprokázaly, že v případě výběrového řízení se jedná o otevřený, transparentní a nediskriminační postup, neboť nepředložily příslušnou dokumentaci. Neexistují žádné indicie o tom, že by bylo kdy pořízeno případné fotovoltaické zařízení ze zahraničí. Valná většina způsobilého fotovoltaického zařízení byla poskytnuta jediným spolupracujícím výrobce zařazeným do vzorku. Na základě dostupných skutečností proto orgány docházejí k závěru, že program Golden Sun je používán k tomu, aby vytvářel uměle poptávku po výrobcích vybraných čínských výrobců dotčeného výrobku. Bude-li na základě rozhodnutí vlády projekt způsobilý, měla by mu přidělit finanční prostředky.
(274)
Program Golden Sun nabízí subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě převodu finančních prostředků od čínské vlády výrobcům dotčeného výrobku v podobě grantů.
(275)
Šetřením bylo konkrétně zjištěno, že několik spolupracujících výrobců zařazených do vzorku získalo přímo granty v rámci programu Golden Sun, a to na instalaci výrobních solárních zařízení ve svých prostorách. Tyto granty vyplácené spolupracujícím výrobcům jsou proto přímo spojené s dotčeným výrobkem a vyrovnávají jim část nákladů, které by jinak nesli.
(276)
Při šetření bylo rovněž dále zjištěno, že spolupracující výrobci zařazení do vzorku využívají financování podle tohoto programu k dodávce dotčeného výrobku provozovatelům projektů, kteří nejsou ve spojení. Zejména bylo v průběhu šetření na místě zjištěno, že jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku získal přímo od čínské vlády značnou jednorázovou paušálních platbu pro všech 40 projektů zřízených v rámci programu Golden Sun, pro které dodal dotčený výrobek. Spolupracující vyvážející výrobce zařazený do vzorku však takové množství ve svém dotazníku v odpovědích nevykázal. Podle oběžníku ministerstva financí z roku 2010 vyplývalo, že tento spolupracující vývozce byl vybrán, aby dodával dotčený výrobek několika provozovatelům projektů, kteří nejsou ve spojení, a to ze soukromého i veřejného sektoru. Komise se snažila získat informace od čínské vlády s ohledem na tuto přímou platbu pro spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku, neboť článek 13 prozatímních opatření oznámení o programu Golden Sun z roku 2009 výslovně vyžaduje, aby byly granty vypláceny přímo provozovateli projektu (tj. nikoli dodavateli fotovoltaického zařízení), přičemž čínská vláda výslovně tuto skutečnost v průběhu ověřování potvrdila. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda neposkytla žádné vysvětlení během inspekce na místě, kterým by zdůvodnila přímé financování, které obdržel vývozce zařazený do vzorku. V dopise ze dne 3. června 2013 se čínská vláda vyjadřuje pouze k jednomu projektu ze 40 a stroze uvádí, že mezi provozovatelem projektu a vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku existovalo finanční ujednání, neboť provozovatel nedisponoval dostatečnými finančními prostředky, a tudíž bylo sjednáno, že subvence bude vyplacena přímo vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Toto ničím nepodložené a velmi stručné vysvětlení, jež se týká pouze jednoho projektu, kterého se účastnil spolupracující vývozce zařazený do vzorku, a to ze čtyřiceti projektů uvedených v dokumentu ministerstva financí, je z hlediska Komise k vyjasnění situace zcela nedostačující.
(277)
Spolupracující vývozce zařazený do vzorku se ve svém dopise ze dne 24. června 2013 snažil zdůvodnit, že tato přímá platba za 40 dotčených projektů nebyla uvedena, neboť představovala subvenci pro provozovatele projektu coby „uživatele“ a nikoli pro dodavatele. Tento vývozce potvrdil, že obdržel přímou paušální platbu týkající se dodávek pro 40 projektů uvedených v oběžníku ministerstva financí. Rovněž doplnil, že vláda může převést prostředky přímo dodavateli, aby bylo zajištěno, že tyto granty budou použity pouze pro povolené fotovoltaické systémy a usnadnila se kontrola. Tento vývozce se však ve své odpovědi zaměřil pouze na jeden projekt, k němuž byla shromážděna dokumentace při kontrole na místě, a nevyjádřil se k dalším 39 projektům, za něž obdržel financování v rámci programu Golden Sun. I když vývozce prokázal, že prostředky pro tento konkrétní projekt byly zaúčtovány coby příjem a nikoli jako záloha vládního grantu, nepředložil žádné jiné důkazy o skutečné realizaci tohoto či jiných projektů, včetně důkazů o realizaci dodávky dotčeného výrobku, za kterou byly získány finanční prostředky. Jeho vysvětlení rovněž neobjasnilo nesrovnalosti, pokud jde o přímé platby vlády podle příslušných prováděcích předpisů uvedených výše, jež stanovují, že finanční prostředky se obvykle převádí ze strany vlády provozovateli projektu a nikoli dodavateli zařízení.
(278)
Komise má za to, že vysvětlení čínské vlády o finančním ujednání mezi spolupracujícím vývozcem zařazeným do vzorku a provozovatelem projektu je nepřesvědčivé, neboť je zvláštní, že dva soukromé subjekty se mohou samostatně rozhodnout, že uzavřou ujednání, jež obnáší kroky ze strany vlády (tj. přímou platbu od vlády dodavateli, odchylně od článku 13 oznámení z roku 2009, aniž by se toho vláda účastnila či o této skutečnosti věděla. Čínská vláda nepředložila v této věci přímých plateb dodavatelům žádné přesvědčivější důkazy či připomínky a svou odpověď omezila pouze na jeden anonymní projekt ze čtyřiceti projektů provedených spolupracujícími vývozci zařazenými do vzorku. Vysvětlení poskytnutá tímto vývozcem rovněž nechávají bez povšimnutí vyjádření čínské vlády o tom, že provozovatel jistého projektu, který čínská vláda nijak nespecifikovala, se nacházel v obtížné finanční situaci. Navíc prohlášení vývozce týkající se možnosti přímé platby a jejich odůvodnění nelze potvrdit z jiných pramenů ani od čínské vlády.
(279)
S ohledem na uvedené omezené a rozporuplné připomínky předložené čínskou vládou a spolupracujícím vývozcem zařazeným do vzorku se nabízí jediný společným bod a logický závěr, totiž ten, že přímá jednorázová paušální platba ze strany čínské vlády spolupracujícímu vývozci zařazenému do vzorku byla nutná, aby vývozce obdržel příslušnou částku, jinak by v souvislosti s obtížnou finanční situací provozovatele projektu hrozilo riziko nezaplacení. Skutečností zůstává, že spolupracující vývozce zařazený do vzorku nebyl schopen vysvětlit, jak jednorázovou paušální platbu od vlády využil, tj. zda bylo fotovoltaické zařízení nakonec provozovatelům projektu poskytnuto a případně jakou cenu za ně provozovatelé projektu zaplatili. Vzhledem k tomu, že k tomuto spisu nejsou k dispozici žádné další důkazy a ani Komise je nemůže jinak přiměřeně získat, je podle článku 28 základního nařízení učiněn závěr, že jednorázová paušální platba spolupracujícímu vývozci představuje přímý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(280)
Komise dále dochází k závěru, že granty poskytnuté dodavatelům dotčeného výrobku, ať již v pozici provozovatelů projektu nebo v případě údajného dodávání fotovoltaického zařízení provozovatelům projektu, kteří nejsou ve spojení, představují výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. V případě provozovatelů projektu umožňuje financování v rámci programu Golden Sun, aby výrobci dotčeného výrobku ušetřili náklady na instalaci zařízení na výrobu solární energie ve svých prostorách. V případě dodavatelů fotovoltaického zařízení provozovatelům projektu, kteří nejsou ve spojení, jsou finanční prostředky programu Golden Sun v rukou výrobců dotčeného výrobku, aniž by bylo nutné poskytnout zařízení a/nebo ochranu proti riziku neplacení provozovateli projektu, kteří nejsou ve spojení. V druhém případě obdrží výrobci dotčeného výrobku platbu, kterou by jinak od provozovatele projektu, jenž není ve spojení, nezískali.
(281)
Tento subvenční program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité provozovatele projektu a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na provozovatele projektu činné v odvětví solární energetiky. Navíc, vzhledem k tomu, že ani výběr dodavatele fotovoltaického zařízení ani výběr provozovatelů projektu není založen na otevřeném, transparentním a nediskriminačním konkurenčním postupu a že dochází k přímým platbám ze strany čínské vlády dodavatelům fotovoltaického zařízení, je režim rovněž specifický, neboť poskytuje výhody pouze určitým dodavatelům fotovoltaického zařízení. Tento program nesplňuje požadavky nespecifičnosti podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, neboť podmínky způsobilosti a skutečná kritéria pro výběr, jež se vztahují na podniky, které mají být zahrnuty do místních plánů provádění projektů, a na finální projekty, jež mají být vybírány na základě rozdílných technických a finančních hledisek, nejsou objektivní a neuplatní se ve všech případech bez rozdílu.
e) Závěr
(282)
Program Golden Sun je specifickou subvencí ve formě grantu. Šetřením bylo zjištěno, že někteří spolupracující vývozci tuto subvenci využili.
f) Výpočet výše subvence
(283)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Demonstrační program „Golden Sun“
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,05 %
3.4.3. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.4.3.1. Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky se zahraničními investicemi,
a) Úvod
(284)
V podnětu se tvrdí, že existuje zvláštní právní předpis z roku 1991 na podporu zahraničních investic v Číně, a to prostřednictvím zákona o podnicích se zahraničními investicemi a dani z příjmu zahraničních podniků. K výhodám podniků se zahraničními investicemi patří subvenční program označovaný jako „Dva roky úplné a tři roky poloviční“, který stanoví úplné osvobození od přímých daní pro první dva roky ziskovosti podniku se zahraničními investicemi a poloviční osvobození od daně z příjmu pro následující tři roky.
(285)
Program „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ rovněž existuje v jiné podobě pro společnosti se statusem podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie, které se nacházejí v určitých vymezených oblastech. Výhody v rámci této varianty rovněž mohou platit i po roce 2013. Šetření ukázalo, že jeden ze spolupracujících vývozců (Yingli Hainan) požíval od roku 2011 výhod v rámci tohoto programu, které spočívaly v plném osvobození od daně na roky 2011 a 2012 a 50 % snížení daně v následujících třech letech.
(286)
Komise se snažila tento programu ověřit během inspekce na místě u čínské vlády. Čínská vláda však o této variantě programu „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ neposkytla žádné informace. V dopise ze dne 3. června 2013 čínská vláda tvrdila, že tento program není v podnětu napaden a že pro podniky se zahraničními investicemi uvedenými v podnětu není náhradním programem varianty „Dva roky úplné a tři roky poloviční“, která se uplatňuje bez zeměpisného omezení. Komise bere tato vysvětlení čínské vlády na vědomí a chápe, že uvedený daňový program je v porovnání s programem „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ pro podniky se zahraničními investicemi formálně samostatným programem. Jelikož však jeho výhody pokračují i po údajném vypršení platnosti uvedeného režimu pro podniky se zahraničními investicemi, jsou působení, povaha a účinky příslušných výhod stejné jako v případě programu pro podniky se zahraničními investicemi, jak bylo uvedeno jedním ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku, a Komise se proto domnívá, že tento program má úzkou spojitost s programem „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ pro podniky se zahraničními investicemi, je jeho pokračováním, a měl by proto být vyrovnán. V tomto ohledu Komise poznamenává, že čl. 10 odst. 1 základního nařízení umožňuje šetření všech „údajných subvencí“ označených žadatelem a nečiní žádný odkaz na „údajný subvenční program“. Vzhledem k tomu, že v daném případě zahrnují oba programy stejnou subvenci, tj. ušlé daň z příjmu právnických osob, je Komise oprávněna je šetřit jako jedinou subvenci.
b) Právní základ
(287)
Právní základ tohoto programu představuje článek 8 daňového práva pro podniky se zahraničními investicemi a článek 72 prováděcích pravidel zákona o dani z příjmu Čínské lidové republiky ve vztahu k podnikům se zahraničními investicemi a zahraničním podnikům. Podle čínské vlády byl program ukončen počínaje rokem 2008 na základě přijetí zákona o dani z příjmu podniků dne 16. března 2007 na 5. schůzi 10. zasedání Všečínského shromáždění lidových zástupců Čínské lidové republiky, konkrétně na základě článku 57 zákona o dani z příjmu podniků, s postupným ukončením výhod do konce roku 2012.
(288)
Právním základem zvláštního programu „Dva roky úplné a tři roky poloviční“ je vyhláška č. 40 [2007] tj. oznámení Státní rady k realizaci přechodných preferenčních politik o dani z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií zřízené ve zvláštní hospodářské zóně a Shanghai Pudong New District na základě čl. 57 odst. 3 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, spolu se správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(289)
Pouze výrobní podniky se zahraničními investicemi, jejichž provoz je plánován na dobu nejméně deseti let, jsou osvobozeny od daně z příjmu. Výjimka se uplatní od roku, ve kterém podnik začne realizovat zisky, na dobu prvních dvou let, a pak dojde ke snížení platných daňových sazeb o padesát procent po následující tři roky.
(290)
Aby podniky mohly využít zvláštní variantu režimu podpory, musí mít status podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie s příslušným správním osvědčením, tj. podniky v oblasti duševního vlastnictví, které rovněž splňují podmínky stanovené v článku 93 prováděcího předpisu zákona o dani z příjmu podniků.
(291)
Společnost, která se chce daného programu účastnit, musí státní daňové správě předložit každoroční přiznání týkající se daně z příjmu právnických osob, dodatky a finanční výkazy. Tento postup se rovněž vztahuje na zvláštní variantu programu.
(292)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl postupně ukončen poté, co v roce 2008 vstoupil v platnost zákon o dani z příjmu podniků a jeho výhody platily do konce roku 2012. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tento daňový program poskytl během období šetření výhody několika výrobcům ve fotovoltaickém odvětí. Kromě toho nelze vyloučit, že výhody v rámci tohoto programu stále platí nebo že existuje nebo v budoucnosti vznikne podobný náhradní program. Jak bylo vysvětleno výše, šetření prokázalo, že existují i další varianty programu „Dva roky úplné a tři roky poloviční“, který nadále zvýhodňuje výrobce solárních panelů. Tento program je proto nadále shledán napadnutelným.
(293)
Zvláštní variantu programu využil jeden spolupracující vývozce, Yingli Green Energy.
d) Závěr
(294)
Program tudíž představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(295)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které patří do kategorie podniků se zahraničními investicemi a které splňují zvláštní kritéria stanovená příslušnými právními předpisy.
(296)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(297)
Tato varianta programu by proto měla být pokládána za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(298)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, jako např. fotovoltaické výrobní odvětví. Režim je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na určité regiony.
(299)
Tato varianta by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(300)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2011. Jelikož u žádného spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku nebylo k dispozici auditované daňové přiznání za daňový rok 2012, byly vzaty v úvahu údaje za celý zdanitelný rok 2011.
(301)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(302)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Dva roky úplné a tři roky poloviční osvobození
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,03 %
3.4.3.2. Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
(303)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.3. Úleva na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
(304)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.4. Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
(305)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.5. Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
a) Úvod
(306)
V podnětu se tvrdí, že za svou činnost v oblasti výzkumu a vývoje mají podniky se zahraničními investicemi nárok na preferenční daňové zacházení, a to prostřednictvím 150 % zápočtu daně z nákladů, pokud tyto byly zvýšeny o alespoň 10 % v porovnání s předchozím rokem.
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen přijetím zákona o dani z příjmu podniků v roce 2008 a že nenásledovalo žádné přechodné období. Několik spolupracujících vývozců zařazených do vzorku však uvedlo, že v rámci zákona o dani z příjmu podniků z roku 2008 využívali výhod podobného programu, což svědčí o tom, že preferenční program pro započítání nákladů v oblasti výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi byl v roce 2008 nahrazen zvláštním programem. Další informace o 150 % započítání daně čínská vláda v odpovědi na dotazník ani v odpovědi na upozornění neposkytla.
b) Právní základ
(308)
Tento režim je upraven čl. 30 odst. 1 Zákona o dani z příjmu podniků a článkem 95 Prováděcích předpisů zákona o dani z příjmu podniků ČLR a Správními opatřeními pro určení podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172) a článkem 93 Prováděcích předpisů zákona o dani z příjmu podniků spolu s oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
(309)
Článek 95 stanoví, že další 50 % odečtení výdajů v oblasti výzkumu a vývoje uvedené v čl. 30 bodě 1 se vztahuje na výdaje na výrobky nových a špičkových technologií tak, že tyto podléhají odpisům, které ze 150 % vycházejí z nákladů na dlouhodobá aktiva.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(310)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. Tento program byl již napaden v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (79) a oceli s organickým povlakem (80). Příslušná právní ustanovení opravdu ukazují, že tento program poskytuje výhodu pouze společnostem, které mají úřední status společností využívajících nejnovější a špičkové technologie. Účelem výdajů těchto společností v oblasti výzkumu a vývoje musí být rovněž vývoj nových technologií, nových produktů a nových dovedností. Způsobilé podniky mohou odečíst dalších 50 % svých výdajů na výzkum a vývoj oproti povinnosti vyplývající z daně z příjmu. Rovněž náklady z dlouhodobých aktiv opravňují způsobilé společnosti k 150 % odečtu skutečných nákladů těchto společností.
(311)
Šetřením bylo zjištěno, že společnosti, které daný režim využívají, musí předkládat přiznání k dani z příjmu a příslušné přílohy. Skutečná výše výhody je zahrnuta jak v daňové přiznání, tak v příloze V. Pouze společnosti, které získaly formální osvědčení, jež jim přiznává status podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, mohou tento režim využít.
d) Závěr
(312)
Daný režim proto představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých příjmů vlády, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(313)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož samotné právní předpisy omezují použití tohoto programu pouze na některé podniky formálně uznané jako podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií, a jejichž výdaje v oblasti výzkumu a vědy jsou určeny na nové technologie, nové produkty a nové dovednosti.
(314)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(315)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2011. Jelikož u žádného spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku nebylo k dispozici auditované daňové přiznání za daňový rok 2012, byly vzaty v úvahu údaje za celý zdanitelný rok 2011.
(316)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(317)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,33 %
3.4.3.6. Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
(318)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.7. Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
(319)
Šetření potvrdilo, že společnostem zařazeným do vzorku nebyly v období šetření poskytnuty v rámci daného programu žádné výhody, neboť uvedené společnosti využívaly nový program, který toto preferenční zacházení nahradil. Podrobnosti jsou uvedeny v bodě 3.4.4.8. níže.
3.4.3.8. Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
a) Úvod
(320)
Na základě tohoto programu může podnik se statusem podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie využívat sníženou sazbu u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program shledala EU při šetření případu bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem jako napadnutelný; rovněž byl napadnut ze strany orgánů USA.
b) Právní základ
(321)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmu podniků spolu se Správními opatřeními pro určení podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172) a článek 93 prováděcího nařízení k zákonu o dani z příjmu podniků spolu s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(322)
Tento režim je použitelný pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a potřebují zásadní podporu státu. Tyto podniky musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat řadu požadavků: i) jejich výrobci jsou zahrnuti do oblasti působnosti výrobků v odvětví nejnovějších a špičkových technologií s klíčovou státní podporou; ii) celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří určitou část celkového příjmu z prodeje; iii) příjem z výrobků nejnovějších a špičkových technologií tvoří určitou část celkového příjmu z prodeje; iv) pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují určité procento z celkového počtu zaměstnanců; v) splňovat ostatní požadavky stanovené správními opatřeními pro výrobky nejnovějších a špičkových technologií z roku 2008.
(323)
Společnosti, které daný režim využívají, musí předkládat přiznání k dani z příjmu a příslušné přílohy. Skutečná výše výhody je zahrnuta jak v daňovém přiznání, tak v příloze V.
d) Závěr
(324)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů vlády, čímž získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat.
(325)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky se statusem podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(326)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(327)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2011. Jelikož u žádného spolupracujícího vývozce zařazeného do vzorku nebylo k dispozici auditované daňové přiznání za daňový rok 2012, byly vzaty v úvahu údaje za celý zdanitelný rok 2011.
(328)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,35 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.3.9. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
(329)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.3.10. Daňové programy v provincii Guandong
(330)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.4. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.4.4.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(331)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že vybavení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napaden v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem.
b) Právní základ
(332)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do podporované kategorie, nebo do omezené kategorie B v rámci katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií nebo které jsou v souladu s katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporovaný státem. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(334)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti.
(335)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců činí:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,38 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.4.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
a) Úvod
(336)
Tento program stanoví osvobození od DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Této výhody lze využít v případě, že zařízení není uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a jeho hodnota nepřekračuje určitou prahovou úroveň. Tento program byl předmětem antisubvenčního řízení týkajícího se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem.
b) Právní základ
(337)
Právní základ tvoří prozatímní opatření o vrácení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky/subjekty se zahraničními investicemi, zkušební správní opatření týkající se snížení daně pro projekty se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně a oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o zrušení rabatové politiky pro zařízení vyrobené na domácím trhu a nakupované podniky se zahraničními investicemi.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(338)
V odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda tvrdila, že uvedený program byl ukončen počínaje 1. lednem 2009 a odkázala na oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o zrušení rabatové politiky pro zařízení vyrobené na domácím trhu a nakupované podniky se zahraničními investicemi (CAISHUI 2008 č. 176). Šetření však ukázalo, že několik vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívalo v průběhu období šetření výhody tohoto režimu. Dotčení vývozci zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši poskytované výhody. S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že čínská vláda neposkytla o daném programu přesné informace, a jak ukazuje situace některých vyvážejících výrobců, uvedený program přetrvává.
(339)
Jelikož čínská vláda neposkytla žádnou z požadovaných informací, Komise vyšla z informací předložených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.
(340)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, neboť subjekty se zahraničními investicemi jsou osvobozené od platby DPH, která by byla jinak splatná. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky se zahraničními investicemi, které kupují zařízení vyrobené na domácím trhu a které patří do podporované kategorie a do omezené kategorie B Katalogu pro odvětví se zahraničními investicemi nebo zařízení koupené na domácím trhu uvedené v Katalogu klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporovaný státem. Dále Zkušební správní opatření týkající se snížení daně pro projekty se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně a oznámení ministerstva financí omezují výhody na podniky se zahraničními investicemi, které patří do podporované kategorie v Katalogu pro orientaci odvětví se zahraničními investicemi nebo Katalogu zvýhodněných odvětví se zahraničními investicemi v centrálních a západních regionech v Číně. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Tento program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
d) Výpočet výše subvence
(341)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození domácího zařízení od DPH. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými postupy v daném odvětví.
(342)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,05 %
3.4.4.3. Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu fondů na rozvoj zahraničního obchodu
(343)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci programu během období šetření žádné výhody.
3.4.5. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
3.4.5.1. Dodání polykrystalického křemíku vládou za cenu nižší než přiměřenou
(344)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období šetření žádnou výhodu.
3.4.5.2. Dodání hliníkových výlisků vládou za cenu nižší než přiměřenou
(345)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období šetření žádnou výhodu.
3.4.5.3. Dodání skla vládou za cenu nižší než přiměřenou
(346)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období šetření žádnou výhodu.
3.4.5.4. Dodání elektrické energie vládou
a) Úvod
(347)
Žadatel tvrdí, že někteří čínští výrobci polykrystalického křemíku měli výhodu z levné elektřiny dodávané za nižší než přiměřenou cenu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(348)
Šetřením se zjistilo, že mnoho vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo ve spojení s výrobcem polykrystalického křemíku v rámci své skupiny společností. Bylo zjištěno, že jedna ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, LDK Solar, dostávala pravidelně významné subvence na poplatky za elektřinu od finančního úřadu ekonomické zóny Xin Yu. Společnost v tomto případě sice nezískala výhodu přímo z nižší sazby za elektřinu, než je jinak dostupná na trhu, značné slevy na dani poskytované finančním úřadem ekonomické zóny Xin Yu však nakonec vedly k tomu, že společnost těžila z dodávek levnější elektrické energie, a jsou proto funkčně rovnocenné vládním dodávkám za ceny nižší než tržní. V každém případě, i kdyby byla sleva na dani posouzena jako grant, opatření je úzce spojené s tvrzením žadatele a spadá do oblasti šetření. Dotčené společnosti ze skupiny LDK Group byly totiž téměř v plné výši zpětně proplaceny poplatky za elektrickou energii dlužné v období šetření.
(349)
Skupina LDK Solar prostřednictvím výrobce polykrystalického křemíku, se kterým byla ve spojení, obdržela finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení, neboť jí místní vláda poskytla subvence na poplatky za elektřinu, nebo ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně vzato jde o přímý převod peněžních prostředků.
(350)
LDK Solar získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda dodala elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tomuto vývozci byla v důsledku subvencí na poplatky za elektřinu skutečně poskytnuta nižší sazba, než je sazba obecně dostupná. Přímý převod finančních prostředků poskytuje výhodu, protože jde o nevratný příspěvek, který není na trhu k dispozici.
(351)
Subvence ve formě dodávání levné elektřiny prostřednictvím slevy na dani pro jednoho z výrobců zařazených do vzorku je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť subvence na poplatky za elektřinu byly poskytovány pouze společnosti LDK. Subvence je též regionálně specifická pro určité podniky v ekonomické zóně Xin Yu. Vzhledem k nedostatku spolupráce ze strany společnosti LDK a čínské vlády při ohlašování této subvence vycházejí výše uvedené závěry z dostupných údajů.
c) Výpočet výše subvence
(352)
Výše subvence byla rovna výši slevy platné během období šetření.
(353)
Subvenční sazba zjištěná v rámci tohoto programu během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Elektřina za cenu nižší než přiměřenou
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
Skupina JingAo a společnosti ve spojení
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společností ve spojení
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,00 %
3.4.5.5. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(354)
Žadatel tvrdí, že čínští výrobci dotčeného výrobku získávají práva k užívání pozemků od čínské vlády za cenu nižší než přiměřenou tím způsobem, že vnitrostátní nebo místní vlády neudělují práva v souladu s tržními zásadami.
(355)
Čínská vláda uvedla, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, na němž musí být práva k užívání pozemků veřejně obchodována podle právních předpisů platných pro trh s pozemky. Podle čínské vlády by pozemky pro průmyslové a obchodní využití měly být získány náhradou za jejich využití na volném trhu prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby nebo soutěže a „bez ohledu na počet nabídek nebo původní cenu představuje cena, která je nakonec zaplacena, tržní cenu určenou nabídkou a poptávkou na volném trhu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že převod práva k užívání pozemků nesmí zahrnovat omezení, jež by se týkalo vyhlašování záměru převodu prostřednictvím nabídkového řízení, aukce a cenových odhadů, která negativně ovlivňují spravedlivou hospodářskou soutěž.
(356)
Čínská vláda nepředložila žádné údaje ohledně skutečných cen za práva k užívání pozemků a počátečních cen pozemků určovaných vládou. Informace požadované v dotazníku, které čínská vláda poskytla, pokud jde o převody práv k užívání pozemků, byly neúplné. Při opravě své původní odpovědi na dotazník během inspekce na místě také potvrdila, že některé z ohlášených převodů byly předmětem nabídkového řízení. Nebyly však předloženy žádné podrobnosti o počtu nabídek a rozdílu mezi počáteční a konečnou cenu, jak bylo požadováno v dotazníku.
(357)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejích tvrzení, že převody práv k užívání pozemků v Číně probíhají prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Je třeba poznamenat, že podle článku 11 Ustanovení o přidělování práv k užívání stavebních pozemků ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, dražeb a cenových odhadů příslušný státní orgán veřejně oznámí konání veškerých výzev k podávání nabídek/dražeb/cenových odhadů. Na základě toho si Komise vyžádala všechna veřejná oznámení týkající se převodů, u nichž byly uplatněny tyto postupy, tak aby shromáždila a ověřila informace požadované v dotazníku. Čínská vláda nepředložila žádné z těchto oznámení a tvrdila, že „již neexistují“. Komise tak nemohla ověřit informace o převodech práv k užívání pozemků vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(358)
Komise čínskou vládu vyrozuměla o tom, že zvažuje uplatnění ustanovení článku 28 nařízení (ES) č. 597/2009, pokud jde o tento program subvencí, a vzhledem k tomu, že čínská vláda ve své odpovědi na dopis Komise ze dne 23. května 2013 neposkytla v této věci uspokojivé vysvětlení nebo nové důkazy, Komise musela svá zjištění opřít o nejlepší dostupné údaje, tj. v tomto případě o informace poskytnuté vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a další veřejně dostupné informace.
(359)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad, a v žádném případě ne o zjištění či závěr, čínská vláda vyjádřila názor, že je tento předpoklad nepravdivý, a žádné konkrétní informace o možných základech pro srovnání neposkytla. Čínská vláda pouze uvedla, že „v rozsahu, ve kterém by měl být jakýkoli základ pro srovnání použit, by se muselo jednat o ceny, jež by musely za podobný pozemek zaplatit čínské podniky, které nejsou upřednostňovány“. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neuvedla, které podniky nejsou „upřednostňovány“, a ani neposkytla žádné informace o cenách, jež tyto podniky za průmyslové pozemky v Číně platí, nemohla Komise posoudit, zda představují vhodný základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ve svých předchozích šetřeních týkajících se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem Komise zjistila, že ustanovení týkající se práv k užívání pozemků pro tyto podniky rovněž nedodržují tržní zásady.
b) Právní základ
(360)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(361)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak mohou činit na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
(362)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(363)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech.
(364)
Bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Během inspekcí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise získala určitá oznámení vydaná příslušnými orgány o právech k užívání pozemků připravených k převodu. Zatímco jedno oznámení konkrétně omezuje potenciální kupující práv k užívání pozemků na podniky fotovoltaického průmyslu (81), jiné stanoví omezení ceny původně stanovené státními orgány, čímž znemožňuje stanovení tržní ceny. (82) Samotné dražby pak podle všeho nepředstavovaly skutečnou hospodářskou soutěž, neboť v mnoha případech sledovaných během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců podala nabídku pouze jedna společnost (pouze výrobce v odvětví fotovoltaiky zařazený do vzorku), a proto vyvolávací cena těchto pozemků (hodnota stanovená místním pozemkovým úřadem) představovala konečnou cenu za metr čtvereční.
(365)
Výše uvedené důkazy jsou v rozporu s tvrzením čínské vlády, že ceny placené za práva k užívání pozemků v ČLR představují tržní cenu určenou nabídkou a poptávkou na volném trhu a že převod práva k užívání pozemků nezahrnuje omezení při oznamování převodu prostřednictvím nabídkového řízení, aukce a cenových odhadů, které negativně ovlivňují spravedlivou hospodářskou soutěž. Bylo rovněž zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi od místních orgánů zpětné platby jako náhradu za (již tak nízké) ceny, které zaplatili za právo k užívání pozemku.
(366)
Kromě nízkých cen obdrželi někteří z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku další finanční prostředky spojené s nákupem práva k užívání pozemků, které ve svém důsledku skutečnou cenu zaplacenou za tato práva dále snížily.
(367)
Zjištění vycházející z řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanoveny příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku (83).
(368)
Také nezávislé veřejně dostupné informace naznačují, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (84).
d) Závěr
(369)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 364. až 367. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v ČLR neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího základu pro srovnání (viz 372. bod odůvodnění výše), je částka, kterou výrobci zařazení do vzorku za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Kromě toho jsou zpětné platby od místních orgánů přímými převody finančních prostředků, které představují výhodu, protože jde o nevratné příspěvky, jež nejsou na trhu k dispozici. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přednostní přístup k průmyslovým pozemkům je omezen pouze na společnosti, které působí v určitém průmyslovém odvětví, v tomto případě fotovoltaickém průmyslu, pouze některé obchodní operace podléhaly nabídkovému řízení, ceny jsou často určovány státními orgány a postupy vlády v dané oblasti jsou nejasné a netransparentní. Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (85).
(370)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(371)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v ČLR, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že základy pro srovnání v soukromém sektoru pro tuto zemi zcela chybějí. Úprava nákladů či cen tedy není v případě ČLR proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v ČLR neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného vnějšího základu pro srovnání využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný základ pro srovnání je vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan. Tyto údaje byly použity i v předchozích šetřeních týkajících se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem.
(372)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v ČLR, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou ve skutečnosti zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, (sníženou o částku zpětných vládních plateb), a částkou, která by měla být běžně zaplacena na základě tchaj-wanského základu pro srovnání.
(374)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(375)
Subvenční sazba zjištěná v rámci tohoto programu během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:
Práva k užívání pozemku za cenu nižší než přiměřenou
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Wuxi Suntech Power Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company a společnosti ve spojení
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení
0,65 %
JingAo Group a společnosti ve spojení
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd a společnosti ve spojení
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. a společnosti ve spojení
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
1,66 %
3.5. Připomínky stran po zveřejnění konečných informací
(376)
Čínská vláda namítala, že některé informace z konečného informačního dokumentu byla po poskytnutí informací citována některými médii a zúčastněnými stranami. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise dokument nezveřejnila. Nemůže však kontrolovat činnost několika set zúčastněných stran, které informační dokument obdržely. Pokud se některé strany rozhodly dokument zveřejnit nebo k němu vyjádřit své stanovisko, Komise neměla žádné prostředky, jak jim v tom zabránit.
3.5.1. Připomínky čínské vlády týkající se údajně chybných prohlášení v dokumentu poskytujícím konečné informace
(377)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušila požadavek čl. 12 odst. 1 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále jen „dohoda WTO o subvencích“), který se týká „široké možnosti předložit písemně všechny důkazy“. Značné prodloužení lhůt pro zaslání odpovědí na dotazník, jež Komise poskytla (jak je podrobně uvedeno v 104. bodě odůvodnění výše), bylo podle čínské vlády pro tento účel nedostatečné. Čínská vláda dále tvrdila, že to, co je „rozumnou dobou“ podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích, by představovalo také „širokou možnost“ podle čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích pro všechny ostatní dokumenty typu dotazníku. Čínská vláda rovněž tvrdila, že mohla oslovit vyvážející vývozce zařazené do vzorku až poté, co byl dokončen výběr vzorku, a proto doba vyhrazená na odpověď mezi obdržením dotazníku a rozhodnutím o výběru vzorku neměla žádný význam. Čínská vláda tvrdila, že „přání“ Komise rychle dokončit šetření bylo, jak se zdá, silnější než „neoddiskutovatelný požadavek“ poskytnout „širokou možnost“ podle čl. 12 odst. 1. Komise s těmito tvrzeními nesouhlasí, jelikož učinila vše, co bylo v jejích silách, aby poskytla čínské vládě co nejvíce času k předložení odpovědí na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky. Čínské vládě bylo rovněž sděleno, že je možné předložit požadované dokumenty až do data konání inspekce na místě.
Komise nenamítala nic proti tomu, aby čínská vláda předkládala jakékoli informace v průběhu celého řízení, a vícekrát čínskou vládu upozornila na možnost požádat o slyšení, při kterých by mohly být předloženy informace a názory čínské vlády. Podotýká se, že žádné informace předložené čínskou vládou v průběhu celého řízení nebyly odmítnuty z časových důvodů. Tvrzení čínské vlády, že doba poskytnutá na odpověď mezi obdržením dotazníku a rozhodnutím o výběru vzorku neměla žádný význam, není správné. Významná část dotazníku se týkala celkové úrovně subvencování dotčeného odvětví/výrobku a čínská vláda nebyla rozhodnutím o výběru vzorků nijak omezována ve shromažďování informací obecné povahy. Ještě důležitější je, že po výběru vzorku zbývalo čínské vládě stále 43 dnů na shromáždění specifických informací od jednotlivých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Komise postupovala v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích a poskytla čínské vládě širokou možnost předložit všechny důkazy, které považuje za významné, se zřetelem k tomu, že taková povinnost nemůže mít neomezené trvání, aby bylo možné zajistit dokončení šetření.
(378)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise původně požadovala podrobné informace o vyvážejících výrobcích, kteří nebyli zařazeni do vzorku, což nebyly „informace nezbytné“ pro účel šetření založeného na výběru vzorku. V této souvislosti se podotýká, že v době, kdy byl dotazník určený pro čínskou vládu odesílán, nebylo ještě definitivně rozhodnuto, zda v tomto řízení bude uplatněn výběr vzorku, či nikoli. Poté, co Komise obdržela od čínských vyvážejících výrobců odpovědi v dotazníku pro výběr vzorku a bylo zjevné, že spolupráce ze strany vývozců je vysoká, a jakmile se vyjasnilo, že vývozci zařazení do vzorku budou spolupracovat náležitým zodpovězením dotazníků, netrvala Komise na poskytnutí specifických informací o společnostech týkajících se subvencování za vyvážející vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Proto Komise s tímto tvrzením nesouhlasí.
(379)
Čínská vláda tvrdila, že v dokumentu poskytujícím konečné informace Komise chybně uvedla, že čínská vláda v odpovědi na dotazník a následně předložených dokumentech nesdělila určité informace. To není pravda. Jak Komise již uvedla ve svém dopise čínské vládě ze dne 23. května 2013, čínská vláda neposkytla požadované informace, pokud jde o finanční instituce ve státním vlastnictví, dokumenty týkající se subjektu Sinosure a poskytování pojištění vývozních úvěrů, dokumenty týkající se demonstračního programu Golden Sun, a informace týkající se poskytování užívacích práv k pozemkům.
(380)
Podle čínské vlády Komise nepoužila fakta dostupná v rámci mechanismu pro doplnění chybějících informací, jak vyplývá z judikatury rozhodčích panelů WTO a sporů v rámci WTO (86), a místo toho „uplatnila nepříznivé závěry sankčním způsobem a dále porušila ustanovení dohody WTO o subvencích“. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise nepoužila dostupná fakta „pouze za účelem nahrazení informací, jež mohou chybět, ale jako konkrétní základ pro veškeré své závěry ohledně subvencování, a zcela tak ignorovala značné množství informací poskytnutých čínskou vládou a nejčastěji zapojenými finančními institucemi, a to z toho důvodu, že údajně neposkytly vyčerpávající odpovědi nebo nedoložily každý číselný údaj“. To ovšem Komise neučinila. Veškeré informace včetně plánů a právních předpisů předložené čínskou vládou byly zváženy a analyzovány, a závěry jsou založeny právě na těchto dokumentech poskytnutých čínskou vládou ve všech případech, kdy byly tyto dokumenty předloženy a ověření potvrdilo jejich přesnost. Příkladem toho, jak Komise přistupovala k informacím předloženým čínskou vládou, jsou časté citace z těchto dokumentů, které závěry podporují. Ve 110. bodě odůvodnění výše Komise jasně vysvětluje jediné situace, kdy předložené informace nebyly vzaty za bernou minci.
(381)
Čínská vláda dále tvrdila, že Komise si sama protiřečí, když v dokumentu poskytujícím konečné informace tvrdí, že při tomto šetření požadovala informace o jednotlivých transakcích pouze v souvislosti s vývozci zařazenými do vzorku, a na jiném místě ve stejném dokumentu uvedla, že „dotazník pro vládu se neomezuje na vývozce zařazené do vzorku“. To není pravda. Komise neučinila protichůdné výroky. Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, po rozhodnutí použít výběr vzorku Komise omezila svou původní žádost o poskytnutí specifických informací o společnostech na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Aby však bylo možno posoudit napadnutelnost údajných subvenčních režimů, požádala Komise také o jiné informace, než jsou informace vztahující se k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, např. informace týkající se finančních trhů v Číně nebo trhu s užívacími právy k pozemkům. Proto je uvedeno, že „dotazník pro vládu se neomezuje na vývozce zařazené do vzorku“.
(382)
Čínská vláda také tvrdila, že Komise, jak se zdá, přehlédla, že informace nelze odmítnout jen proto, že nebyly dány k dispozici k ověření. Takto však Komise v tomto řízení k informacím nepřistupovala. Ani v jednom případě nebyla „nedostupnost ověření“ jediným důvodem pro to, aby takové informace nebyly vůbec přijaty. Jestliže jim však jiné informace ve složce protiřečily, a čínská vláda přitom nebyla schopna je podpořit jinými důkazy, nemohly být takové informace přijaty doslova.
(383)
Podle čínské vlády Komise v odstavci 85 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován v 117. bodě odůvodnění výše) „uznala“, že čínská vláda neovládá bankovní a finanční instituce a nemůže je donutit, aby poskytovaly informace. Podotýká se, že Komise si takového výroku není vědoma a po přezkoumání znění uvedeného bodu odůvodnění se nezdá, že by se tak stalo.
(384)
Čínská vláda tvrdila, že Komise se zřejmě rozchází s čínskou vládou v tom, že v případě šetření nemohou být požadavky základního nařízení EU nebo dohody WTO o subvencích nadřazeny vnitrostátním předpisům. Spojitost, kterou čínská vláda vyvodila z neposkytnutí údajně důvěrných informací, není na místě. Komise však poukázala (viz 117. bod odůvodnění výše) na to, že ustanovení zákona o obcích nebo vnitrostátní předpisy člena WTO ho nemohou zprostit povinností vyplývajících z členství ve WTO, tj. spolupracovat při šetřeních, a v případě vzniku sporu je na čínské vládě, aby navrhla, jakým způsobem může být zajištěn přístup k informacím tak, aby je bylo možno náležitě ověřit. Jako příklad navrženého způsobu ověření údajně omezených informací odkázala čínská vláda na situaci, kdy bankovní úředník poskytl posouzení úvěrového rizika týkající se určité společnosti zařazené do vzorku, a uvedla, že „Komise nebyla stále ještě spokojena“. Naproti tomu, jak jasně vyplývá ze znění 148. bodu odůvodnění výše, Komise neměla problém s ověřením tohoto konkrétního dokumentu a ve svých závěrech vzala tyto informace plně v úvahu. Jednalo se však o výjimečnou situaci, která se u většiny informací podobné povahy vyžádaných v rámci tohoto šetření bohužel neopakovala.
(385)
V této souvislosti čínská vláda i nadále tvrdila, že „citlivé interní dokumenty“ bank lze považovat za náležité informace podle dohody WTO o subvencích a jejich neposkytnutí nemůže vést ke zohlednění skutečností, které jsou dostupné. Komise považuje tento výrok za příliš paušalizující a není jí jasné, jak by řádné ověření (provedené podle náležitých postupů týkajících se důvěrnosti) mohlo být provedeno ve všech případech, jestliže takové dokumenty (včetně dokumentů týkajících se transakcí s klienty) zkrátka nejsou poskytnuty. Jestliže ověření není možné, mohou být k zaplnění mezer při shromažďování fakt použita fakta, která jsou dostupná.
(386)
Čínská vláda opakovaně tvrdila, že oznámení o inspekci neobsahovalo konkrétní otázky týkající se inspekce, a odkázala na dopis Komise ze dne 23. května 2013, kde byla tato formulace použita. Komise však v odstavci 86 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován jako 118. bod odůvodnění výše) uvedla, že oznámení o inspekci ze dne 25. března 2013 obsahovalo velmi konkrétní a podrobný seznam problémů a dokumentů, jimiž se bude během inspekce zabývat, zcela v souladu s čl. 26 odst. 3 základního nařízení a s požadavky WTO. To, že nebyl předložen seznam konkrétních otázek, jehož poskytnutí nemá v základním nařízení ani v pravidlech WTO žádnou oporu, není důvodem pro to, aby čínská vláda nemohla během inspekce plně spolupracovat.
(387)
Čínská vláda tvrdila, že Komise během inspekce projevila naprostý nedostatek pružnosti. To je dezinterpretace faktů a situace před a během inspekce na místě. Jak bylo již vysvětleno v odstavcích 88 až 90 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukovány jako 120. až 122. bod odůvodnění výše), Komise projevila plnou a ničím nepodmíněnou míru pružnosti. Pokusy čínské vlády poskytnout informace, které v rámci programu inspekcí na místě nebylo možno vzájemně ověřit, bohužel znamenaly, že takové informace nebylo možno podrobit ověření pomocí jiných údajů a dodat jim váhu ověřeného dokumentu. Čínská vláda rovněž upozornila Komisi na judikaturu WTO z panelu EC-Salmon, podle níž to, zda jsou dokumenty „ověřitelné“, není vždy určováno pouze možností provedení šetření na místě, a tvrdila, že Komise nemůže odmítnout informace pouze proto, že nejsou dostupné při inspekcích na místě. Komise podotýká, že takovým informacím, jejichž spolehlivost a přesnost lze během inspekce na místě těžko ověřit, může být přikládána menší váha, než kdyby byly řádně ověřeny, a že se tak v tomto případě někdy stalo.
(388)
Čínská vláda zpochybňuje údajnou praxi Komise nepřijímat nové dokumenty a důkazy, které vyžadují ověření, po ukončení ověřovací relace, do níž patří. Jak bylo již vysvětleno v odstavci 89 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován v 121. bodě odůvodnění výše), není tomu tak a nikdy nebylo. Je pravdou, že Komise nemůže běžně přijímat dokumenty jako podání k ověření po ukončení ověřovací relace a že není prakticky možné takové dokumenty ověřovat, avšak čínské vládě nic nebrání v tom, aby takové dokumenty předložila v písemné podobě, což se také v tomto případě skutečně stalo.
(389)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neobjasnila důvod žádosti o šest dokumentů uvedených ve 122. bodě odůvodnění výše, a na tomto základě nebylo jejich ověřování povoleno. Toto tvrzení vznesla čínská vláda již ve svém dopise ze dne 3. června 2013 a Komise na ně odpověděla v 122. bodě odůvodnění výše. Znovu se konstatuje, že všechny tyto dokumenty se týkají dotčeného odvětví a vztahují se dokonce ke konkrétním subvenčním režimům, jako je poskytování preferenčních půjček nebo preferenční daňové režimy. Je to očividné z jejich názvů a obsahu, kvůli kterému byly šetřeny. Čínská vláda však během inspekce na místě jednoduše odmítla odpovědět na jakékoli otázky položené v této souvislosti, přičemž jako jediný důvod uváděla, že jsou údajně irelevantní z hlediska dokumentu, jehož se řízení týká.
(390)
Čínská vláda tvrdila, že nemůže poskytnout podpůrné důkazy pro informace, které poskytla v odpovědi na dotazník týkající se procentního podílu úvěrů poskytnutých dotčenému odvětví, jelikož tyto informace jsou v držení bank, jež jsou nezávislými subjekty, a nikoli orgány čínské vlády, a že by si Komise měla tyto údaje ověřit u bank. Čínská vláda odkázala na ustanovení zákona o komerčním bankovnictví, který stanoví, že banky vykonávají svou obchodní činnost v souladu s tímto zákonem (článek 4) a že nesmí docházet k žádnému vměšování orgánů místní správy nebo vládních orgánů na různých úrovních, veřejných organizací nebo jednotlivců do hospodářské činnosti bank (článek 5). Faktem je, že čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla určitý výrok a nebyla vůbec schopna ho podpořit. Ani banky, u kterých se Komise pokusila o ověření, vůbec nebyly schopny tyto informace podpořit žádnými jinými informacemi. Má-li to být považováno za přijatelnou praxi, šetřená strana by prostě mohla učinit jakýkoli výrok, který podporuje její věc, a vyšetřující orgán by ho musel přijmout, aniž by měl možnost ověřit, zda odpovídá skutečnosti. Ještě důležitější to je vzhledem k tomu, že tyto konkrétní informace jsou v rozporu s jinými informacemi ve složce. V zákoně o komerčním bankovnictví existují i jiné články, které bankám ukládají „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (článek 34). Jak správně poukazuje čínská vláda ve svých připomínkách, banky musí vykonávat své hospodářské činnosti v souladu se zákonem, tj. také s uvedenými ustanoveními článku 34 zákona o komerčním bankovnictví. Tato předpokládaná jasná linie mezi vládou a bankami nebyla fakty potvrzena.
(391)
Čínská vláda tvrdila, že poskytla veškeré informace týkající se vlastnictví bank, jimiž disponuje. Tvrdila také, že údaje o vlastnictví bank, jež uvedla, jsou oficiální údaje Čínské bankovní regulační komise (CBRC), a proto nebyl důvod se domnívat, že informace poskytnuté čínskou vládou jsou nepravdivé nebo zavádějící, a použít ustanovení článku 28 základního nařízení. Čínská vláda dále uvedla, že neví, z jakého zdroje čerpá výrok Komise v odstavci 95 (reprodukován v 127. bodě odůvodnění výše) dokumentu poskytujícího konečné informace („Z veřejně dostupných informací je zřejmé, že existují i jiné banky ve státním vlastnictví, jež poskytly úvěry vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku“), tj. kromě těch, které čínská vláda ve své odpovědi na písemné upozornění na nedostatky uvedla jako banky ve vlastnictví státu. Tato tvrzení nemohla být přijata. Podotýká se, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník původně tvrdila, že nedisponuje žádnými informacemi týkajícími se jejího vlastnictví bank. Až poté, co Komise v písemném upozornění na nedostatky poukázala na to, že podle čínských právních předpisů musí čínská vláda takové informace shromažďovat, čínská vláda některé informace v této souvislosti poskytla. Během ověřování úředník Čínské bankovní regulační komise odmítl podpořit údaje o vlastnictví bank jakýmikoli důkazy, odmítl poskytnout zdroj těchto informací a nevysvětlil, odkud pocházejí. Podotýká se rovněž, že čínská vláda nezpochybnila to, že nejméně pět jiných bank jmenovaných Komisí v dokumentu poskytujícím konečné informace (viz poznámka pod čarou v 127. bodě odůvodnění) je ve vlastnictví státu.
(392)
Čínská vláda nesouhlasila s výrokem uvedeným v odstavci 97 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukován v 129. bodě odůvodnění výše), že Čínská bankovní regulační komise odmítla odpovědět na otázku týkající se deseti největších bank v Číně, protože nebyla předložena písemně, a tvrdila, že Komise nesprávně interpretuje fakta, jelikož hlavním důvodem, proč nebyla odpověď poskytnuta, bylo to, že tato otázka nebyla uvedena v oznámení o inspekci a že potřebuje určitý čas, aby se na ni mohla připravit. Ve skutečnosti je to čínská vláda, která nesprávně interpretuje fakta týkající se této otázky. Komise netrvala na okamžité odpovědi, avšak Čínská bankovní regulační komise dokonce odmítla se touto otázkou vůbec zabývat, pod záminkou, že nebyla poskytnuta předem v písemné podobě. Kdyby byl důvodem nedostatek času na přípravu odpovědi, mohla čínská vláda podat odpověď později během inspekce nebo prostřednictvím e-mailu (byť by ji Komise nemohla ověřit), jak to učinila s některými jinými dokumenty. Čínská vláda to však neučinila.
(393)
Čínská vláda tvrdila, že poskytla veškeré dokumenty týkající se založení a mandátu Čínské bankovní regulační komise, o které Komise v dotazníku požádala, a že jelikož Komise nevznesla žádné dotazy na toto téma v písemném upozornění na nedostatky a nepožádala o tyto dokumenty v „seznamu dokumentů, jež mají být poskytnuty před zahájením inspekce na místě“ uvedeném v příloze 2 oznámení o inspekci, měla čínská vláda za to, že nemusí poskytovat žádné jiné dokumenty. Není to pravda. Komise požádala o veškeré dokumenty tvořící základ pro založení a mandát Čínské bankovní a regulační komise, avšak čínská vláda poskytla pouze některé z nich. Pouze na základě výroku úředníka Čínské bankovní regulační komise se Komise dozvěděla, že v této souvislosti existují ještě jiné dokumenty. Ve skutečnosti byla odpověď čínské vlády uvedená v dotazníku v této souvislosti neúplná a zavádějící, jelikož čínská vláda (Čínská bankovní regulační komise) o existenci takových dalších dokumentů dobře věděla, jak přiznala Čínská bankovní regulační komise během inspekce na místě.
(394)
Čínská vláda tvrdila, že Komise během inspekce ve skutečnosti nepožádala o statistické údaje a zprávy z bank, které v období šetření poskytly úvěry vývozcům zařazeným do vzorku. Tvrdila, že Komise v roce 2012 požádala pouze o statistickou zprávu, kterou Čínské bankovní regulační komisi předložila Bank of China, a úředník Čínské bankovní regulační komise to musel prověřit u příslušných právních útvarů kvůli závazkům mlčenlivosti. To není pravda. Během inspekce Komise zopakovala svou žádost z dotazníku a písemného upozornění na nedostatky, aby jí byly poskytnuty statistické údaje ze všech bank, které poskytly úvěry vývozcům zařazeným do vzorku (87).
(395)
Čínská vláda dále tvrdila, že odkaz žadatele, uvedený v podnětu, na případ bezdřevého natíraného papíru, ve kterém Komise „na základě nepříznivých závěrů“ shledala, že státem vlastněné komerční banky působí jako veřejnoprávní subjekty, je „neopodstatněným tvrzením postrádajícím souvislosti, pokud jde o povahu a existenci subvence poskytované vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku, a proto ho nelze považovat za dostačující důkaz“ existence finančního příspěvku ze strany vlády nebo veřejnoprávního subjektu ve smyslu čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích. Zaprvé je nutno poukázat na to, že dotyčné závěry v případu bezdřevého natíraného papíru nevycházely z nepříznivých závěrů, ale z dostupných faktů v souladu s článkem 28 základního nařízení, a že neexistuje žádný pozdější rozsudek, který by dokládal tvrzení čínské vlády, že závěr učiněný Komisí v této souvislosti vychází z „nesprávného použití dostupných faktů“. Naopak, podobné závěry, pokud jde o státem vlastněné komerční banky, učinila Komise v jiném antisubvenčním případu týkajícím se dovozu z Číny, a to případu oceli s organickým povlakem, a k závěru, že čínské státem vlastněné komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty, dospěly také jiné vyšetřující orgány, zejména ze Spojených států, v nálezu, který potvrdil odvolací orgán WTO. (88)
(396)
Čínská vláda i nadále tvrdila, že Komise požádala o určité informace od všech bank se sídlem v Číně a že prakticky nebylo v silách čínské vlády poskytnout takové informace o „více než 3 800“ bankách. Komise s takovým tvrzením nesouhlasí a znovu odkazuje na písemné upozornění na nedostatky, kde po odpovědi čínské vlády na dotazník Komise omezila rozsah požadovaných informací pouze na banky, ve kterých má čínská vláda přímý nebo nepřímý akciový podíl (89).
(397)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že výrok Komise, že vzala v úvahu shrnutí příslušných oběžníků Čínské lidové banky z internetových stránek předložených během inspekce, je nepravdivý a že to dokazuje 133. bod odůvodnění dokumentů poskytujících konečné informace (reprodukován v 164. bodě odůvodnění výše). To není pravda. 164. bod odůvodnění není v rozporu s obsahem výňatků z internetových stránek. Bere je v úvahu, avšak opírá se také o aktuální obsah oběžníku, jehož přesnost čínská vláda až dosud nikdy nezpochybnila.
(398)
Čínská vláda tvrdila, že Komise „vytrhla z kontextu určité termíny a věty v různých dokumentech“, jiné nesprávně interpretovala a pokusila se je spojit, aby mohla konstatovat, že čínská vláda podporuje odvětví vyrábějící dotčený výrobek, nebo aby mohla konstatovat, že komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty. Tvrdí, že „úplné znění“ těchto dokumentů (plánů, výhledů a rozhodnutí) by prokázalo, že nálezy Komise postrádají právní základ a nejsou založeny na důkazech. To není pravda. Komise analyzovala a zohlednila všechny dokumenty včetně těch, na něž se odkazuje ve 102. bodě odůvodnění, jako celek, a to přesně stejným způsobem, který prosazuje čínská vláda.
(399)
Pokud jde o rozhodnutí č. 40, čínská vláda tvrdila, že Komise z něho v dokumentu poskytujícím konečné informace citovala vytrženě z kontextu „s cílem zkreslit jeho skutečný význam“. Podle čínské vlády je z ostatních ustanovení rozhodnutí č. 40 jasné, že je zaměřeno na rozvoj využívání obnovitelných zdrojů energie, a nikoli na klasifikaci solárních modulů a článků jakožto cíl jakékoli předpokládané rozvojové politiky, jak se domnívá Komise. Není pravda, že odkaz Komise na znění článku V rozhodnutí č. 40 je vytržen z kontextu. Komise se nedohaduje, zda jedním ze záměrů byl rozvoj využívání obnovitelných zdrojů energie, či nikoli. Faktem je, že v rozhodnutí č. 40 státní rada označila odvětví nových energií a solární energii za odvětví s vysokou prioritou, a proto byla zařazena do podporované kategorie projektů v rámci směrného indexu průmyslové restrukturalizace. S ohledem na články 17, 18 a 19 rozhodnutí č. 40 mohou finanční instituce poskytovat úvěry pouze odvětvím/společnostem, jež patří do této kategorie. To jasně svědčí o tom, že odvětví fotovoltaiky, které vyrábí mimo jiné i solární moduly a články, je upřednostňováno.
(400)
Čínská vláda tvrdila, že v textu rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října není žádný odkaz na solární moduly a solární články nebo na odvětví fotovoltaiky, a pokud i bylo podporováno poskytnutí fiskální podpory, stalo se tak v souvislosti s cíli týkajícími se využívání energie z alternativních zdrojů, které nemají nic společného s rozvojem výroby modulů a článků obecně. Komise s tím nesouhlasí. Je nutno podotknout, že toto rozhodnutí státní rady zřejmě není výlučně zaměřeno na podporu využívání alternativních zdrojů energie. Z jeho názvu (Rozhodnutí státní rady o urychlení zakládání a rozvoje strategických vznikajících odvětví), jakož i z jeho obsahu (mimo jiné čl. 1 odst. 1, čl. 1 odst. 2, čl. 2 odst. 2) je jasné, že jeho cílem je podpora rozvoje vybraných odvětví (v tomto případě strategických vznikajících odvětví). To potvrzuje i skutečnost, že cíle stanovené v tomto rozhodnutí se vztahují přímo k výkonu a výsledkům strategických nově vznikajících průmyslových odvětví (čl. 2 odst. 3). V rozhodnutí existuje rovněž jasná vazba mezi strategickými nově vznikajícími průmyslovými odvětvími a odvětvím fotovoltaiky, které vyrábí mimo jiné solární moduly a články. Zaprvé není pochyb o tom, že odvětví fotovoltaiky je segmentem průmyslu alternativních zdrojů energie, o němž se v článku 2 rozhodnutí mluví jako o odvětví, o které by stát měl pečovat a které by měl rozvíjet. Za druhé vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří do kategorie odvětví vyspělých technologií, která jsou uvedena v čl. 2 odst. 2 tohoto rozhodnutí. Podobně 12. pětiletý plán zahrnuje solární výrobní odvětví mezi strategická výrobní odvětví a rovněž 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví potvrzuje, že rozhodnutí státní rady „zahrnulo solární fotovoltaický průmysl do strategicky významné oblasti nově vznikajících průmyslových odvětví, které naše země v budoucnosti rozvine“. (90)
(401)
Podle čínské vlády Komise se odvolávala na střednědobý a dlouhodobý plán pro vědu a techniku, ale neuvedla jedinou pasáž nebo ustanovení, v němž by tento dokument určoval, že mezi technologicky vyspělé podniky náleží výrobci modulů a článků nebo fotovoltaický průmysl obecně. Podle čínské vlády cíli se výhled zaměřuje pouze na rozvoj alternativních zdrojů energie za účelem snížení závislosti na fosilních palivech. Komise s tím nesouhlasí. Podle čínské vlády se Komise odvolává na střednědobý a dlouhodobý plán vědeckotechnického rozvoje, ale neodkazuje ani na jeden případ či ustanovení, kdy by tento dokument definoval podniky působící v oblasti špičkových technologií tak, že by zahrnovaly i podniky vyrábějící moduly a články nebo odvětví fotovoltaiky obecně. Stejné druhy jednotlivých programů podpory, které jsou zmíněny v tomto plánu, použili vývozci zařazení do vzorku.
(402)
Čínská vláda uvedla, že výrok Komise, že zákon ČLR o vědeckém a technickém pokroku zahrnuje řadu opatření na podporu strategických odvětví, včetně solárního fotovoltaického průmyslu, není založen na skutečnostech a že toto ustanovení se nezmiňuje o fotovoltaickém průmyslu ani o strategických odvětvích a neexistuje žádný důvod pro tvrzení, že je dotčený výrobek zahrnut do rozsahu tohoto zákona. To není pravda. Základem pro tento výrok jsou ustanovení článků 18 a 34 uvedeného zákona. Podle článku 18 stát musí vyzývat a usměrňovat finanční instituce k tomu, aby podporovaly rozvoj odvětví špičkových a nových technologií. Podle článku 34 finanční instituce spojené s vládní politikou musí poskytovat zvláštní pomoc podnikovým projektům podporovaným státem. Odvětví fotovoltaiky patří do kategorie odvětví špičkových a nových technologií a patří také do kategorie podniků, jejichž projekty jsou podporovány státem. Článek 17 téhož zákona navíc slibuje preferenční daňové politiky mimo jiné subjektům, které se zabývají projekty zahrnutými do celostátních plánů vědeckotechnického rozvoje. Ze 401. bodu odůvodnění výše je jasné, že do této oblasti působnosti spadají projekty společností v odvětví fotovoltaiky. Je možné vyslovit závěr, že existují nejméně tři důkazy, které jasně naznačují, že odvětví fotovoltaiky a společnosti vyrábějící a vyvážející dotčený výrobek jsou zahrnuty do oblasti působnosti tohoto zákona.
(403)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise posuzovala plány, rozhodnutí a zákony ČLR tak, jako by měly stejný právní účinek a stejnou hodnotu, a že to odporuje zásadám právního výkladu, právním normám Číny a opakovaným prohlášením čínské vlády. Podle čínské vlády není odkaz na všeobecný pětiletý plán a na konkrétní plán fotovoltaiky odkazem na právní předpis, protože nebyl předložen žádný spolehlivý důkaz pro to, že tyto plány jsou právně závazné. To není pravda, jelikož tvrzení čínské vlády, že tyto plány nejsou závazné, není podpořeno jinými důkazy ve složce. Právě naopak, ve znění plánu, jak bylo čínskou vládou předloženo v odpovědi na dotazník, se jasně uvádí: „Tento plán byl projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona“ (91). Čínská vláda ve svých připomínkách k poskytnutí konečných informací uvedla: „Podle právních norem Číny jsou právními předpisy v Číně ústava, zákony, správní předpisy, místní předpisy a pravidla.“ Jelikož plán má sílu zákona a čínská vláda potvrdila, že zákony jsou právními předpisy v Číně, dospěla Komise k závěru, že plán je vskutku právně závazný. Podle vysvětlení čínské vlády během inspekce na místě vyplývají odvětvové a regionální pětileté plány ze všeobecného pětiletého plánu, a Komise proto neměla důvod přistupovat k odvětvovému pětiletému plánu pro odvětví fotovoltaiky (2011-2015) jinak než ke všeobecnému pětiletému plánu.
(404)
Čínská vláda se odvolává na „pokyny týkající se úhrad/náhrad vydané Komisí“ jako na příklad podobně nezávazného dokumentu v podmínkách EU. Komise předpokládá, že čínská vláda odkazuje na oznámení Komise o vracení antidumpingových cel (Úř. věst. C 127, 29.5.2002, s. 10). Ve skutečnosti není přesné označit tyto pokyny za nezávazné, protože pro Komisi jsou závazné v tom smyslu, že nejsou v rozporu s nadřazenými pravidly. Komise určila, že plány Číny jsou právně závazné. Avšak i za hypotetického předpokladu, že tomu tak není, je zjevné, že celostátní, odvětvové a regionální plány, které ve skutečnosti vycházejí z nejvyšších vládních úrovní a stanoví vládní politiku v oblasti hospodářského a průmyslového rozvoje, by měly vysokou důkazní hodnotu vzhledem k fakticky kogentní povaze jimi stanovených cílů. Stejně tak je jasné, že by na jejich základě mohla vláda kárat subjekty, které je správně neprovádějí. Proto jsou stále velmi důležité pro zjištění týkající se vládních zásahů do hospodářství a řízení a kontrolování některých průmyslových odvětví.
3.5.2. Připomínky stran týkající se zvýhodněných politických úvěrů v rámci vládní politiky, dalšího financování, pojistných záruk
(405)
Čínská vláda tvrdila, že to, že neposkytla odpovědi na dodatek A, by nemělo vést k uplatnění dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Podle čínské vlády, pokud by Komise skutečně chtěla ověřit obvinění uvedená v podnětu, že čínské státem vlastněné banky jsou veřejnoprávními subjekty, nemusela by zatěžovat dotazníky žádostmi o interní, citlivé údaje o jednotlivých transakcích, které se týkají bank, z nichž mnohé nejsou v žádném případě ve vlastnictví vlády. Čínská vláda v této souvislosti odkazovala na informace týkající se jednotlivých úvěrů, které banka poskytla vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Účelem informací požadovaných v dodatku A bylo ověřit, zda čínské banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda fungují z pověření vlády a jsou jí řízeny. S výjimkou informací o jednotlivých úvěrech čínská vláda neupřesnila, u kterých dalších požadovaných informací má za to, že nejsou významné pro uvedený účel.
(406)
Připomíná se, že otázky v dodatku A žádaly o informace týkající se vlastnictví bank, složení správní rady a valné hromady, zápisů ze zasedání správní rady/valné hromady, propojení mezi členy vrcholného vedení a státními orgány, odvětvové struktury úvěrů, úvěrové politiky a posouzení rizik v souvislosti s půjčkami poskytovanými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda tvrdila, že z hlediska nálezů týkajících se veřejnoprávních subjektů byly takové žádosti „zjevně nepřiměřené“ a že rozsah požadovaných informací byl příliš široký. Čínská vláda rovněž tvrdila, že „základní“ určení, zda je subjekt veřejnoprávním subjektem, či nikoli, muselo být provedeno předtím, než bylo o takové informace vůbec požádáno. Komise s tím nesouhlasí. S ohledem na náročné požadavky, jež stanovil odvolací orgán WTO v rozhodnutí DS 379 (92), jsou nezbytné všechny požadované informace, včetně nálezů o rozsahu vládního zapojení do finančního systému. Například důkazy o tom, že subjekty jednají nekomerčním způsobem, lze v kombinaci s náznaky vládních zásahů prokázat pověřování a řízení. V každém případě je třeba poznamenat, že jakmile nastala spolupráce ze strany vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, rozhodla se Komise omezit požadované informace na úvěry poskytnuté těmto společnostem a nevyvodila žádné závěry z toho, že čínská vláda neposkytla jiné informace týkající se jednotlivých půjček, o které bylo původně požádáno. Všechny ostatní žádosti o informace však z hlediska šetření zůstaly významnými. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že některé z informací uvedených v dodatku A nemohla poskytnout, podotýká se, že čínská vláda odmítla poskytnout dodatky A celkově, s výjimkou několika bank. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že čínská vláda v přiměřené době neposkytla zbývající požadované informace.
(407)
Čínská vláda s odvoláním na zprávu odvolacího orgánu WTO US-Hot-Rolled Steel (odst. 99) (93) tvrdí, že nebyla prakticky schopna vyhovět „nepřiměřeným“ požadavkům Komise o poskytnutí informací a že neochota Komise se touto otázkou zabývat a spojit různé požadavky s určením faktů, s nimiž souvisely, znamenala, že Komise nejedná v dobré víře. Ačkoli se případ, na nějž se odkazuje, týká spolupráce ze strany vývozců v antidumpingovém případu, Komise akceptuje, že u vládních dotazníků v případech vyrovnávacího cla je potřeba nastolit rovnováhu mezi požadovanými informacemi a praktickou schopností respondenta takovým žádostem vyhovět. Tato rovnováha však musí být nastolena v kontextu všech faktů. Určení statusu státem vlastněných bank v Číně jako veřejnoprávních subjektů již bylo provedeno v případech týkajících se bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem a v tomto případě žadatel poskytl dostačující důkazy prima facie, aby prokázal, že státem vlastněné banky jsou i nadále veřejnoprávními subjekty. Čínská vláda by proto měla předpokládat, že bude požádána o velké množství faktických údajů, pokud by si přála toto tvrzení vyvrátit. Čínská vláda však bohužel i nadále předkládala tvrzení, např. že má málo informací nebo nemá žádné informace o státním vlastnictví bank (což je velmi důležitý ukazatel při určení veřejnoprávních subjektů), jež naznačovala, že nepostupovala, jak nejlépe mohla, a odmítala udělit přístup k nutným informacím. To je jedna z „omezených podmínek“, kdy lze použít čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích (v souladu se zprávou panelu WTO (94)). Komise si navíc byla vědoma toho, že její žádosti o informace jsou z nutných důvodů dosti obšírné, avšak spolupráce je obousměrný proces a čínská vláda reagovala tak, že zpočátku pouze požadovala vysvětlení ohledně toho, s určením kterých faktů tyto žádosti souvisejí (tj. něco, co není možné určit předem), místo aby navrhla, jak by tyto žádosti mohly být přiměřeným způsobem řešeny.
(408)
Pokud jde o inspekci v Bank of Shanghai, čínská vláda tvrdila, že skutečnost, že se inspekce neuskutečnila, není dostatečným důvodem pro uplatnění dostupných údajů, a že v každém případě se inspekce neuskutečnila vinou Komise. V reakci na to Komise podotýká, že faktická situace v souvislosti s inspekcí na místě v Bank of Shanghai byla popsána v odstavcích 111 a 112 dokumentu poskytujícího konečné informace (reprodukovány v 143. a 14. bodě odůvodnění výše). Faktická situace týkající se této inspekce se nijak nezměnila a Komise nesouhlasí s tím, jak tato fakta vykládá čínská vláda, a trvá na tom, že vyvinula veškeré úsilí, aby se tato inspekce uskutečnila, avšak nebylo to možné kvůli obstrukcím na straně čínské vlády. Čínská vláda se dovolává zprávy panelu WTO (95), kde byl učiněn závěr, že neuskutečnění inspekce na místě nevyčerpává všechny možnosti ověření dokumentu. Během tohoto šetření však čínská vláda informovala Komisi o tom, že banka je dostupná pro inspekci, pouze jeden pracovní den před zahájením inspekce v úřadu čínské vlády (po uplynutí již prodloužené lhůty pro takové potvrzení), což znemožnilo provedení inspekce na místě, protože již byly provedeny příslušné přípravy a nebylo možno je změnit. Za těchto okolností se dochází k závěru, že čínská vláda nepostupovala, jak nejlépe mohla, a Komise nevidí žádný způsob, jak by kontroly umožněné inspekcí na místě mohly být nahrazeny jinými prostředky.
(409)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nemůže ignorovat informace poskytnuté HuaXia Bank ohledně její vlastnické struktury kvůli tomu, že nejsou „v každém ohledu ideální“. Komise podotýká, že důvodem nepřijetí těchto informací nebylo to, že nebyly v každém ohledu ideální. Jak již bylo vysvětleno ve 147. bodě odůvodnění výše, HuaXia Bank až do inspekce na místě neposkytla žádné informace o vládním vlastnictví, ačkoli o to Komise žádala již v úvodním dotazníku. Poté, co Komise poukázala na to, že HuaXia Bank má některé akcionáře vlastněné státem, předložila tato banka list papíru s informacemi z neznámého zdroje, a tyto informace byly navíc v rozporu s jinými informacemi ve složce. Takové informace nebylo možné přijmout.
(410)
Pokud jde o rozhodnutí HuaXia Bank poskytnout pouze některá hodnocení úvěruschopnosti, jak bylo popsáno ve 148. bodě odůvodnění výše, tvrdila čínská vláda, že Komise obdržela přiměřené vysvětlení, proč nemohla být poskytnuta jiná hodnocení. Komise s tím nesouhlasí. V oznámení o inspekci bylo totiž jasně uvedeno, že takové dokumenty budou podrobeny inspekci na místě, takže vysvětlení, že „dvěma zprávami o hodnocení rizik se zabývaly jiné pobočky této banky a odpovědní zaměstnanci v daný okamžik nebyli dostupní“, nebylo uspokojivé. Čínská vláda navíc vznáší tvrzení, které se opakuje i jinde v jejích připomínkách, že informace nemohly být předloženy z důvodu důvěrného přístupu ke klientovi. Komise podotýká, že existují ustanovení o zacházení s důvěrnými informacemi při jejích šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla (96) a že v každém případě většina požadavků Komise k této i jiným otázkám směřovala ke kontrole, a nikoli kopírování takových informací. V každém případě Komise podotýká, že striktní uplatňování zásady „důvěrného přístupu ke klientovi“ by znemožnilo ověření mnohých významných informací v rámci šetření týkajících se uložení vyrovnávacího cla. Za takových situací by nebylo možné vzájemně ověřovat odpovědi vývozce na mnohé otázky a provádět namátkové kontroly příjemců určitých režimů v případech, kdy neexistovala spolupráce ze strany vývozců nebo kdy bylo prováděno souhrnné šetření.
(411)
Čínská vláda tvrdila, že EXIM Bank s šetřením plně spolupracovala a určité dokumenty požadované Komisí nemohly být poskytnuty kvůli pravidlům vnitřní politiky, státního tajemství, důvěrnosti nebo jiných zákonů. Neposkytnutí těchto dokumentů tudíž nemůže vést k uplatnění dostupných údajů. V souladu se zákonem o komerčním bankovnictví nemohly být tyto dokumenty během inspekce úředníky EXIM Bank poskytnuty. V této souvislosti a navzdory předpokladu Komise nemohou být základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nadřazeny svrchovaným zákonům ČLR. Čínská vláda rovněž tvrdila, že otázky týkající se příslušnosti členů vrcholného vedení k politickým stranám jsou irelevantní a z hlediska čínské vlády rušivé. Komise s tím nesouhlasí. Pravidla WTO (na nichž je z velké části založeno základní nařízení) nesmějí být „nadřazena“ domácímu právu, avšak to nebrání tomu, aby Komise vyvodila závěry, pokud je zřejmé, že takové domácí zákony maří přiměřené žádosti o informace. Skutečností dále je, že EXIM Bank sice v reakci na dodatek A poskytla některé odpovědi, avšak odmítla téměř všechny tyto informace podpořit údaji o jejich zdrojích nebo jakýmikoli jinými důkazy. Proto se tyto informace považují pouze za ústní prohlášení, která nejsou podložena ověřenými písemnými doklady. Pokud by taková praxe měla být akceptována, mohla by EXIM Bank poskytnout skutečně jakékoli informace, a šetřící orgán by je musel přijmout, aniž by mohl posoudit jejich přesnost.
Otázky týkající se příslušnosti k politickým stranám a organizacím Komunistické strany Číny v rámci EXIM Bank (a kterékoli jiné banky v této záležitosti) mají velký význam pro účely určení rozsahu státního vlivu na členy vedení bank ve světle zvláštní úlohy Komunistické strany Číny vycházející z ústavy ČLR. Jako doplněk k opodstatnění takových otázek poskytnutému Komisí ve 151. bodě odůvodnění výše se navíc podotýká, že v souladu se stanovami Komunistické strany Číny se vyžaduje, aby všechny organizace, včetně soukromých obchodních podniků, zakládaly „základní stranické organizace“, pokud daná společnost zaměstnává alespoň tři členy strany. Tyto organizace zajišťují uskutečňování zásad a politiky strany a státu a dohlížejí na něj a podporují valnou hromadu, správní radu, dozorčí radu a vedoucí pracovníky při plnění jejich funkcí a pravomocí ze zákona (97). Také zákon o obchodních společnostech ČLR ukládá všem společnostem v Číně, aby v rámci své organizační struktury zřídily organizaci Komunistické strany Číny s cílem prosazovat politiku této strany (98).Komunistická strana Číny je tedy prokazatelně spojena s činností čínské vlády a s činností všech typů firem a institucí v Číně; je tedy legitimní klást v tomto směru otázky o stranické příslušnosti.
(412)
Pokud jde o inspekci v China Development Bank (CDB), vznesla čínská vláda stejné tvrzení, pokud jde otázky týkající se politické příslušnosti členů vedení a úlohy Komunistické strany Číny v této bance. Komise v této souvislosti poukazuje na důkazy ve 151. a 411. bodě odůvodnění výše. Čínská vláda rovněž tvrdila, že CDB nemohla poskytnout požadované zprávy o hodnocení úvěrových rizik z důvodů důvěrnosti a že poskytla šablonu pro výpočet ratingu a také konkrétní příklad hodnocení úvěrového rizika s vymazaným názvem společnosti. Podotýká se, že šablona pro výpočet ratingu a úvěrový rating týkající se neznámé společnosti z neznámého odvětví není důkazem o hodnocení úvěrových rizik některého z vývozců zařazených do vzorku, jak požadovala Komise. Pokud jde o otázky důvěrnosti, Komise odkazuje na vysvětlení uvedené ve 410. bodě odůvodnění.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že závěr Komise, že státem vlastněné komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty, není v souladu s čl. 1 odst. 1 dohody WTO o subvencích, protože Komise neposkytla pro toto rozhodnutí naprosto žádný důkaz a neposkytla podloženou a odpovídající analýzu svého závěru, že zapojení vlády do čínského finančního sektoru je natolik významné, že se banky musí řídit politikou zvýhodňování. Komise s tímto tvrzením zásadně nesouhlasí. Nezávislé informace uvedené v 162. až 168. bodě odůvodnění jasně ukazují, že banky se politikou zvýhodňování řídí, a jasně to vyplývá i z některých čínských plánů, zákonů a politických dokumentů, na něž se odkazuje ve 102. bodě odůvodnění výše. Komise přezkoumala, analyzovala a uvedla řadu dokumentů pocházejících z nezávislých mezinárodních organizací včetně WTO, Světové banky, MMF a OECD, a ti všichni zřejmě dospěli k závěru, že čínský bankovní sektor je silně ovlivňován státními zásahy, zejména pokud jde o privilegované příjemce půjček a stanovování úrokových sazeb.
(414)
Čínská vláda zpochybňuje význam některých dokumentů, které byly použity jako nejspolehlivější dostupné údaje a na které Komise odkázala, když stanovila, že státem ovládané komerční banky jsou veřejnoprávními subjekty. Předem je nutno poukázat na to, že Komise se musela uchýlit k nejspolehlivějším dostupným údajům pouze proto, že čínská vláda nespolupracovala a odmítla poskytnout požadované informace.
(415)
Čínská vláda tvrdila, že zpráva z výzkumu Deutsche Bank (dále jen „zpráva Deutsche Bank“), na kterou Komise odkázala ve 161. bodě odůvodnění, popisuje situaci v Číně v minulosti, a nemůže tvořit spolehlivý základ pro hodnocení čínského bankovního sektoru o sedm let později. Za prvé se čínská vláda mýlí, když tvrdí, že tato zpráva poskytuje základ pro hodnocení situace „o sedm let později“. Tato zpráva je z roku 2007 a období šetření, které je příslušným obdobím pro hodnocení bankovního sektoru v Číně pro účely tohoto řízení, začíná v roce 2011. Zpráva se proto týká situace čtyři roky před příslušným obdobím. Za druhé není zpráva Deutsche Bank jediným dokumentem, o který se Komise ve svých závěrech opírá, ale pouze východiskem analýzy čínského bankovního sektoru, a zejména struktury jejího vlastnictví, kterou Komise provedla. Zatřetí jsou v souladu se zjištěními uvedenými ve zprávě Deutsche Bank i jiné informace, na něž se Komise obrátila za účelem zjištění vlastnické struktury čínského bankovního sektoru (zprávy a pracovní dokumenty WTO, MMF a OECD). V této souvislosti je nutno konstatovat, že samotná čínská vláda k tomuto tématu poskytla pouze minimum opakovaně požadovaných informací a závěry Komise týkající se úrovně státního vlastnictví v bankovním sektoru a státních zásahů do bankovního systému ve skutečnosti nikdy na základě faktů nezpochybnila.
(416)
Čínská vláda rovněž zpochybňuje odkaz Komise na přezkum WTO týkající se obchodní politiky za rok 2012, přičemž tvrdí, že výrok, že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru celkově nedošlo k žádným velkým změnám“ byl učiněn ve srovnání s předchozím přezkumným obdobím, tj. rokem 2010. Komise se nestaví proti tomuto tvrzení. Ve skutečnosti Komise ve svém dokumentu poskytujícím konečné informace citovala z přezkumů WTO týkajících se obchodní politiky za roky 2010 a 2012 v témž 161. bodě odůvodnění s cílem dokázat, že za toto dvouleté období se toho změnilo jen velmi málo. Ve zprávě za rok 2010 bylo uvedeno, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“, a zpráva za rok 2012 potvrdila, že v tomto ohledu se příliš nezměnilo. Čínská vláda rovněž citovala ze zprávy za rok 2012 a na základě těchto citací tvrdila, že tato zpráva odporuje hodnocení Komise uvedenému ve 161. bodě odůvodnění výše. Toto tvrzení nemohlo být přijato. Žádná z citací ze zprávy uvedená v připomínkách čínské vlády k poskytnutí konečných informací neodporuje hodnocení Komise uvedenému ve 161. bodě odůvodnění.
(417)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zjištění Komise uvedená ve 162. bodě odůvodnění výše se neopírají o spolehlivé důkazy, protože Komise (kromě zprávy Deutsche Bank a přezkumu WTO týkajícího se obchodní politiky, o nichž se pojednává v bodech odůvodnění výše) „pouze odkazuje na zprávu Světové banky a Ekonomický přehled atd., ale na podporu svých závěrů neposkytuje žádné podložené a odpovídající vysvětlení“. Toto tvrzení nemohlo být přijato. V této souvislosti se podotýká, že ve zprávě Světové banky se mimo jiné uvádí toto: „I přes úctyhodný pokrok dosažený při reformování a upevňování finančního sektoru za poslední tři desetiletí je čínský finanční systém nadále potlačován a trpí zásadní strukturální nerovnováhou. Nynější systém, pro který je typická nadvláda bank ve státním vlastnictví, silné státní zásahy a přetrvávající kontrola nad úrokovými sazbami, byl během čínského hospodářského startu pozoruhodně úspěšný při mobilizaci úspor a směřování kapitálu do strategických odvětví“, nebo „Souběžně s tím musí přímá a nepřímá kontrola nad finančními institucemi uvolnit cestu opatřením založeným na nezávislém trhu. To by znamenalo nezávislou centrální banku, jež podniká kroky na otevřeném trhu a využívá k zajištění likvidity spíše úrokových sazeb než úvěrových stropů. Komerční banky by k usměrňování poskytování půjček uplatňovaly komerční zásady a analýzu úvěruschopnosti a neřídily by se vládními signály“ a „Vláda byla na všech úrovních úzce zapojena do komerčních operací finančních institucí, a to buď prostřednictvím držení akcií, nebo díky nepřímým vlivům, zejména proto, že je silně závislá na využívání úvěrů od komerčních bank pro dosažení cílů své politiky“. Ekonomický přehled OECD týkající se Číny za rok 2010 popisuje politiku Čínské lidové banky v oblasti stanovení minimálních úrokových sazeb úvěrů a maximálních vkladových sazeb jako překážku bránící bankám v řádném oceňování rizik a jako kontraproduktivní opatření z hlediska hospodářské soutěže v bankovním sektoru a uvádí, že jejím účelem je zajistit ziskovost bankovního sektoru, který je převážně ve vlastnictví státu.
(418)
Čínská vláda dále tvrdí, že zjištění Komise, že se Čínská lidová banka podílí na stanovení úrokových sazeb státem vlastněných komerčních bank a stanovení těchto sazeb ovlivňuje, není náležitě odůvodněno a podloženo důkazy. Čínská vláda v této souvislosti tvrdila, že Komise by měla vědět, že minimální úrokové sazby úvěrů byly v červenci 2013 zrušeny. Za prvé je nutno podotknout, že Komise neanalyzovala situaci bankovního trhu v Číně v červenci 2013, jelikož to z hlediska tohoto šetření nebylo relevantní. Za druhé tvrzení, že rozhodnutí Komise není náležitě odůvodněno a podloženo důkazy, není pravdivé. V příslušných oběžnících se jasně uvádí, že Čínská lidová banka stanoví limity pro poskytování půjček a limity vkladových sazeb. A za třetí existenci takových limitů potvrzuje i Ekonomický přehled OECD týkající se Číny za rok 2010, citovaný v bodě odůvodnění (162).
(419)
Čínská vláda tvrdila, že „Komise věděla, že tyto oběžníky, včetně oběžníků ze dne 8. června a 8. července 2012, které byly vydány po zveřejnění závěrů v případu bezdřevého natíraného papíru, významně změnily praxi Čínské lidové banky v oblasti úrokových sazeb“. To není pravda. Komise nemohla vědět, zda nebo jak přesně byla tato praxe změněna, jelikož čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout. I shrnutí z internetových stránek Čínské lidové banky poskytnuté během inspekce, o němž však čínská vláda nepravdivě tvrdí, že je Komise zcela ignorovala, potvrzuje, že takové limity stále existují.
(420)
Čínská vláda také tvrdila, že „Komise zřejmě nevycházela ve svých závěrech z aktuálních ‚dostupných údajů‘, jež odporují informacím z minulosti a kterými Komise disponovala, avšak raději ponechala na čínské vládě, aby dokázala, že stav věcí zkoumaný během případu oceli s organickým povlakem se změnil“. Vzhledem k vysvětlením uvedeným ve 415. až 419. bodě odůvodnění výše je jasné, že toto tvrzení je nepravdivé. Ve spise neexistují žádné dostupné údaje, které by odporovaly závěrům Komise, a tyto závěry vycházejí nejen z informací z minulosti, ale také ze skutečných důkazů, na základě všech informací, které byly relevantní v období šetření.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že čtyři body, jež Komise uvedla ve 166. bodě odůvodnění výše, jsou nepravdivé a postrádají náležité právní hodnocení. Čínská vláda argumentovala tím, že odkaz na článek 34 zákona o komerčním bankovnictví, tj. že banky mají „vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství“, je zcela neutrální. Není jasné, co má čínská vláda na mysli pod pojmem „neutrální“, ale podle plánů, politických dokumentů a zákonů, které jsou citovány ve 102. bodě odůvodnění výše se rozvoj odvětví fotovoltaiky a jeho finanční a další podpora patrně řadí mezi potřeby čínského národního hospodářství. V souvislosti s finanční pomocí podporovanou a vyjadřovanou v těchto dokumentech je jasné, že banky musí podporovat společnosti, které patří do odvětví fotovoltaiky. Pokud jde o závěr, že banky podléhají právním předpisům, které od nich vyžadují, aby poskytováním úvěrů pomáhaly podporovaným projektům, kde se Komise opírala o znění rozhodnutí státní rady č. 40, čínská vláda tvrdila, že „naprosto není na místě“, jelikož v tomto rozhodnutí se neuvádí ani nenaznačuje, že by solární energie byla podporovaným projektem. Toto tvrzení je také nepravdivé. Z 399. bodu odůvodnění výše jasně vyplývá, že solární energie patří do kategorie podporovaných odvětví/projektů. Podobné tvrzení čínská vláda vznesla, i pokud jde o zákon ČLR o vědeckotechnickém pokroku a závěr Komise, že tento zákon vyžaduje, aby banky upřednostňovaly rozvoj odvětví špičkových a nových technologií a že výrobci zařazení do vzorku spadají do této kategorie špičkových technologií. Podle čínské vlády Komise neprovedla žádnou právní analýzu k otázce, zda solární odvětví výroby modulů a článků, označené za odvětví špičkové technologie, spadá do oblasti působnosti tohoto zákona. To není pravda. Komise jasně prokázala souvislost mezi kategorií odvětví špičkových technologií a solárním odvětvím vyrábějícím moduly a články. To je podrobně vysvětleno ve 402. bodě odůvodnění výše.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že výrok Komise, že zapojení státu do čínského finančního sektoru je významné a že trvá, není podloženo jednoznačnými důkazy. Čínská vláda zpochybnila důkazy citované Komisí a tvrdila, že zpráva MMF za rok 2009, která poukazuje na nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb, je irelevantní, protože úrokové sazby byly v Číně zcela liberalizovány. To není pravda. Důkazy ve složce potvrzují, že liberalizace úrokových sazeb v Číně není dokončena, a potvrdili to také úředníci Čínské lidové banky, kteří byli přítomni při inspekci na místě. V souvislosti se zprávou MMF o stavu v jednotlivých zemích za rok 2010, na kterou se Komise odvolává, čínská vláda tvrdila, že Komise zcela ignorovala závěry MMF týkající se liberalizace finančního sektoru. Není to pravda. Komise neignorovala žádné příslušné závěry MMF uvedené v této zprávě, které byly relevantní. Závěry MMF, na které čínská vláda ve svých připomínkách odkazovala, nejsou v rozporu se žádným závěrem Komise o státním zapojení do čínského finančního sektoru, a zajisté ani pokud jde o státní vlastnictví nebo politiky úrokových a vkladových sazeb. Skutečnost, že tato zpráva konstatovala, že v posledních letech bylo dosaženo pokroku při rozvíjení více tržně orientovaného finančního systému v Číně, neznamená, že bylo ve zprávě uvedeno, že v Číně skutečně existuje tržně orientovaný finanční systém. Pokud jde o přehledy OECD citované Komisí, čínská vláda tvrdila, že nelze vyvozovat závěr, že banky v Číně nefungují nezávisle, „z jedné věty za současného vyloučení významného pokroku, pokud jde o liberalizaci bankovního sektoru“. K tomuto tvrzení je nutno podotknout, že Komise nikdy nevyvozovala žádný závěr z „jedné věty“, nýbrž, jak je prokázáno ve výše uvedeném textu, na základě několika dokumentů sestavených nezávislými mezinárodními organizacemi.
(423)
Čínská vláda tvrdila, že analýza Komise týkající se určení veřejnoprávního subjektu je „naprosto chybná“ a její závěr uvedený ve 168. bodě odůvodnění výše je v rozporu s tím, jak termín „veřejnoprávní subjekt“ vykládá odvolací orgán WTO v dokumentu USA - Konečná antidumpingová a vyrovnávací cla na některé výrobky z Číny. Jeden vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stanovisko Komise ohledně určení veřejnoprávního subjektu je „právně chybné“. Čínská vláda tvrdila, že Komise nezjišťovala, zda státem vlastněné komerční banky mají vládní pravomoci, jsou jimi pověřeny nebo je vykonávají, a že nezjišťovala, i) zda příslušné funkce, které údajně mají státem vlastněné komerční banky plnit, jsou těmi funkcemi, které plní vláda obecně, tj. jsou především vládními funkcemi, ii) společné rysy, které mají státem vlastněné komerční banky s vládou společné kromě vlastnictví akcií, což rovněž nebylo u všech státem vlastněných komerčních bank zjišťováno, a iii) zda všechny státem vlastněné komerční banky mají příslušné vládní pravomoci, aby je mohly vykonávat, nebo byly pověřeny pravomocí plnit příslušné vládní funkce. Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise odkazuje na svou analýzu této otázky ve 158.-167. bodě odůvodnění. Poskytování úvěrů je uvedeno v definici subvence v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení jako funkce vlády. V tomto šetření se státem vlastněné komerční banky řídí požadavkem, formulovaným v plánech a dalších politických dokumentech, na podporu určitých odvětví, včetně odvětví fotovoltaiky. Na základě dostupných údajů byl rovněž učiněn závěr, že v Číně existuje významné vládní vlastnictví bank a že vláda vykonává účinnou kontrolu nad státem vlastněnými komerčními bankami. Jelikož čínská vláda neposkytla požadované informace týkající se vládního vlastnictví státem vlastněných komerčních bank v Číně, vyvodila Komise své závěry z dostupných údajů. Na tomto základě Komise dochází k závěru, že státem vlastněné komerční banky působí jako prodloužená ruka vlády a vykonávají veřejnoprávní funkci při provádění preferenční úvěrové politiky čínské vlády zaměřené na určitá odvětví.
(424)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila řízení nebo pověření soukromých bank v Číně, a že Komise zejména nezjistila, že by čínská vláda udělila soukromým bankám a státem vlastněným komerčním bankám explicitní a souhlasné zmocnění či příkaz nebo zodpovědnost či pravomoc k poskytování zvýhodněných úvěrů. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 170.-173. bodě odůvodnění, provádí se v Číně vládní politika spočívající v poskytování podpory v podobě zvýhodněných úvěrů podnikům v odvětví fotovoltaiky. Soukromé banky jsou povinny tuto vládní politiku provádět: Čínská vláda prostřednictvím zákona o komerčním bankovnictví nařídila všem bankám v Číně „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“. Tyto potřeby a státní průmyslová politika jsou stanoveny mimo jiné v různých plánech a politických dokumentech a poskytování zvýhodněného financování vybraným odvětvím včetně odvětví fotovoltaiky mezi ně patří. Čínská vláda rovněž tvrdila, že příslušný článek zákona o komerčních bankách byl vytržen z kontextu a explicitně nepředstavuje žádné zmocnění nebo příkaz, udělení zodpovědnosti nebo výkon pravomoci kterékoli komerční bance ze strany čínské vlády. Komise nesouhlasí s tím, že byl článek 34 vytržen z kontextu, jak bylo již vysvětleno v 390. bodě odůvodnění výše, a považuje jeho znění za jednoznačné, právně závazné nařízení všem čínským bankám. Komise také nesouhlasí s tvrzením čínské vlády, že dokumenty, jež stanoví poskytování zvýhodněných úvěrů odvětví fotovoltaiky, uvedené ve 102. bodě odůvodnění, představují „nedostatečný právní základ“. V 399. až 403. bodě odůvodnění výše je to obšírně vysvětleno.
(425)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprokázala, že jsou banky v zahraničním vlastnictví v Číně pověřeny a řízeny čínskou vládou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise prokázala pověření a řízení všech bank v soukromém vlastnictví v Číně (mimo jiné 169.-172. a 424. bod odůvodnění výše) a banky v zahraničním vlastnictví rovněž do této kategorie náleží.
(426)
Pokud jde o rozhodnutí týkající se pověření a řízení, čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise učinila závěry na základě hodnocení úvěrových rizik jednoho vývozce zařazeného do vzorku, jež bylo poskytnuto jednou bankou, a uplatnila je na všechny banky v Číně, a použila tak v této souvislosti nepříznivý závěr. Podotýká se, že čínská vláda, jakož i banky odmítly poskytnout jakákoli další hodnocení úvěrových rizik jiných vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Jelikož byla Komise nucena použít v této souvislosti dostupné údaje a výše uvedené hodnocení úvěrových rizik je nejspolehlivějším dostupným údajem, Komise své závěry zčásti založila na tomto dokumentu. Je však třeba zopakovat, že tyto závěry byly učiněny na základě dostupných údajů, a nikoli na základě nepříznivých závěrů.
(427)
Čínská vláda vyjádřila námitky vůči hodnocení Komise ohledně narušení čínského finančního trhu, „neboť je právně chybné“. Čínská vláda tvrdila, že neexistují žádné důkazy vztahující se k období šetření, které by naznačovaly, že na státem vlastněné komerční banky připadají dvě třetiny čínského finančního trhu. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Za situace, kdy nebyly k dispozici informace týkající se vlastnictví bankovního sektoru, o něž Komise opakovaně žádala, ale čínskou vládnou nebyly poskytnuty, použila Komise dostupný údaj. Komise v těchto souvislostech odkázala na zprávu Deutsche Bank, kde se uvádí, že na komerční banky ve vlastnictví státu připadají více než dvě třetiny čínského finančního trhu. To je dále potvrzeno i důkazy získanými z dokumentů WTO, MMF, OECD a Světové banky, které potvrzují, že státní přítomnost v čínském bankovním sektoru byla v období šetření stále významná. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výrok Komise týkající se úrokových sazeb, které jsou banky povinny udržovat v rámci limitů stanovených Čínskou lidovou bankou, není pravdivý, protože minimální úroková sazba úvěrů byla zcela zrušena. To není pravda. Je pravda, že čínská vláda ve svých připomínkách tvrdila, že minimální úrokové sazby úvěrů byly zrušeny v červenci 2013, avšak to je více než rok po skončení období šetření. Je také pravda, že dosud platí maximální hodnoty pro vkladové sazby. Závěr Komise, že banky nemohou o podmínkách úvěrů zcela svobodně rozhodovat (alespoň pokud jde o období šetření), je pravdivý a je podpořen důkazy ve složce. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise ve 183.-188. bodě odůvodnění na základě údajné nerelevance několika plánů, politických dokumentů a zákonů, které Komise uvádí. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí a odkazuje na 399. až 403. bod odůvodnění výše, kde je vysvětleno, proč jsou tyto dokumenty z hlediska takových závěrů relevantní.
Čínská vláda rovněž uvedla, že závěr Komise, že některé banky měly zajištěn přístup k devizovým rezervám Státní správy devizových toků (SAFE), je nesprávné, protože důkazy, na které Komise odkazuje, jmenovaly pouze EXIM Bank a China Development Bank (CDB) a obsahovaly vysvětlení, že z těchto rezerv jsou poskytovány úvěry pouze státem vlastněným podnikům. Komise s tím nesouhlasí. Tyto důkazy svědčí pouze o tom, že tento program v době, kdy byl zahájen, byl původně dostupný pouze pro banky spojené se státní politikou, jako jsou China Development Bank a EXIM Bank, ale rovněž se v nich hovoří o velkém úvěru Bank of China, což naznačuje, že původní omezení bylo zrušeno. Také tvrzení, že důkazy „jasně svědčí o tom, že úvěry jsou poskytovány pouze státem vlastněnému podniku jako Sinopec“, není přesné. Ve skutečnosti svědčily o tom, že velké podniky ve vlastnictví státu jsou upřednostňovány, ale neukazují, že by se poskytování takových úvěrů omezilo na tyto podniky. A v každém případě, vzhledem k velikosti EXIM Bank a CDB a jejich vlivu na finanční trh v Číně, i kdyby se tento program omezil pouze na ně, znamenalo by to významné narušení finančního trhu jako celku.
(428)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjišťovala specifičnost, pokud jde o preferenční úvěry, a její analýza specifičnosti je právně nesoudržná, protože nezjišťovala, zda se rozhodnutí č. 40 týká projektů, nebo odvětví. Podle čínské vlády se „rozhodnutí č. 40 vztahuje na mimořádné dlouhou řadu ekonomických odvětví, tento dokument výslovně neomezuje přístup k údajným subvencím na určité podniky a tato otázka má být rozhodnuta na základě judikatury WTO“. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci omezeného počtu průmyslových odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem odvětví fotovoltaiky, například pro účely rozhodnutí č. 40 a souvisejícího směrného indexu průmyslové restrukturalizace. Navíc, jak bylo vysvětleno ve 102. bodě odůvodnění výše, patří odvětví solární fotovoltaiky také do kategorie strategických odvětví, jak je definována 12. pětiletým plánem, a vzhledem k tomu má přístup k přednostnímu financování, což je zřejmé z citací z různých plánovacích a politických dokumentů a zákonů uvedených v témž bodě odůvodnění.
(429)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila existenci výhody spojené se zvýhodněnými úvěry, neboť zjišťování výhody pomocí vnějšího základu pro srovnání závěry Komise nepotvrdilo. Podle čínské vlády Komise neměla žádný důvod přidělit rating BB, jelikož neposkytla žádný důkaz o tom, že u ratingu BB v porovnání s kterýmkoli jiným ratingem existuje větší pravděpodobnost, že nebude zkreslený, a v jeho použití „ukazuje na nepřípustný nepříznivý závěr, čímž došlo k porušení čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích“. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není nepříznivým závěrem a není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
(430)
Stěžovatel tvrdil, že Komise měla použít méně příznivý úvěrový rating než BB pro vytvoření základu pro srovnání u některých vyvážejících výrobců, kteří byli ve velmi špatné finanční situaci. Z důvodů uvedených ve 429. bodě odůvodnění výše měla Komise za to, že rating „BB“ (neinvestiční stupeň) náležitě odráží finanční situaci vyvážejících výrobců zařazených do vzorku během období šetření.
(431)
Žadatel také žádal, aby Komise zveřejnila výpočet ziskového rozpětí úvěrů v čínské měně. Komise vysvětlila metodiku v bodě 169 dokumentu poskytujícího konečné informace (který je převzat do 198. bodu odůvodnění výše). V souladu s metodikou v řízeních ohledně bezdřevého natíraného papíru a oceli s organickým povlakem Komise upravila čínské úrokové sazby přidáním rozdílu úroků u nejlépe hodnocených dluhopisů a dluhopisů s ratingem BB obchodovaných na trzích v období šetření.
(432)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že by Komise za účelem stanovení výše zisku z preferenčních úvěrů měla porovnat úrokové sazby u „upřednostňovaného“ odvětví se sazbami odvětví, která upřednostňována nejsou. S ohledem na analýzu finančního trhu provedenou Komisí (181.-185. bod odůvodnění) muselo být toto tvrzení zamítnuto. Vzhledem ke zjištěným nesrovnalostem se úrokové sazby na čínském finančním trhu zdají být nespolehlivé.
(433)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že u úvěrů v EUR a USD by Komise neměla použít vnější základ pro srovnání, protože jeden z klíčových prvků, na nichž Komise založila svou analýzu zkreslení, tj. omezení úrokových sazeb ze strany Čínské lidové banky, u takových úvěrů neexistuje. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Omezení úrokových sazeb ze strany Čínské lidové banky je pouze jedním z klíčových prvků, které Komise ve své analýze čínského finančního trhu použila. Jak je vysvětleno ve 180.-185. bodě odůvodnění výše, použití vnějšího základu pro srovnání také u úvěrů v EUR a USD odůvodňovala sama o sobě i řada dalších nesrovnalostí.
(434)
Někteří vývozci a čínská vláda tvrdí, že dohody mezi vývozci a určitými bankami vlastněnými státem (v tomto oddíle dále jen „dohody“) nejsou rovnocenné úvěrovým linkám a nejedná se o finanční příspěvek, protože neobsahují povinnost nebo závazek banky poskytnout budoucí financování za určitých konkrétních podmínek. Odkazují také na závěry rozhodčího panelu EC-Aircraft, který konstatoval, že „pouhá možnost“, že vláda může převádět peněžní prostředky pod podmínkou splnění předem definované určité podmínky, nebude dostačující k prokázání existence finančního příspěvku. Poukázali na výrok rozhodčího panelu, že smluvní ujednání by mělo „samo o sobě být využito a schopno poskytnout příjemci výhodu, která je zvláštní a nezávislá na výhodě, jež by mohla být poskytnuta z jakéhokoli budoucího převodu peněžních prostředků“.
(435)
Pokud jde o závěry rozhodčího panelu EC-Aircraft, Komise podotýká, že s ohledem na rozsah úvěrových linek nebo jiných podobných dohod nejsou takovéto závěry vyčerpávající a nezavazují Komisi k určitému výkladu základního nařízení v tomto případě. Komise nerozporuje závěry rozhodčího panelu, nesouhlasí však s tím, že je čínská vláda uplatňuje v tomto šetření. Dohody obvykle stanoví, že státem vlastněná banka může poskytnout úvěr až do požadované částky, která někdy závisí na možném zlepšení výkonnosti dotyčné společnosti. Takže na jedné straně může znění dohod obsahovat textově méně explicitní nebo méně automatické povinnosti týkající se podmínek budoucích půjček, než jsou povinnosti typické pro některé druhy dohod o poskytnutí úvěrové linky. Někdy bývají doprovázeny samostatnými dohodami o půjčkách nebo úvěrech. Bylo ovšem zjištěno, že půjčky v rámci těchto dohod se obvykle poskytují za velmi podobných, nebo dokonce stejných podmínek. Na druhé straně dohody obsahují některá ustanovení, která daleko přesahují běžný rámec dohod o úvěrové lince a která se rovnají vytvoření mechanismu zaručujícího podporu ze strany dotyčné banky. Komise je toho názoru, že v tomto případě nejsou písemná ustanovení dohod nutně rozhodující, neboť „povinnosti“ nebo „závazky“ převodu peněžních prostředků mohou být vyjádřeny v písemné nebo nepsané formě a o jejich existenci by mělo být rozhodnuto na základě celého souboru skutečností zaznamenaných ve spisu.
(436)
Na základě toho přesná povaha závazků nebo povinností státem vlastněných bank podle dohod závisí na:
a)
Znění dohod: Komise konstatuje, že ustanovení v nejdůležitějších dohodách zahrnujících velké banky ve státním vlastnictví a konkrétní vyvážející výrobce jsou velmi podobná. Tyto dohody vytvářejí v souvislosti s převodem peněžních prostředků úzké spojení mezi bankou a vývozcem. Zajišťují převod potřebné peněžní částky, někdy po splnění určitých podmínek týkajících se výkonnosti a úvěrového ratingu. Dohody zajišťují společnosti „příznivé zacházení“ při žádostech o úvěr ve srovnání se společnostmi, které takové dohody nepodepsaly. Některé částky potenciálního financování jsou v porovnání s ročním obratem těchto společností obrovské. Úvěrové částky přislíbené vývozcům zařazeným do vzorku představovaly více než trojnásobek jejich ročního obratu. Dohody dále zajišťují, že banka bude silně podporovat rozvoj dotyčné společnosti. Existují zmínky o „dlouhodobém stabilním strategickém partnerství“ mezi bankou a společností, o tom, že banka bude „upřednostňovat“ klíčové stavební projekty dané společnosti, poskytovat „dlouhodobou stabilní finanční podporu“ společnosti „při pořizování aktiv a reorganizaci, zásadním formování každé obchodní jednotky, projektu technické modernizaci, projektu v rámci strategie ‚Go Global‘ a jiných obchodech“ a bude společnosti pomáhat „zformulovat střednědobé a dlouhodobé plány rozvoje na základě jejích profesionálních předností, institucionálních předností a výkonnostních předností“. Dohody rovněž zmiňují, že jsou v souladu s vnitrostátní makroekonomickou a průmyslovou politikou. Zdálo by se tedy, že vzhledem ke strategické podpoře poskytované společnosti ve spojení s „příznivým zacházením“ zajištěným dohodami je velmi pravděpodobné, že společnost bude automaticky způsobilá získávat podle těchto dohod úvěry.
b)
Povaze a cílech věřitelů: Věřiteli jsou banky ve vlastnictví státu, u nichž bylo zjištěno, že jsou veřejnoprávními subjekty, nebo další banky, u nichž bylo shledáno, že fungují z pověření vlády a jsou jí řízeny, a proto působí jako prodloužená ruka čínské vlády. Bylo rovněž zjištěno, že poskytují úvěry úročené značně nižšími sazbami, než jsou tržní sazby. Například určitá dohoda se zmiňuje o „finančním zvýhodnění“ ze strany banky a její podpoře „odvětví špičkové technologie … které má s vládním svolením přednost v rozvoji“.
c)
Vládním přístupu k žadateli o úvěr: Žadatelé o úvěr patří mezi strategická vznikající odvětví, jak je uvedeno ve 102. bodě odůvodnění výše.
d)
Míře spolupráce ze strany vlády při šetření: Poskytovatelé úvěrových linek (banky ve státním vlastnictví a banky, které působí z pověření vlády a jsou jí řízeny) při šetření plně nespolupracovaly a závěry, které se jich týkají, byly učiněny na základě dostupných údajů.
e)
Pojetí trhu v dohodách: Zdá se, že společnosti hodnotí dohody jako důkaz toho, že mají státní podporu, a uzavření takových dohod veřejně oznamují s cílem vyslat pozitivní signál trhům a potenciálním investorům. Například dne 9. července 2010 vydala Yingli Solar tiskovou zprávu oznamující „strategickou dohodu o spolupráci“ s CDB, podle níž CDB „počítá s tím, že bude poskytovat úvěrové nástroje s celkovou maximální částkou 36 milionů RMB na podporu Yingli Group a jejích dceřiných společností“. Finanční ředitel Yingli k tomu uvedl: „Tato dohoda povýšila dvoustrannou spolupráci na novou úroveň, která, jak se domníváme, nám umožní využít příležitostí, díky nimž posílíme svoji vedoucí pozici v odvětví fotovoltaiky.“ Jinko Solar dne 26. ledna 2011 označila úvěrový nástroj od Bank of China ve výši 50 bilionů RMB za „dohodu o strategické spolupráci“, která by měla „dále posílit naši pozici vedoucího výrobce solárních výrobků“. Tisková zpráva dále uváděla, že „S dlouhodobou finanční podporou BOC věříme, že budeme v roce 2011 dosahovat vynikajících výsledků a plnit své dlouhodobé růstové cíle.“ Dne 14. dubna 2010 byla vydána zpráva, že se Trina Solar se chystá využít úvěrové dohody s CDB ve výši 4,4 bilionu USD „na rozšíření trhu“. Ze všech těchto oznámení vyplývá, že dotyční vyvážející výrobci vnímají dohody jako zajištěný, spíše než nejistý, zdroj financování.
f)
Fungování dohod: Vyvážející výrobci čerpali četné individuální úvěry, a dohody tudíž vedou ke skutečnému převodu peněžních prostředků, většinou výrazně pod tržními sazbami.
(437)
Ze všech těchto důkazů vyplývá, že dohody jsou bankami poskytovány jako součást vládní strategie na podporu odvětví fotovoltaiky a příslušnými vývozci jsou vysoce ceněny, a to bez ohledu na to, zda dochází ke skutečným převodům peněžních prostředků. To odporuje tvrzením stran, že nemají prakticky žádný význam. Ačkoli dohody mají typické rysy běžných úvěrových linek, přesahují rámec podmínek běžných úvěrových linek a ve skutečnosti jsou strategickými partnerstvími mezi veřejnoprávními subjekty a společnostmi za účelem naplňování vládní politiky. V této souvislosti fungují jako mechanismus státní podpory/záruky, který zlepšuje postavení dotčených vývozců a umožňuje jim zvýšit kapacitu a výrobu s jistotou, že získají požadované finanční prostředky. Jestliže by taková podpora/záruka neexistovala, trhy by zjevně vývozce vnímaly tak, jako by byli ve slabší pozici. Následně se stávají způsobilými k případnému převodu peněžních prostředků nebo k poskytování finančních služeb. Taková cenná „záruka“ by měla na trhu určitou hodnotu a přinejmenším by byla spojena s úhradou značného poplatku. Vzhledem k tomu dohody poskytují rovněž výhodu, která je, slovy rozhodčího panelu EC-Aircraft, „samostatná a nezávislá na výhodě, která by mohla být získána z jakéhokoli budoucího převodu finančních prostředků“, a to z mimo jiné důvodu případné platební povinnosti vlády. Jsou více než pouhým nejasným „příslibem poskytnutí“ levného „financování“ (99) a příjemci jsou díky nim na tom zjevně lépe, než kdyby taková dohoda neexistovala.
(438)
Pokud jde o výši výhody, byla zjištěna na základě poplatků účtovaných za úvěrovou linku, kterou získal jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Tato úvěrová linka byla poskytnuta bankou, jejíž ústředí se nachází v jiné finanční jurisdikci než ČLR, a vykazuje všechny prvky komerčních úvěrových linek dostupných na světových finančních trzích a jiných dohod zjištěných v komerčním sektoru. Podotýká se rovněž, že tyto úvěrové linky se v podmínkách výrazně neliší od jiných komerčních úvěrových linek, které získali vyvážející výrobci zařazení do vzorku a kde jsou účtovány poplatky, včetně linek ze zahraničních bank. Vzhledem k výše uvedené analýze je to konzervativní srovnávací základ, neboť důkazy naznačují, že dohody ve skutečnosti mají pro společnosti mnohem větší hodnotu jako opatření samo o sobě než jako standardní úvěrová linka. Komise však byla toho názoru, že požadované poplatky slouží jako přiměřený ekvivalent poplatků, které by podle dohod byly účtovány.
(439)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že banky, jež uzavřely dohody s vývozci zařazenými do vzorku, nejsou veřejnoprávními subjekty a nebyly ani vládou pověřeny, aby tak učinily. Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. Příslušné banky byly tytéž banky, které poskytovaly zvýhodněné financování, a Komise ve 159.-168. a 169.-180. bodě odůvodnění výše podrobně vysvětlila, proč jsou to veřejnoprávní subjekty a/nebo proč působí z pověření čínské vlády a jsou jí řízeny.
(440)
Čínská vláda uvedla, že tvrzení Komise, že za běžných tržních podmínek se za poskytování úvěrových linek vyžadují významné závazky a správní poplatky, je bezpředmětné, neboť takové poplatky se týkají pouze „závazných úvěrových linek“. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo konstatováno v bodě odůvodnění výše, úvěrová linka použitá jako základ pro srovnání se svými podmínkami významně neliší od jiných komerčních úvěrových linek, jež získali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, a to i od bank mimo Čínu. Ostatně jedna z bank, která uzavřela několik takových dohod s vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak se zdá, podobné poplatky účtuje svým klientům v zahraničí (100).
(441)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nepředložila důkaz na podporu svého tvrzení, že poskytování úvěrových linek (tj. dohod) vládou je součástí preferenčních úvěrů. To není pravda. Poskytování úvěrových linek je standardní součástí financování poskytovaného společnostem bankami a dohody jsou samostatná a odlišná opatření, která patří do oblasti preferenčních úvěrů. Jak bylo uvedeno ve 102. bodě odůvodnění výše, čínská vláda prostřednictvím řady plánovacích a politických dokumentů a zákonů zajišťuje zvýhodněné financování odvětví fotovoltaiky. Kromě toho byly v rámci těchto dohod čerpány četné úvěry, což jasně ukazuje, že jsou nedílnou součástí preferenčního financování odvětví fotovoltaiky.
(442)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že poskytování úvěrových linek není zvláštní subvencí. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 441. bodě odůvodnění, poskytování úvěrových linek je nedílnou součástí preferenčního poskytování úvěrů, a tudíž specifická analýza ve 191., 192., 209. a 428. bodě odůvodnění výše se rovněž týká poskytování úvěrových linek.
(443)
Podle žadatele měla Komise určit subvenční rozpětí pro využívání úvěrů pro kupující vývozu, jelikož EXIM Bank odmítla spolupracovat. Komise měla použít údaje v podnětu a zjištění ministerstva obchodu USA v podobném případě týkajícím se odvětví fotovoltaiky. Toto tvrzení nemohlo být přijato. Komise přezkoumala tvrzení v podnětu, avšak nebyl nalezen žádný důkaz o tom, že by vyvážející výrobci zařazení do vzorku měli z těchto opatření během období šetření prospěch. Je třeba poznamenat, že období šetření u případu v USA a u tohoto případu se liší.
3.5.3. Připomínky stran týkající se vývozních záruk a pojištění za zelené technologie
(444)
Co se týče dokumentů, o které Komise požádala během inspekce, jak je podrobně uvedeno v 220. a 221. bodě odůvodnění, čínská vláda tvrdila, že jí nebylo objasněno, kdy bylo požádáno o plán 840, že účetní závěrka společnosti Sinosure za rok 2012 nebyla v době inspekce k dispozici a že údaje o společnostech zařazených do vzorku jsou důvěrné a příslušné smlouvy každopádně nejsou v ústředí společnosti Sinosure uchovávány. Komise odkazuje na svá vysvětlení uvedená v 219., 220. a 223. bodě odůvodnění, které se zabývají všemi těmito argumenty. Pokud jde o plán 840, Komise dodává, že požádala o všechny relevantní dokumenty týkající se činnosti společnosti Sinosure a údajného subvenčního programu zvýhodňujícího vývozce zařazené do vzorku a že tento plán 840 je z hlediska jejích závěrů zajisté relevantní, stejně jako všechny ostatní dokumenty konkrétně uvedené ve 236. bodě odůvodnění, což podporují vysvětlení ve 232. bodě odůvodnění. Co se týče účetní závěrky společnosti Sinosure za rok 2012, Komise požádala o předběžnou závěrku, když účetní závěrka za rok nebyla hotova, avšak společnost Sinosure odmítla poskytnout i předběžnou účetní závěrku za rok 2012.
(445)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že neexistují žádné právní nebo věcné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že odvětví fotovoltaiky je „strategickým odvětvím“, a že by to bylo výsledkem předpokladu. Komise odkazuje na vysvětlení uvedená ve 231. bodě odůvodnění a připomíná, že tento bod byl během inspekce čínskou vládou výslovně potvrzen. Pokud jde o obdobné tvrzení týkající se plánu 840, plánu 421 a opatření na podporu „strategických vznikajících odvětví“ a o tvrzení, že tyto plány by nebyly právně závazné, Komise odkazuje na příslušná vysvětlení v 232.-234. bodě odůvodnění. Komise dále podotýká, že čínská vláda tyto dokumenty nepředložila a s Komisí neprojednala a že ve spisu neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že závěry Komise nejsou pravdivé.
(446)
Čínská vláda a jeden výrobce zařazený do vzorku tvrdí, že slevy na daních a granty na úhradu pojistného v rámci vývozního úvěrového pojištění poskytované místními orgány byly napadeny neoprávněně, protože nebylo zjištěno, že představují subvence ve smyslu dohody WTO o subvencích. Komise odkazuje na svou analýzu k závěrům šetření, a zejména na 239. a 247. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že slevy na daních a granty jsou neoddělitelně provázány s programem vývozního úvěrového pojištění, neboť jejich poskytování je důsledkem platby pojistného společnosti Sinosure v rámci základní politiky pojištění vývozních úvěrů. V neposlední řadě tyto slevy spadají také do oblasti působnosti oznámení [2004] č. 368, které vydaly společně ministerstvo obchodu (MOFCOM) a společnost Sinosure a které stanoví, že „vládní orgány na regionální a místní úrovni musí společně i nadále usilovat o provádění dalších opatření na podporu výrobků uvedených ve směrném indexu a podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, pokud jde o vývozní úvěrové pojištění“.
(447)
Čínská vláda rovněž zpochybňuje závěr týkající se přílohy 1 písmene j) dohody WTO o subvencích, tj. že krátkodobý program vývozního úvěrového pojištění společnosti Sinosure fungoval při sazbách pojistného, které nejsou přiměřené k pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát tohoto programu. Na podporu toho se čínská vláda odvolává na judikaturu WTO - výrok rozhodčího panelu v případu US-Upland Cotton - a předkládá vysvětlení, která jsou založena na různých souborech údajů a argumentů uvedených ve výročních zprávách společnosti Sinosure. Čínská vláda také zpochybňuje odkaz Komise na článek 11 stanov společnosti Sinosure a na článek publikovaný advokátní kanceláří Stewart Law. Komise ve 242.-245. bodě odůvodnění znovu uvádí všechny své argumenty a připomíná, že její závěry jsou založeny na nejlepších důkazech dostupných ve složce, vzhledem k nedostatku spolupráce ze strany čínské vlády, která zabránila Komisi v získání požadovaných relevantních informací. K vyvození závěrů Komise zvážila řadu prvků a důkazů ve spisu, mezi nimiž byly i stanovy společnosti Sinosure a článek publikovaný advokátní kanceláří Stewart Law. Komise je toho názoru, že žádný z těchto prvků sám o sobě sice není určující, avšak tyto a všechny ostatní prvky jí umožňují dospět k rozhodnutí. Pokud jde o judikaturu v případu US-Upland Cotton, Komise ji ve svých závěrech zohledňuje a citáty čínské vlády z této judikatury jsou vskutku velmi případné.
(448)
V reakci na analýzu Komise ve 245. bodě odůvodnění čínská vláda předkládá tabulku s údaji převzatými z výkazů zisků a ztrát, jež byly uvedeny ve veřejně dostupných výročních zprávách společnosti Sinosure za období let 2006-2011, a dochází k závěru, že částka obdrženého pojistného byla vyšší než provozní náklady programu. Za prvé Komise konstatuje, že tabulka, kterou čínská vláda poskytla, neobsahuje v ucelené řadě příslušné částky provizí vyplacených společností Sinosure, nýbrž pouze provozní výdaje. Za druhé tyto údaje neoddiskutovatelně ukazují, že v každém jednotlivém roce od roku 2006 do roku 2011 s výjimkou roku 2010 není výše čistého pojistného nikdy vyšší než výše čistého pojistného plnění navýšená o provozní výdaje, dokonce i kdyby byly ponechány stranou výplaty provizí, které byly čínskou vládou opomenuty. To se týká i roku 2011, který částečně zasahuje do šetřeného období, a v některých letech (např. v roce 2008) je výše ztráty dosti významná. Za třetí Komise podotýká, že za rok 2010 čínská vláda uvedla nepřiměřeně nízkou výši vyplacených pojistných plnění (přičemž se uvádí, že platby pojistného byly dvacetkrát vyšší než vyplacená pojistná plnění), což se ve výroční zprávě za rok 2010 neodráží. Tato částka uvedená čínskou vládou za rok 2010 je založena na rozsáhlých zpětných úpravách týkajících se vymáhání pohledávek a na změně rezerv pro nevyřízené škody, které se objevují až ve výroční zprávě za rok 2011 s odkazem na rok 2010. Tyto úpravy se zdají být mimořádné a nezvyklé povahy a odrážejí se až ve zprávě za následující rok. Komise rovněž konstatuje, že za rok 2011 čínská vláda místo toho oznámila částky uvedené ve výroční zprávě za rok 2011. Komise má za to, že následné úpravy lze stěží uvést do souladu se skutečnou situací, zejména vzhledem k neexistenci spolupráce a k dalším vysvětlením čínské vlády nebo společnosti Sinosure v průběhu šetření.
Podle rozhodčího panelu US-Upland Cotton, na který se odvolává sama čínská vláda, má „odkaz na ‚dlouhodobost‘ v písmeni j) odkázat na období dostatečně dlouhé na to, aby bylo možno zajistit objektivní šetření, které umožní důkladné posouzení programu a které zamezí tomu, aby byl přikládán přílišný význam jakémukoli ojedinělému či atypickému jevu v určitý den, měsíc, čtvrtletí, pololetí, rok nebo jiné konkrétní časové období“. Komise považuje období 2006-2011 za dostatečně dlouhé k posouzení a společnost Sinosure zaznamenala ztrátu v každém roce tohoto období. Buď je třeba situaci v roce 2010 považovat za ojedinělou či atypickou, vezmou-li se v úvahu upravené údaje ve výroční zprávě za rok 2011, a tedy mající omezený význam, anebo musí být zohledněny jako relevantní normální neupravené údaje uvedené ve výroční zprávě za rok 2010, což ukáže, že výsledek je jen mírně nad nulovou úrovní. Vzhledem k významným ztrátám vzniklým v jiných letech to potvrzuje závěr Komise, že společnost Sinosure je v období 2006-2011 celkově v situaci dlouhodobé ztráty. Navíc i kdyby byly údaje z roku 2010 vzaty v úvahu jako reprezentativní, zůstává skutečností, že společnost Sinosure byla v pěti ze šesti let v období od roku 2006 do roku 2011 ztrátová. Ostatní tabulky a soubory údajů, které předložila čínská vláda, aby zpochybnila závěry Komise podle písmene j) dohody WTO o subvencích, se nesrovnávají s jinými informacemi zaznamenanými ve spisu a/nebo nemohou být ověřeny. Samy o sobě každopádně neprokazují, že by společnost Sinosure v období 2006-2011 přerušila byť i jen svůj krátkodobý program vývozního úvěrového pojištění.
(449)
Pokud jde o srovnávací základ pro výpočet výhody, považuje čínská vláda uplatnění referenční hodnoty, která nepochází z této země, za neslučitelné s dohodou WTO o subvencích, ale nepředložila žádný argument, který by k takovému tvrzení opravňoval. Komise odkazuje na své vysvětlení v 245. bodě odůvodnění výše.
(450)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku použitý základ pro srovnání zpochybňují, přičemž tvrdí, že Komise nezdůvodnila, proč: i) je výpočet pojistného založen na údajích americké EXIM Bank; ii) použila jako dovážející zemi Itálii, a nikoli Německo, které je hlavním vývozním trhem dotčeného výrobku; iii) použila časové období 120 dnů, a nikoli 60 dnů nebo nějaké jiné kratší období; iv) nepoužila výpočet pojistného pro přímý vývoz, ale raději pojistného pro pojištění vývozního odběratelského úvěru (FIBC). Pokud jde o bod i), Komise odkazuje na 253. bod odůvodnění. Co se týče bodu ii), Komise se domnívá, že Itálie představuje správnou rovnováhu mezi zemí EU s nejnižším rizikem a zeměmi EU s podstatně vyššími riziky, jimž je tudíž účtováno podstatně vyšší pojistné a které jsou rovněž trhy dotčeného výrobku. Co se týče bodu iii), za situace, kdy na internetových stránkách EXIM Bank není k dispozici konkrétní simulace založená na 90denním období, Komise považuje dobu trvání 120 dnů za nejvhodnější z hlediska reprezentativnosti podmínek prodeje během období šetření. Pokud jde o bod iv), Komise nebyla schopna získat simulaci pro výpočet pojistného pro přímý vývoz a je toho názoru, že tento základ pro srovnání vystihuje celkový rizikový stav země nákupu.
(451)
Jeden spolupracující vývozce tvrdí, že zakoupil vývozní úvěrové pojištění pro část svého vývozu, ale zaplatil řádné pojistné a nevyužil programu Green Express nebo jiného zvýhodněného zacházení, jak je uvedeno v podnětu. Za situace, kdy pro toto tvrzení neexistuje žádný důkaz, Komise odkazuje na své závěry týkající se tohoto programu v oddíle 3.4.1.4 tohoto nařízení. Pokud jde o program „Green Express“, Komise odkazuje na svá zjištění ve 240. bodě odůvodnění a konstatuje, že tento program představuje zvláštní aspekt krátkodobého programu úvěrového pojištění společnosti Sinosure a že závěry Komise se neomezují na tento aspekt, ale týkají se programu jako celku.
3.5.4. Demonstrační program „Golden Sun“
(452)
Čínská vláda dále uvedla, že tento program poskytuje granty pro „distribuované solární fotovoltaické systémy“ spíše než pro výrobce/vývozce dotčeného výrobku a že příslušná kritéria v právních předpisech nejsou zaměřena na výrobce modulů a článků. V tomto ohledu čínská vláda tvrdí, že poskytla příslušnou dokumentaci o programu a že i spolupracovala se společnostmi zařazenými do vzorku na prokázání tohoto bodu. Tři spolupracující vývozci zařazení do vzorku uvádějí, že se jedná o „uživatelskou subvenci“, jež neposkytuje výhodu dotyčnému výrobku, a proto není napadnutelná ve smyslu čl. 1 odst. 1 a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, čl. VI odst. 3 GATT 1994 a čl. 19 odst. 1 Dohody WTO o subvencích. Tito vývozci odkazují na rozhodnutí EU v případě Bionafty ze Spojených států amerických (97. bod odůvodnění nařízení Komise (ES)č. 194/2009, Úř. věst. L 67 ze dne 12.3.2009, s. 50) a na judikaturu WTO v případech U.S.A. - Olověné tyče (body 6.50, 6.53, 6.56 a 6.57 zprávy rozhodčího panelu), Kanada - Opatření ovlivňující vývoz civilních letadel (bod 9.112 zprávy rozhodčího panelu), Brazílie - Program financování exportu letadel (bod. 7.24 zprávy rozhodčího panelu) a Kanada - Opatření ovlivňující vývoz civilních letadel (body 157 a 159 zprávy odvolacího orgánu).
(453)
Komise odkazuje na svá zjištění, jež šetření přineslo, a zejména na 243.-246. bod odůvodnění tohoto nařízení, které podává vyčerpávající výklad výše uvedených argumentů a potvrzuje, že zjištění je v souladu s příslušnými ustanoveními a s judikaturou, na niž se čínská vláda spolupracující výrobci zařazení do vzorku odvolali. Komise znovu opakuje, že granty v rámci programu jsou přímo spojené s dotčeným výrobkem, neboť způsobilé „distribuované solární fotovoltaické systémy“ výslovně zahrnují dodávky modulů a článků jako významnou součást projektů, a spojitost mezi výhodami poskytnutými vládou a výrobkem je tudíž přímá a nerozdělitelná. Jak je rovněž uvedeno zejména v 244. a 245. bodě odůvodnění, šetření potvrdilo, že čínská vláda provedla přímé platby ve prospěch několika spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (a to pro účely instalace solárních panelů k výrobě energie pro vlastní spotřebu, včetně výrobního procesu dotčeného výrobku) mimo jiné s využitím vlastních vyrobených solárních modulů a článků. Bylo také zjištěno, že přímé platby poskytnuté vývozcům jakožto dodavatelům dotčeného výrobku třetím stranám, které projekt provozují, jsou ve skutečnosti v rozporu s ustanoveními příslušných právních předpisů a že čínská vláda nepředložila důkaz k vysvětlení situace (viz zejména 245. a 246. bod odůvodnění).
Omezené vysvětlení, které čínská vláda a spolupracující vývozce poskytli, že přímý převod finančních prostředků, kterým byly porušeny čínské právní předpisy, byl nezbytný, protože provozovatel projektu se nacházel ve finančních potížích a bylo třeba zajistit, aby byla podpora použita pouze na schválené fotovoltaické systémy, zřetelně naznačuje, že při neexistenci tohoto přímého převodu od vlády by spolupracující vývozce zařazený do vzorku nemohl za dodávky dotčeného výrobku dostat žádné peníze a že vláda by nebyla schopna zajistit, aby byla subvence použita k určenému účelu. Z tohoto hlediska, a jelikož neexistují žádné další důkazy, je třeba tyto platby považovat za přímý grant od čínské vlády výrobci dotčeného výrobku, který by jinak nedostal za dodávky dotčeného výrobku žádné finanční prostředky (za předpokladu, že se tyto dodávky vůbec uskutečnily, pro což opět nejsou k dispozici žádné důkazy). Na tomto základě se Komise domnívá, že argumenty předložené čínskou vládou a spolupracujícími vývozci jsou právně neopodstatněné.
(454)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že v situaci, v níž se výhody programu vztahovaly na dodávky dotčeného výrobku nezávislým provozovatelům projektu, byla Komise nucena provést důkladnou analýzu pro určení tohoto bodu, a odvolává se na rozhodnutí WTO v případu USA - Řezivo z jehličnatých dřevin IV (body 141 a 142 zprávy odvolacího orgánu). Komise odkazuje na vysvětlení ve 244.-246. bodě odůvodnění a v 352. bodě odůvodnění výše a uvedené tvrzení zamítá. Kromě toho Komise v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády a zúčastněných stran nemohla provést důkladnou analýzu. Nelze o ní tedy mluvit a citovaná judikatura je v této situaci irelevantní vzhledem k tomu, že finanční prostředky byly přímo placeny výrobcům dotčeného výrobku a přímo souvisely s dodávkami mimo jiné i dotčeného výrobku. Jelikož byly tyto platby nevratnými granty, jedná se o finanční příspěvek (přímý převod peněžních prostředků) a Komise je oprávněna předpokládat, že poskytuje příjemci (výrobcům) výhodu, jelikož neexistuje žádný důkaz o dalším použití dotyčných částek. Kdyby vláda platby v rámci tohoto programu odeslala provozovatelům projektu a vybavení bylo pořízeno za poctivé tržní ceny, neměli by z toho dotyční výrobci žádnou výhodu. Ovšem v situaci, kdy jsou platby odesílány vyvážejícím výrobcům, částky, za něž tyto společnosti montují solární panely, představují výhodu, neboť je zbavují nákladů, které by jim jinak v tomto procesu vznikly. V případě, že vyvážející výrobce není schopen prokázat, že byla část grantu převedena třetím stranám, má se na základě dostupných skutečností za to, že tato část grantu poskytla vývozci výhodu jako obecná subvence, která představuje výhodu pro činnosti společnosti jako celku. Tak je tomu v tomto případě.
(455)
Dva spolupracující vývozci zařazení do vzorku tvrdí, že program Golden Sun není specifický, jelikož příslušné požadavky v čínských právních předpisech jsou objektivní, všechny podniky, které je splní, mohou mít z programu prospěch a způsobilými mohou být všechny společnosti bez ohledu na to, zda jsou nebo nejsou výrobci dotčeného výrobku. Komise odkazuje na svá zjištění o specifičnosti ve 247. bodu odůvodnění, kde se vysvětluje, že podmínky a kritéria výběru nejsou objektivní a neuplatňují se automaticky. Příslušná požadovaná kritéria potvrzují, že se program týká pouze omezeného počtu podniků, které jsou schopny je dodržet, konkrétně těch se značným instalovaným výkonem (nejméně 300 kWh) a se značnými aktivy (nejméně 100 milionů RMB). Výběrová kritéria rovněž uvádějí, že je potřeba, aby byl příjemce podpory zahrnut do místního prováděcího plánu pro demonstrační projekt Golden Sun, a šetřením bylo zjištěno, že zařazení do těchto místních plánů závisí na rozhodnutí příslušných orgánů, která nejsou transparentní a nejsou založena na objektivních kritériích. Komise dodává, že způsobilé „distribuované solární systémy“ závisí na výrobě a dodávce vybavení k výrobě solární elektřiny, jehož většina se vyrábí že solárních modulů a článků. Proto, v rozporu s tvrzeními vývozců zařazených do vzorku, je tento režim rovněž specifický v tom smyslu, že v praxi jsou pro výhody v rámci tohoto programu způsobilí jen výrobci solárních systémů, nebo jinými slovy výrobci dotčeného výrobku, a to buď přímo jakožto vlastníci projektu, nebo nepřímo jakožto údajní dodavatelé dotčeného výrobku vlastníkům projektu.
Proto, a také vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády, která neposkytla všechny rozpočtové dokumenty vyžádané Komisí (viz 234.-239. bod odůvodnění), se došlo k závěru, že tento program je také ve skutečnosti specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, protože výhod z něj mohou skutečně využívat, přímo či nepřímo, především výrobci dotčeného výrobku. Subvencí také využívá omezený počet podniků (výrobci dotčeného výrobku), nebo jich tyto firmy využívají převážně nebo nepřiměřeně, neboť se zdá, že získávají všechny finanční prostředky, ačkoli nepředstavují celé spektrum příjemců, kteří by údajně mohli z těchto subvencí mít prospěch.
3.5.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.5.5.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
(456)
Čínská vláda opakuje své tvrzení, že program týkající se podniků se zahraničními investicemi uvedený v podnětu byl v roce 2013 ukončen. Komise podotýká, že období šetření končí dlouho před rokem 2013, a výhody poskytnuté v rámci tohoto programu během období šetření jsou proto napadnutelné. Potvrzují to závěry šetření, které zjistilo výhody, jež v období šetření v rámci tohoto programu získali někteří spolupracující vývozci zařazení do vzorku. Výhody poskytované v rámci tohoto programu pokračují i do budoucna, přestože byl program v roce 2013 ukončen.
(457)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku dále tvrdí, že variantní režim pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií nemůže být napaden na základě čl. 10 odst. 1 základního nařízení, jelikož nebyl v podnětu uveden. Komise odkazuje na své podrobné protiargumenty obsažené v 286. bodě odůvodnění. Komise dále připomíná, že během šetření týkajícího se varianty tohoto programu se čínská vláda rozhodla nespolupracovat. Komise podotýká, že kromě těchto prvků jsou v podnětu vyjmenovány i jiné preferenční režimy v oblasti přímých daní pro podniky, které působí v oblasti špičkových a nových technologií, než varianta programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně z příjmu“ pro podniky se zahraničními investicemi (oddíl 4.2.5.1 podnětu), a to buď snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií (oddíl 4.2.5.9 podnětu), anebo programy daňového zvýhodnění pro podniky se zahraničními investicemi, jež byly uznány jako podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií (oddíl 4.2.5.8 podnětu). Lze proto mít za to, že tento program má velmi úzkou spojitost s některým nebo oběma těmito uvedenými daňovými režimy v tom, že se týká snížení sazby přímých daní a je výslovně zaměřen na stejný soubor příjemců, tj. podniky působící v oblasti špičkových nebo nových technologií. A opět, spolupráce ze strany čínské vlády by mohla Komisi umožnit řádné a důkladné posouzení všech prvků, které se týkají spojitosti s programy uvedenými v podnětu, a vyplnění mezer v informacích vyskytujících se v podnětu, který vychází z přímých důkazů, jež byly žadateli obvykle dostupné. Na základě těchto argumentů Komise znovu konstatuje, že napadení tohoto programu je plně v souladu s čl. 10 odst. 1 základního nařízení, neboť toto ustanovení umožňuje šetření jakékoli „údajné subvence“ zjištěné žadatelem, a nikoli pouze určitého konkrétního programu. V tomto případě je údajná subvence, vzdání se vládních daňových příjmů se zaměřením na stejný typ příjemců, společným rysem všech dotyčných programů.
(458)
Pokud jde o výpočet výše subvence, dva spolupracující vývozci zařazení do vzorku tvrdí, že Komise chybně použila celoroční údaje uvedené v ročním přiznání k dani z příjmu za rok 2011, ačkoli období šetření zahrnuje polovinu roku 2011 a polovinu roku 2012, a že je to porušením výpočetní metody stanovené v oddíle E písm. a) bodě ii) obecných zásad pro výpočet výše subvence v šetřeních ohledně vyrovnávacího cla přijatých Komisí, Úř. věst. C 394, 17.12.1998, s. 6. Jeden z těchto vývozců dále tvrdí, že jelikož v době inspekce nebyla ještě dostupná daňová přiznání za celý rok 2012, měla Komise založit svůj výpočet za rok 2012 na čtvrtletních přiznáních daně z příjmu pokrývajících první polovinu roku 2012, jež shromáždila na místě, a/nebo na tabulkách zisků a ztrát za rok 2012, ze kterých je patrné, že tato společnost byla ve ztrátě.
(459)
Komise odkazuje na 300. bod odůvodnění a opakovaně zdůrazňuje, že je důležité, aby byl výpočet výhod založen na konečných auditovaných daňových přiznáních za určité daňové období. Komise dodává, že v rámci konečného vypořádání daňového přiznání za rok 2011 v průběhu období šetření jsou veškeré výhody uváděné v přiznání konečné, a dále dokládá správnost svého přístupu. Komise nemůže založit svůj výpočet na čtvrtletních daňových přiznáních, protože tato přiznání odrážejí průběžný prozatímní stav v době jejich podání a ze své podstaty nemohou zohlednit konečný konsolidovaný stav za roční daňové období. Cílem těchto přiznání je zajistit vládě likvidní prostředky v případě, že jsou daně prozatímně splatné, avšak zachycují pouze dílčí stav platný v době jejich podání. Může se docela dobře stát, že pokud společnost v posledních dvou čtvrtletích roku dosáhne významného zisku, který více než vyrovná ztráty počátečních čtvrtletí, ohlásí pak v konečném daňovém přiznání zdanitelný zisk. Prozatímní daňová přiznání v roce 2012 tudíž sice částečně naznačují, jaký je stav vývozce v době jejich podání, což vysvětluje, proč je Komise shromažďovala, ale jejich relevance není absolutní, jelikož nelze vyloučit, že stav na konci finančního roku, jak ukáže konečné přiznání, bude zcela odlišný. Pokud jde o tabulky zisků a ztrát týkající se roku 2012, Komise podotýká, že finanční účetnictví ne vždy odpovídá daňovému účetnictví a může se stát, že povinnost vykazovat položky příjmů a ztrát pro účely přímých daní se může podstatně lišit od povinnosti vykazování pro účetní účely. Může také dojít k úpravám pro daňové účely, které nejsou vždy odraženy v účetních závěrkách. Souhrnně řečeno, skutečnost, že společnost je ve svých účetních závěrkách ve ztrátě, nutně neznamená, že ve stejné ztrátě bude ve svém konečném daňovém přiznání. Na základě těchto argumentů Komise potvrzuje, že výpočet subvence v režimech přímých daní musí nutně vycházet z konečných údajů, které se objevují v konečných auditovaných přiznáních k dani z příjmu, a nikoli z periodických daňových přiznání nebo z konečných či předběžných účetních závěrek.
3.5.5.2. Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
(460)
Čínská vláda tvrdí, že se poprvé dozvídá o tom, že Komise napadá program výzkumu a vývoje, který nenahrazuje program výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi uvedený v podnětu. Podobné argumenty čínská vláda používala i v případě předchozího režimu, jak je vysvětleno ve 457. bodě odůvodnění, a tvrdí, že napadení tohoto režimu porušuje články 11 a 13 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdí, že program výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi byl ukončen v roce 2008 a že nový program výzkumu a vývoje, který byl zahrnut do čínského zákona o dani z příjmu právnických osob, dřívější program nenahrazuje, protože neodkazuje na podniky se zahraničními investicemi a nevyžaduje, aby byly výdaje na výzkum a vývoj vyšší než v předchozím roce.
(461)
Komise konstatuje, že čínská vláda v odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky o tomto režimu neinformovala, avšak že byl tento režim napaden v rámci předchozích šetření (viz 310. bod odůvodnění). Komise však rovněž konstatuje, že o tomto programu bylo s čínskou vládou během inspekce jednáno a že příslušná prováděcí ustanovení byla shromážděna jako věcný důkaz (předložil je také jeden vývozce zařazený do vzorku). Tvrzení čínské vlády, že o možné napadnutelnosti tohoto programu byla informována poprvé, je tudíž neopodstatněné, také vzhledem k tomu, že několik spolupracujících vývozců zařazených do vzorku, s nimiž čínská vláda svou odpověď koordinovala, informovalo o tomto programu ve svých odpovědích na dotazník. Čínská vláda si byla plně vědoma této skutečnosti, protože nedůvěrný spis několikrát zkontrolovala. Ze závěrů šetření vyplývá, že je tento program napadnutelný (310.-314. bod odůvodnění výše). Komise dodává, že tento program zjevně nahrazuje předchozí program zaměřený na podniky se zahraničními investicemi, vzhledem k úzké spojitosti mezi nimi, o které svědčí stejná forma a stejná výše daňové výhody (další daňový zápočet, který lze odečíst od daňového základu), stejný poměr a stejná výchozí situace (způsobilé náklady na činnosti v oblasti výzkumu a vývoje) pouze s drobnými obměnami. Tyto drobné obměny byly provedeny v souladu s reformou nového zákona o dani z příjmu právnických osob v roce 2008, avšak povaha a podstata programu zůstává v zásadě stejná. Komise odkazuje také na argumenty ohledně mechanismu zahájení šetření uvedené v 457. bodě odůvodnění.
(462)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce zařazený do vzorku rovněž tvrdí, že tento program není specifický, protože Komise neprokázala, že získání osvědčení podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií je omezeno jen na určité podniky. Komise odkazuje na své vysvětlení v 313. bodě odůvodnění výše a v 321. a 325. bodě odůvodnění týkajících se jiného daňového programu pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií. Komise dodává, že prováděcí předpisy k uplatňování tohoto programu (viz 321. bod odůvodnění) zde dále potvrzují závěr o specifičnosti podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií jako jediných společností v odvětvích podporovaných vládní politikou, které mohou podle příslušných vládních indexů a směrnic získat příslušné osvědčení. Toto osvědčení mohou například obdržet pouze podniky zapojené do projektu v oblasti výzkumu a vývoje, který je uveden v popisu odvětví využívajících špičkové a nové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a hlavních směrech aktuálních priorit rozvoje klíčových odvětví průmyslu špičkových technologií vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy v roce 2007, nebo do projektu v oblasti výzkumu a vývoje zahrnutého do oblasti působnosti oznámení státní rady o provádění některých politik na podporu rámcového plánu střednědobého a dlouhodobého vědeckotechnického rozvoje státu (2006-2020) č. 6 [2006] vydaného státní radou. Je proto jasné, že je tento daňový program omezen pouze na ty specifické společnosti v příslušných odvětvích a činnosti v oblasti výzkumu a vývoje, které podporuje čínská vláda, včetně společností v podporovaném odvětví fotovoltaiky.
(463)
Pokud jde o výpočet výše subvence, dva spolupracující vývozci zařazení do vzorku tvrdí, že Komise chybně použila celoroční údaje uvedené v jejich ročním přiznání k dani z příjmu za rok 2011, ačkoli šetřené období zahrnuje polovinu roku 2011 a polovinu roku 2012, a že to porušuje výpočetní metodu stanovenou v oddíle E písm. a) bodě iii) obecných zásad pro výpočet výše subvence v šetřeních ohledně vyrovnávacího cla přijatých Komisí v roce 1998. Komise odkazuje na všechny argumenty předložené ve 459. bodě odůvodnění, které jsou relevantní i pro odmítnutí uvedeného tvrzení ohledně tohoto programu. Komise dále podotýká, že argument o údajné daňové ztrátě v daňovém období 2012 je relevantní jen zčásti nebo není relevantní vůbec, protože odpočet daně lze provádět po pět dalších let dopředu a snižovat o něj jakýkoli zdanitelný příjem, který bude deklarován během pěti následujících let. A proto i kdyby Komise akceptovala, že tyto firmy v roce 2012 zaznamenaly daňovou ztrátu, nebo by bylo dostupné konečné auditované daňové přiznání za rok 2012 a vyplynula by z něho daňová ztráta (k čemuž v tomto případě nedošlo), přesto by zohlednila výhody získané v rámci tohoto programu, protože nelze vyloučit, že jakmile by společnost v kterémkoli z pěti následujících daňových období zaznamenala zdanitelný příjem, byly by výhody vzešlé z odpočtu daně za rok 2012 využity.
3.5.5.3. Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
(464)
Čínská vláda a jeden spolupracující vývozce tvrdí, že tento program není specifický, že analýza specifičnosti není založena na faktech a že požadavky na získání statusu podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií by měly být považovány za objektivní kritéria či podmínky pro vznik nároku na subvence a že nárok na tento program je automatický. S ohledem na závěr o specifičnosti týkající se omezení tohoto programu a započítání nákladů na výzkum a vývoj oproti dani z příjmu také na podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií Komise odkazuje na své vysvětlení ve 321. a 325. bodě odůvodnění a také na 462. bod odůvodnění, který platí i pro tento program. Komise znovu konstatuje, že z uvedených prováděcích opatření a dokumentů zejména vyplývá, že využívání tohoto programu a uznání statusu podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií není ani zdaleka dostupné pro všechny podniky a uplatňování objektivních kritérií je omezeno pouze na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, která se nejeví jako objektivní nebo neutrální. Také nárok na výhody podle tohoto programu není automatický, nýbrž závisí na získání osvědčení podniku působícího v oblasti špičkových a nových technologií, které vydávají příslušné orgány na základě vlastního uvážení, a není tudíž automatický.
(465)
Jeden spolupracující vývozce tvrdí, že Komise chybně vypočítala subvenční výhodu vyplývající z tohoto programu, neboť použila auditované daňové přiznání za rok 2011, ačkoli byla dostupná čtvrtletní daňová přiznání za první a druhé čtvrtletí roku 2012, shromážděná během inspekce, a že Komise si každopádně mohla vyžádat kopii konečného ročního přiznání k dani z příjmu za rok 2012, jakmile bude dostupné. Tento vývozce rovněž tvrdí, že když už je pro výpočet subvenční výhody použito daňové přiznání za rok 2011, pak by měl být použit obrat společnosti za rok 2011, a nikoli obrat za období šetření. Komise odkazuje na své vysvětlení ve 459. bodě odůvodnění výše. Komise dále podotýká, že v oznámení o inspekci, které bylo zasláno vývozcům zařazeným do vzorku včetně dotyčného vývozce, výslovně požádala o originály úplných daňových přiznání za účetní období pokrývající období šetření a tři předcházející roky. Tento spolupracující vývozce proto mohl a měl předložit přiznání za rok 2012, jakmile bylo k dispozici, a Komise konstatuje, že tak neučinil, ani když nedávno zaslal své připomínky k dokumentu poskytujícímu konečné informace. Pokud jde o tvrzení, že měla Komise pro výpočet výhody použít obrat za rok 2011, podotýká se, že výše výhody vyplývající z daňového přiznání za rok 2011 podle názoru Komise přiměřeně odráží stav v období šetření, a to zejména proto, že v období šetření (měsíc) byla splatná daň za rok 2011 a konečné údaje za rok 2012 v době inspekce nebyly dostupné. V každém případě Komise nemůže k měření různých subvencí používat různé jmenovatele, jinak procentuální údaje nebudou srovnatelné a nebude zajištěna konzistentnost výpočtu. Komise závěrem dodává, že neověřovala údaje o obratu za rok 2011, ale že ověřovala údaje o obratu za období šetření.
3.5.6. Připomínky stran týkající se poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(466)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 a čl. 2 odst. 2 dohody WTO o subvencích a svá určení ohledně specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Podle čínské vlády Komise neposkytla žádné věcné důkazy ohledně toho, kterým konkrétním odvětvím jsou udělována práva k užívání pozemků za zvýhodněné ceny, ani právní základ pro své hodnocení, že odvětví vyrábějící solární články a moduly mezi tato odvětví patří. Podobné tvrzení přednesl i jeden vyvážející výrobce. Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise v 364. bodě odůvodnění výše uvedla příklady oznámení o prodeji práv k užívání pozemků, kdy příslušné orgány omezily okruh potenciálních kupujících za stanovenou cenu na odvětví fotovoltaiky a stanovily cenové limity pro práva k užívání pozemkům kupovaná vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Za situace, kdy žádné další informace, o které byla čínská vláda požádána, neexistují, a vzhledem k vládní podpoře odvětví fotovoltaiky a k výběrovému a netransparentnímu charakteru přidělování užívacích práv k pozemkům měla Komise za to, že tyto informace prokazují existenci specifičnosti.
(467)
Čínská vláda a někteří vyvážející výrobci tvrdili, že srovnávací základ pro posouzení užívacích práv k pozemkům, který Komise zvolila, není přiměřený. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise neučinila vše, co mohla, aby stanovila takový srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, jak to vyžaduje rozhodnutí rozhodčího panelu WTO v případu USA - Konečná antidumpingová a vyrovnávací cla na některé výrobky z Číny (101). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve složce, tzn. s ohledem na i) srovnatelnou úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a ve velké většině čínských provincií a měst, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost Číny a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury Tchaj-wanu i těchto čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) vysokou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Většina z dotčených provincií je navíc považována za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR.
Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a těchto provincií a měst shodná, HDP těchto provincií a měst v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí. Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak dotčené provincie a města vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan, takže jej velmi rychle dohánějí. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
3.5.7. Další připomínky
(468)
Žadatel tvrdil, že by Komise měla zveřejnit další režimy subvencí, jež byly během šetření zjištěny, a rovněž stanovit subvenční rozpětí pro tyto systémy, které nejsou uvedeny ve stížnosti. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise prošetřila všechny subvence, jež splňovaly právní požadavky pro zahájení šetření.
(469)
Žadatel tvrdil, že Komise měla stanovit subvenční rozpětí, pokud jde o poskytování polykrystalického křemíku za cenu nižší než přiměřenou, na základě informací uvedených v podnětu a na základě zjištění ministerstva obchodu USA (US DOC) v podobných případech v odvětví fotovoltaiky. Komise tento program přezkoumala a na základě informací získaných od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a čínské vlády dospěla k závěru, že v období šetření z tohoto programu neplynuly žádné výhody, a to zejména z toho důvodu, že dovozní ceny polykrystalického křemíku byly nižší než ceny účtované čínskými dodavateli. Je třeba poznamenat, že období šetření v případě USA a v daném případě byla odlišná.
(470)
Žadatel také uvedl, že Komise měla stanovit subvenční rozpětí, pokud jde o dodávky elektřiny za cenu nižší než přiměřenou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise nenašla dostatečné důkazy o tom, že by vyvážející výrobci zařazení do vzorku, s výjimkou LDK, měli prospěch z preferenčního poskytování elektřiny v období šetření.
(471)
Čínská vláda tvrdila, že metodika výpočtu, kterou Komise použila, vedla ke „dvojímu započítání na úrovni výpočtu antidumpingových a antisubvenčních rozpětí“. Podle čínské vlády měla Komise odečíst subvenční rozpětí vypočtené pro program pojištění vývozních úvěrů od dumpingových rozpětí na základě skutečnosti, že se jedná o vývozní subvenci. Čínská vláda rovněž tvrdila, že měla Komise odečíst od dumpingového rozpětí subvenční rozpětí vypočtené na základě zahraničního srovnávacího základu. Odůvodňovala to tím, že „část dumpingu vypočtená na základě analogické běžné vnitrostátní hodnoty je ve skutečnosti stejnou subvencí, která byla napadena v rámci souběžného antisubvenčního šetření“. Žádné z těchto tvrzení by nemělo dopad na výši výsledných opatření, neboť v daném případě je kombinované clo omezeno rozpětím újmy. Čínská vláda to rovněž potvrdila v připomínkách k dokumentu poskytujícímu konečné informace. Proto bylo rozhodnuto, že není nutné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
3.6. Výše napadnutelných subvencí
(472)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Konečné rozpětí subvence
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co., Ltd.
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení
6,5 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I)
6,4 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
(473)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 6,4 %.
(474)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce ze strany vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ se uplatní na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(475)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že výrobců existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(476)
Jelikož úplné veřejné informace o výrobě nebyly dostupné, byly ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření použity veškeré dostupné informace týkající se dotčeného výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, makroekonomických údajů poskytnutých službou Europressedienst, nezávislou konzultační společností (dále jen „konzultant“) a ověřených odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Jelikož moduly a články jsou do Unie dováženy v rámci celních položek, které zahrnují i jiné výrobky, jež nejsou předmětem tohoto šetření, a nahlášené objemy dovozu jsou v tunách, nebylo možné použít k určení objemu a hodnoty dovozu údaje Eurostatu, a vycházelo se z údajů, které poskytl konzultant. Pokud to bylo možné, byly údaje poskytnuté konzultantem porovnány s jinými dostupnými veřejnými zdroji a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(477)
Na tomto základě byla celková výroba v Unii v období šetření odhadnuta na přibližně 4 GW u modulů a 2 GW u článků.
(478)
Jak bylo uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo do vzorku vybráno devět výrobců v Unii představujících 18-21 % celkové výroby modulů v Unii a 17-24 % celkové výroby článků v Unii.
(479)
Některé strany napadly skutečnost, že údaje poskytnuté konzultantem byly použity k určení mimo jiné výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii, jakož i dalších makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily konzultantovu nezávislost tvrzením, že byl spojen s navrhovatelem. Rovněž požadovaly vysvětlení toho, na základě čeho Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odbornou způsobilost při shromažďování hospodářských údajů v odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu bylo namítnuto, že Komise měla svá zjištění založit na údajích z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných ústavů. Konečně, AFASE učinila odkaz na osvědčené postupy při předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů v případech, které se týkají uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie, a v případech spojování, a zpochybnila tak spolehlivost údajů předložených konzultantem.
(480)
Pokud jde o údajné vazby mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy, které by existenci těchto vazeb prokazovaly. Stejně tak šetření nepřineslo žádné důkazy o vztahu přesahujícím rámec čistě obchodní povahy. Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že existovaly náznaky toho, že důkazy prima facie předložené žadatelem - výrobním odvětvím Unie - v podnětu byly založeny na údajích poskytnutých stejným konzultantem. Ačkoli se uznává, že zjištění byla pro některé ukazatele skutečně podobná důkazům obsaženým v podnětu, nemusí to nutně znamenat, že vyplývala z jednoho a téhož zdroje. V této souvislosti se v podnětu citují různé použité zdroje. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno odmítnout.
(481)
Komise považovala za vhodné využít ve stávajícím šetření tohoto poradenství, neboť z jiných veřejně dostupných zdrojů nebyly k dispozici potřebné makroekonomické údaje týkající se celkového trhu Unie ani údaje o dovozu. Než Komise vybrala společnost Europressedienst, posoudila metodiku, kterou konzultant používal pro shromažďování příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje samostatně pro všechny typy výrobků a pro celé posuzované období.
(482)
Kromě toho byly v průběhu šetření údaje poskytnuté konzultantem pokud možno podrobovány vzájemné kontrole s dalšími dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že na trhu působí několik výzkumných společností zaměřených na shromažďování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky a vykázané hodnoty se téměř nikdy neshodují. Je to tím, že dopracovat se k přesným číslům je obtížné pro jakýkoli výzkumný ústav, a uváděné ukazatele na trhu v odvětví fotovoltaiky se proto budou vždy zakládat na odhadech, ať už daný údaj předkládá kdokoli. Za těchto okolností spočívaly křížové kontroly prováděné Komisí ve srovnávání trendu ve vývoji údajů získaných od konzultanta s trendem u stejných údajů zveřejněných ostatními výzkumnými společnostmi, Společným výzkumným střediskem Komise („JRC“) a asociací EPIA, pokud byly k dispozici. Na základě těchto křížových kontrol nebyly zaznamenány žádné významné rozdíly a trend vzájemně kontrolovaných ukazatelů byl podobný. Prozatímní antidumpingová zjištění tudíž nebyla založena výhradně na údajích poskytnutých konzultantem, ale také na analýze a hodnocení těchto údajů, které provedla sama Komise. Kromě toho, jak bylo uvedeno výše v 8. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních antidumpingových opatření byla provedena inspekce v prostorách konzultanta. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta, aby ověřila spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě se uskutečnila v návaznosti na křížovou kontrolu údajů provedenou Komisí s cílem dále se ujistit o spolehlivosti a kvalitě údajů a související metodiky. Kontrola na místě byla považována za vhodný postup v rámci uplatňování zásady dobré správy, i když dotčené údaje nepředkládala zúčastněná strana, ale konzultant. Komise se na základě této inspekce dále ujistila o spolehlivosti údajů poskytovaných konzultantem.
(483)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika vzájemné kontroly používaná Komisí nebyla dostatečně podrobně vysvětlena, a požadovala předložení dalších zdrojů, které při ní byly použity. Tato strana dále tvrdila, že použitá metodika byla v každém případě neplatná v tom smyslu, že byl porovnáván pouze vývoj údajů z různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(484)
Pokud jde o další zdroje použité ke vzájemné kontrole údajů poskytnutých konzultantem, šlo o zprávy zveřejněné střediskem JRC a asociací EPIA na totéž téma. Pokud jde o porovnávání údajů s dalšími zdroji, je třeba poznamenat, že vykazovaly nejen obdobné trendy, ale také obdobnou velikost. Proto byl vyvozen závěr, že použitá metodika byla vhodná, a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(485)
Hlavní činností konzultanta je shromažďování údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vytváření aktuální databáze společností činných na trhu s fotovoltaikou. Tyto údaje jsou publikovány ve specializovaných časopisech a využívají jich rovněž jednotlivé podniky, pro které konzultant provádí úžeji zaměřené výzkumy. Databáze vytvářené společností Europressedienst jsou pravidelně aktualizovány a znovu zveřejňovány. Kromě toho má konzultant v tomto odvětví několik let praxe. Přesněji řečeno, konzultantova metodika spočívá ve sběru, křížové kontrole a agregaci informací pocházejících z různých zdrojů, které jsou na trhu k dispozici. Za tímto účelem shromažďuje údaje prostřednictvím standardizovaných dotazníků zasílaných podnikům, které jsou uvedeny v databázi, či po telefonu, a to zejména od výrobců v Unii, nebo na specializovaných veletrzích, a to zejména od výrobců ve třetích zemích. Pokud informace nelze získat prostřednictvím zmíněných kanálů, Europressedienst kontroluje finanční zprávy podniků v odvětví fotovoltaiky nebo spolupracuje na dobrovolném základě s ostatními výzkumnými ústavy s cílem získat nebo vzájemně kontrolovat údaje. Bylo ověřeno, že konzultant tyto zdroje využíval při své každodenní činnosti. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo považováno za vhodné využít v probíhajícím šetření služeb společnosti Europressedienst, a tvrzení zúčastněných stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(486)
S ohledem na osvědčené postupy při předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba poznamenat následující. Za prvé jde o dokument, kterým nemůže být Komise vázána, protože nebyl přijat sborem komisařů, ale vydán příslušným útvarem jako doporučení stranám, jak předkládat hospodářské důkazy. Za druhé se osvědčené postupy se týkají předkládání hospodářských analýz a údajů používaných při vyšetřování případů týkajících se hospodářské soutěže spadajících do působnosti článků 101 a 102 SFEU a v řízeních o kontrole spojování podniků. Platná pravidla, důkazní standardy a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech hospodářské soutěže nelze srovnávat se šetřeními týkajícími se ochrany obchodu, při nichž platí zcela odlišný soubor pravidel.
(487)
Některé strany vznesly námitky proti metodě, kterou konzultant použil, a tvrdí v nich, že neodpovídá uznávaným vědeckým standardům. Jak však bylo uvedeno výše ve 481. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena, výsledné údaje byly podrobeny vzájemné kontrole a ověřeny; výsledkem provedených kontrol bylo, že jsou tyto údaje v souladu s dalšími zveřejněnými údaji, a tudíž jsou přiměřeně spolehlivé. Konkrétní připomínky některých zúčastněných stran byly vyjasněny na bilaterální úrovni a zpřístupněny zúčastněným stranám v otevřeném vyšetřovacím spisu ke kontrole.
(488)
Obchodní komora CCCME prohlásila, že metodika agregace údajů nebyla vyjasněna. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť příslušné informace byly zpřístupněny všem zúčastněným stranám ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole.
(489)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně výběru konzultanta Komisí a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti tyto strany tvrdily, že údaje od konzultanta lze objednat a zakoupit ad hoc tak, aby odpovídaly přesně vymezeným žádostem potenciálních klientů, a mohou proto být neobjektivní. Kromě toho CCCME popřela, že by údaje shromážděné konzultantem bylo možné považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože údaje byly do velké míry založeny na předpokladech a odhadech. Dále byl vyjádřen názor, že poskytnuté údaje nebyly ve spisu dostatečně podloženy důkazy a že neměly jednoznačný, objektivní a ověřitelný charakter.
(490)
Pokud jde o tato tvrzení, odkazuje se na 481. a 482. bod odůvodnění výše, kde byly poskytnuty doplňující informace týkající se výběru konzultanta. Kromě toho je třeba poznamenat, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v daném okamžiku a v plném souladu s finančním nařízením Komise platným pro toto řízení. Dále je třeba připomenout, že konzultantova schopnost poskytnout všechny nezbytné údaje ve stanovené lhůtě byla velmi důležitá vzhledem k tomu, že se Komise musela řídit závaznými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci současného šetření.
(491)
Pokud jde o kvalitu poskytnutých údajů a o otázku, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak je uvedeno výše ve 482. bodě odůvodnění, konzultantova metodika shromažďování údajů byla prošetřena a bylo zjištěno, že je dostatečně kvalitní. Kromě toho, jak je také uvedeno výše ve stejném bodu odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno podrobeny vzájemné kontrole s dalšími zdroji a bylo zjištěno, že jsou dostatečně přesné. A konečně je třeba poznamenat, že konzultant má jedinou databázi, která je pravidelně aktualizována, nezávisle na konkrétních potřebách a požadavcích zákazníků. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým zákazníkům, a proto tvrzení, že údaje nebyly objektivní, musela být zamítnuta.
(492)
Po zveřejnění konečných zjištění jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, se kterými konzultant spolupracoval při sestavování předložených makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika použitá konzultantem vede k nepřesným výsledkům. Některé zúčastněné strany požadovaly další informace týkající se metodiky použité konzultantem, jako je průměrná míra odpovědí na dotazníky/rozhovory, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím každého kanálu, jak byly tyto údaje ověřeny, aproximace/předpoklady použité k získání údajů, počet společností, u nichž byla aproximace provedena, a alespoň rozpětí počtu zaměstnanců konzultanta.
(493)
Pokud jde o tato tvrzení, je třeba podotknout, že následně po přijetí prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje použité konzultantem při agregaci údajů a odpověděla na konkrétní otázky zúčastněných stran v tomto ohledu po zveřejnění předběžných antidumpingových zjištění. Dodatečné žádosti o informace dotčených zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací se považují za zahrnuté do informací poskytnutých po uložení prozatímních cel v rozsahu, který umožňovala omezení z důvodu důvěrnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že Komise na místě ověřila způsob, jakým konzultant údaje shromažďoval a zpracovával, a příslušné výchozí předpoklady pro agregaci údajů. Výsledky této inspekce byly uspokojivé a Komise se znovu ujistila o přiměřenosti výchozích předpokladů a kvalitě konzultantem předkládaných údajů. Mimoto strany nezpochybnily údaje jako takové.
(494)
Po poskytnutí konečných informací jiná smluvní strana požádala o vysvětlení, pokud jde o počet výrobců v Unii, které konzultant ve svém souboru údajů zohlednil, a o překrývání mezi těmito podniky a přibližně 215 výrobci v Unii, o nichž je známo Komisi. V tomto ohledu je třeba ozřejmit, že výrobci v Unii, které konzultant zahrnul, jsou do velké míry shodní s těmi, o nichž je známo, že představují výrobní odvětví Unie v tomto šetření, jak je uvedeno ve 475. bodě odůvodnění výše.
(495)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že Komise provedla analýzu újmy nejednotným způsobem, jelikož ji uskutečnila zvlášť pro moduly a články, zatímco újma a výpočty subvenčního rozpětí byly určeny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že zatímco ukazatele byly předloženy odděleně pro každý typ výrobku, závěry vyvozené pro každý ukazatel se týkají výrobku, který je předmětem šetření, jako celku. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto bylo subvenční rozpětí a úrovně pro odstranění újmy stanoveny na tomto základě. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
(496)
A konečně další strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů během období šetření byl chybně založen na prostém průměru za roky 2011 a 2012, neboť tato metodika údajně nebyla objektivní a nevedla k výsledkům, které by odrážely realitu v průběhu období šetření. Je třeba vyjasnit, že prostý průměr údajů byl použit pouze v případě, kdy docházelo v dotyčných obdobích k podobnému vývoji. Pokud se vývoj lišil, metodika byla v souladu s tím upravena tak, aby zohlednila skutečnou situaci na trhu. Dotčená strana se přesněji nevyjádřila k otázce, do jaké míry výsledky použité metodiky neodrážely situaci na trhu. Uvedená tvrzení byla proto odmítnuta.
4.2. Určení příslušného trhu Unie
(497)
Část výrobního odvětví Unie je vertikálně integrována a podstatná část jeho výroby, zejména výroba článků, byla určena k využití pro vlastní spotřebu.
(498)
Pro stanovení toho, zda výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, a za účelem stanovení spotřeby a dalších ekonomických ukazatelů se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie (dále jen „využití pro vlastní spotřebu“).
(499)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s obdobným výrobkem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(500)
Bylo zjištěno, že následující ekonomické ukazatele týkající se výrobního odvětví Unie by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie (včetně využití pro vlastní spotřebu výrobního odvětví): spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a výše napadnutelných subvencí. Šetření totiž ukázalo, že tyto ukazatele by bylo oprávněné zkoumat s ohledem na veškerou činnost, neboť výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotyčné země. Závislý trh a volný trh jsou dále společně označovány jako „celkový trh“.
(501)
Pokud jde o ziskovost, analýza se zaměřila na volný trh, neboť bylo zjištěno, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážely tržní ceny a neměly na tento ukazatel dopad.
(502)
Několik stran namítalo, že se újma měla posuzovat odděleně pro závislý trh a pro volný trh. Jedna dotčená strana tvrdila, že údaje týkající se článků k využití pro vlastní spotřebu by měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nebyly ovlivněny subvencovaným dovozem.
(503)
Šetření ukázalo, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet subvencované výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků za ceny vyšší než dovozní, a to v důsledku cenového tlaku vyvíjeného subvencovaným dovozem. Šetření dále ukázalo, že volný trh a trh pro vlastní spotřebu vykazovaly stejný vývoj cen, což bylo důkazem, že byly předmětným dovozem ovlivněny ve stejné míře.
(504)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany znovu zopakovaly, že Komise neposkytla přiměřené a odůvodněné analýzy závislého trhu nebo důvod, proč se samostatnou analýzu nepodařilo provést. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Kromě toho zazněl argument, že 106. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení je svým závěrem, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážely tržní ceny, v rozporu se závěry uvedenými ve 503. bodě odůvodnění výše, že volný trh a závislý trh vykazovaly podobný vývoj cen.
(505)
Nejprve je třeba uvést, že 105. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení stanoví důvody, proč bylo považováno za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) vztažené k celkové aktivitě výrobního odvětví Unie, včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu je třeba připomenout, že jak je uvedeno ve stejném bodu odůvodnění, šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu byla rovněž ovlivněna konkurencí dovozu z ČLR, což samo o sobě dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebyly vysvětleny důvody, proč nebyla provedena samostatná analýza, proto muselo být zamítnuto. Podobně, jak vyplývá z tohoto závěru, muselo být rovněž zamítnuto tvrzení, že taková samostatná analýza závislého trhu měla být provedena.
(506)
Za druhé, i když na základě výše uvedeného nebyl význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu považován za významný prvek, je třeba poznamenat, že výroba článků v Unii určená k využití pro vlastní spotřebu představovala asi polovinu celkové výroby v období šetření. Nakonec je zapotřebí objasnit, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, nemusí být nutně v rozporu se skutečností, že obě ceny měly stejnou tendenci, neboť mohou být na různých úrovních a pohyby cen mohou být prudší či pozvolnější, a tudíž sledovat odlišnou křivku. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení ohledně závislého trhu zamítnuta.
(507)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Argumenty v tomto ohledu byly z těchto důvodů zamítnuty.
4.3. Spotřeba v Unii
(508)
Spotřeba v Unii sestávala z celkového objemu dovozu dotčeného výrobku a objemu celkového prodeje obdobného výrobku v Unii včetně výrobků určených k využití pro vlastní spotřebu. Úplné údaje o celkovém prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie nebyly dostupné. Dovoz do Unie byl navíc evidován pod položkami zahrnujícími i další výrobky, jež nejsou předmětem tohoto šetření, a údaje Eurostatu o objemech byly uvedeny v tunách. Z těchto důvodů nebylo možné k určení objemu dovozu a jeho hodnoty využít údajů Eurostatu. Při stanovení spotřeby v Unii se proto vycházelo z údajů poskytnutých konzultantem, jak bylo uvedeno výše, které byly porovnány s veřejnými zdroji, jako jsou průzkumy trhu a veřejně dostupné studie, a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(509)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1-a
Spotřeba modulů v Unii (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Celkový trh
5 465
12 198
19 878
17 538
Index (2009=100)
100
223
364
321
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 1-b
Spotřeba článků v Unii (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Celkový trh
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009=100)
100
154
200
187
Zdroj: Europressedienst.
(510)
V posuzovaném období mezi rokem 2009 a obdobím šetření se celková spotřeba zvýšila u modulů o 221 % a u článků o 87 %, avšak v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Celkově spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, v Unii oproti úrovni roku 2009 podstatně vzrostla.
(511)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že údaje o spotřebě výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se výrazně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze určit pouze na základě informací shromážděných specializovanými institucemi a výzkumnými středisky. Vzhledem k vysvětlením a závěrům uvedeným v 481. až 483. bodě odůvodnění, které se týkají spolehlivosti údajů poskytovaných konzultantem a použitých v šetření, byl tento argument zamítnut.
(512)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba Unie neměla být pouhým součtem dostupné výrobní kapacity modulů v Unii, ale že by z ní spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie měla být odečtena. Tento argument byl zamítnut, neboť spotřeba modulů byla stanovena na základě nově instalovaných kapacit v Unii. To je běžný postup pro určování spotřeby modulů. Spotřeba článků byla stanovena podle výroby modulů v Unii.
(513)
Jiná strana tvrdila, že metodika popsaná konzultantem připouští obtíže při stanovování spolehlivých údajů o spotřebě. Dále bylo namítnuto, že údaje o dovozu a vývozu výrobního odvětví Unie byly založeny buď na neověřitelných odhadech, nebo na neúplných údajích a že křížová kontrola prováděná Komisí nebyla postačující k závěru, že jsou tyto údaje spolehlivé a přesné.
(514)
Jak již bylo uvedeno ve 481. a 482. bodě odůvodnění výše, kvalitu údajů a metodiku k jejich shromažďování Komise přezkoumala při inspekci na místě, na jejímž základě byl učiněn závěr, že jsou použité metodiky vhodné a výsledky přesné a přiměřeně spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(515)
Vývoj dovozu z dotčené země do Unie je popsán v níže uvedených tabulkách. Číselné údaje jsou důvěrné, a jsou tedy uvedeny pouze ve formě indexů a rozmezí. Je tomu tak proto, že objem dovozu ze strany vyvážejícího výrobce, u nějž nebyly zjištěny žádné subvence, jak je uvedeno v 472. bodě odůvodnění výše, byl z celkového dovozu z ČLR odečten.
Tabulka 2-a
Dovoz modulů z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR
Index (2009=100)
100
251
462
408
Podíl na celkovém trhu
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 2-b
Dovoz článků z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR
Index (2009=100)
100
273
491
506
Podíl na celkovém trhu
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Zdroj: Europressedienst.
(516)
V posuzovaném období se objem dovozu z dotčené země do Unie značně zvýšil, u modulů přibližně o 308 % a u článků o více než 648 %. To vedlo k podstatnému růstu podílu dovozu z dotčené země do Unie na trhu. Konkrétně se podíl dovozu z dotčené země na trhu zvýšil z [60 % - 65 %] na [78 % - 83 %] u modulů a z [5 % - 10 %] na [22 % - 27 %] u článků. Celkově vzato se dovoz dotčeného výrobku z ČLR mezi rokem 2009 a obdobím šetření objemově i z hlediska podílu na trhu značně zvýšil.
(517)
Je třeba podotknout, že růst dovozu z dotčené země byl mnohem vyšší než růst spotřeby dotčeného výrobku v Unii. Vyvážející výrobci tudíž mohli těžit z rostoucí spotřeby v Unii a jejich pozice trhu v důsledku většího podílu na trhu zesílila.
(518)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že údaje o objemu dovozu u výrobku, který je předmětem šetření, se výrazně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze určit pouze na základě informací shromážděných specializovanými institucemi a výzkumnými středisky. Vzhledem k vysvětlením a závěrům uvedeným v 481. až 483. bodě odůvodnění, které se týkají spolehlivosti údajů použitých v šetření, byl tento argument zamítnut.
(519)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkového objemu dovozu z ČLR, když tvrdila, že tato metodika byla založena na transakcích uskutečněných před zaplacením cla na úrovni ceny CIF, a je proto nejisté, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba upřesnit, že hodnota celkového objemu dovozu z ČLR podle konzultanta nebyla ve zjištěních použita a že v průběhu šetření byly stanoveny pouze objem dovozu a dovozní ceny. Jelikož metodika pro stanovení dovozních cen jako taková nebyla danou zúčastněnou stranou zpochybněna, odkazuje se na příslušná zjištění v 520. až 528. bodě odůvodnění níže. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
4.4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(520)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 3-a
Dovozní cena modulů z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
Období šetření
Dovozní ceny
2 100
1 660
1 350
764
Index (2009=100)
100
79
64
36
Zdroj: Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník v rámci vzorku.
Tabulka 3-b
Dovozní cena článků z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
Období šetření
Dovozní ceny
890
650
620
516
Index (2009=100)
100
73
70
58
Zdroj: Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník.
(521)
Průměrná dovozní cena modulů a článků z ČLR se za posuzované období výrazně snížila. U modulů průměrná dovozní cena poklesla o 64 %, z 2 100 EUR/kW v roce 2009 na 764 EUR/kW v období šetření. Podobně i průměrná dovozní cena článků z ČLR poklesla o 42 %, z 890 EUR/kW na 516 EUR/kW.
(522)
Celkově vzato se cena dotčeného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření značně snížila.
(523)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že dovozní ceny měly být stanoveny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie, který tento dovozce v průběhu šetření vykázal. Ovšem údaje, které tento dovozce poskytl v průběhu šetření, představují pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nelze z nich vyvodit žádné smysluplné závěry, pokud jde o průměrnou dovozní cenu veškerého dovozu z ČLR v průběhu celého posuzovaného období několika let. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(524)
Jiná ze zúčastněných stran tvrdila, že metodika použitá pro stanovení cen nebyla vysvětlena, zejména pokud jde o to, jak byly údaje z různých zdrojů sloučeny a sladěny. Kromě toho bylo argumentováno tím, že dovozní náklady měly být založeny na ověřených informací získaných během šetření, spíše než na odhadech.
(525)
Má se za to, že metodika předložená dotčeným stranám je dostatečně úplná, aby bylo možné pochopit, jak se dospělo k číselným údajům. Pokud jde o „dovozní“ náklady, je třeba upřesnit, že pro získání ceny CIF byly upraveny okamžité ceny. Provedený odhad byl potvrzen na základě údajů shromážděných během šetření.
(526)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření bylo provedeno porovnání vážených průměrných prodejních cen jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravených na úroveň cen ze závodu a odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských vyvážejících výrobců účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu, tj. náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Použity byly průměrné náklady po dovozu u dovozců modulů zařazených do vzorku, pokud byly jejich údaje k dispozici.
(527)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí [19,8 % - 37,5 %] u modulů, [12,6 % - 53,8 %] u článků a [19,8 % - 37,5 %] u dotčeného výrobku celkově.
(528)
Je třeba poznamenat, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku byla vypočtena v rámci podbízení záporná cena článků. Jelikož však nebylo vyvezené množství významné, nelze tento případ považovat za reprezentativní. Jiný vyvážející výrobce zařazený do vzorku dále napadl zdroj pro úpravu monočlánků na baterie, aniž by však tento argument doložil. Ve skutečnosti vyvážející výrobce nenapadl ani konkrétní úpravu, ani neposkytl žádné nové informace nebo důkazy, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
4.5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(529)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno ve 14. až 22. bodě odůvodnění výše, k posouzení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(530)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele v posuzovaném období na základě údajů získaných od nezávislého konzultanta, které podrobila, kdykoli to bylo možné, křížové kontrole s dalšími dostupnými zdroji, a z ověřených odpovědí na dotazník ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených odpovědí na dotazník ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(531)
Na základě informací týkajících se všech výrobců obdobného výrobku v Unii byly za účelem tohoto šetření posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějších subvencí nebo dumpingu.
(532)
Na základě informací týkajících se výrobců obdobného výrobku v Unii zařazených do vzorku byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(533)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza újmy měla být provedena odděleně na úrovni každého členského státu. Toto tvrzení nebylo doloženo. V rámci šetření navíc nebyly zjištěny žádné zvláštní okolnosti, které by opodstatňovaly analýzu podle členských států. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(534)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tvrdily, že vývoj zjištěný u těchto ukazatelů se odchyloval od vývoje stejných ukazatelů zjištěného u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Zejména odkazovaly na výrobu, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost v Unii.
(535)
Makroekonomické ukazatele byly stanoveny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. V případě, že se porovnávají stejné údaje ve vztahu k jednotlivým výrobcům v Unii nebo ke skupině výrobců v Unii (tj. výrobcům v Unii zařazeným do vzorku), nejsou trendy zcela totožné, neboť např. váha každé společnosti není v tomto srovnání zohledněna. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a ukazatelů pro výrobce v Unii zařazené do vzorku tudíž nejsou nutně smysluplné a neopravňují k závěru, že je jeden nebo druhý soubor údajů nespolehlivý. V každém případě lze při srovnání vývoje makroekonomických ukazatelů pro výrobní odvětví Unie a týchž konsolidovaných ukazatelů pro výrobce v Unii zařazené do vzorku zaznamenat u některých ukazatelů rozdíly ve vývoji, jako například u výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, zaměstnanosti a produktivity výrobního odvětví Unie od roku 2011 do období šetření. Podle všech těchto ukazatelů dosáhli výrobci v Unii zařazení do vzorku lepších výsledků než výrobní odvětví Unie celkově. Důvodem je, že v období šetření řada výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, zastavila svoji výrobu nebo byla v platební neschopnosti, což mělo nepříznivý dopad na makroekonomické ukazatele vypočtené na úrovni Unie. Uvedená tvrzení byla proto odmítnuta.
(536)
Závěr uvedený ve 153. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající trend všech hlavních ukazatelů újmy, byl podle jedné ze zúčastněných stran založen na údajích poskytnutých konzultantem. V tomto ohledu je třeba ozřejmit na jedné straně to, že makroekonomické ukazatele, jak jsou uvedeny v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního antidumpingového nařízení, byly založeny na údajích získaných od konzultanta, a bylo-li to možné, vzájemně zkontrolovány s dalšími dostupnými zdroji. Mikroekonomické ukazatele na straně druhé, jak jsou uvedeny v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního antidumpingového nařízení, byly založeny na údajích od výrobců v Unii zařazených do vzorku a na místě ověřeny Komisí. Je třeba rovněž poznamenat, že rozhodující faktory pro stav, kdy výrobní odvětví Unie utrpělo újmu, jako jsou úrovně ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrné prodejní ceny v Unii, jakož i výpočty cenového podbízení byly založeny na údajích shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, kde byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(537)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 4-a
Moduly - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009=100)
100
154
200
187
Výrobní kapacita
4 739
6 983
9 500
9 740
Index (2009=100)
100
147
200
206
Využití kapacity
45 %
48 %
45 %
41 %
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 4-b
Články - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby
1 683
2 376
2 723
2 024
Index (2009=100)
100
141
162
120
Výrobní kapacita
2 324
3 264
3 498
3 231
Index (2009=100)
100
140
151
139
Využití kapacity
72 %
73 %
78 %
63 %
Zdroj: Europressedienst.
(538)
Celková výroba modulů v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 87 %. Výroba dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba modulů v Unii rostla mnohem pomaleji oproti růstu spotřeby, která se za stejné období více než ztrojnásobila. Vzhledem k značnému růstu spotřeby výrobci v Unii během posuzovaného období zdvojnásobili svou výrobní kapacitu pro výrobu modulů. Navzdory vyšším úrovním výroby se však míra využití kapacit v tomto výrobním odvětví Unie v průběhu období šetření snížila o čtyři procentní body a dosáhla pouze 41 %.
(539)
Výroba článků v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 20 %. Dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba článků v Unii sledovala trend spotřeby v Unii, s pomalejším růstem až do roku 2011 a s výraznějším poklesem v období šetření. V souladu s vývojem spotřeby v Unii výrobní odvětví Unie nejprve zvýšilo svou kapacitu o 51 % do roku 2011, a poté, v období šetření, se tato kapacita snižovala. Celkově se kapacita v průběhu posuzovaného období zvýšila o 39 %. Míra využití kapacity rostla do roku 2011, kdy dosáhla svého vrcholu na úrovni 78 %, a poté, během období šetření, se o 15 procentních bodů snížila. Využití kapacity výrobního odvětví Unie pro výrobu článků se v posuzovaném období celkově snižovalo a v období šetření dosáhlo 63 %.
(540)
Výrobní odvětví Unie tedy v reakci na zvýšenou spotřebu rozšiřovalo svou kapacitu. Úroveň výroby výrobního odvětví Unie však rostla mnohem pomalejším tempem než spotřeba, což v průběhu posuzovaného období vedlo k poklesu míry využití kapacity pro výrobu dotčeného výrobku.
(541)
AFASE tvrdila, že objem výroby modulů a článků uvedený v 537. bodě odůvodnění výše a výrobní kapacita odvětví Unie pro moduly a články uvedená v témže bodě odůvodnění byly nadhodnocené, a předložila údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF) prokazující nižší objem. Tyto údaje jsou převzaty v 537. bodě odůvodnění výše.
(542)
Objem výroby uvedený v 537. bodě odůvodnění vychází z informací zahrnujících kotované i nekotované společnosti. Rozvoj výroby v Unii, jak je uveden v 537. bodě odůvodnění výše, je navíc v souladu s rozvojem spotřeby v Unii uvedeným v 509. bodě odůvodnění. Údaje o objemu výroby předložené aliancí AFASE se liší od trendu spotřeby v Unii, jak je uveden v 509. bodě odůvodnění, a od statistik spotřeby v Unii vydaných asociací EPIA.
(543)
Pokud jde o výrobní kapacitu, šetření ukázalo, že zjištění uvedená v 537. bodě odůvodnění zahrnovala výrobní kapacity společností, které se ocitly v platební neschopnosti nebo během období šetření zastavily výrobu, aniž však prodaly své výrobní závody a stroje, a byly tudíž schopny výrobu velmi rychle obnovit. Podobně, jak bylo uvedeno výše v 542. bodě odůvodnění, číselné údaje v 537. bodě odůvodnění zahrnovaly údaje od nekotovaných společností.
(544)
A konečně údaje poskytnuté nezávislou konzultační společností byly vzájemně zkontrolovány a ověřeny a bylo zjištěno, že jsou dostatečně přesné. Na základě výše uvedeného se má za to, že údaje vycházející z jiných dostupných zdrojů, které předložila AFASE, nejsou nutně v rozporu se zjištěními uvedenými v prozatímním antidumpingovém nařízení.
(545)
V každém případě by přijetí údajů, které předložila AFASE, nemělo vliv na celkový závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť vývoj těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(546)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být stanoveny pouze na základě údajů výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož však jde o makroekonomické ukazatele, měly by být zjištěny na úrovni všech výrobců v Unii s cílem získat smysluplný a úplný obraz o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(547)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala Komisi, aby vyjasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana požádala Komisi, aby dále vysvětlila slaďování různých dostupných údajů souvisejících s celkovou výrobní kapacitou Unie. Další strana tvrdila, že údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě měly být získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, neboť by se tak dospělo ke spolehlivějším výsledkům. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně přístupné údaje byly vzhledem k jejich důvěrné povaze nepřesné a že každé výzkumné středisko nebo konzultant musí založit své analýzy na řadě odhadů a předpokladů.
(548)
Je třeba objasnit, že roční výroba v Unii byla vypočtena na základě údajů nahlášených výrobci v Unii konzultantovi. Pokud nebylo možné získat údaje o roční produkci určitého výrobce v Unii za konkrétní rok, byl tento údaj odhadnut uplatněním míry využití kapacity z předchozího roku na novou výrobní kapacitu v dotčeném roce. Orgány rovněž srovnávaly hodnotu, k níž dospěl konzultant, s údaji vykázanými v odpovědích výrobního odvětví Unie na standardizované dotazníky před zahájením řízení. Obě hodnoty jsou podobné.
(549)
Pokud jde o žádost, aby Komise poskytla podrobnější vysvětlení ohledně sladění různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, je třeba poznamenat, že tato informace již byla uvedena v otevřeném spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici ke kontrole. Proto byla tato žádost zamítnuta.
(550)
A konečně, výroba v Unii a výrobní kapacita jsou makroekonomickými ukazateli, a musí proto být stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni výrobců z Unie zařazených do vzorku.
(551)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá při shromažďování údajů o výrobě (zejména rozhovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dojít ke spolehlivým výsledkům vzhledem k důvěrné povaze těchto údajů a k neochotě společností tyto údaje poskytnout. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. To bylo údajně potvrzeno skutečností, že ačkoli konzultant využil údaje od mnohem většího počtu výrobců v Unii, zatímco Komise zohlednila při přezkumu stávající situace v zahajovací fázi údaje pouze od jednoho z nich, celkový objem výroby zjištěný konzultantem byl nižší než celkový objem výroby zjištěný Komisí pro účely přezkoumání stávající situace. Tato strana dále tvrdila, že v důsledku toho informaci týkající se tohoto ukazatele újmy nelze považovat za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(552)
Za prvé je třeba upřesnit, že počet výrobců, které vzali v úvahu konzultant na jedné straně a Komise na straně druhé, byl téměř stejný, a že argument, že výsledky nebyly soudržné, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje, které shromáždil konzultant, byly podrobeny křížové kontrole s dalšími zdroji všude tam, kde to bylo možné, a bylo zjištěno, že odhady byly dostatečně spolehlivé. Proto se potvrzuje, že údaje o výrobě poskytnuté konzultantem byly považovány za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(553)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 5-a
Moduly - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie
1 037
1 890
2 683
2 357
Index (2009=100)
100
182
259
227
Podíl na trhu
19 %
15 %
13 %
13 %
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 5-b
Články - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje na celkovém trhu
1 470
1 913
2 245
1 545
Index (2009=100)
100
130
153
105
Podíl na trhu
68 %
57 %
52 %
38 %
Zdroj: Europressedienst.
(554)
V průběhu posuzovaného období vzrostl objem prodeje modulů o 127 %. S ohledem na zvýšení spotřeby o 221 % to však vedlo k poklesu podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 19 % v roce 2009 na 13 % v období šetření. Pokud jde o články, prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil o zanedbatelných 5 %, zatímco spotřeba vzrostla o 87 %, což mělo za následek pokles podílu na trhu ze 68 % v roce 2009 na 38 % v období šetření. V reakci na rostoucí spotřebu prodej modulů a článků výrobního odvětví Unie rostl mnohem méně než dovoz z dotčené země. Výrobní odvětví Unie tak nemohlo těžit z rostoucí spotřeby. V důsledku toho se v posuzovaném období podíl na trhu modulů a článků snížil.
(555)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu modulů dosahoval v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v průběhu posuzovaného období nelze považovat za újmu.
(556)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v průběhu posuzovaného období je třeba posuzovat na pozadí zvýšení spotřeby modulů v Unii o více než 200 % za stejné období. Jak je uvedeno výše, dokonce ani v situaci, kdy spotřeba stoupala, nemohlo výrobní odvětví Unie odpovídajícím způsobem zvýšit svůj objem prodeje a utrpělo ztráty, pokud jde o podíl na trhu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(557)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá při shromažďování údajů o prodeji (zejména rozhovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dojít ke spolehlivým výsledkům vzhledem k důvěrné povaze těchto údajů a k neochotě společností tyto údaje poskytnout. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Stejně tak tyto údaje nelze považovat za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 původního nařízení. Jak je uvedeno ve 482. bodě odůvodnění výše, údaje, které shromáždil konzultant, byly podrobeny křížové kontrole s dalšími zdroji všude tam, kde to bylo možné, a bylo zjištěno, že odhady byly dostatečně spolehlivé. Proto se potvrzuje, že údaje o prodeji poskytnuté konzultantem byly považovány za skutečný důkaz ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(558)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6-a
Moduly - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
11 779
15 792
17 505
16 419
(Index 2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivita
(kW/zaměstnanec)
183
211
247
245
(Index 2009 = 100)
100
115
135
134
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 6-b
Články - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
5 281
5 937
5 641
4 782
(Index 2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivita
(kW/zaměstnanec)
319
400
483
423
(Index 2009 = 100)
100
126
151
133
Zdroj: Europressedienst.
(559)
Zaměstnanost ve výrobě modulů vzrostla mezi rokem 2009 a obdobím šetření o 39 %, zatímco ve výrobě článků se o 9 % snížila. Avšak je třeba podotknout, že do roku 2011 zaměstnanost rostla, a poté, v období šetření, ve výrobě modulů klesala. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, klesala. Celková produktivita výroby modulů a článků vykazovala pozitivní vývoj a zvýšila se u modulů o 34 % a u článků o 33 %. Jde zčásti o důsledek snahy výrobního odvětví Unie reagovat na tlak subvencovaného dovozu z ČLR.
(560)
V souladu s poklesem výroby modulů v Unii mezi rokem 2011 a obdobím šetření se ve stejném období snížila také zaměstnanost ve výrobě modulů. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, se snížila, zatímco výroba článků v Unii stále rostla až do roku 2011 a poté začala klesat.
(561)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika pro stanovení celkové zaměstnanosti v Unii v průběhu posuzovaného období byla nesprávná. Tato strana tvrdila, že v případech, kdy míra zaměstnanosti určitého výrobce v Unii nebyla k dispozici, uvažovala se místo toho průměrná míra zaměstnanosti výrobců v Unii, pro které tato informace k dispozici byla. Toto tvrzení muselo být odmítnuto, neboť metoda ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná; pokud údaje o zaměstnanosti u určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici, byla tato hodnota odhadnuta podle údajů od téhož podniku od předchozí rok(y). Jak bylo uvedeno výše ve 482. bodě odůvodnění, byla tato metodika ověřena a shledána přiměřenou. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
4.5.2.4. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(562)
Všechna dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčené země považovat za zanedbatelný.
(563)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(564)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7-a
Moduly - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Index 2009 = 100)
100
81
62
47
Výrobní náklady
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Index 2009 = 100)
100
74
65
52
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 7-b
Články - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Index 2009 = 100)
100
76
51
31
Výrobní náklady
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Index 2009 = 100)
100
62
64
45
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(565)
Prodejní ceny v posuzovaném období zaznamenaly prudký pokles, tj. u modulů o 53 % a u článků o 69 %. V průběhu posuzovaného období se prodejní ceny trvale snižovaly, ale tento pokles cen byl zvlášť výrazný v období šetření, kdy se propadly na neudržitelnou úroveň. Za posuzované období poklesly výrobní náklady u modulů o 48 % a u článků o 55 %. Výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch ani ze svého trvalého úsilí o zvýšení své nákladové účinnosti, ani z dopadu poklesu nákladů na hlavní surovinu, polykrystalický křemík. Bylo tomu tak především v důsledku rostoucího tlaku subvencovaného dovozu na ceny, což mělo negativní dopad na prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejichž pokles přesáhl výši výtěžku nákladové účinnosti. Je to patrné v negativním vývoji ziskovosti výrobního odvětví Unie popsaném ve 579. bodě odůvodnění níže. Celkově došlo k značnému poklesu průměrné ceny a výrobních nákladů obdobného výrobku se zničujícím účinkem na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(566)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl ničivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tvrdila, že se průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem snížily, a že snížení ceny je tudíž přirozené. Jak je však popsáno ve 565. bodě odůvodnění výše, při šetření se zjistilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie se snížily ještě více než jeho průměrné výrobní náklady, a snížení nákladů se proto neodrazilo v ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se tak, že snížení prodejních cen ve výrobním odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v uvedeném ohledu byla odmítnuta.
(567)
Jiná strana zpochybnila závěr ve 138. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že rozhodnout by měly tržní síly. Táž strana taktéž odporovala závěru ve stejném bodu odůvodnění, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů v důsledku cenového tlaku vyvíjeného subvencovaným dovozem. V tomto ohledu dospěly orgány k těmto závěrům: „neudržitelná úroveň“ odkazuje na skutečnost, že prodej výrobního odvětví Unie byl ztrátový, a proto nebyl dlouhodobě udržitelný. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je tedy pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tím, že „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“, se odkazuje na skutečnost, že náklady neklesaly tak rychle jako ceny. Obě tato prohlášení jsou podložena důkazy ve 138. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Tento argument proto musel být zamítnut.
4.5.3.2. Náklady práce
(568)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8-a
Průměrné náklady na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Index 2009 = 100)
100
107
110
113
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 8-b
Články - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Index 2009 = 100)
100
99
99
99
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(569)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance v případě modulů průběžně rostly, a to celkem o 13 %. Pokud jde o články, zůstávaly průměrné náklady práce v posuzovaném období stabilní, mezi roky 2009 a 2010 mírně poklesly o 1 %, ale poté až do období šetření zůstaly stabilní. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit současným růstem produktivity (moduly a články) a vývojem inflace.
(570)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že během posuzovaného období nedošlo k žádné inflaci, a že tedy celkový nárůst nákladů práce nemohl být tímto faktorem způsoben.
(571)
Na rozdíl od toho, co tvrdí dotčená strana, šetření odhalilo, že v průběhu posuzovaného období došlo k inflaci a že zvýšení nákladů práce, jež se týkalo pouze modulů, lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(572)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že situace působící újmu výrobnímu odvětví Unie byla způsobena zvýšením nákladů práce a souběžným snížením produktivity. Nicméně za prvé je třeba uvést, že náklady práce zůstaly v případě článků stabilní, zatímco produktivita vzrostla, a to u článků i u modulů. Nárůst posledně jmenovaného faktoru lze tudíž vysvětlit zvýšením produktivity. Kromě toho šetření ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Tento argument proto musel být zamítnut.
4.5.3.3. Zásoby
(573)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9-a
Moduly - zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Konečný stav zásob (v kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Index 2009 = 100)
100
141
260
229
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 9-b
Články - zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Konečný stav zásob (v kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Index 2009 = 100)
100
140
452
402
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(574)
Zásoby v posuzovaném období zaznamenaly prudký nárůst, u modulů o 129 % a u článků o 302 %. Pokud jde o moduly, zásoby průběžně rostly, dosáhly velmi vysoké úrovně v roce 2011 (nárůst o 160 %), v období šetření se snížily, ale v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období stále zůstávaly na velmi vysoké úrovni. V případě článků byl vývoj ještě výraznější, s růstem zásob mezi lety 2009 a 2011 o více než 350 %. I zde došlo v období šetření k poklesu zásob, ale ty v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období zůstávaly na velmi vysoké úrovni.
(575)
Šetření ukázalo, že vzhledem k nepříznivé současné situaci měli výrobci v Unii tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek. Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období proto není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
(576)
Jedna dotčená strana tvrdila, že prezentace hodnot zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení je zavádějící, protože zásoby byly vyjádřeny v kW, a nikoli v MW, na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie.
(577)
Otázka, zda jsou zásoby vyjádřené v kW, nebo v MW, jako taková není považována za relevantní pro určení toho, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tento argument byl proto odmítnut.
(578)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany tvrdily, že zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze pro deset výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Je třeba objasnit, že zásoby byly považovány za mikroekonomické ukazatele, a proto by měly být stanoveny na základě informací získaných od společností individuálně, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii považovaného za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(579)
Ziskovost a peněžní tok se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10-a
Moduly - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Peněžní tok
13 %
10 %
12 %
3 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 10-b
Moduly - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Peněžní tok
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(580)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje.
(581)
Ziskovost u obdobného výrobku se v průběhu posuzovaného období prudce snížila a přešla ve ztrátu. U modulů ziskovost poklesla o 11 procentních bodů a u článků o 49 procentních bodů.
(582)
Ziskovost u obdobného výrobku se mezi roky 2009 a 2010 zvýšila, ale v roce 2011, kdy výrobní odvětví Unie zaznamenalo ztráty, značně klesla a v období šetření se snížila ještě více. Zvlášť vysoké byly ztráty ve výrobě článků.
(583)
Podobně sledoval negativní trend mezi rokem 2009 a obdobím šetření i vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost. U modulů poklesl o 10 procentních bodů s lehkým růstem v roce 2011, přičemž k největšímu poklesu peněžního toku došlo mezi rokem 2011 a obdobím šetření. U článků bylo snížení peněžního toku výraznější než u modulů a během období šetření dosáhl tento faktor značně negativní úrovně. Peněžní tok u obdobného výrobku tedy v průběhu posuzovaného období poklesl.
(584)
Dále uvedené údaje představují vývoj investic a návratnosti investic výrobců v Unii zařazených do vzorku za posuzované období v poměru k celkovému trhu.
Tabulka 11-a
Moduly - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Investice (v EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Index 2009 = 100)
100
415
535
271
Návratnost investic
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 11-b
Články - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Investice (v EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Index 2009 = 100)
100
110
33
22
Návratnost investic
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(585)
Z výše uvedené tabulky je patrné, že výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšilo své investice do výroby modulů o 171 %. Souviselo to hlavně se značnými přírůstky kapacity. Ve stejném období však výrobní odvětví Unie snížilo své investice do výroby článků o 78 %; uskutečněné investice směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní techniky a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Jelikož si výrobní odvětví Unie v posuzovaném období další investice do článků nemohlo dovolit, byla v období šetření úroveň investic dosti nízká. Vzhledem k tomu, že investice byly financovány především peněžním tokem a vnitropodnikovými úvěry, mělo snížení peněžního toku okamžitý dopad na výši investovaných prostředků.
(586)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic. U obdobného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření sledovala podobný negativní trend jako ostatní ukazatele finanční výkonnosti, a to pro všechny tři typy výrobku. U článků došlo v letech 2009 a 2010 k růstu, avšak v roce 2011 se návratnost investic značně zhoršila a dosáhla záporné úrovně. U modulů byla na záporné úrovni po celé období šetření kromě roku 2010, kdy dosáhla 19 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snižovala a v období šetření dosahovala u článků -17 %, tj. snížení o 1 %, avšak stále zůstávala na značně záporné úrovni -19 %. Celkově se návratnost investic u obdobného výrobku během posuzovaného období vyvíjela negativně.
(587)
Schopnost získat kapitál byla analyzována v souvislosti s celkovým trhem a byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie přinášet hotovost pro výrobu obdobného výrobku a následné zhoršování finanční situace výrobního odvětví Unie.
(588)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o investicích, jak jsou uvedeny výše, byly příliš nízké v poměru k výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, jak je uvedena v 538. bodě odůvodnění. Na podporu tohoto tvrzení strana uvedla, že si je vědoma investice jednoho výrobce v Unii do zvýšení kapacity, jež byla mnohem nákladnější. Dotčená strana dospěla k závěru, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie proto musela být nadhodnocena. Je třeba uvést, že toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy, zejména pokud jde o investici dotyčného výrobce v Unii. Naopak údaje o investicích v prozatímním antidumpingovém nařízení byly stanoveny na základě aktuálních a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba poznamenat, že tato námitka byla rovněž založena na srovnání mezi celkovými investicemi výrobců v Unii zařazených do vzorku a celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze pokládat za vhodný srovnávací základ, jelikož do srovnání nebyly zahrnuty celkové investice celého výrobního odvětví Unie. Tento argument proto musel být zamítnut.
4.5.3.5. Závěr ohledně újmy
(589)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie u všech hlavních ukazatelů újmy ukázala jednoznačně klesající trend. Kvůli celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období u modulů a článků vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v období šetření zmenšil v důsledku vyššího růstu spotřeby během posuzovaného období. Průměrná prodejní cena po celé posuzované období prudce klesala, což mělo negativní dopad na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(590)
V posuzovaném období došlo ke zvýšení celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen obrovským snížením průměrné prodejní ceny.
(591)
Během posuzovaného období rostl dovoz zúčastněných stran z ČLR co do objemu i podílu na trhu. Zároveň trvale klesaly dovozní ceny, které byly výrazně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(592)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie, a zejména výrobci v Unii zařazení do vzorku, si vedou dobře. Vyskytlo se tvrzení, že vývoj určitých ukazatelů újmy, a sice objemu výroby, výrobní kapacity, prodeje a zaměstnanosti, ale i ziskovosti některých výrobců zařazených do vzorku, byl vzrůstající a nepředstavoval by podstatnou újmu. Tato tvrzení nebyla potvrzena výsledky šetření, které ukázaly jasné sestupné vývojové tendence mnohých ukazatelů újmy významných pro vyvození závěru, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma.
(593)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny jsou nižší než výrobní náklady, a mají tak negativní účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, která během období šetření dosáhla záporné úrovně. Byl učiněn závěr, že pokud bude subvencovaný dovoz na trh Unie pokračovat, přeruší pravděpodobně výrobní odvětví Unie v důsledku ztrát zaznamenaných v průběhu šetření trvale rozsáhlejší výrobu obdobného výrobku v Unii. Jak se zdá, potvrdil tento závěr i vývoj během období šetření a po něm, tj. některé společnosti vyhlásily platební neschopnost a/nebo dočasně či trvale zastavily výrobu.
(594)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1. Úvod
(595)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly vedle subvencovaného dovozu zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána subvencovanému dovozu.
(596)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně.
(597)
Velikost trhu v členských státech do určité míry určují vnitrostátní režimy podpory. Šetřením však také bylo zjištěno, že poptávka nezávisí výlučně na režimech podpory. Jak se zdá dosáhly solární panely - v závislosti na zeměpisné poloze (míra slunečního záření) a ceně elektrické energie v daném místě - cenové parity nebo k ní mají blízko (tj. stav, kdy se náklady na získávání solární energie rovnají nákladům na získávání energie z konvenčních zdrojů), což znamená, že k určitým investicím dochází nezávisle na režimech podpory. Proto nemohlo být prokázáno, že podmínky na trhu závisí výlučně na režimech podpory, a toto tvrzení bylo tudíž zamítnuto.
(598)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že analýza příčinných souvislostí neoddělila, neodlišila a nekvantifikovala škodlivé účinky subvencovaných dovozů od účinků jiných známých faktorů, které působí výrobnímu odvětví Unie újmu současně. Kromě toho byl vyřčen názor, že Komise opomněla tyto další známé faktory hromadně analyzovat.
(599)
V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že Komise podle ustálené praxe prověřila za prvé, zda existuje příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a za druhé, zda některý z dalších známých faktorů nenarušil příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a subvencovaným dovozem. V této analýze byl vliv dalších známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzen, rozlišen a oddělen od škodlivých účinků subvencovaného dovozu, tak aby se zajistilo, že újma způsobená těmito faktory nebude přičítána subvencovanému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z nich neměl významný dopad na výrobní odvětví, jenž by mohl vyvrátit skutečnost, že zjištěná újma musí být přičtena subvencovanému dovozu. Z tohoto důvodu byl tento argument zamítnut.
(600)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo výše uvedené argumenty. V tomto ohledu bylo tvrzeno, že by Komise měla stanovit explicitně, prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení, že újma způsobená jinými faktory než subvencovanými dovozy není přičítána tomuto dovozu.
(601)
Během šetření byl po posouzení všech skutečností učiněn závěr, že subvencovaný dovoz sám o sobě způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V tomto ohledu nebylo vyčíslení účinků dalších známých faktorů možné, a bylo proto provedeno kvalitativní posouzení, uvedené ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna subvencovaným dovozem. Je pravdou, že účinky ostatních činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je nutné poznamenat, že čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení neukládá žádné povinnosti, pokud jde o formu analýz přičitatelnosti a nepřičitatelnosti, jež je třeba provést. Na druhé straně je podle čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení tyto analýzy nutno provést tak, aby bylo možno oddělit a odlišit škodlivé účinky subvencovaných dovozů od škodlivých účinků způsobených jinými faktory. Šetření neodhalilo žádný důkaz o tom, že by některý ze všech ostatních známých faktorů, které mohly přispět k utrpěné újmě, společně s jinými nebo zvlášť, narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo. Vzhledem k výše uvedené analýze se potvrdilo, že ostatní známé faktory nebyly takové povahy, aby mohly zvrátit závěr, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie musí být přičítána subvencovanému dovozu. Na základě těchto skutečností byly tyto argumenty zamítnuty.
(602)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že vnitrostátní režimy podpory, míra slunečního záření a ceny elektřiny (včetně regulačních poplatků) se liší podle členských států a že každý trh je kromě toho rozdělen na různé segmenty (zařízení pro obytné objekty s výkonem menším než 40 kW, obchodní a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a užitkový segment trhu - zařízení s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). S ohledem na to se proto domnívají, že by se analýza příčinných souvislostí měla provést odděleně pro každý členský stát na straně jedné, a pro segment vysokovýkonnostních zařízení a segment zařízení pro obytné objekty na straně druhé.
(603)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly svá tvrzení, že by se analýza příčinných souvislostí měla provádět samostatně pro každý členský stát, aniž by však v tomto ohledu poskytly další argumenty nebo nové důkazy.
(604)
Šetření ukázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze se tedy domnívat, že pro výrobek, jenž je předmětem šetření, existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v každém členském státě nebo regionu soustředili své činnosti na tento konkrétní trh nebo že by byly subvencované dovozy soustředěny na jeden členský stát nebo region. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran netvrdila, že by se subvencování a újma měly analyzovat pro jednotlivé členské státy samostatně, což by ovšem bylo předpokladem pro vedení samostatné analýzy příčinných souvislostí pro každý členský stát. Šetření neodhalilo žádný důkaz, že by to byl vhodný přístup, zejména vzhledem k podobným cenám v celé Unii u výrobku posuzovaného na úrovni Unie. Kromě toho je třeba poznamenat, že míra slunečního záření se může v různých regionech téhož členského státu lišit, např. v jižní Francii je tato míra vyšší než ve Francii severní, nebo mohou v různých regionech jednoho členského státu existovat různé režimy podpor (např. v Belgii), a proto se dopad těchto faktorů na poptávku může měnit z jednoho regionu téhož členského státu na druhý. Nicméně rozdíly v regulačních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdílné podmínky, jako je míra slunečního záření, neopodstatňují samostatné analýzy příčinných souvislostí, a tudíž ani samostatné analýzy újmy a subvencování. Tyto argumenty bylo proto nutno odmítnut.
(605)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že i když jsou ostatní faktory jsou významné, vnitrostátní režimy podpory zůstávají hlavním faktorem určujícím poptávku. Tatáž strana rovněž popřela, že by alespoň na některých místech bylo dosaženo cenové parity, a namítala, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny se snížily. Dále tato strana tvrdila, že v každém případě přinejmenším v některých členských států právní, ekonomické a technické podmínky neumožňují připojení k distribuční soustavě, a že je tudíž v případě těchto členských států nepodstatné, zda bylo dosaženo cenové parity či nikoli. Tato strana však neposkytla pro výše uvedená tvrzení žádné podpůrné důkazy. V každém případě výše uvedené argumenty potvrzují, že se situace v jednotlivých členských státech, pokud jde o vnitrostátní režimy podpor a cenovou paritu, může do určité míry lišit. Kromě toho žádná z předložených informací nebyla takové povahy, aby prokázala, že je zapotřebí oddělené analýzy pro každý členský stát. Tyto argumenty byly proto zamítnuty.
(606)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala své tvrzení a předložila některé údaje, které měly prokazovat různé tržní podmínky pro jednotlivé členské státy a pro jednotlivé segmenty. Předložené informace však nebylo možné považovat za průkazné, jelikož spočívaly v powerpointové prezentaci bez jakýchkoli důkazů, a proto se neprokázalo, že samostatná analýza pro každý členský stát by byla opodstatněná. Tvrzení této strany bylo tedy zamítnuto.
(607)
Na základě toho byl učiněn závěr, že samostatná analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát a/nebo region a pro každý segment by neodpovídala skutečnému stavu trhu.
(608)
Čínská vláda tvrdila, že Komise analyzovala příčinné souvislosti nejednotným způsobem, neboť újma byla analyzována odděleně pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí tyto dva typy výrobků neoddělovala. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že zatímco ukazatele byly prezentovány odděleně pro každý typ výrobku, závěry vyvozené pro každý ukazatel se týkají výrobku, který je předmětem šetření, jako celku. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Z toho důvodu bylo toto tvrzení zamítnuto.
5.2. Účinek subvencovaného dovozu
(609)
Šetření ukázalo, že subvencovaný dovoz z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl a výrazně se zvýšil jeho objem, a to jak u modulů (přibližně o 300 %), tak u článků (přibližně o 400 %), i jeho podíl na trhu z [60 % - 65 %] v roce 2009 na [78 % - 83 %] v období šetření u modulů a z [5 % - 10 %] v roce 2009 na [22 % - 27 %] v období šetření u článků. Je proto potvrzeno, že objem dovozu dotčeného výrobku a jeho podíl na trhu během posuzovaného období dramaticky vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno ve 527. bodě odůvodnění výše - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(610)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu během posuzovaného období klesly u modulů o 64 % a u článků o 42 % a vedly k nárůstu cenového podbízení. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Ziskovost výrobního odvětví Unie se tak během daného období dramaticky snížila a v období šetření vykazovala ztráty.
(611)
Z výše uvedeného vyplývá, že existence čínského dovozu a růst podílu subvencovaného dovozu z Číny na trhu za ceny, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, byly pro podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie určující, což se promítlo zejména do jeho špatné finanční situace a zhoršení většiny ukazatelů újmy.
(612)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila tvrzení, že existovala dostatečná souvislost mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Zazněl názor, že tomu na jedné straně nasvědčuje skutečnost, že se od roku 2009 do roku 2010 ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků výrazně zvýšilo (ze ztráty až na 12 % zisk), zatímco čínský dovoz vykazoval o 36 % nižší ceny, než byly ceny výrobního odvětví Unie, a ve stejném období zdvojnásobil svůj podíl na trhu. Na straně druhé mezi roky 2010 a 2011 čínský dovoz získal pouze 6 procentních bodů podílu na trhu, přestože se spotřeba v tomto období zvýšila mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie skončilo se ztrátou 36 %. Dále tato strana tvrdila, že pokud jde o období šetření, dovoz článků z jiných třetích zemí byl na stejné cenové úrovni jako čínský dovoz, ale získal větší podíl na trhu, který odpovídá ztrátě podílu na trhu vykázané výrobním odvětvím Unie.
(613)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu modulů a článků se během posuzovaného období trvale zvyšoval (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Jak bylo uvedeno výše ve 609. bodě odůvodnění, subvencovaný dovoz z ČLR se skutečně výrazně zvyšoval, zatímco dovozní ceny se snižovaly. Zároveň ztratilo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období podíl na trhu, a jak je popsáno v 589. až 593. bodě odůvodnění výše, všechny hlavní ukazatele újmy se vyvíjely negativně. Tím se potvrzuje, že mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost.
(614)
Výše uvedená časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobku samostatně. Kromě toho analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede ke smysluplným výsledkům, neboť existenci subvencí a podstatné újmy ani příčinné souvislosti mezi nimi není třeba určovat pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje během celého posuzovaného období.
(615)
Je rovněž třeba uvést, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů uvedených v čl. 8 odst. 4 základního nařízení, které je třeba zkoumat při posuzování dopadu subvencovaného dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Samotná skutečnost, že výrobní odvětví Unie v průběhu konkrétního období vykazovalo zisk, nemusí nutně znamenat, že neutrpělo žádnou podstatnou újmu. Kromě toho ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí přesně odpovídat zvýšení tržního podílu subvencovaného dovozu, aby bylo možné určit příčinnou souvislost mezi újmou a subvencovaným dovozem. A konečně další faktory (např. dovoz ze třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na nepříznivý stav výrobního odvětví Unie, byly přezkoumány a rozebrány samostatně v 619. až 732. bodě odůvodnění níže.
(616)
Časová souvislost mezi rostoucím subvencovaných dovozem ve významném množství za ceny nižší než ceny výrobního odvětví Unie a stále se zhoršující situací výrobního odvětví Unie je jednoznačným ukazatelem příčinné souvislosti v daném případě, jak je uvedeno ve 609. až 611. bodě odůvodnění. Tvrzení v tom smyslu, že neexistuje souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(617)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana nadále odmítala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla rozebrána konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž pro celé posuzované období.
(618)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nelze vyvodit žádný platný závěr týkající se příčinných souvislostí výběrem jednoho konkrétního roku posuzovaného období, a nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislosti s vývojem subvencovaného dovozu. Taková analýza může podat pouze neúplný obraz, a žádné smysluplné závěry z ní vyvodit nelze. Míra ziskovosti, která ovlivnila také další finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, tak byla vysoká z důvodu obzvláště silného nárůstu spotřeby v Unii, kterou podpořily velmi velkorysé režimy podpory, díky čemuž dosáhlo výrobní odvětví Unie nejvýraznějšího zlepšení prodeje v rámci jednoho roku, které však bylo pouze dočasné povahy, a v žádném případě nebylo v tomto typu výrobního odvětví udržitelné. Tento argument proto musel být zamítnut.
5.3. Účinek jiných faktorů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(619)
Objem dovozu z jiných třetích zemí v posuzovaném období vzrostl u modulů o 19 %, ovšem podíl na trhu během posuzovaného období klesl z 18,4 % na 6,8 %. Druhým největším vývozcem po ČLR je Tchaj-wan.
(620)
Objem dovozu článků z jiných třetích zemí se v posuzovaném období zvýšil o 186 %, což se promítlo ve zvýšení podílu na trhu z přibližně 24 % v roce 2009 na přibližně 36 % v období šetření. V případě článků je druhým největším vývozcem po ČLR Tchaj-wan, na který připadají mnohem větší dovezená množství a podíl na trhu oproti ostatním třetím zemím, ale stále zaostává za ČLR.
(621)
Dovozní ceny modulů a článků z třetích zemí byly v průměru vyšší než průměrná jednotková cena u dovozu z Číny. Dostupné informace o dovozu z Tchaj-wanu ukazují, že průměrná dovozní cena modulů byla vyšší než průměrná dovozní cena modulů z Číny, avšak průměrná dovozní cena článků byla ve stejném rozmezí jako průměrná dovozní cena článků z Číny. Jelikož však nebyly dostupné podrobné informace o cenách podle typu výrobku, lze porovnání cen na základě průměrných hodnot použít pouze orientačně, a nelze na tomto základě vyvozovat žádné spolehlivé závěry. Objem dovozu článků z Tchaj-wanu po celé posuzované období trvale rostl, což vedlo ke zvýšení podílu na trhu přibližně o 14 procentních bodů. Proto, i když se uznává, že dovoz článků z Tchaj-wanu mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nelze učinit závěr, že tento dovoz narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, neboť objem dovozu článků z ČLR mírně převyšoval dovoz z Tchaj-wanu. Pokud jde o ceny, ačkoliv jsou průměrné orientační ceny ve stejném rozsahu, nelze na tomto základě učinit žádné závěry, neboť nejsou k dispozici žádné informace týkající se konkrétních typů dovážených článků. Avšak i přes zvýšení podílu na trhu byly u výrobku, který je předmětem šetření, celkově objemy nižší než v případě ČLR a úroveň jejich cen v období šetření byla, s výjimkou článků, obecně vyšší. Na základě těchto skutečností, zejména s ohledem na objem dovozu z jiných třetích zemí a jejich podíly na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, které jsou v průměru podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, lze vyvodit závěr, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(622)
Několik zúčastněných stran předložilo po poskytnutí konečných informací připomínky týkající se závěrů o dovozu z jiných třetích zemí. Tyto strany však nepřinesly nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění.
(623)
Tyto zúčastněné strany zdůraznily zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní hodnota objemu dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje jen velmi malý podíl (méně než 5 %) celkové spotřeby Unie (21 559 MW) i ve srovnání s dovozem z ČLR (15 005 MW). Z toho důvodu dovoz z Tchaj-wanu, pokud vůbec, jen okrajově přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, a nenarušil příčinnou souvislost.
Tabulka 12
Dovoz z jiných třetích zemí a jeho podíl na trhu
MODULY
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Index 2009 = 100)
100
169
138
119
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
49
144
140
135
(Index 2009 = 100)
100
294
286
276
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Index 2009 = 100)
100
79
64
54
Objem dovozu z USA (MW)
140
180
51
60
(Index 2009 = 100)
100
129
36
43
Podíl dovozu z USA na trhu
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí Asie (MW)
720
1,140
1,029
879
(Index 2009 = 100)
100
158
143
122
Podíl dovozu z ostatních zemí Asie na trhu
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
94
238
165
121
(Index 2009 = 100)
100
253
176
129
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Zdroj: Europressedienst.
ČLÁNKY
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
510
884
1 100
1 457
(Index 2009 = 100)
100
173
216
286
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Index 2009 = 100)
100
92
64
47
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
235
400
540
997
(Index 2009 = 100)
100
170
230
424
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Index 2009 = 100)
100
116
71
54
Objem dovozu z USA (MW)
40
40
40
33
(Index 2009 = 100)
100
100
100
83
Podíl dovozu z USA na trhu
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Objem dovozu z Japonska (MW)
60
154
170
145
(Index 2009 = 100)
100
257
283
242
Podíl dovozu z Japonska na trhu
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Index 2009 = 100)
100
78
61
48
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
175
290
350
282
(Index 2009 = 100)
100
166
200
161
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Index 2009 = 100)
100
78
62
47
Zdroj: Europressedienst.
5.3.2. Nesubvencovaný dovoz z ČLR
(624)
Nesubvencovaný dovoz z ČLR byl pečlivě analyzován a bylo zjištěno, že nemá žádný významný dopad na situaci ve výrobním odvětví Unie, jenž by mohl narušit příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.3. Vývoj spotřeby v Unii
(625)
Jak je uvedeno v 509. bodě odůvodnění výše, spotřeba v Unii během posuzovaného období vzrostla u modulů o 221 % a u článků o 87 %. Svého vrcholu dosáhla spotřeba v roce 2011 a v období šetření klesala, avšak stále byla mnohem vyšší než na počátku posuzovaného období, v roce 2009. Výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby nemohlo profitovat, neboť jeho podíl na trhu ve stejném období klesl u modulů z 19 % na 13 % a u článků z 68 % na 38 %. Současně prudce rostl podíl ČLR na trhu, a to až do roku 2011, a zůstával stabilní na značně vysoké úrovni i poté, v období šetření, kdy spotřeba klesala. Vzhledem ke skutečnosti, že i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si subvencovaný dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie, nelze učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření kromě toho prokázalo, že vzhledem k tomu, že kapacita výrobního odvětví Unie byla v každém případě mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření nemohla mít vliv na nepříznivou situaci výrobního odvětví Unie.
(626)
Na základě dostupných informací je obtížné stanovit, do jaké míry poptávka závisí na režimech podpory v členských státech. Ovšem, jak bylo uvedeno ve 632. bodě odůvodnění výše, existují různé režimy podpory a interakce mezi nimi a poptávkou je velmi složitá, a jejich přesný dopad lze proto obtížně kvantifikovat. Dostupná fakta však také ukazují, že i při neexistenci režimů podpory bude poptávka po solární energii existovat i nadále a časem dále poroste, i když v menší míře než v podmínkách režimů podpory. V této souvislosti několik stran tvrdilo, že cenové parity již bylo v některých regionech Unie dosaženo nebo téměř dosaženo.
(627)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že dovoz z ČLR nepokryl celé zvýšení spotřeby a že zatímco v případě modulů ztratilo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 podíl na trhu, jeho ziskovost v tomto období se stále zvyšovala. Kromě toho bylo argumentováno tím, že v roce 2009, kdy dovoz článků z ČLR dosahoval pouze 8 % podílu na trhu, výrobní odvětví Unie stále vykazovalo 8 % ztrátu.
(628)
Jak již bylo uvedeno ve 609. až 616. bodě odůvodnění výše, navzdory poklesu spotřeby Unie v období šetření si subvencovaný dovoz z ČLR během posuzovaného období buď udržoval svůj jeho podíl na trhu (u modulů), nebo ho zvyšoval (u článků) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto vyvodit závěr, že snížení spotřeby bylo takové povahy, aby narušilo příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Šetření kromě toho prokázalo, že vzhledem k tomu, že kapacita výrobního odvětví Unie byla v každém případě mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření nemohla mít vliv na nepříznivou situaci výrobního odvětví Unie. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(629)
Jiná zúčastněná strana zpochybnila názor, že bude poptávka v Unii nadále existovat, i když nebudou zavedeny vnitrostátní režimy podpory. Tato strana tvrdila, že existuje souvislost mezi poptávkou a režimy podpory a že v případě neexistence takových režimů v odvětví fotovoltaiky by projekty již nebyly ziskové, a proto zmizí také poptávka po solárních panelech. Strana však neposkytla žádné důkazy, které by mohly zpochybnit zjištění uvedená výše v 626. bodě odůvodnění. Pro nedostatek nových informací v tomto ohledu bylo toto tvrzení zamítnuto.
(630)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neodpovídala poptávce v Unii, je irelevantní, protože objem prodeje výrobního odvětví Unie klesl u modulů v souladu s poklesem spotřeby, a znovu zdůraznila, že podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Vzhledem k tomu, že od roku 2011 do období šetření se spotřeba v Unii snížila a objem prodeje modulů se snížil obdobně, je na tyto skutečnosti třeba nahlížet v souvislosti s vývojem čínských subvencovaných cen, které byly výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, což tak přinutilo výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V tomto ohledu je třeba připomenout, že jak je zmíněno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, dovoz z ČLR si buď zachovával podíl na trhu (u modulů), nebo ho zvyšoval (u článků), když spotřeba klesala. Čínské dovozové ceny současně výrazně klesaly a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
5.3.4. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(631)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí se snižováním zaručených výkupních cen solární energie, jež členské státy zavedly. Toto snižování údajně vedlo k poklesu počtu solárních zařízení a snížilo poptávku po výrobku, který je předmětem šetření, na trhu Unie, a tím způsobilo podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
(632)
Členské státy zavedly zaručené výkupní ceny, povinné plnění kvót s obchodovatelnými zelenými osvědčeními, investiční dotace a daňové pobídky, aby podpořily výrobu energie z obnovitelných zdrojů. V určitých členských státech je rovněž poskytována podpora ze strukturálních fondů EU. Nejčastěji používaným nástrojem na podporu solární energie byly zaručené výkupní ceny. Analýza Komise se zaměřila na tento druh režimu podpory.
(633)
Zaručené výkupní ceny jsou nástrojem finanční podpory zaměřeným na dosažení závazných vnitrostátních cílů pro využívání energie z obnovitelných zdrojů, jak předepisuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (102). Úroveň podpory a způsob fungování zaručených výkupních cen jsou v jednotlivých členských státech různé. Díky zaručeným výkupním cenám jsou provozovatelé elektrických sítí povinni nakupovat solární energii za ceny, jež zajišťují, že se výrobcům solární energie (obvykle vlastníkům solárních zařízení) vrátí náklady a že dosáhnou přiměřeného zisku. Zaručené výkupní ceny, stejně jako jiné režimy podpory, ve většině případů také podléhají kontrole státní podpory podle článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, což zajišťuje, že náhrady poskytované výrobcům elektrické energie nebudou neúměrně vysoké.
(634)
I přes rozdíly mezi členskými státy je třeba, pokud jde o vývoj zaručených výkupních cen v Unii, poukázat na tři jevy: i) snižování úrovně zaručených výkupních cen, ii) pozastavení režimu zaručených výkupních cen jako celku (Španělsko), iii) zavedení horních hranic kapacity pro zařízení způsobilá pro podporu a také celkových horních hranic pro novou kapacitu instalovanou v daném roce, na kterou je poskytována podpora na úrovni členských států. Pokud jde o horní hranice, zdá se, že byly zaváděny hlavně v roce 2012, a s největší pravděpodobnosti proto nemají žádný vliv na spotřebu v období šetření. Analýza se proto zaměřila na nedávné pozastavení zaručených výkupních cen ve Španělsku a na snižování úrovně zaručených výkupních cen ve většině členských států. Bylo analyzováno, zda měly dopad na poptávku na trhu Unie a zda to mohlo způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. V této souvislosti se mělo za to, že dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku v oblasti modulů byl reprezentativní také pro situaci v oblasti článků. Vzhledem k tomu, že jsou články nezbytně nutné pro výrobu modulů a v jiných výrobních procesech se nepoužívají, pokles poptávky po modulech ovšem automaticky vyvolá pokles poptávky po článcích.
(635)
Šetření potvrdilo souvislost mezi vývojem zaručené výkupní ceny a spotřebou, avšak ukázalo, že pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření nepřispěl k narušení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, jak je podrobně popsáno v 625. bodě odůvodnění výše. Šetření totiž ukázalo, že ačkoliv se situace výrobního odvětví Unie zhoršovala, vyvážející výrobci si dokázali udržet vysoký podíl na trhu u modulů (80 %), a ještě mírně zvýšili svůj podíl na trhu u článků (z 20 % v roce 2011 na 22 % v období šetření). Navíc je třeba poznamenat, že průměrná cena modulů účtovaná výrobním odvětvím Unie během posuzovaného období klesla o 53 %, zejména v důsledku značného růstu subvencovaného dovozu a jeho výrazného tlaku na ceny na trhu Unie. Ztrátu ziskovosti, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, proto nelze přičítat hlavně snižování zaručených výkupních cen.
(636)
Uznává se tedy, že zaručené výkupní ceny vyvolaly poptávku po solární energii a že nedávné pozastavení zaručených výkupních cen (jako ve Španělsku) a jejich snižování v jiných členských státech v období šetření spotřebu šetřeného výrobku snížilo, a mohlo tak přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Avšak pokles spotřeby během období šetření nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(637)
Některé strany tvrdily, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížilo tak v Unii poptávku po dotčeném výrobku.
(638)
Šetření potvrdilo souvislost mezi úrovní zaručených výkupních cen a úrovní investic do odvětví výroby solárních zařízení, avšak ukázalo také, že v oblastech s vysokou mírou slunečního záření, kde je výroba solární energie účinnější, a v oblastech s vysokými cenami elektřiny jsou investice do solární energie na těchto cenách méně závislé. Šetření totiž ukázalo, že dochází (např. ve Španělsku) k stále novým investicím, a to nehledě na pozastavení režimu zaručených výkupních cen. Šetření dále ukázalo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie si zachovaly svou přitažlivost i při nižší úrovni zaručených výkupních cen. Na základě výše uvedeného bylo toto tvrzení odmítnuto.
(639)
Několik stran prohlásilo, že vývoj zaručených výkupních cen silně tlačil ceny dolů a s tím i ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana tvrdila, že byl přezkoumán pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, a měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti některé zúčastněné strany uvedly, že většina členských států provedla významné snížení již v roce 2010, což znamenalo tlak na snížení cen modulů.
(640)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že členské státy provedly snížení zaručených výkupních cen v různých momentech a s různou rychlostí a že sestavit celkový přehled pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na moment, kdy byla úroveň zaručených výkupních cen nejnižší, nelze výrazné snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho ziskovosti v průběhu posuzovaného období vysvětlit pouze či především snížením zaručených výkupních cen. Za prvé, na základě informací shromážděných pro Německo a Itálii, které společně představovaly přibližně 75 % spotřeby Unie v roce 2011, byl pokles průměrné prodejní ceny výraznější než pokles zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé ze shromážděných důkazů vyplývá, že v některých zemích, jako je Itálie, a to i v kontextu velmi velkorysých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie výrazně snížit své ceny. A konečně je třeba uvést, že během období šetření muselo výrobní odvětví Unie prodávat za ceny nižší, než byly jeho výrobní náklady, což bylo zejména důsledkem skutečnosti, že čínští vyvážející výrobci pokrývali 80 % spotřeby Unie, a byli tudíž schopni ovlivňovat mechanismy pro tvorbu cen.
(641)
Při šetření bylo dále zjištěno, že do roku 2011 byly investice do solární energie velmi atraktivní, a to díky vyšší úrovni zaručených výkupních cen společně s poklesem cen modulů v Unii, a investoři tak dosahovali vysoké návratnosti. To mělo za následek velký počet investic a z toho vyplývající poptávku po solárních panelech. V důsledku zvýšené poptávky výrazně stoupla celková částka vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států upravila stávající režimy zaručených výkupních cen směrem dolů, aby se zabránilo mimo jiné zvýšení nákladů na elektrickou energii. Z toho vyplývá, že snížení zaručených výkupních cen mohlo být důsledkem snížení cen, a ne naopak. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(642)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že existuje rozpor mezi 640. bodem odůvodnění výše, že posouzení poptávky v Unii jako celku je obtížné, a 608. bodem odůvodnění výše, kde se uvádí, že analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát by nevedla ke smysluplným výsledkům. V tomto ohledu je třeba ozřejmit, že v posouzení provedeném tak, jak je popsáno v 640. bodě odůvodnění výše, se odkazuje se na obtíže při vytváření celkového přehledu týkajícího se vývoje zaručených výkupních cen v celé Unii, a nikoli poptávky v Unii, jak tvrdí zúčastněná strana. Z toho vyplývá, že neexistuje žádný rozpor mezi oběma body odůvodnění, a proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(643)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v kontextu vysoké úrovně zaručených výkupních cen může cena modulů významně klesat v důsledku technologického rozvoje, úspor z rozsahu, snížení nákladů a rostoucí globální výrobní kapacity. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že shromážděné důkazy naznačují, že italští výrobci byli nuceni snížit své ceny pod výrobní náklady, i když byla úroveň zaručených výkupních cen vysoká. Zatímco výše uvedené faktory mohou skutečně mít vliv na průměrné náklady, nemohou vysvětlit, proč byli výrobci v Unii nuceni snížit své ceny pod své výrobní náklady. Proto byl učiněn závěr, že to byly především subvencované dovozy z ČLR, které stlačily ceny na neudržitelnou úroveň, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(644)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že závěr uvedený v 641. bodě odůvodnění výše, že snížení zaručených výkupních cen mohlo být výsledkem poklesu cen, a ne naopak, nebyl ničím podložen.
(645)
Je třeba poznamenat, že závěry uvedené v 641. bodě odůvodnění výše byly vyvozeny na základě informací, které byly k dispozici během šetření, a popsané scénáře byly skutečně považovány za přiměřené vzhledem k okolnostem na tomto specifickém trhu. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(646)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana nesouhlasila se závěrem, že tlak na pokles cen u výrobců v Unii byl vyvíjen hlavně subvencovanými dovozy, a tvrdila, že tomu bylo naopak - snížení zaručených výkupních cen donutilo výrobce v Unii snížit své ceny. Stejná strana zopakovala, že při snížení zaručených výkupních cen klesly ceny fotovoltaických systémů v souladu se snížením zaručených výkupních cen, tak aby nestouply náklady pro společnosti připravující tyto projekty, což nakonec způsobilo tlak na ceny výrobců v Unii.
(647)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy přesvědčivé důkazy na podporu těchto tvrzení, Komise se nadále držela své analýzy a závěrů, jak jsou uvedeny v 640. a 641. bodě odůvodnění.
(648)
Stejná strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a předložila informace, které ukazují počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informace poskytnuté touto stranou představovala publikace vlády Spojeného království vycházející z týdenních registrací v Centrálním registru zaručených výkupních cen Spojeného království. Je třeba poznamenat, že se tyto informace týkaly většinou období nespadajícího do období šetření a pouze jednoho členského státu, zatímco současné šetření se zaměřilo na situaci trhu Unie jako celku. V každém případě není pochyb o tom, že úroveň zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, neboť ziskovost investic v místech s nižší mírou slunečního záření na úrovni zaručených výkupních cen závisí. Aby však prokázaly, že úroveň, na které byly zaručené výkupní ceny stanoveny během období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany dokázat, že zvýšení ceny výrobců v Unii na úroveň nezpůsobující újmu by znamenalo, že výrobci v Unii by bývali nebyli schopni prodat dotčené výrobky, neboť investice do fotovoltaických systémů by v těchto cenových úrovních bývaly nebyly životaschopné. Žádné takové důkazy nebyly předloženy. Tento argument byl proto zamítnut.
(649)
Několik stran uvedlo, že v souvislosti s nízkou úrovní zaručených výkupních cen byly investice do projektů v oblasti fotovoltaiky hospodářsky rentabilní pouze ve spojení s dodávkami solárních panelů dovážených z ČLR za nižší ceny. Byl proto vysloven argument, že snížení zaručených výkupních cen způsobilo výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Jiná strana tvrdila, že úroveň zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus tvorby cen u modulů.
(650)
Je třeba poznamenat, že náklady na modul, při nichž bude projekt stále hospodářsky životaschopný, se mezi členskými státy a mezi regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny konvenční elektřiny atd. Kromě toho šetření ukázalo, že jsou stávající zařízení čím dál méně závislá na zaručených výkupních cenách, neboť cenové parity fotovoltaické sítě bylo pravděpodobně u některých typů zařízení dosaženo v několika regionech v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko. Na základě výše uvedených argumentů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(651)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise neprošetřila, zda se výrobní odvětví Unie nedopustilo chyby, když nepředvídalo, že dojde k náhlému zrušení nebo omezení státních režimů podpory. Na podporu tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné argumenty. Je však třeba poznamenat, že na základě shromážděných důkazů nejsou k dispozici žádné informace o tom, že by výrobní odvětví Unie reagovalo na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení programů podpory) nepřiměřeně. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(652)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že snížení zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly rentabilní pouze díky dostupným čínským cenám. Shromážděné důkazy ve skutečnosti ukazují u výrobního odvětví Unie v období šetření pouze mírný pokles prodeje, což odporuje tomu, co by se dalo očekávat, pokud by fotovoltaické projekty byly proveditelné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie se až do roku 2011 zvyšoval a poté během období šetření lehce klesl, což odpovídá vývoji spotřeby. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(653)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles zaručených výkupních cen donutil výrobce v Unii ke snižování cen, aby udrželi zájem investorů o investice do fotovoltaické energie a udrželi vzestupný trend poptávky a růstu.
(654)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno snižovat své ceny hlavně kvůli tlaku ze strany subvencovaného dovozu, a nikoli kvůli snižování zaručených výkupních cen. Nasvědčuje tomu skutečnost, že k nejvýraznějšímu poklesu cen výrobního odvětví Unie došlo v letech 2010 a 2011, tj. ještě před větším snižováním zaručených výkupních cen. Ve skutečnosti to byl růst subvencovaného dovozu z ČLR za ceny výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, který donutil výrobní odvětví Unie stále více snižovat své ceny. Na základě těchto skutečností bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
(655)
Jiná zúčastněná strana prohlásila, že závěry o tom, že změny zaručených výkupních cen nenarušily uvedenou příčinnou souvislost, uvedené ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, nemají žádné věcné nebo právní opodstatnění a jsou v rozporu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy způsobené snížením zaručených výkupních cen a jelikož se domnívala, že významný pokles cen u výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze subvencovaného čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů a článků byl globálním jevem a neměl původ v tlaku čínského dovozu.
(656)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy způsobené snížením zaručených výkupních cen, odkazuje se na 628. a 629., jakož i na 640. a 641. bod odůvodnění výše, kde Komise došla k závěru, že ani pokles poptávky, ani dopad zaručených výkupních cen na unijní ceny nebyly takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a subvencovaným dovozem z ČLR, a to bez ohledu na to, zda a do jaké míry byly případně způsobeny snížením zaručených výkupních cen. Proto bylo tvrzení, že zjištění Komise nemají žádný věcný základ, zamítnuto. Pokud jde o tvrzení, že pokles cen modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 619. až 621. bod odůvodnění výše, kde byly posouzeny objem a ceny dovozu z jiných zemí než ČLR do Unie. V globálním měřítku sice skutečně sledovaly ceny modulů a článků klesající trend, avšak subvencované ceny dovozu z ČLR prohloubily tento sestupný trend až na ztrátovou úroveň. Na základě výše uvedeného bylo uvedené tvrzení odmítnuto.
(657)
Souhrnně řečeno, zaručené výkupní ceny byly důležitým činitelem ovlivňujícím vývoj na fotovoltaickém trhu Unie a vývoj spotřeby šetřeného výrobku byl existencí zaručených výkupních cen ovlivněn. Šetření však ukázalo, že i přes značné snižování zaručených výkupních cen nedošlo k výraznému poklesu spotřeby. Kromě toho šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke snížení unijních cen nebylo snížení zaručených výkupních cen. Byl proto vyvozen závěr, že vývoj zaručených výkupních cen nebyl takové povahy, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
5.3.5. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(658)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobilo snížení finanční podpory poskytované tomuto výrobnímu odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení byly předloženy informace založené na subvencích, jež byly jednomu z výrobců v Unii poskytnuty před posuzovaným obdobím (mezi lety 2003 a 2006).
(659)
Předložené důkazy neprokázaly žádnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a údajnou subvencí, kterou obdržel jeden z výrobců v Unii v období předcházejícím posuzovanému období. Ostatně tato informace se jeví jako irelevantní, neboť pochází z doby před posuzovaným obdobím. Proto nemohla být prokázána žádná souvislost mezi jakoukoli údajnou subvencí poskytnutou výrobnímu odvětví Unie a újmou, již toto odvětví utrpělo. Na základě toho bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
5.3.6. Nadbytečná kapacita
(660)
Bylo uváděno, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byla nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově. Bylo také uváděno, že nadbytečná kapacita na světovém trhu vedla k oživení výrobního odvětví Unie, ke kterému v současnosti dochází, a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení. Některé zúčastněné strany dále tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s přílišným zvyšováním kapacity výrobního odvětví Unie, kterou toto odvětví samo způsobilo. Některé strany naopak tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo to, že výrobní odvětví Unie neuskutečnilo nezbytné investice do zvýšení kapacity.
(661)
Výrobní odvětví Unie skutečně zvyšovalo svou výrobní kapacitu, avšak celkový objem jeho výroby během posuzovaného období nepokrýval rostoucí úroveň spotřeby na trhu Unie. Růst výrobní kapacity výrobního odvětví Unie proto byl odůvodněný a sledoval vývoj trhu, tj. zvýšenou spotřebu. Nelze jej tudíž považovat za příčinu způsobené újmy.
(662)
Podobně se na základě těchto skutečností během šetření nepotvrdilo ani tvrzení, že výrobní odvětví Unie neinvestovalo do rozšíření kapacity. Právě naopak, jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie v celém průběhu posuzovaného období postupně zvyšovalo kapacitu a v celém průběhu posuzovaného období mělo k dispozici nadbytečnou kapacitu, což nasvědčuje tomu, že bylo schopné uspokojit i další poptávku. Tento argument proto musel být zamítnut.
(663)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že v obtížné situaci vyvolané nadbytečnou kapacitou světového trhu a následnou změnou trhu se ocitly všechny hospodářské subjekty na trhu, včetně subjektů působících v odvětvích navazujících na výrobní odvětví Unie a v odvětvích na počátku výrobního řetězce. V této souvislosti se uvádělo, že výrobek, který je předmětem šetření, se stal komoditou, u níž jednotliví výrobci již nejsou schopni stanovit ceny, ale u níž se ceny řídí celosvětovou poptávkou a nabídkou. Bylo uváděno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila právě tato situace, a nikoli subvencovaný dovoz.
(664)
Šetření potvrdilo existenci nadbytečné kapacity na světovém trhu, která měla původ hlavně v ČLR. Pokud jde o změnu na trhu, která údajně vedla k tomu, že se výrobek, který je předmětem šetření, stal komoditou, toto by neospravedlňovalo nekalé chování v oblasti cen a nekalé obchodní praktiky. V souvislosti s tím je třeba podotknout, že výrobní odvětví Unie vyrábí a prodává šetřený výrobek již více než 20 let, zatímco odvětví vyrábějící dotčený výrobek v ČLR se rozvinulo teprve nedávno (přibližně v polovině posledního desetiletí), přitahováno hlavně zaručenými výkupními cenami a dalšími politickými pobídkami Unie a následným růstem poptávky. Na základě těchto skutečností byly výše uvedené argumenty zamítnuty.
(665)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že na jedné straně nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k „závodu o nejnižší ceny“ a k tlaku na ceny výrobního odvětví Unie, který v průměru převyšoval snížení výrobních nákladů. Na druhé straně se zvýšení kapacity výrobního odvětví Unie řídilo vývojem na trhu a bylo považováno za přiměřené. Navíc se výrobní kapacita článků zvýšila méně než u modulů. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno odmítnout.
(666)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo to, že se výrobní odvětví Unie zaměřilo pouze na specifické investice a neuskutečnilo nezbytné investice do zvýšení kapacity a snížení nákladů. Ani toto tvrzení nemohlo být potvrzeno zjištěními během šetření, jež prokázala, že výrobní odvětví Unie svou výrobní kapacitu a výkonnost v průběhu posuzovaného období zvýšilo. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(667)
Kromě toho jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvýšilo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení však bylo založeno na srovnání mezi vývojem investic u výrobců v Unii zařazených do vzorku a vývojem využití kapacity celého výrobního odvětví Unie, což není vhodný základ pro srovnání. Šetření dále ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by překročila vývoj spotřeby v Unii, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(668)
Kromě toho ze shromážděných důkazů vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů mohlo výrobní odvětví Unie snížit své výrobní náklady a dosáhnout větší konkurenceschopnosti. Tento argument proto musel být zamítnut.
(669)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zpochybnily tvrzení, že navýšení kapacity výrobního odvětví Unie bylo přiměřené a odpovídalo vývoji trhu, a zejména vývoji spotřeby Unie. Avšak pokud jde o moduly, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Obdobně, pokud jde o články, výrobní kapacita vzrostla o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 87 %. To ukazuje, že zvýšení kapacity bylo podstatně nižší než zvýšení spotřeby, a nelze je tudíž považovat za nepřiměřené vzhledem k tomu, že v Unii nikdy nebyla nadměrná kapacita. Kromě toho rozbor otázky, zda bylo navýšení výrobní kapacity přiměřené, by neměl vycházet z roční analýzy, ale měl by zohlednit vývoj během celého posuzovaného období. Navýšení kapacity je totiž zpravidla plně funkční až po určité době po uskutečnění investic a izolovaná analýza za jeden rok může vést ke zkreslenému obrazu. Tento argument byl proto zamítnut.
5.3.7. Dopad cen surovin
(670)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s vývojem cen polykrystalického křemíku, hlavní suroviny pro výrobu destiček. Bylo uváděno, že výrobní odvětví Unie uzavřelo dlouhodobé dodavatelské smlouvy s pevnými cenami, a proto nemohlo mít prospěch z poklesu cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období.
(671)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie má uzavřeny dlouhodobé smlouvy na dodávky polykrystalického křemíku, avšak na základě vývoje cen polykrystalického křemíku byly podmínky těchto smluv sjednány znovu a smluvní ceny se přiblížily cenám na okamžitém trhu, nebo byly ještě nižší.
(672)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie, nebo přinejmenším jeho část, nemohlo těžit z poklesu cen polykrystalického křemíku v období šetření v důsledku dlouhodobých smluv o surovinách. Tyto strany uvedly, že nová projednání nebo ukončení dlouhodobých smluv o polykrystalickém křemíku nebo destičkách měla za následek sankce. Na podporu tohoto argumentu strany poskytly články z tisku o tom, že někteří výrobci v Unii čelí sporu nebo že ukončili smlouvy. Některé strany poskytly údaje, které měly potvrdit, že dlouhodobé smlouvy nemohly být znovu projednány.
(673)
Polykrystalický křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček. Šetření odhalilo, že ceny polykrystalického křemíku se zvýšily v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu přibližně 500 USD/kg, avšak znovu poklesly v roce 2009, kdy dosáhly asi 50-55 USD/kg na konci roku 2009, a konečně v roce 2010 a na začátku roku 2011 zaznamenaly pouze mírně rostoucí trend. Ceny významně poklesly v období šetření a dosáhly 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, PV Status Report 2012 (Zpráva o stavu fotovoltaiky za rok 2012)). Je třeba uvést, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být jen okrajový, neboť veškerý vliv na výrobní náklady článků a modulů byl rozptýlen prostřednictvím hodnotového řetězce. Kromě toho se výše uvedené články v tisku týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci výrobního odvětví Unie během období šetření, a proto je nelze brát v úvahu. Lze potvrdit, že výrobní odvětví Unie bylo opravdu schopno znovu vyjednat nejen ceny podle dlouhodobých smluv, ale rovněž jakékoli smluvní pokuty týkající se těchto dlouhodobých smluv.
(674)
Jedna zúčastněná strana dále tvrdila, že stačí, že byli pouze někteří výrobci v Unii pod vlivem dlouhodobých smluv, a že situace celého výrobního odvětví Unie je irelevantní. Tvrdila, že vyšší náklady nemusí nutně ovlivnit všechny hospodářské subjekty stejným způsobem. Tento argument pomíjí zjištění, že celkově neplatily pro výrobní odvětví Unie v mnoha případech vyšší průměrné ceny polykrystalického křemíku, než byly tržní ceny nebo okamžité ceny, a že proto otázka, zda mají vyšší náklady vliv na všechny, nebo jen na několik subjektů, nebyla považována za relevantní. Tento argument byl proto zamítnut.
(675)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a kvantifikovala účinky jednotlivých faktorů, které měly vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie; zejména by měl být posuzován samostatně dopad významného poklesu ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu bylo argumentováno tím, že to byl pokles cen polykrystalického křemíku, spíše než cenový tlak ze strany čínského dovozu, který způsobil pokles prodejních cen. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, jeho průměrné prodejní ceny klesly mnohem více, než jaký byl pokles průměrných výrobních nákladů, na nějž mohl mít dopad pokles cen surovin. Tento argument byl proto zamítnut.
(676)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany znovu zopakovaly, že dopad snížení cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl omezen nebo zředěn prostřednictvím hodnotového řetězce, jak bylo vyvozeno v průběhu šetření. Jak však již bylo uvedeno ve 255. bodě odůvodnění výše, polykrystalický křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, a tudíž se mělo za to, že veškerý dopad na výrobní náklady článků nebo modulů byl zředěn prostřednictvím hodnotového řetězce. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření navíc ukázalo, že snížení cen polykrystalického křemíku během posuzovaného období se odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů v podnicích výrobního odvětví Unie zařazených do vzorku; tyto náklady poklesly v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana zpochybnila dopad údajných sankcí, jež muselo výrobní odvětví Unie platit v důsledku nového sjednání dodavatelských smluv. V tomto ohledu nelze vyloučit, že byli někteří výrobci nuceni platit sankce za zrušení smluv na dodávku destiček během posuzovaného období. Komise však nenašla žádné důkazy o tom, že by tyto sankce mohly mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie jako celku nebo že by byly reprezentativní. Ani dotčené zúčastněné strany takové důkazy nepředložily. Nelze tedy sice zcela vyloučit, že sankce mohly mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je však v každém případě zanedbatelný, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla celému výrobnímu odvětví Unie způsobena. Tyto argumenty bylo proto nutno odmítnut.
(677)
Další zúčastněná strana tvrdila, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně způsoben snížením ceny polykrystalického křemíku. Nicméně v tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetření ukázalo, že ceny dovozu z ČLR byly subvencovány a byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto přesahuje snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit poklesem cen surovin. Pokud by pokles cen byl pouze důsledkem poklesu cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod své výrobní náklady. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(678)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii v období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v průběhu období šetření. Tato strana však nevysvětlila, jak a do jaké míry tato událost, ke které došlo po období šetření, skutečně mohla mít vliv na situaci tohoto výrobce během období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy dokládající takové účinky. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto
(679)
Dále tatáž zúčastněná strana zpochybnila výše uvedená zjištění, neboť údajně nebyl předložen žádný důkaz. Nicméně zjištění v průběhu šetření vycházela ze skutečností a skutečných důkazů, jejichž nedůvěrná verze byla k dispozici všem zúčastněným stranám.
(680)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že i když někteří konkrétní výrobci v Unii mohli být ovlivněni dlouhodobými smlouvami, výrobní odvětví Unie celkově těmito dlouhodobými smlouvami neutrpělo a bylo schopno plně využít poklesu cen surovin. Dlouhodobé smlouvy proto nebyly takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
5.3.8. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie přivodilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovozy výrobního odvětví Unie
(681)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byl vysoký stupeň automatizace výrobního procesu. Bylo uváděno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou malí výrobci utrpěli, nelze přičítat subvencovanému dovozu. V této souvislosti bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie je v každém případě celkově malé, a proto nemohlo využívat úspor z rozsahu.
(682)
Šetření ukázalo, že i u malých výrobců na trhu Unie je výrobní proces vysoce automatizovaný, což se pozitivně promítá do jejich výrobních nákladů. Většina výrobců v Unii je specializována v jedné části výrobního procesu (články nebo moduly) a díky této specializaci se zvýšila jejich konkurenceschopnost u konkrétního, jimi vyráběného typu výrobku. Tvrzení, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil dopad vysokého stupně automatizace, bylo proto zamítnuto.
(683)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že tlak cen vedl ke konsolidaci výrobního odvětví Unie a čínského výrobního odvětví a že právě tato konsolidace je příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že tato konsolidace byla spíše důsledkem subvencovaného dovozu a nekalých obchodních praktik. Navíc tato strana nedoložila žádnými důkazy, do jaké míry mohl být tento proces konsolidace příčinou způsobené újmy.
(684)
Dále bylo uvedeno, že příčinou způsobené újmy je nedostatečná vertikální integrace výrobního odvětví Unie. Vertikálně integrovaní výrobci by za normálních tržních podmínek měli mít svůj dodavatelský řetězec celkově lépe zabezpečený. Šetření však ukázalo, že výhoda vyplývající z vertikální integrace té části výrobního odvětví Unie, která je vertikálně integrována, nemohla být plně využita, neboť tlak subvencovaného dovozu na ceny byl mimořádně silný. Kromě toho výrobní odvětví Unie, a to i vertikálně integrovaní výrobci v Unii, nemohlo v důsledku subvencovaného dovozu plně využít vysoké míry využití kapacity k dosažení úspor z rozsahu. Šetření dále neprokázalo jakoukoli souvislost mezi vertikální integrací a vyšší mírou ziskovosti, neboť silný tlak na ceny tuto vzájemnou souvislost změnil.
(685)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie v dostatečné míře technicky neinovuje a neinvestuje do nových technologií. Šetření však nedospělo k žádným věcným důkazům, které by tato tvrzení potvrzovaly. Šetření naopak ukázalo, že většina investic uskutečněných výrobním odvětvím Unie směřovala do nových strojů a do výzkumu a vývoje a že celosvětově neexistují mezi těmito výrobky žádné významné rozdíly v technologii.
(686)
Jedna zúčastněná strana kromě toho tvrdila, že příčinou podstatné způsobené újmy je slabá realizace projektů (neúspěšné projekty). V této souvislosti je třeba podotknout, že uvedené tvrzení nebylo ničím podložené. Každý neúspěšný projekt navíc bylo možné považovat spíše za důsledek subvencovaného dovozu. Uvedený argument proto musel být zamítnut.
(687)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno včas racionalizovat své náklady tak, aby dokázalo reagovat na vývoj na světovém trhu. Jiné strany tvrdily, že v Unii jsou vyšší náklady práce a režijní náklady než v ČLR.
(688)
Šetřením se prokázalo, že náklady na výrobu ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období neustále klesaly. Produktivita se u modulů a článků zvýšila. Jak bylo uvedeno výše, v důsledku prudkého růstu subvencovaného dovozu z ČLR a následného silného tlaku na ceny na trhu Unie nemohlo výrobní odvětví Unie z tohoto snižování nákladů mít prospěch.
(689)
Je třeba poukázat na to, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny (polykrystalický křemík) a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Pokud jde o náklady práce a režijní náklady, včetně odpisů, tyto náklady v období šetření představovaly v průměru necelých 10 % celkových nákladů na výrobu modulů a jejich vliv není považován za významný. Pokud jde o náklady na elektřinu, tyto náklady v období šetření představovaly v průměru necelé 1 % celkových nákladů na výrobu modulů a jejich vliv není považován za významný. Kromě toho tvrzení, že Číňané používali nejnovější zařízení, nebylo opodstatněné.
(690)
Dále bylo uváděno, že někteří výrobci v Unii si pořizovali články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávali tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Újmy plynoucí z těchto transakcí by neměly být přičítány dovozu subvencovaných výrobků. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s celkovou výrobou v Unii, a proto byl jeho vliv, pokud vůbec nějaký byl, spíše okrajový a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(691)
Aby mohlo výrobní odvětví Unie čelit trendu klesajících cen dovozu z ČLR, muselo vyvíjet značné úsilí zaměřené na racionalizaci svých výrobních nákladů. Navzdory úsilí výrobního odvětví Unie se tato racionalizace nákladů nemohla promítnout do prodejní ceny kvůli značnému cenovému podbízení ze strany subvencovaného dovozu.
(692)
Jistá zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo uvedeno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, nelze přičítat subvencovanému dovozu. Jiná zúčastněná strana prohlásila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že jsou tedy ke snížení výrobních nákladů ještě důležitější úspory z rozsahu.
(693)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie, a to ani velcí a vertikálně integrovaní výrobci, nemohlo v důsledku subvencovaného dovozu plně využít vysoké míry využití kapacity k dosažení úspor z rozsahu. Šetření každopádně neprokázalo jakoukoli souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší mírou ziskovosti, neboť silný tlak na ceny ze strany subvencovaného dovozu tuto vzájemnou souvislost změnil. Šetření prokázalo, že již nebylo možno mít prospěch z úspor z rozsahu na trhu, kde byla míra využití kapacity nízká, což platilo také pro čínské výrobce. Z tohoto důvodu byly tyto argumenty zamítnuty.
(694)
Dále jedna zúčastněná strana tvrdila, že investoři a banky by nefinancovali projekty, pokud je výrobce modulu příliš malý, neboť větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou lépe „financovatelní“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat projekty související s fotovoltaikou s použitím modulů vyráběných v Unii. Šetření však prokázalo, že jakékoli preference investorů a bank pro financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, je výsledkem narušení, které způsobily subvencované dovozy na trhu Unie. Jak bylo uvedeno výše, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud míra využití zůstává nízká. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(695)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobní odvětví Unie mělo nepříznivou strukturu nákladů ve srovnání se svými čínskými konkurenty, protože čínští výrobci mají nižší náklady práce, na elektřinu a na odpisy a měli navíc nejnovější zařízení. Dotčená strana však nebyla schopna poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit závěry tohoto šetření v tomto ohledu. Zejména na tvrzení, že čínští výrobci využívali nových zařízení, reagovalo zjištění ve 203. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, kde bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, a to zejména proto, že stroje a zařízení byly dovezeny z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(696)
Jiná ze zúčastněných stran tvrdila, že čínští výrobci měli komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a o úspory z rozsahu, což mělo za následek nižší náklady na stroje. Tato strana nepředložila v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy. Tvrzení této strany bylo proto nutno odmítnout.
(697)
Dále jedna zúčastněná strana uvedla, že někteří výrobci v Unii si pořizovali články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávali tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Požadovala, aby újma plynoucí z těchto transakcí nebyla přičítána subvencovanému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s celkovou výrobou v Unii, a proto byl jeho vliv, pokud vůbec nějaký byl, spíše okrajový a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(698)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že je třeba vzít při analýze v úvahu skutečnost, že vzrostl počet zaměstnanců. V souvislosti s tímto tvrzením, je třeba poznamenat, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 ve výrobě modulů a poté v období šetření klesla. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté v roce 2011 klesla a v období šetření dále klesala. Dále je třeba uvést, že u modulů sledovala zaměstnanost vývoj výroby v Unii. U článků vzhledem k tomu, že podíl čínského dovozu na trhu rostl během celého období na úkor výrobního odvětví Unie, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se očekávalo. Proto snížení zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření odpovídá situaci, kdy se některé společnosti buď dostaly do platební neschopnosti, nebo zastavily svoji výrobu článků.
(699)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, vyplývala z malého rozsahu a nedostatku úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno v 682. bodě odůvodnění výše a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, ani na celosvětovém trhu nelze rozsahu, a z něj vyplývajících úspor z rozsahu využít tam, kde je míra využití obecně nízká a kde je celosvětově k dispozici enormní nadměrná kapacita. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto
(700)
Dále tatáž strana zopakovala, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena neschopností výrobního odvětví Unie využít jakékoli nákladové výhody. Tato strana uvedla, že tomu tak bylo především v důsledku vertikální integrace většiny výrobců v Unii. Neposkytla však žádné další informace o tom, do jaké míry mohla mít vertikální integrace výrobců negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto
(701)
Na základě těchto skutečností musely být všechny výše uvedené argumenty zamítnuty.
5.3.9. Konkurence výrobků z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(702)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence výrobků z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie jsou vzájemně zaměnitelné a mají stejné konečné použití. Bylo rovněž uvedeno, že tenký film soutěžil s výrobkem, který je předmětem šetření, a to zejména v případě pozemních systémů a obchodních nebo průmyslových střešních systémů, které představují zásadní část celkového fotovoltaického trhu v Unii.
(703)
Šetření ukázalo, že výrobky z tenkého fotovoltaického filmu se vyrábějí z jiných surovin a nejsou v nich používány krystalické křemíkové destičky. Mají celkově nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Vzhledem k tomu nemohou být používány na omezených plochách, jako jsou střechy, tj. nejsou plně vzájemně zaměnitelné s dotčeným výrobkem. Z šetření rovněž vyplynulo, že i když jsou výrobky z tenkého fotovoltaického filmu levnější, než je výrobek, který je předmětem šetření, měly na trhu se solární energií v Unii v průběhu posuzovaného období pouze omezený podíl. A proto, ačkoliv mezi výrobky z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za omezenou.
(704)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že konkurence výrobků z tenkého filmu pravděpodobně způsobila podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl výrobků z tenkého filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření podstatný a snížil se až na začátku roku 2012.
(705)
Šetření skutečně prokázalo, že průměrné ceny výrobků z tenkého filmu byly nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(706)
Jak je však uvedeno v 703. bodě odůvodnění výše, výrobky z tenkého filmu mají výrazně nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než moduly z polykrystalického křemíku, takže soutěž mezi těmito výrobky, pokud vůbec probíhala, nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, neboť moduly z krystalického křemíku jsou převažující technologií na trhu solární energie v Unii. Ve zprávě JRC o stavu odvětví fotovoltaiky v roce 2012 se uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku ztratil tenký film v posledních letech podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(707)
Na základě těchto skutečností byly tyto argumenty zamítnuty.
5.3.10. Finanční krize a její důsledky
(708)
Bylo uvedeno, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je finanční krize a hospodářská recese, jež nepříznivě ovlivnily jeho přístup k financím.
(709)
Schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál se během posuzovaného období značně snížila. Jelikož odvětví solární energie je kapitálově náročné, má schopnost získat kapitál klíčový význam. Hospodářská recese měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že i přes růst trhu Unie mezi lety 2009 a 2011 se v důsledku subvencovaného dovozu z ČLR za výrazně nižší ceny, než byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie, situace výrobního odvětví Unie zhoršovala. Byl proto učiněn závěr, že možný vliv finanční krize se prohloubil vlivem růstu subvencovaného dovozu z ČLR a že omezení přístupu k financím bylo z větší části způsobeno nepříznivým vývojem na trhu, nepříznivou situací a nepříznivými vyhlídkami výrobního odvětví Unie v důsledku subvencovaného dovozu.
(710)
Navíc bylo přezkoumáno, zda újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena neschopností výrobního odvětví Unie hledat vhodné financování v době, kdy vykazovalo zisk. Šetření ukázalo, že např. v roce 2010 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, úroveň investic vzrostla u modulů o 315 % oproti roku 2009, zatímco u článků ve stejné době o 10 %. Jelikož je odvětví fotovoltaiky kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie stále hledá vhodné financování za účelem zlepšení své nákladové efektivnosti a soutěže s nekalým subvencovaným dovozem. Proto byl učiněn závěr, že nedostatečný přístup k financování byl výsledkem narušené situace, a nikoli její příčinou.
(711)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že poškozující účinky finanční krize je třeba oddělit a odlišit a nepřičítat dovozu subvencovaných výrobků. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace o tom, že alespoň jeden výrobce v Unii finanční krizi vnímal jako hlavní příčinu újmy. Současné šetření svá zjištění založilo na údajích konkrétních podniků, které významně přesahují jejich veřejně dostupná prohlášení. Proto veřejně dostupné prohlášení, na něž bylo poukázáno, nemůže zpochybnit zjištění, že finanční krize sice měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla však narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto
(712)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že by měly být zohledněny rozdíly v přístupu k financování mezi výrobním odvětvím Unie a čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana uvedla, že jedním z hlavních faktorů, který způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, byly tyto rozdíly, a nikoli subvencovaný dovoz. Nicméně se zjistilo, že preferenční přístup k financování řady čínských vyvážejících výrobců narušuje trh a může též být jedním z hlavních důvodů, které umožňují čínským vyvážejícím výrobcům vyvážet dotčený výrobek za subvencované ceny. Uvedený faktor proto nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(713)
Na základě těchto skutečností bylo konstatováno, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Tyto argumenty byly proto zamítnuty.
5.3.11. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(714)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že prodej výrobního odvětví Unie na vývoz během posuzovaného období značně poklesl, v případě modulů zejména mezi lety 2009 a 2011 a v případě článků zejména mezi rokem 2009 a prvním čtvrtletím roku 2012, a že tento fakt byl příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(715)
Jak však ukazuje následující tabulka, objem vývozu modulů, i přes mírný pokles v období šetření, zůstával značný a průměrná úroveň cen v období šetření byla vyšší než průměrné náklady na výrobu modulů po celé posuzované období. Tento fakt tedy nemohl být příčinou, která způsobila újmu výrobnímu odvětví Unie. V případě článků objem vývozu představoval jen přibližně 12 % celkového objemu jejich výroby. Na situaci výrobního odvětví Unie to tedy, i přes nízké ceny během období šetření, mohlo mít jen omezený dopad. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
Tabulka 13-a
Moduly
2009
2010
2011
Období šetření
Objem vývozu modulů v MW
989
1 279
1 157
1 148
(Index 2009 = 100)
100
129
117
116
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Index 2009 = 100)
100
76
59
49
Zdroj: Europressedienst.
Tabulka 13-b
Články
2009
2010
2011
Období šetření
Objem vývozu článků v MW
62
320
315
238
(Index 2009 = 100)
100
516
508
384
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Zdroj: Europressedienst.
(716)
Na základě těchto skutečností bylo shledáno, že dopad vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie nebyl takový, aby přispěl k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
5.3.12. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(717)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii a že vyhlídka na zvýšení výroby levného plynu z břidlic vedla ke snížení veřejných a soukromých investic do projektů v oblasti obnovitelných zdrojů energie.
(718)
Šetřením se zjistilo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období se podstatně zvýšila, jak bylo již uvedeno ve 509. bodě odůvodnění výše. Šetření mimoto nepřineslo žádné věcné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
5.3.13. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(719)
Stejná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly nízké investice do výroby solární energie v důsledku nízkých tržních cen povolenek na emise CO2 v rámci systému Evropské unie pro obchodování s emisemi.
(720)
Nebyly však předloženy žádné důkazy a šetření neodhalilo žádné skutečnosti, které by tato tvrzení potvrzovaly. Šetření naopak ukázalo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období výrazně rostla. Na základě těchto skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
5.3.14. Rozhodnutí v oblasti řízení
(721)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tato tvrzení vycházela z účetní závěrky, z některých informací, jež byly obsaženy v dopise jednoho z akcionářů této společnosti adresovaném ostatním akcionářům, a z článku v tisku
(722)
Žádná z informací v uvedené složce nenasvědčovala tomu, že by jakékoli z rozhodnutí v oblasti řízení dotčené společnosti bylo neobvyklé nebo neopatrné nebo že by mělo dopad na celé výrobní odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
5.3.15. Jiné vládní politiky
(723)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné vládní politiky, jako jsou politiky v oblasti obnovitelných zdrojů energie, politiky zaměřené na podporu inovací a na snižování byrokracie, politiky usnadňování obchodu a regulace přístupu do distribuční soustavy, neboť tyto politiky poskytují výhody vyvážejícím výrobcům. Avšak i kdyby bylo pravdou, že některé z těchto politik mohou usnadňovat dovoz z jiných třetích zemí a celkový růst odvětví solární energie, poskytovaly by tyto politiky výhody také výrobnímu odvětví Unie. Ostatně tyto politiky by neměly být chápány tak, že by se takový dovoz do Unie měl realizovat za subvencované ceny působící újmu. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
5.3.16. Jiné argumenty
(724)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla důsledkem průkopnického znevýhodnění a chybějící politické podpory od Evropské komise v předchozích letech. Tato strana dále tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou důležitými faktory na jednotlivých trzích také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektrické energie, možnosti financování a zapojitelnost do sítě. Nicméně výše uvedená strana nebyla schopna doložit svá tvrzení, jež proto byla zamítnuta.
(725)
Po poskytnutí konečných informací tato zúčastněná strana zopakovala, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobilo průkopnické znevýhodnění. Toto tvrzení však nebylo ani rozebráno, ani odůvodněno; proto muselo být zamítnuto.
5.4. Kumulativní posouzení těch dalších faktorů, u kterých bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(726)
Šetření ukázalo, že k újmě mohly přispět tyto další faktory: dovozy dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců Unie týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(727)
Jak bylo ukázáno výše v oddílech 5.3.1 a 5.3.7, možný příspěvek dovozů z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je v každém případě zanedbatelný, neboť veškerý jejich dopad byl dále zředěn prostřednictvím hodnotového řetězce.
(728)
Pokud jde o hospodářskou a finanční krizi, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při získávání potřebného kapitálu pro investice byly subvencované dovozy, které znemožnily výrobnímu odvětví Unie prodávat své výrobky za ziskové ceny, když trh Unie vykazoval vysokou míru růstu (2009-2011).
(729)
Pokud jde o zaručené výkupní ceny, třetí strany nebyly schopny prokázat, že úroveň zaručených výkupních cen v období šetření by byla tak nízká, že by to výrobcům v Unii znemožnilo prodávat dotčený výrobek za ceny nepůsobící újmu. Orgány jsou toho názoru, že snížení úrovně zaručených výkupních cen mohou vysvětlit sníženou poptávku, neboť investice do určitých lokalit již nebyly rentabilní. Nemohou však narušit příčinnou souvislost, a to dokonce ani společně s jinými faktory, u kterých bylo zjištěno, že přispěly k újmě, protože byly stále na úrovni, na níž by bez subvencovaných dovozů výrobci v Unii mohli prodávat své výrobky za ceny nepůsobící újmu.
(730)
Proto, i přes kumulativní posouzení účinku čtyř dalších faktorů, které mohly přispět k újmě, není narušena příčinná souvislost mezi subvencováním a újmou.
5.5. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(731)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Byly analyzovány i jiné možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, nesubvencovaný dovoz z ČLR, spotřeba, zaručené výkupní ceny, jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie, nadbytečná kapacita, dopad cen surovin, újma, kterou si výrobní odvětví Unie přivodilo samo, konkurence výrobků z tenkého fotovoltaického filmu, finanční krize a její důsledky, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii, rozhodnutí v oblasti řízení, systémy obchodování s emisemi v Evropské unii a jiné vládní politiky, a bylo zjištěno, že žádná z nich nebyla taková, aby narušila prokázanou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(732)
Všechny účinky faktorů způsobujících újmu jiných než subvencovaných dovozů byly jednotlivě i společně analyzovány. Byl proto vyvozen závěr, že společné posouzení všech faktorů, které mohly mít společně vliv na škodlivou situaci výrobního odvětví Unie (tj. dovozy ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nemohlo vysvětlit újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nižší ceny a finanční ztráty v důsledku pronikání levných dovozů značného množství dotčených výrobků z ČLR. Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě rozlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, byl vyvozen závěr, že v období šetření existovala příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou, jež byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Úvodní poznámky
(733)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním o subvencích způsobujících újmu neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tím účelem vycházela analýza zájmu Unie v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, společností působících na trzích, které odvětví výroby fotovoltaických zařízení předcházejí a které na ně navazují, dovozců, uživatelů a spotřebitelů dotčeného výrobku.
(734)
Po zahájení souběžného antidumpingového šetření se přihlásilo přibližně 150 subjektů a jejich situace byla v rámci současného šetření řádně zohledněna. Zvláštní dotazníky byly rozeslány dovozcům, kteří nejsou ve spojení, hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce (včetně jednoho výrobce surovin a dodavatelů výrobního zařízení na výrobu šetřeného výrobku), hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie (včetně společností připravujících projekty a montážních firem) a BEUC - organizaci spotřebitelů. Informace předložila tři sdružení představující různé hospodářské subjekty (výrobní odvětví Unie, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie) v odvětví výroby fotovoltaických zařízení.
(735)
Zazněl argument, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(736)
Komise se spojila s různými hospodářskými subjekty následujícím způsobem.
(737)
Pokud jde o hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a navazující hospodářské subjekty: jak bylo uvedeno výše v 734. bodě odůvodnění, Komise zaslala konkrétní dotazníky přibližně 150 subjektům, včetně těch dovozců, kteří nejsou ve spojení, již se přihlásili po zahájení šetření, a měli proto možnost poskytnout Komisi příslušné údaje. Komise obdržela dvacet jedna odpovědí na dotazník. Při šetření byly kromě odpovědí na dotazníky dále zohledněny také ověřitelné a řádně odůvodněné připomínky a podání zúčastněných stran došlá v příslušných lhůtách, bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník či nikoli. Zejména aliance AFASE poskytla Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů v odvětví fotovoltaiky - které byly rovněž analyzovány.
(738)
Pokud jde o dovozce, jak bylo uvedeno ve 25. bodě odůvodnění, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, jež žadatel uvedl, a vybrala prozatímní vzorek v souladu s článkem 27 základního nařízení tak, aby pokryla co největší reprezentativní objem dovozu, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Pouze jedna z těchto prozatímně vybraných společností však byla po ověření skutečně potvrzena jako dovozce, který není ve spojení. V pozdější fázi šetření byli přizváni k další spolupráci na šetření další dovozci, kteří nejsou ve spojení a kteří původně zaslali formulář pro výběr vzorku v zahajovací fázi, avšak nebyli do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník, na nějž odpovědělo pět z nich, a z toho tři odpovědi byly považovány za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, se proto skládá ze čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení, což představuje rozmezí od 2 % do 5 % dovozu dotčeného výrobku. S ohledem na takto nízký procentní podíl je třeba mít na paměti, že většina dovozu dotčeného výrobku do Unie se neuskuteční prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(739)
Souhrnně lze konstatovat, že analýza zájmu Unie vycházela z těchto informací:
-
odpovědí na dotazník zaslaných osmi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a čtyřmi dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazenými do vzorku, jakož i odpovědí na zvláštní dotazník zaslaných osmi subjekty na počátku výrobního řetězce a třinácti navazujícími subjekty (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šest poskytovatelů služeb, kteří jsou činní též v odvětví fotovoltaiky) ze 150 hospodářských subjektů, jež se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky;
-
údajů ověřených během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společností připravujících projekty/montážních firem) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení a 29. bod odůvodnění výše);
-
údajů týkajících se zájmu Unie předložených jinými zúčastněnými stranami včetně sdružení, jakož i veřejně dostupných údajů o vývoji na fotovoltaickém trhu v Evropě, zejména: EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 (výhled pro celosvětový fotovoltaický trh na období 2013-2017 vydaný asociací EPIA).
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(740)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 21 000 osob.
(741)
Šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že se řada ukazatelů újmy během posuzovaného období vyvíjela záporně. Významně byly dotčeny zejména ukazatele újmy týkající se finanční situace spolupracujících výrobců v Unii, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic. Výrobci modulů a článků v Unii byli v roce 2011 a v období šetření fakticky ztrátoví. V důsledku toho byli někteří výrobci v Unii již nuceni uzavřít svá výrobní zařízení, a ostatní se potýkali s platební neschopností. Pokud by nebyla přijata opatření, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(742)
Očekává se, že přijetí vyrovnávacích opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, a zlepší tak jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že přijetí vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci. Výrobnímu odvětví Unie by rovněž měl být umožněn lepší přístup ke kapitálu a další investice do výzkumu, vývoje a inovací na fotovoltaickém trhu. A konečně, šetření také poukázalo na možné obnovení podnikatelské činnosti výrobců v Unii, kteří byli v důsledku tlaku ze strany čínského dovozu nuceni zastavit výrobu. Celkově by podle tohoto scénáře bylo zajištěno nejen stávajících 21 000 pracovních míst ve výrobním odvětví Unie (v období šetření), ale existovala by i reálná vyhlídka na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(743)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého a střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, i další výrobci mohli být vystaveni platební neschopnosti, což by z krátkodobého a střednědobého hlediska vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(744)
Některé zúčastněné strany zpochybnily názor, že bude mít výrobní odvětví Unie z jakýchkoliv vyrovnávacích opatření prospěch, a tvrdili, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie disponuje malými výrobními zařízeními, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní a velká pozemní zařízení, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články ve skutečnosti zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii, kteří tak u spotřebitelů ztratí na atraktivitě, v) v případě podstatného poklesu dovozu z ČLR velmi pravděpodobně využijí jeho nízkého objemu výrobci z jiných třetích zemí.
(745)
Pokud jde o tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, je třeba podotknout, že strany neposkytly žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi přijetím opatření a snížením poptávky po fotovoltaických výrobcích, na niž mělo v průběhu let vliv několik faktorů.
(746)
Jako odpověď na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malá výrobní zařízení, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní a velká pozemní zařízení, je třeba poznamenat, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak zařízení pro užitkový segment trhu (1 MW a 10 MW). Šetření navíc neodhalilo, že by výrobky dodané různými výrobci nemohly být použity ve stejném projektu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(747)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy by neakceptovali financování projektů, které používají moduly vyrobené v EU, nebylo podložené. V každém případě se očekává, že přijetí opatření obnoví spravedlivé tržní podmínky, které by měly poskytnout jistotu investorům, včetně investorů z bankovního sektoru, pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet životaschopné projekty. Z těchto důvodů byl tento argument zamítnut.
(748)
Pokud jde o tvrzení, že uložení cel na články ve skutečnosti zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii, kteří tak ztratí u spotřebitelů na atraktivitě, není sice vyloučeno, že k určitému zvýšení cen po uložení cel dojde, je však nutno rovněž uvážit, že z veřejně dostupných zdrojů vyplývá, že cenový trend u modulů a článků směřuje dolů. Proto, i když se náklady mohou v důsledku opatření zvýšit, mohl by celkový trend snižování cen mít za následek nižší náklady na moduly. Příslušní výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že si budou obstarávat články v Unii, a již ne v ČLR. A konečně se očekává, že přijetí opatření zvýší využití kapacity u výrobců článků v Unii, což zvýší úspory z rozsahu, a následně povede ke snížení nákladů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(749)
Argument, že v případě podstatného poklesu čínského dovozu po přijetí opatření využijí této příležitosti spíše než výrobní odvětví Unie s největší pravděpodobností jiné třetí země, nebyl v průběhu šetření potvrzen. Při šetření nebyly zjištěny žádné jednoznačné náznaky toho, že by jiné třetí země masivně směrovaly svůj vývoz na trh Unie, a to zejména s ohledem na pravděpodobné rozšíření trhů jiných třetích zemí, zejména v Asii, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje. Konečně, neexistují důkazy o tom, že i kdyby se dovoz z ostatních třetích zemí zvýšil v důsledku poklesu čínského dovozu, výrobní odvětví Unie by nebylo schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(750)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že není realistické očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie pro výrobu modulů a článků, protože neexistuje rozumný investor, jenž by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně trpí nepříznivou nákladovou strukturou, a nemohou tudíž vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že by výrobní odvětví Unie trpělo nepříznivou nákladovou strukturou, jak je vysvětleno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Proto by neexistence subvencovaného dovozu a větší využití výrobních kapacit přinesly úspory z rozsahu a umožnily vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Na základě výše uvedeného byl tento argument odmítnut.
(751)
Jedna dotčená strana tvrdila, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a očekávaná návratnost investic poskytnutých investory je vázána na tento vývoj. Tvrdila zejména, že pokud se zvýší ceny v Unii v důsledku uložení cel a zaručené výkupní ceny nebudou odpovídat tomuto zvýšení, sníží se poptávka a výrobní odvětví Unie nebude mít z cel prospěch.
(752)
V reakci na výše uvedené tvrzení je třeba podotknout, navzdory souvislosti mezi úrovní zaručených výkupních cen a poptávkou po instalaci fotovoltaických systémů, že z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že poptávka bude v budoucnosti stále méně závislá na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory, neboť u určitých typů zařízení již pravděpodobně bylo dosaženo cenové parity. Kromě toho by očekávaná návratnost investic měla být založena na spravedlivých tržních cenách. A konečně, není sice vyloučeno, že po přijetí opatření může dojít k určitému zvýšení cen, je však třeba poznamenat, že z veřejně dostupných zdrojů vyplývá, že celkový cenový trend směřuje dolů. Tento argument byl proto odmítnut.
(753)
Zúčastněné strany poukázaly na to, že vzhledem k tomu, že se poptávka po solárních panelech řídí režimy podpor, zejména zaručenými výkupními cenami, a úrovní cen elektřiny pro konečného spotřebitele (která určuje cenovou paritu sítě), cenová pružnost poptávky může být velmi vysoká. Je sice pravda, že významný nárůst cen může vést k významnému snížení poptávky z důvodu zvláštní povahy trhu, kterou tyto zúčastněné strany zdůraznily, avšak uvedené tvrzení je nutno odmítnout, protože je velmi nepravděpodobné, že opatření způsobí podstatné zvýšení cen, a to z následujících důvodů. Za prvé, všechny dostupné zdroje potvrzují, že významné klesání cen dotčeného výrobku během období šetření a od konce období šetření do současnosti bude pokračovat. Za druhé, hospodářský účinek závazku, který Komise přijala, spočívá v tom, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, tedy výrazně levněji, než je cena, která byla zjištěna v průběhu období šetření, a v objemu, který zhruba odpovídá jejich současnému podílu na trhu. Při této cenové úrovni je velice nepravděpodobné, že poptávka významně poklesne, neboť tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak v rámci současné úrovně podpory poskytované v režimech podpory, tak podle současných úrovní cenové parity. Kromě toho se očekává, že ceny elektřiny pro konečné spotřebitele porostou, zatímco cena dotčeného výrobku bude klesat. Prostřednictvím vzorce indexace uvedený závazek zajišťuje, že bude další pokles cen dotčeného výrobku zohledněn v minimální dovozní ceně. Tyto argumenty je proto nutno odmítnut.
(754)
Několik zúčastněných stran tvrdilo, že zájem výrobního odvětví Unie není významný, jelikož přidaná hodnota vytvořená předcházejícími a navazujícími výrobními odvětvími je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie v hodnotovém řetězci odvětví fotovoltaiky. O skutečnosti, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají odlišnou přidanou hodnotu, není pochyb. Při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli skutečně nuceni ukončit činnost, a pokud by opatření nebyla přijata, jeví se další zhoršení situace jako nevyhnutelné. Jelikož spolu všechny segmenty v odvětví fotovoltaiky úzce souvisejí, ukončení výroby v Unii by poškodilo celé toto odvětví, které by se tak stalo zcela závislým na externích dodávkách. Proto, a také z důvodů zabezpečení dodávek, byl tento argument odmítnut.
(755)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že přidaná hodnota vytvořená předcházejícími a navazujícími výrobními odvětvími je ve srovnání s přidanou hodnotou vytvořenou výrobním odvětvím Unie u dotčeného výrobku relevantní, pokud jde o otázku, zda mají být uložena vyrovnávací cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie orgány Společenství vážily pozitivní a negativní důsledky, které mohou cla mít pro různé hospodářské subjekty. Opatření budou mít na jedné straně omezený dopad na předcházející a navazující výrobní odvětví, a na straně druhé poskytnou výrobnímu odvětví Unie možnost zotavit se ze subvencování působícího újmu.
(756)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, která by přijetí opatření zajistilo. Tvrdila, že výrobní odvětví Unie zaměstnává asi 6 000 osob, a nikoli 25 000, jak je uvedeno v 229. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení.
(757)
Na podporu tohoto tvrzení však nebyly poskytnuty žádné důkazy, a proto bylo odmítnuto. Je jasné, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku dosáhla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie během období šetření zhruba 21 000 zaměstnanců. Dotčené strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se počet zaměstnanců v odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(758)
Závěrem lze říci, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo subvencovaným dovozem z ČLR, který znemožnil návratnost investic prostřednictvím ziskového prodeje, podstatnou újmu. Očekává se, že přijetí opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za rovných podmínek. Pravděpodobný pokles dovozu z ČLR by měl umožnit výrobnímu odvětví Unie, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tím v krátkodobém horizontu lépe využilo dostupné výrobní kapacity. To zase může přinést úspory z rozsahu. Ačkoliv je možné, že se ceny obdobného výrobku v důsledku přijatých opatření na krátké časové období zvýší, celkový sestupný cenový vývoj bude pravděpodobně zachován také díky, na jedné straně, dalšímu snížení nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na druhé straně díky konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců z třetích zemí, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(759)
Byl proto učiněn závěr, že přijetí vyrovnávacích opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(760)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění výše, situace dovozců zařazených do vzorku byla podrobena analýze.
(761)
Během období šetření se činnost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení, v souvislosti s dotčeným výrobkem pohybovala celkově od 60 % do 100 % jejich celkového podnikání. Kromě toho čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, dováželi z ČLR od 16 % do 100 % svého celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden dovážel výhradně z dotčené země. Ziskovost těchto čtyř spolupracujících dovozců v souvislosti s dotčeným výrobkem v období šetření činila v průměru 2,3 %.
(762)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku negativně ovlivní podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Za druhé, i když lze očekávat, že se přijetí opatření může negativně odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze z ČLR, vzhledem k možnému růstu dovozu z jiných třetích zemí by dovozci, kteří čerpají ze zdrojů v ČLR, měli být schopni své dodavatelské zdroje změnit.
(763)
Jedna zúčastněná strana namítala, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podceněn, jelikož nejsou žádné bezprostředně dostupné alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou opatření přijata, a že vzhledem ke skutečnosti, že hlavní produkce pochází z ČLR, je změna zdroje dodávek obtížná a měla by za následek další významné náklady.
(764)
V této souvislosti je třeba připomenout, že přijetí opatření by nemělo mít za následek ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možné snížení dovozů z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří dotčený výrobek získávají výhradně z ČLR, což je případ pouze pro jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Pokud jde o dopad opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, není vyloučeno, že by mohl být negativní, ale byl učiněn závěr, že bude z velké části záviset na tom, jak budou schopni změnit zdroje dodávek, nebo přinejmenším částečně přenést případné zvýšení cen na své zákazníky. Pro provozovatele dovážející výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo dovážející i jiné výrobky než dotčený výrobek bude negativní dopad ještě omezenější. Komise se proto domnívá, že i když je negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku pravděpodobný, bude v průměru omezený.
(765)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že je zapotřebí značné pracovní doby a finančních investic před přijetím výrobků od nového dodavatele. V tomto ohledu bylo v odpovědi na konečné informace učiněno prohlášení, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o požadavcích na dlouhé testování, jež musí dovozce uskutečnit předtím, než se rozhodne pro dodávky od konkrétního vývozce.
(766)
Uznává se, že založení nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může znamenat dodatečné náklady a časové investice (např. při testování výrobku). To však nepřevažuje potřebu obnovit spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Zároveň se změna dodavatelů považuje za obvyklé riziko, se kterým se v profesní činnosti dovozce počítá a které vyplývá z toho, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž se na něm odehrávají neustálé změny (např. úpadky, konsolidace), jež s sebou přinášejí nutnost přejít k novým dodavatelům. Kromě toho lze předpokládat, že nové typy modulů, které neustále přicházejí na trh (např. s novými hodnotami účinnosti), rovněž vyžadují testování. V tomto ohledu se testování nového výrobku (a to i od stejného dodavatele) jeví spíše normální, nikoli neobvyklá činnost. Tento argument se proto zamítá.
(767)
V reakci na poskytnutí konečných informací zopakovaly dvě strany tvrzení, že zájmy dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly řádně zváženy. Jedna strana tvrdila, že z důvodu neposkytnutí nedůvěrného znění odpovědí dodatečně spolupracujících dovozců na dotazníky neměly strany možnost řádného posouzení. Zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o možnost, že vzroste dovoz do Unie z jiné třetí země, což umožní dovozcům změnit své dodávky, na základě tvrzení, že jiné třetí trhy závratně rostou. V tom smyslu strana tvrdila, že takový předpoklad je v rozporu se závěrem uvedeným v 749. bodě odůvodnění výše, tj. že dovozy z jiných třetích zemí nebudou masivní. Další strana vznesla dotaz, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož výrobci v Unii byli v posouzení Komise upřednostněni před jinými hospodářskými subjekty.
(768)
Za prvé se potvrzuje, že nedůvěrná znění odpovědí na dotazník obdržených po vyhlášení prozatímního antidumpingového nařízení od dalších spolupracujících dovozců byla založena do spisu přístupného zúčastněným stranám k nahlédnutí. Za druhé není žádný rozpor mezi předpoklady, že dovoz z jiných třetích zemí může v reakci na nižší dovoz z ČLR vzrůst a že by toto zvýšení nemělo být masivní s ohledem na rostoucí poptávku po instalacích fotovoltaických systémů na celém světě. Současně, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie znovu získá určitý podíl na trhu, který dříve ovládaly výrobky z ČLR, nelze vyloučit určité ztráty obchodních příležitostí pro dovozce, kteří nejsou ve spojení. Je však zjištěno, že se očekává další dlouhodobý růst celkového objemu fotovoltaického trhu, jelikož na více a více místech se dosahuje cenové parity. Nakonec je třeba objasnit, že podobně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu, zatímco situace výrobního odvětví Unie byla posuzována s cílem zjistit, zda mu byla způsobena podstatná újma v důsledku subvencovaného dovozu, v rámci analýzy zájmu Unie byl posouzen zájem výrobního odvětví Unie na rovnoprávném základě s ostatními hospodářskými subjekty včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Je rovněž zapotřebí upřesnit, že šetření, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, či nikoli, je upraveno zejména čl. 8 odst. 4 základního nařízení, který stanoví minimální normy takového šetření. Zájem Unie se analyzuje pouze tehdy, když bylo v souladu s normami stanovenými v článku 31 základního nařízení skutečně určeno subvencování působící újmu. V důsledku toho se mělo za to, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobky výhradně z ČLR, nepřevažuje pozitivní přínos opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobé a dlouhodobé přínosy pro fotovoltaický trh Unie, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(769)
Proto byl vyvozen závěr, že přijetí opatření na navržené úrovni může mít určitý negativní dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
6.4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(770)
Hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce působí hlavně v oblasti výroby surovin a výroby a montáže výrobních zařízení pro výrobu výrobku, který je předmětem šetření. Od hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce bylo obdrženo osm odpovědí na dotazníky. Uskutečnily se dvě inspekce na místě, a to u jednoho výrobce surovin a jednoho výrobce výrobních zařízení.
(771)
Podíl činnosti těchto osmi spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jež souvisela s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti byl během období šetření celkově různý a pouze u jedné z těchto spolupracujících společností představoval 100 % její podnikatelské činnosti, zatímco u ostatních se pohyboval mezi 6 % a 80 %. V průměru činnost související s dotčeným výrobkem během období šetření představovala přibližně 41 % celkové činnosti spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce. Pokud jde o pracovní místa, zaměstnávalo těchto osm spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v období šetření přibližně 4 200 osob. Ziskovost byla různá podle segmentu a podle jednotlivých společností, od vysoké míry až po mírně zápornou míru ziskovosti. Šetření ukázalo, že tyto hospodářské subjekty se zápornou ziskovostí byly negativně dotčeny zhoršenou situací výrobního odvětví Unie, neboť někteří z odběratelů, které ztratily, byli výrobci výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a poklesem spotřeby. Po vyloučení destiček z definice výrobku by výrobci tohoto výrobku v Unii měly mít prospěch z uložení cla, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svoji výrobu článků a modulů.
(772)
Prodeje hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v Unii se uskutečňovaly v rámci Unie, do ČLR a jiných třetích zemí. Teritoriální rozdělení objemu prodeje v období šetření v průměru odpovídalo přibližně 20 % prodeje v rámci Unie, téměř 50 % směřovalo do Číny a přibližně 30 % do jiných třetích zemí.
(773)
Některé strany z odvětví na počátku výrobního řetězce tvrdily, že uložení vyrovnávacích opatření by negativně ovlivnilo jejich podnikatelské činnosti, neboť ČLR je jejich hlavním vývozním trhem. Bylo uváděno, že cla by výrazně omezila dovoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie, a v důsledku toho by ČLR omezila dovoz polykrystalického křemíku a výrobního zařízení z Unie. V důsledku toho by hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie údajně musely omezit rozsah svých podnikatelských činností a snížit zaměstnanost.
(774)
Je třeba podotknout, že cílem cla není vyloučit čínský dovoz dotčeného výrobku, ale obnovit spravedlivé podmínky na trhu. Čínský dovoz by tak měl i nadále v určité míře zásobovat trh Unie, ale za přiměřené ceny. Ostatně šetření ukázalo, že hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie působí celosvětově na různých vnitrostátních trzích, a proto nejsou závislí výlučně na svém vývozu do ČLR. Lze tedy důvodně předpokládat, že na globálním fotovoltaickém trhu budou hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie pravděpodobně schopny případný pokles vývozu do ČLR nahradit vývozem na ostatní trhy, které v souladu s očekáváními veřejně dostupných studií o trzích mají růst. V každém případě se na čínském fotovoltaickém trhu již nyní projevuje značný nadbytek výrobní kapacity, a proto je sporné, zda by výrobci strojních zařízení v Unii z krátkodobého a střednědobého hlediska byli schopni prodávat v ČLR mnohem více výrobního zařízení.
(775)
Zúčastněné strany argumentovaly tím, že většina vstupů do hodnotového řetězce v odvětví fotovoltaiky pochází z Unie a že tato výhodná situace může skončit, pokud budou uložena cla. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana upozornila na to, že z opatření v tomto případě mohou vyplývat další opatření, která ČLR může přijmout vůči výrobkům Unie.
(776)
V tomto ohledu se očekává, že bude čínský dovoz nadále zásobovat trh Unie i po uložení cel. Kromě toho různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky (např. výhled pro celosvětový fotovoltaický trh na období 2013-2017 vydaný asociací EPIA) předpovídají, že možné snížení poptávky v Unii by mělo být pouze krátkodobé (v letech 2013 a 2014) a že se spotřeba v Unii v následujících letech opět zvýší. Kromě toho řešení nekalých obchodních praktik s největší pravděpodobností umožní posilování udržitelného růstu na fotovoltaickém trhu v Unii ve střednědobém a dlouhodobém horizontu, z čehož budou mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. A konečně, pokud jde o argument o možných odvetných opatřeních ČLR v reakci na opatření v tomto případě, je třeba připomenout, že ČLR stejně jako ostatní členské státy WTO může zahájit šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a jakékoli takové šetření musí být v souladu s přísnými pravidly WTO. Komise monitoruje jakékoli takové šetření s cílem zajistit, aby byla dodržována pravidla WTO. Tento argument byl proto odmítnut.
(777)
Některé strany zpochybnily tvrzení, že snížení vývozu hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v odvětví fotovoltaiky v Unii směrem do ČLR může být vyrovnáno vývozem na jiné trhy, a uvedly, že clo způsobí pokles celosvětové poptávky po výrobku.
(778)
V této souvislosti je především třeba poznamenat, že se neočekává, že by se čínský dovoz v důsledku uložení cel zcela zastavil. Kromě toho z informací shromážděných během vyšetřování nevyplývá existence jakéhokoli vztahu mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Mimo to veřejně dostupné zdroje, například výhled pro celosvětový fotovoltaický trh na období 2013-2017 vydaný asociací EPIA, předpokládají, že fotovoltaický trh v celosvětovém měřítku v příštích letech poroste. Pokud jde o čínský fotovoltaický trh, existují náznaky, že domácí spotřeba v ČLR se značně zvýší (jak předpokládá např. EPIA). S ohledem na výše uvedené se neočekává, že by vývoz hospodářských subjektů Unie na počátku výrobního řetězce směrem do ČLR v důsledku přijatých opatření výrazně poklesl.
(779)
Je třeba rovněž poznamenat, že snížení poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. Ten však nelze spojovat, alespoň z jeho větší části, s cly. Navíc, pokud jde o výrobce strojního zařízení pro odvětví fotovoltaiky v Unii, vzhledem ke značné volné kapacitě v ČLR je nepravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští výrobci zvýší objem výroby. A konečně, údaje shromážděné během šetření naznačují, že by výrobce strojního zařízení mohl ovlivnit též čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že do roku 2015 bude 80 % výrobního zařízení pro články pocházet z ČLR. Pokud bude této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to také dále omezit možnost výrobců strojních zařízení v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
(780)
V odpovědi na konečné informace čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví uvádí pouze některé obecné zásady, které nejsou závazné, neboť se nepočítá s žádnými pravomocemi k jejich prosazování, a že by tento plán proto neměl být považován za náznak toho, že budou možnosti výrobců strojních zařízení v Unii soutěžit na čínském trhu omezené. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že čínská vláda zahrnula odvětví fotovoltaiky mezi strategická odvětví 12. pětiletého plánu a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu čínská vláda vyjádřila podporu „hlavním podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se, že bude „podporovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „vypracuje celkovou přípravu podpůrných politik pro průmysl, finance, zdanění…“. Kromě toho, jelikož uvedený plán obsahuje základní směrnice, kterých má čínský průmysl dosáhnout během období pěti let, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že plán omezuje možnost výběru čínských výrobců článků a konkurenční tlak výrobců v Unii, kteří vyrábějí výrobní zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(781)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil vyhlídky na jiné trhy jako náhradu za sníženou výrobu na čínském trhu, a to s ohledem na významnou instalovanou výrobní kapacitu v Číně, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde. Toto tvrzení se odmítá, neboť neexistují žádné informace o údajném snížení výroby na čínském trhu.
(782)
Jedna ze zúčastněných stran zpochybnila počet zaměstnanců v navazujícím odvětví, citovaný ve 236. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení. Je třeba objasnit, že počet 4 200 zaměstnanců se vztahuje pouze na spolupracující hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci zařízení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli na celé odvětví.
(783)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že dopad vyrovnávacích opatření na výrobce strojního zařízení by nebyl významný, avšak dopad na dodavatele surovin, s ohledem na možné snížení jejich prodeje do Číny, z krátkodobého hlediska negativní být může.
6.5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(784)
Hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie jsou činné především v navrhování projektů, marketingu, komunikaci a montáži fotovoltaických zařízení. Na dotazníky pro navazující subjekty Komise obdržela třináct odpovědí od navazujících subjektů, z toho 7 od provozovatelů, jejichž činnost se přímo týká obdobného výrobku (tj. společnosti připravující projekty a montážní firmy), a šest od poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky (logistiky, dopravy, vztahů s veřejností atd.), tj. od provozovatelů, jejichž činnost není v přímé souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření. Tyto odpovědi na dotazník zahrnovaly odpovědi od jednoho dovozce, který není ve spojení a který byl nakonec považován za navazující subjekt, neboť jeho hlavní činností je montáž (viz 25. bod odůvodnění).
(785)
Ve 242. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení bylo zjištěno, že podíl činnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážních společností a společností připravujících projekty), která souvisí s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti je celkově různý. V průměru v šetřeném období představoval tento podíl 41 %. Ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření činila v průměru 11 %. Pokud jde o pracovní místa, v období šetření zaměstnávalo těchto sedm spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přibližně 550 osob.
(786)
Několik stran zpochybnilo reprezentativnost údajů týkajících se hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie o obratu, ziskovosti a zaměstnanosti, které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky od sedmi navazujících subjektů. Aliance AFASE předložila „průzkum“ provedený mezi svými členy (montážními firmami), který prokázal, že podnikatelská činnosti v odvětví fotovoltaiky je pro většinu montážních firem hlavním zdrojem příjmů. AFASE dále uváděla, že navazující hospodářské subjekty, zejména montážní společnosti, na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení, se pohybují pouze v jednociferném ziskovém rozpětí, které neumožňuje absorpci jakýchkoli cel.
(787)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním antidumpingovém nařízení, Komise použila všechny údaje poskytnuté těmito navazujícími subjekty, které vyplnily zvláštní dotazník, jakož i podání předložená aliancí AFASE, jak je vysvětleno v 737. bodě odůvodnění výše.
(788)
Pokud jde o tvrzení, že podnikání v odvětví fotovoltaiky je pro montážní společnosti hlavním zdrojem příjmů, další analýza odpovědí na dotazníky, které zaslalo sedm navazujících subjektů (montážní společnosti a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnosti, které se přímo týkají obdobného výrobku, který je předmětem tohoto šetření, představují v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto subjektů a ziskovost dosahuje v průměru 11 %. Zohlední-li se však i jejich další aktivity (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem tohoto šetření), jejich celkový význam se u tří ze sedmi subjektů výrazně zvyšuje. V důsledku toho se příslušný poměr během období šetření pohybuje v rozmezí od přibližně 45 % až do 100 %. Kromě toho u sedmi subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) dosahuje ziskovost činností v odvětví fotovoltaiky, včetně činností, jež nejsou přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnosti v odvětví fotovoltaiky, včetně činností, jež nejsou přímo spojeny s výrobkem, který je předmětem šetření, představují u těchto sedmi subjektů v období šetření zhruba 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a montáží byly tyto subjekty rovněž aktivní v oblasti montáží zařízení pro využití větrné energie a výroby elektrických zařízení.
(789)
Má se za to, že veškerý dopad opatření na navazující hospodářské subjekty musí být především posouzen s ohledem na jejich činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, jejíž ziskovost v období šetření dosahovala v průměru 11 %. I kdyby však byl posouzen na základě celkové činnosti v odvětví fotovoltaiky, jež nesouvisí přímo s výrobkem, který je předmětem tohoto šetření, závěry se výrazně nezmění, neboť celkově různé zohledněné faktory, konkrétně ziskovost a možnost absorbovat část cla, příliš nekolísají (ziskovost klesne z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejíchž prostorách Komise uskutečnila inspekční návštěvu, zpochybnila reprezentativnost závěrů o ziskovosti montážních firem a navrhovatelů projektů, které jsou v tomto ohledu údajně založeny pouze na jediné transakci. Tento argument se zamítá, neboť Komise vypočítala ziskovost hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie na základě všech údajů předložených těmito subjekty v jejich odpovědích na dotazník.
(790)
Pokud jde o průzkum provedený aliancí AFASE mezi jejími členy, je především třeba poznamenat, že všechny subjekty měly příležitost se přihlásit na počátku šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený navazujícím subjektům, který obsahoval žádost o nezbytné informace pro posouzení dopadu cel na tyto subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což znemožnilo ověření např. relevance a spolehlivosti poskytnutých údajů. Za třetí, vzhledem k tomu, že řada otázek vznesených v tomto průzkumu se týkala schopnosti montážních firem absorbovat případná cla, postrádal průzkum jakýkoliv odkaz na zisk dosažený těmito společnostmi v období šetření, a tedy chyběl důležitý prvek pro hodnocení dopadu opatření. V důsledku toho nelze z uvedeného průzkumu vyvodit žádné smysluplné závěry.
(791)
Byl vznesen argument, že opatření nejsou v zájmu Unie, neboť zvýší cenu modulů, což odradí konečné uživatele/spotřebitele od toho, aby si tato zařízení pořizovali. Následně by hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie měly mnohem méně zakázek a musely by činnost svých podniků omezit. Toto hodnocení vycházelo ze studie zveřejněné výzkumným ústavem Prognos o možné ztrátě pracovních míst, jež byla předložena v průběhu šetření. Uvedená studie předpovídá, že v případě uložení cel bude ohrožena velká většina pracovních míst na fotovoltaickém trhu EU. Studie staví na odhadu asociace EPIA, podle něhož celkový počet přímých pracovních míst existujících v roce 2011 na všech úrovních fotovoltaického trhu Unie, včetně výrobců v Unii, dovozců, hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, činí 265 000 pracovních míst. Studie ústavu Prognos, která jako výchozí bod používá odhad celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky z roku 2011, dochází k závěru, že v závislosti na výši cla bude během tří let ztraceno až 242 000 pracovních míst z celkového počtu 265 000 pracovních míst. K většině ztrát pracovních míst údajně dojde na navazujícím trhu, který podle údajů ústavu Prognos v roce 2011 zaměstnával přibližně 220 000 osob.
(792)
Šetření výše uvedený scénář nepotvrdilo a poukázalo na to, že na fotovoltaickém trhu Unie existoval v roce 2011, během období šetření a v roce 2012 mnohem menší počet přímých pracovních míst.
(793)
Šetření v první řadě vyvolalo pochybnosti o správnosti celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky odhadovaného asociací EPIA. Zejména při inspekci na místě provedené v EPIA se ukázalo, že podklady, jež vedly k závěru o 265 000 pracovních místech, byly nepřesné a takový závěr neumožňovaly. Informace získané při inspekci na místě ve skutečnosti ukazují, že počet přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaný pro rok 2011 by vykazoval statistickou odchylku až 20 %. Uvedený odhad navíc zahrnuje zaměstnanost v jiných evropských zemích mimo Evropskou unii a zaměstnanost související s výrobkem z tenkého filmu, na který se toto šetření nevztahuje.
(794)
Je třeba vyjasnit, že statistická odchylka 20 % u celkového počtu přímých pracovních míst v odvětví fotovoltaiky podle odhadu Evropské asociace fotovoltaického průmyslu, která může platit nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u asociace EPIA. Ukazuje se, že je obtížné určit přesný číselný údaj o zaměstnanosti v navazujícím odvětví, neboť je k dispozici jen málo zdrojů, často protichůdných, pro sběr údajů.
(795)
Nehledě na tyto pochybnosti, i kdyby byl pro účely analýzy dopadu navržených opatření použit původní odhad, je nutno poznamenat toto. Odhad se týká pracovních míst v odvětví evropské fotovoltaiky v roce 2011, kteréžto období odpovídalo velmi vysokému počtu fotovoltaických zařízení instalovaných v uvedeném roce v Unii (přibližně 20 GW). Lze tedy předpokládat, že vzhledem ke snížení počtu instalovaných zařízení, který v období šetření dosáhl přibližně 17,5 GW a v roce 2012 dosáhl 15 GW, klesl odpovídajícím způsobem i počet pracovních míst, zejména v navazujících odvětvích, který je přímo úměrný úrovni instalací. Veřejně dostupný odborný tisk v této souvislosti poukázal na to, že v Německu, které je největším vnitrostátním trhem, zaměstnanost v odvětví fotovoltaiky mezi lety 2011 a 2012 klesla ze 128 000 na 100 000 osob, včetně pracovních míst u výrobců. Šetření dále vyvolalo vážné pochyby ohledně toho, zda tento počet zahrnoval pouze pracovní místa s plným úvazkem vyčleněná výlučně pro odvětví fotovoltaiky. V této souvislosti šetření odhalilo, že zejména na navazujícím trhu (montáž) představuje činnost v oblasti fotovoltaiky zpravidla pouze část mnohem širší podnikatelské aktivity, přičemž hlavní činností bývá montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství atd.
(796)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je pravděpodobné, že uložení opatření může vést ke zvýšení cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a z krátkodobého hlediska tak může vést ke snížení počtu instalací fotovoltaických zařízení. Nicméně pracovní místa v této části trhu mohou být negativně ovlivněna jen v omezeném rozsahu, a to vzhledem k následujícím skutečnostem. Za prvé činnost související s fotovoltaikou přinejmenším v některých montážních firmách představuje pouze část jejich podnikatelských činností a je také sezonní. Montážní firmy by proto za situace snížené poptávky po fotovoltaických zařízeních měly být schopny vykonávat jiné činnosti. Jelikož cíle v oblasti obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti stanovené na úrovni Unie jsou pro členské státy právně závazné, je třeba očekávat, že snížená poptávka po solárních zařízeních bude mít za následek zvýšení poptávky po jiných formách elektrické energie z obnovitelných zdrojů a v oblasti energetické účinnosti. Mnozí zaměstnanci v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie pravděpodobně disponují potřebnými dovednostmi, aby zvýšení poptávky v těchto blízkých odvětvích dokázali využít. Za druhé vzhledem ke stávajícím ziskům na navazujícím trhu (viz 785. bod odůvodnění výše) by subjekty zabývající se montáží měly být schopny část růstu cen absorbovat, a omezit tak dopad na konečné ceny a na poptávku po fotovoltaických zařízeních.
(797)
Nezávisle na uložení cel veřejně dostupné prognózy poptávky po fotovoltaických zařízeních uvádějí, že v roce 2013 pravděpodobně dojde ke snížení poptávky, s výkonem instalovaným v roce 2013 mezi 9,8 GW a 16,5 GW, což by pravděpodobně mělo v každém případě negativní dopad na počet pracovních míst na navazujícím trhu.
(798)
A konečně je třeba podotknout, že k možnému růstu cen fotovoltaických zařízení by pravděpodobně došlo v každém případě, neboť výroba v ČLR pro dodávky na trh Unie je, jak se zdá, do značné míry ztrátová, což je neudržitelná situace.
(799)
Pokud jde o ztráty pracovních míst, informace shromážděné během šetření potvrdily, že navazující odvětví zaznamenalo ztráty pracovních míst v důsledku poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW mezi roky 2011 a 2012. Tyto ztráty pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, protože se jednalo o vývoj trhu. Kromě toho se předpokládá další snížení poptávky v letech 2013 a 2014, jež povede s největší pravděpodobností k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Obdobně byl takový vývoj poptávky odhadován hlavními výzkumnými středisky před zahájením šetření, a proto tento úbytek pracovních míst nelze přičíst přijetí opatření.
(800)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii konzultanta PriceWaterhouseCoopers („PWC“) o možném účinku opatření na pracovní místa související s fotovoltaickým trhem. Studie společnosti PWC odkazuje na studii společnosti Prognos, která předpokládala vysoký úbytek pracovních míst na fotovoltaickém trhu vyplývající z přijetí opatření, kterou předložila AFASE před přijetím prozatímních antidumpingových cel a kterou se zabývá 791. bod odůvodnění výše. Studie společnosti PWC kritizovala studii společnosti Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový úbytek pracovních míst odhadovaný společností Prognos by ve skutečnosti překročil celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, PWC došlo k opačným závěrům než Prognos, neboť předpokládá velmi pozitivní dopad na zaměstnanost v Unii a převahu výhod nad možnými nepříznivými účinky cel (např. na poptávku).
(801)
AFASE tvrdila, že Komise nesdělila zdroj statistické odchylky 20 % u pracovních míst přímo spojených s odvětvím fotovoltaiky, které vypočítala na rok 2011 EPIA.
(802)
Tato statistická odchylka 20 %, která může platit nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u asociace EPIA. Ukazuje se, že je obtížné určit přesný číselný údaj o zaměstnanosti v navazujícím odvětví, neboť je k dispozici jen málo zdrojů, často protichůdných, pro sběr údajů.
(803)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany tvrdily, že se analýza Komise nevyjadřuje k tomu, že clo pouze přispěje k úbytku pracovních míst v důsledku menšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Bylo namítáno, že tento úbytek pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, je úzce spojen se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na instalacích solárních zařízení. Kromě toho AFASE vytkla Komisi, že řádně nezohlednila průzkum, který AFASE provedla mezi svými členy, a podobný průzkum, který provedla UK Solar Trade Association (obchodní sdružení v odvětví solární energie ve Spojeném království) a který údajně tuto závislost dokládal.
(804)
Pokud jde o údajné mlčení Komise k dopadu cel na počet pracovních míst, odkazuje se na 799. a 800. bod odůvodnění výše, které se věnují tvrzením o dopadu opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a kde se uznává, že zaměstnanost v navazujícím odvětví může být v důsledku opatření skutečně krátkodobě ovlivněna.
(805)
S ohledem na průzkum provedený aliancí AFASE a obchodním sdružením v odvětví solární energie ve Spojeném království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla sdělena totožnost zúčastněných společností. Průzkumy však zůstaly nedostatečné, neboť například některé odpovědi byly neúplné. Analýza průzkumů odhalila následující skutečnosti. Ohledně průzkumu aliance AFASE je především třeba poznamenat, že většina z 50 zúčastněných montážních firem uvedla, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. 15 z 50 montážních firem prohlásilo, že jsou do určité míry činné rovněž v jiných oblastech, které nesouvisí s odvětvím fotovoltaiky, jako je vytápění, elektrické instalace a větrná energie. V případě průzkumu ve Spojeném království se 21 z celkem 31 zúčastněných společností v této zemi zabývalo také jinými činnostmi mimo odvětví fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních společností je správný závěr uvedený ve 247. bodě odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení o schopnosti provádět jiné činnosti, například instalaci elektrických a topných zařízení, instalatérskou činnost a instalaci dalších zařízení pro zelenou energii. Uznává se však, že se tato schopnost může vyskytovat v menší míře, než se předpokládá v prozatímním antidumpingovém nařízení. Jeho zmírňující dopad na ztrátu pracovních míst tedy může být méně významný, než se původně předpokládalo. Dále je třeba poznamenat, že některé subjekty, které se zúčastnily průzkumu AFASE a obchodního sdružení v odvětví solární energie ve Spojeném království, používají výrobky vyrobené v Unii a některé předpokládají v návaznosti na opatření nákup výrobků nepocházejících z ČLR s cílem vyhnout se zvýšení cen.
Z toho důvodu se očekává, že jejich závislost na čínském dovozu a dopad těchto opatření budou omezeny, neboť tyto společnosti mohou pořizovat výrobky vyrobené v Unii. Za třetí, odhad dopadu opatření na podniky všech hospodářských subjektů, které se průzkumu zúčastnily, neumožnil vyvodit jasné závěry, neboť jejich posouzení se velmi liší. Některé společnosti dokonce nebyly schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, v průzkumu provedeném ve Spojeném království se rovněž rozpětí odpovědí na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, kterým hrozí v případě uložení cel zrušení, pohybovalo od „nemnoho“ po „všechny projekty“. Některé subjekty nebyly schopny provést odhad. Konečně, v obou průzkumech chyběly otázky na ziskovost zúčastněných hospodářských subjektů, což je důležité pro posouzení možné absorpce zvýšení ceny vyplývajícího z cla, pokud k němu vůbec dojde.
(806)
Několik stran namítalo, že montážní firmy nemohou snadno měnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení pro zelenou energii z důvodu velmi rozdílných potřebných technologií a know-how. Z toho důvodu, pokud by byla cla uložena, byly by nuceny ukončit obchodní činnost. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana toto tvrzení zopakovala, přičemž tvrdila, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na fotovoltaiku, jako je specifická odborná příprava, což mělo dokázat, že kladou hlavní důraz na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny snadno přejít na jiné činnosti.
(807)
Tento argument nebyl dostatečně podložen, neboť nebylo prokázáno, jaké konkrétní znalosti musí montážní firma mít a jak složité a nákladné je získat. V každém případě orgány uznávají, že montážní firmy vyvinuly specifické know-how pro instalaci fotovoltaických modulů. Toto know-how však bylo vyvinuto poměrně nedávno a staví na základních odborných znalostech montážních firem, jako je instalace elektrických a topných zařízení, instalatérství atd. Bylo rovněž vyvinuto v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv subvencovaných výrobků z ČLR. Nezávisle na specifických dovednostech zaměstnanců montážních společností je tento argument třeba posoudit souběžně s analýzou provedenou v 792. až 800. bodě odůvodnění výše o stavu zaměstnanosti v navazujícím odvětví, který by mohl být krátkodobě negativně ovlivněn, ale který díky udržitelnému obchodu povede ve střednědobém a dlouhodobém horizontu k nárůstu zaměstnanosti v montážních společnostech. Tento argument byl tedy odmítnut.
(808)
Některé strany zpochybnily schopnost hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat byť částečně případné zvýšení ceny. Tento argument nebyl dostatečně podložen, a nebylo tudíž možné posoudit, do jaké míry bylo toto tvrzení přesné. Ziskovost spolupracujících navazujících hospodářských subjektů přímo spojených s dotčeným výrobkem se odhaduje přibližně na 11 %, což ponechává dotyčným hospodářským subjektům možnost absorbovat alespoň částečně určité zvýšení cen, pokud k němu vůbec dojde. V této souvislosti je třeba připomenout, že celkový trend cen směřuje dolů.
(809)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení, že v důsledku opatření hrozí vážné riziko poklesu poptávky po solárních výrobcích v Unii, což podle těchto stran hovoří proti opatřením. Jedna ze stran tvrdila, že solární energie v současné době disponuje velkou cenovou pružností poptávky a že i omezený nárůst ceny solárních výrobků by měl za následek podstatné snížení poptávky. Tato strana odhadla, že vyrovnávací clo v rozmezí 30 % může omezit poptávku o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku omezilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii provedenou analytikem trhu, která rovněž předpokládá snížení poptávky až 2 GW v roce 2013 v důsledku cla ve výši 50 %, což je mnohem nižší pokles.
(810)
Strany sice během šetření předložily kromě výše uvedených různé další scénáře poklesu poptávky, ty však neobsahovaly srovnatelné výsledky. Ačkoliv nelze vyloučit, že by cla mohla vést k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, kvantifikace takového účinku je obtížná s ohledem na různé faktory, které ovlivňují atraktivitu fotovoltaických zařízení v Unii. Kromě toho i kdyby k takovému snížení krátkodobě došlo, střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu by podle očekávání převážily nad krátkodobým negativním dopadem. A konečně, AFASE sama uznala, že posoudit přímou vazbu mezi poptávkou a cly by bylo možné až poté, co by byla cla zavedena. Tento argument byl proto odmítnut.
(811)
Jak je uvedeno v 784. bodě odůvodnění výše, Komise obdržela celkem šest odpovědí na dotazník od poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, doprava, vztahy s veřejností atd.), tedy od subjektů, jejichž činnost není v přímé souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření. Bylo shledáno, že tyto odpovědi vypovídají o relativním významu činnosti související s odvětvím fotovoltaiky v porovnání s celkovou aktivitou dotčených spolupracujících hospodářských subjektů. I přes některé nedostatky v odpovědích bylo možné díky údajům v dotaznících usoudit, že činnosti těchto subjektů související s odvětvím fotovoltaiky jsou ve srovnání s jejich celkovou činností okrajové. Činnost související s odvětvím fotovoltaiky představovala ve skutečnosti v průměru pouze přibližně 5 % jejich celkového obratu a přibližně 8 % celkové zaměstnanosti. Pokud jde o ziskovost, ta činila v průměru přibližně 7 %. Je však třeba poznamenat, že údaje o ziskovosti nebyly úplné, neboť ne všechny hospodářské subjekty poskytly k tomuto bodu informace. Byl tedy učiněn závěr, že jakýkoli případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně nebude významný.
(812)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie by z krátkodobého hlediska byl omezeně negativní, s ohledem na vyšší počet smluvně zajištěných montáží než v opačném scénáři, který předpovídala významná výzkumná střediska, ovšem jenž se ve skutečnosti nenaplnil, a v míře, v jaké tato cla nemohou být hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie absorbována. I přes možné snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních by montážní firmy měly být schopny provádět jiné činnosti související buď s jinými obnovitelnými zdroji energie, nebo s primární podnikatelskou činností, jak je uvedeno výše. Byl učiněn závěr, že jakýkoli případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně nebude podle dostupných údajů významný.
6.6. Zájem konečných uživatelů (spotřebitelů)
(813)
Žádná strana přímo zastupující konečné uživatele, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky. V daném případě se odkazuje na dva druhy konečných uživatelů: spotřebitele (domácnosti) a další konečné uživatele (např. instituce, další investory). Šetřením se zjistilo, že pouze přibližně jedna čtvrtina stávajících fotovoltaických zařízení v Unii (takzvaná střešní, menší zařízení) byla objednána spotřebiteli. Ostatní zařízení (pozemní, průmyslová a komerční zařízení, která jsou mnohem větší) byla objednána jinými konečnými spotřebiteli.
(814)
Některé strany tvrdily, že v případě přijetí opatření by spotřebitele postihlo zvýšení cen fotovoltaických modulů. Lze očekávat, že v důsledku cel by ceny fotovoltaických modulů na trhu Unie poněkud vzrostly, avšak je pravděpodobné, že spotřebitelů a jiných konečných uživatelů by se to dotklo jen v omezené míře, protože šetření ukázalo, že cena modulu představuje nanejvýš 50 % z celkových nákladů na pořízení fotovoltaického zařízení. Vzhledem k ziskovým rozpětím společností připravujících projekty a montážních firem lze důvodně předpokládat, že případný růst cen modulů pro uživatele může být přinejmenším zčásti absorbován, a tedy zmírněn. Na základě dostupných údajů se vyvozuje závěr, že dodavatelský řetězec přinejmenším zčásti absorbuje opatření s navrhovanou výší cla, a opatření tudíž nemusí mít nutně za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(815)
Dále je třeba podotknout, že pokud by cla nebyla uložena, pravděpodobný zánik výrobního odvětví Unie by mohl vést k tomu, že spotřebitelé budou mít do budoucna k dispozici pouze jeden zdroj dodávek modulů. V rámci tohoto scénáře by čínští vyvážející výrobci byli schopni dále posilovat svou, již tak velmi silnou, pozici na trhu a to by také v krátkodobém výhledu mohlo vést ke zvýšeným cenám ke škodě spotřebitelů/konečných uživatelů. Ovšem vzhledem ke skutečnosti, že výroba v ČLR je ztrátová, by ke zvýšení cen, jak je uvedeno výše, pravděpodobně došlo v každém případě.
(816)
Některé strany tvrdily, že cla by zvýšily cenu výrobku, který je předmětem šetření. Následně by došlo k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, neboť ta by byla příliš nákladná pro spotřebitele a nedostatečně atraktivní pro ostatní investory.
(817)
Jak již bylo uvedeno v 752. bodě odůvodnění, i když dočasnému zvýšení cen může v důsledku přijetí opatření dojít, celkový trend cen je klesající, jak potvrzuje několik veřejných zdrojů. Tento argument byl tudíž odmítnut. I když je obtížné vyčíslit možné zvýšení cen v důsledku opatření a následné možné snížení poptávky, je třeba připomenout některé skutečnosti. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje až 50 % celkových nákladů na fotovoltaické zařízení, a clo tudíž může být přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, hospodářská soutěž výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již na trhu Unie působí, bude pravděpodobně držet ceny nízko. Současně by výrobní odvětví Unie mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků díky úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních zařízení a snížení výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízení souvisí nejen s úrovní cen výrobku, který je předmětem šetření, ale také s úrovní zaručených výkupních cen. Při současné nízké úrovni poptávky ve srovnání s výsledky dosaženými v roce 2011 a v období šetření se očekává, že zaručené výkupní ceny by neměly klesnout tak rychle jako v posuzovaném období, což umožní nepřetržité investice do fotovoltaických projektů. Tento argument byl proto zamítnut.
(818)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila výše uvedený závěr. Tvrdila, že klesající cenový trend nemůže být zachován i po přijetí opatření. Strana připomněla, že opatření představují velmi významný nárůst nákladů, který nemůže být plně vyrovnán snížením nákladů nebo dovozem ze třetích zemí. Kromě toho bylo opakovaně zdůrazněno, že výrobní odvětví Unie nebude schopno realizovat nové investice do výrobních a strojních zařízení a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, jestliže jejich zisk činí 11 %. Konečně neexistuje důkaz o tom, že by zvýšení ceny mohly kompenzovat zaručené výkupní ceny.
(819)
Je třeba připomenout, že v rozporu s tímto tvrzením se neočekává, že bude zvýšení cen v důsledku opatření moci být plně vyrovnáno, ale spíše že je v důsledku těchto opatření možné pouze přechodné zvýšení cen (viz 247. bod odůvodnění prozatímního antidumpingového nařízení). Takovéto zvýšení ceny může být výsledkem rozdílu v úrovni cen mezi čínskými subvencovanými cenami a jinými než čínskými výrobky. Nicméně informace shromážděné během vyšetřování umožňují tvrdit, že případné zvýšení cen může být částečně absorbováno řadou faktorů s ohledem na zisk v navazujícím odvětví v průměrné výši 11 %. A konečně, pokud jde o tvrzení, že neexistují důkazy, které by naznačovaly, že zaručené výkupní ceny mohou kompenzovat zvýšení cen, lze předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou časem upraveny v souladu s vývojem cen projektů.
(820)
Jedna strana tvrdila, že od března 2013 ceny modulů vzrostly v Unii o 20 % a že je od roku 2013 závažný nedostatek zásob. Tento argument nebyl odůvodněn, naopak veřejné zdroje informací potvrzují relativní stabilitu cen ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace správné, pouze by to odpovídalo tomu, že v návaznosti na celní evidenci dovozu bylo zohledněno riziko možného vyrovnávacího cla. Tento argument byl proto odmítnut.
(821)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nebudou investorům přinášet výnos, pokud pokles zaručených výkupních cen nebude odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, neboť ty představují významnou část nákladů na daný projekt. Za tímto účelem bylo tvrzeno, že cla by zpochybnily životaschopnost mnohých fotovoltaických projektů, neboť zvyšují cenu.
(822)
Jak je uvedeno v 752. bodě odůvodnění výše, celkový trend cen výrobku, který je předmětem šetření, se zdá být klesající. Kromě toho význam zaručených výkupních cen s ohledem na trh klesá, jelikož v některých regionech bylo pravděpodobně dosaženo cenové parity. Argument, že cena fotovoltaických modulů by mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty včetně otázky jejich životaschopnosti, byl z těchto důvodů zamítnut.
(823)
Jedna zúčastněná strana předložila interní model, aby prokázala, že pokud bude clo zavedeno, životaschopnost mnohých fotovoltaických projektů je v ohrožení.
(824)
Tento model neumožnil náležité vyčíslení rozsahu, v jakém by mohla poklesnout atraktivita investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic) v případě zvýšení ceny výrobku, který je předmětem šetření. Nicméně předpoklad, že bude případné clo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, použitý v uvedeném modelu, je nepravděpodobný s ohledem na stávající zisková rozpětí hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Navíc investiční rozhodnutí se nezakládá jen na ceně modulů, ale závisí také na mnoha dalších faktorech, včetně mimo jiné existence obecně příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v daném státě, úrovně podpory nebo ceny elektřiny (u cenové parity). Tento argument proto musel být zamítnut.
(825)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že celkově by přijetí opatření mělo na spotřebitele a konečné uživatele omezený dopad. A to bez ohledu na vliv vnitrostátních režimů podpory k povzbuzení poptávky po fotovoltaických zařízeních. Budou-li vnitrostátní režimy podpory přizpůsobeny vyšším cenám solárních panelů (prostřednictvím vyšších zaručených výkupních cen), může být dopad na spotřebitele nulový.
6.7. Jiné argumenty
(826)
Některé strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno zásobovat trh Unie v požadovaném množství, a budou-li uložena vyrovnávací cla, existuje vážné riziko nedostatku v Unii, což může vést k dalšímu růstu cen dotčeného výrobku.
(827)
Šetření shledalo, že toto tvrzení není opodstatněné. Výrobní odvětví Unie má od roku 2009 nedostatečně využívané výrobní kapacity. V období šetření činila míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu modulů 41 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 5,7 GW; míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu modulů činila 63 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 1,2 GW. Díky této rezervní kapacitě by proto výrobní odvětví Unie z krátkodobého hlediska bylo schopno soutěžit o další část trhu. Také ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo dosáhnout větších úspor z rozsahu a zajistit další snižování cen. Ostatně ve světě existují i další zdroje dodávek, které působí na trhu Unie a které v případě poklesu dovozu čínských výrobků budou schopny soutěžit o trh Unie. Šetření odhalilo, že stávající rezervní kapacita jiné než čínské výroby mimo Unii činila v období šetření u modulů 5,6 GW a u článků 6 GW. Lze proto dospět k závěru, že vzhledem k prognózám poptávky po fotovoltaických zařízeních v EU v roce 2013 (mezi 9,8 GW a 16,5 GW) a v roce 2014 (mezi 9 GW a 17,1 GW) zveřejněným významnými výzkumnými středisky, jako je EPIA, je celková rezervní kapacita Unii a třetích výrobců mimo Unii dostačující, aby v krátkodobém výhledu nahradila případný výpadek čínských dovozů.
(828)
I za přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity v Unii (viz 545. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí byla dostatečná k tomu, aby v krátkodobém horizontu nahradila případný pokles čínského dovozu. Také ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo dosáhnout větších úspor z rozsahu, což umožní další snižování cen. Tento argument byl proto odmítnut.
(829)
Některé strany rovněž tvrdily, že uložení cel na dotčený výrobek poškodí rozvoj fotovoltaického trhu v Evropě, a že tudíž nebude dosaženo cílů strategie Evropa 2020 týkajících se obnovitelných zdrojů energie a snížení emisí skleníkových plynů v EU.
(830)
Především je třeba uvést, že splnění cílů stanovených pro rok 2020 nezávisí výlučně na solární energii. Stejně důležité jsou i další ekologické zdroje energie, jako např.: energie získávaná pomocí větru, biomasy, vodní energie atd. Jelikož cíle pro rok 2020 nestanoví žádný konkrétní podíl solární energie, nepředpokládá se, že poněkud nižší počet fotovoltaických zařízení zvýší celkové náklady spojené s realizací strategie Evropa 2020. Kromě toho je cena solárních panelů pouze jedním z mnoha činitelů, které jsou podstatné pro rozvoj odvětví výroby fotovoltaických zařízení v Unii. Stejně důležité jsou: příznivé právní a finanční podmínky na úrovni Unie a na úrovni členských států, lepší přístup k financování projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a investice do výzkumu a vývoje. Pokud jde o financování investic do solárních energií, dojde díky uložení cla ke zlepšení situace výrobního odvětví Unie i odvětví fotovoltaiky jako celku. Ve svém důsledku to pravděpodobně podpoří přístup výrobního odvětví Unie a investorů v odvětví fotovoltaiky ke kapitálu. A konečně je třeba znovu připomenout, že cílem tohoto cla není vyloučit čínský dovoz, ale obnovit korektní hospodářskou soutěž. Pokud by se cena dotčeného výrobku zvýšila, údaje o zisku dosahovaném na navazujícím trhu umožňují předpokládat, že tento růst cen by byl zčásti absorbován hospodářskými subjekty působícími na navazujícím trhu. Cena modulů pro konečné uživatele/spotřebitele by se proto neměla výrazně zvýšit, a poptávka po solárních zařízeních by mohla zůstat v předpovězeném rozmezí.
(831)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že uložení opatření by celkově nemělo výrazný nepříznivý dopad na jiné politiky EU.
6.8. Závěr ohledně zájmu Unie
(832)
Celkové pozitivní důsledky pro výrobní odvětví Unie převažují nad pravděpodobným negativním dopadem na jiné subjekty na fotovoltaickém trhu, včetně konečných uživatelů (spotřebitelů).
(833)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti přijetí opatření týkajících se dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
7. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(834)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(835)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(836)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovým ziskem zisk realizovaný na začátku posuzovaného období, tj. před nárůstem subvencovaného dovozu. Proto byl cílový zisk stanoven na 8 % na základě váženého průměrného zisku, kterého dosáhlo výrobní odvětví EU v roce 2009 a 2010 pro moduly a články, když bylo ziskové.
(837)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie tvrdilo, že jako úroveň zisku, které výrobní odvětví Unie mohlo v rozumné míře dosáhnout, pokud by nedocházelo k subvencovanému dovozu, by měla být použita ziskovost za rok 2010, spíše než průměrné ziskové rozpětí z let 2009 a 2010. V této souvislosti uvedlo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a okolnosti těchto dvou let byly jasně rozdílné s ohledem zejména na vývoj spotřeby v roce 2010, který podpořil účinky subvencování v tomto roce. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že při stanovení úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda průměrné ziskové rozpětí, kterého výrobní odvětví Unie dosáhlo, bylo „dostatečné“. Úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, kterého může být přiměřeně dosaženo při neexistenci subvencovaného dovozu. Vyšetřující orgány mají obvykle za to, že této úrovně bylo dosahováno na začátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě bylo výrobní odvětví Unie ztrátové, pokud jde o prodej článků na začátku posuzovaného období v roce 2009, byla tato metodika nevhodná a bylo považováno za spolehlivější založit stanovení úrovně pro odstranění újmy na průměru ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V tomto ohledu se také mělo za to, že není důležité, že se okolnosti v těchto dvou letech lišily.
(838)
Další strana zopakovala, že pro moduly a články by měly být stanoveny různé cílové zisky, neboť ziskovost těchto typů výrobků vykázala v průběhu posuzovaného období různé trendy. Zatímco ukazatele byly předloženy odděleně pro každý typ výrobku, závěry vyvozené pro každý ukazatel se týkají výrobku, který je předmětem šetření, jako celku. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto bylo subvenční rozpětí a úrovně pro odstranění újmy stanoveny na tomto základě.
(839)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(840)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(841)
Jedna strana tvrdila, že prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku byl zaměřen na trh špičkových zařízení, jako je sektor obytných/malých komerčních zařízení, pro který platily vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba poznamenat, že by toto tvrzení nemělo být rozhodující pro výpočet rozpětí újmy, protože šetření ukázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
7.2. Konečná opatření
(842)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by se měla přijmout konečná vyrovnávací opatření ohledně dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí nebo rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(843)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ se uplatní na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(844)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(845)
Na základě výše uvedeného jsou sazby cel, která budou uložena, stanoveny takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Společnosti uvedené v příloze
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Výše uvedená konečná vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel.
(847)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(848)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (103) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(849)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(850)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky subvencování působícího újmu. Pokud by nastala nějaká počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii. Nicméně předpokládaný scénář zvýšené výroby v Unii nemusí být v souladu s rozvojem tohoto volatilního trhu. Spotřeba Unie vzrostla u modulů mezi rokem 2009 a 2011 o 264 % a v průběhu šesti měsíců od roku 2011 do období šetření klesla pouze o 43 procentních bodů. Volatilita je ještě výraznější při pohledu na období 2006-2011, kdy spotřeba Unie u modulů vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje navýšení o přibližně 2 000 % na pouhých 5 let. Tato volatilita bude pravděpodobně pokračovat a prognózy zveřejněné sdruženími podnikatelů vykazují 100 % a větší rozdíly mezi různými scénáři, a to dokonce i ve střednědobém horizontu let 2014-2015.
(851)
Z těchto důvodů se má za to, že je vhodné za těchto výjimečných okolností omezit dobu trvání opatření na pouhé dva roky.
(852)
Toto období by mělo být dostatečné k tomu, aby výrobci v Unii zvýšili a/nebo znovu zahájili svoji výrobu, a zároveň aby nebyla závažně ohrožena situace jiných hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že období dvou let bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření opravdu došlo ke zvýšení výroby v Unii, a tím byly vyváženy negativní účinky na jiné hospodářské subjekty v Unii.
(853)
Po zveřejnění konečných zjištění jeden výrobce v Unii vznesl argument, že omezená doba trvání 2 let je příliš krátká na zotavení ze vzniklé újmy. Kromě toho bylo argumentováno tím, že doba trvání 2 let neumožní výrobcům v Unii vyhotovit obchodní plány na tento a příští rozpočtový rok. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že opatření budou trvat do prosince 2015, což by mělo výrobcům v Unii k vyhotovení obchodních plánů do roku 2015 stačit.
(854)
Výrobce v Unii navíc nezpochybnil důvody, pro něž je doba trvání omezena na dva roky, zejména volatilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že bude třeba opatření změnit v důsledku změny situace na trhu. Vzhledem k tomu, že pravděpodobnost změny okolností na trhu do dvou let je na tomto nestabilním trhu skutečně vysoká, považuje se za vhodné omezit opatření na dva roky od samého počátku.
(855)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že dva roky nestačí k tomu, aby byly uskutečněny investice do výroby uvedené v 852. bodě odůvodnění. Nicméně vzhledem k rozsáhlé nevyužité kapacitě výrobního odvětví Unie je možno zvýšit výrobu lepším využíváním stávající výrobní kapacity, které by mělo být možné, aniž by byly zapotřebí dodatečné investice.
(856)
Žadatel dále namítal, že uložení konečných vyrovnávacích cel na období dvou let je nedostačující k tomu, aby se výrobní odvětví Unie zotavilo z účinků minulého subvencování působícího újmu. Uložení vyrovnávacích cel však nemůže brát v potaz pouze zájmy výrobního odvětví Unie samotného, a je třeba vyvážit možný prospěch pro výrobce v Unii s náklady pro další hospodářské subjekty v Unii. Z toho důvodu dané rozhodnutí omezit opatření na dva roky nadále platí.
(857)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typu používaného v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech, pocházejících nebo dovážených z ČLR (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(858)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
7.3. Celní evidence a zpětná účinnost
(859)
Jak je uvedeno výše v 7. bodě odůvodnění, Komise přijala dne 1. března 2013 nařízení č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky od 6. března 2013.
(860)
Od 6. června 2013 byla celní evidence dovozu za účelem ochrany proti dumpingovému dovozu ukončena přijetím prozatímního antidumpingového nařízení. Pokud jde o současné antisubvenční šetření a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antisubvenčního šetření v souladu s čl. 24 odst. 5 základního nařízení měla být zrušena.
(861)
Pokud jde o možné zpětné uplatnění vyrovnávacích opatření, je třeba se řídit kritérii stanovenými v čl. 16 odst. 4 základního nařízení. Podle tohoto článku může být konečné vyrovnávací clo uloženo na výrobky, které byly propuštěny do volného oběhu nejvýše 90 dnů přede dnem nabytí účinnosti prozatímních opatření, avšak nikoli před zahájením šetření.
(862)
V tomto případě nebyla uplatněna žádná prozatímní vyrovnávací opatření. V důsledku toho bylo rozhodnuto, že konečné vyrovnávací clo se neuplatní se zpětnou účinností.
8. FORMA OPATŘENÍ
(863)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření v rámci souběžného antidumpingového šetření (104) skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně jejich společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, společně s Čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (dále jen „CCCME“) nabídla společný cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení (105). Závazek rovněž podpořily čínské orgány. Komise nabídku zvážila a rozhodnutím Komise 2013/423/EU (106) nabídku závazku přijala.
(864)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení o změně původní nabídky svého závazku. Požadovali, aby byl změněn tak, aby zohlednil vynětí destiček z okruhu výrobků, jak je uvedeno ve 46. a 99. bodě odůvodnění. Kromě toho řada dalších vývozců ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního antidumpingového nařízení požádala o zahrnutí do závazku.
(865)
Stejná skupina vyvážejících výrobců spolu s CCCME ve lhůtě stanovené v čl. 13 odst. 2 základního nařízení (107) požádala o to, aby Komise přijala podmínky závazku s cílem zamezit také škodlivým dopadům dovozu subvencovaných výrobků. Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU Komise tuto nabídku s ohledem na konečná cla přijala,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo zasílaných z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Wuxi Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Společnosti uvedené v příloze
6,4 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
B999 (108)
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódů KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antisubvenčního cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděního rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propuštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii;
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze 2 tohoto nařízení;
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy 3 tohoto nařízení; a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Celní dluh vzniká v okamžiku přijetí prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 597/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Společnosti, od nichž Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou některých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antisubvenčních cel. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze 4 tohoto nařízení.
Článek 4
Celní evidence dovozu vyplývající z nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, se zrušuje.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.