РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1075/2013 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 18 октомври 2013 година
относно статистиката на активите и пасивите на дружествата със специална инвестиционна цел, занимаващи се със секюритизационни транзакции
(преработен текст)
(ЕЦБ/2013/40)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4 от него,
като взе предвид становището на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Тъй като е необходимо Регламент (ЕО) № 24/2009 на Европейската централна банка от 19 декември 2008 г. относно статистиката на активите и пасивите на дружествата със специална инвестиционна цел, занимаващи се със секюритизационни транзакции (ЕЦБ/2008/30) (2) да бъде съществено изменен, по-специално с оглед на Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно Европейската система от национални и регионални сметки в Европейския съюз (3), той следва да бъде преработен от съображения за яснота.
(2)
В член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 се предвижда, че за изпълнението на изискванията си за статистическа отчетност, Европейската централна банка (ЕЦБ), подпомагана от националните централни банки (НЦБ), има правото да събира статистическа информация от общата съвкупност от отчетни единици и съобразно нуждите за изпълнение на задачите на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ). Съгласно член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2533/98 дружествата със специална инвестиционна цел, занимаващи се със секюритизационни транзакции (наричани по-долу „ДСИЦ“), са част от общата съвкупност от отчетни единици за целите на изпълнение на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, inter alia, в областта на паричната и финансовата статистика. Освен това член 3 от Регламент (ЕО) № 2533/98 изисква ЕЦБ да определи действителната съвкупност от отчетни единици в рамките на общата съвкупност от отчетни единици и ѝ дава право частично или изцяло да освободи конкретни категории отчетни единици от изпълнение на изискванията ѝ за статистическа отчетност.
(3)
Целта на данните за ДСИЦ е да се предоставят на ЕЦБ подходящи статистически данни за финансовите дейности на подсектора на ДСИЦ в държавите членки, чиято парична единица е еврото (наричани по-долу „държави членки от еврозоната“), които се разглеждат като една икономическа територия.
(4)
Предвид тесните връзки между секюритизационните дейности на ДСИЦ и парично-финансовите институции (ПФИ) се изисква последователно, допълващо се и интегрирано отчитане от ДСИЦ и ПФИ. Поради това е необходимо статистическата информация, предоставена в съответствие с настоящия регламент, да се разглежда заедно с изискванията за данни, предоставяни от ПФИ, относно секюритизирани кредити, както е установено в Регламент (ЕС) № 1071/2013 на Европейската централна банка от 24 септември 2013 г. относно баланса на сектор „Парично-финансови институции“ (ЕЦБ/2013/33) (4).
(5)
Интегрираният подход за отчитане на ДСИЦ и ПФИ и дерогациите, предвидени в настоящия регламент, целят минимизиране на разходите по отчитането за отчетните единици и избягване на застъпване при отчитането на статистическа информация от ДСИЦ и ПФИ.
(6)
НЦБ следва да бъдат оправомощени да освобождават ДСИЦ от изисквания за статистическа отчетност, които биха предизвикали неоснователно високи разходи, сравнени с тяхната статистическа полза.
(7)
Въпреки че регламентите, приети от ЕЦБ, съгласно член 34.1 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“), не създават права и не възлагат задължения на държавите членки, чиято парична единица не е еврото (наричани по-долу „държави членки извън еврозоната“), член 5 от Устава на ЕСЦБ се прилага както към държавите членки от еврозоната, така и към държавите членки извън еврозоната. Съображение 17 от Регламент (ЕО) № 2533/98 припомня, че член 5 от Устава на ЕСЦБ, заедно с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, предполага задължение за организиране и прилагане на национално равнище на всички мерки, които държавите членки извън еврозоната считат за уместни при събирането на статистическата информация, необходима за изпълнение на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, както и своевременната им подготовка в областта на статистиката, за да станат държави членки от еврозоната.
(8)
Следва да се прилагат стандартите за защита и използване на поверителна статистическа информация, установени в член 8 от Регламент (ЕО) № 2533/98.
(9)
Член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 предвижда, че ЕЦБ има правомощието да налага санкции на отчетните единици, които не спазват изискванията за статистическа отчетност, посочени в регламенти или решения на ЕЦБ,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„ДСИЦ“ означава предприятие, което е създадено съгласно националното право или правото на Съюза по силата на едно от следните:
i)
договорно право, като взаимен фонд, управляван от управляващи дружества;
ii)
право за доверително управление;
iii)
дружествено право, като акционерно дружество или дружество с ограничена отговорност;
iv)
друг подобен механизъм;
и чиято основна дейност отговаря едновременно на следните два критерия:
а)
предприятието възнамерява да извършва или извършва една или повече секюритизационни транзакции и структурата му е предназначена да изолира задълженията за плащане на предприятието от тези на инициатора, или на застрахователното, или презастрахователното предприятие; и
б)
предприятието емитира или възнамерява да емитира дългови ценни книжа, други дългови инструменти, дялови единици на секюритизационни фондове и/или финансови деривати (наричани по-долу „инструментите за финансиране“) и/или юридически или икономически притежава или може да притежава базови активи, използвани при емитиране на инструменти за финансиране, които се предлагат за продажба на обществеността или са продадени на базата на частни емисии.
Това определение не включва:
а)
парично-финансови институции (ПФИ), както са определени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33);
б)
инвестиционни фондове (ИФ), както са определени в член 1 от Регламент (ЕС) № 1073/2013 на Европейската централна банка от 18 октомври 2013 г. относно статистиката на активите и пасивите на инвестиционните фондове (ЕЦБ/2013/38) (5);
в)
застрахователни предприятия или презастрахователни предприятия, както са определени в член 13 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (6);
г)
лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, които управляват и/или предлагат алтернативни инвестиционни фондове, както са определени в член 4, параграф 1 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, които попадат в приложното поле на Директива 2011/61/ЕС съгласно член 2 от нея (7);
2.
„секюритизация“ означава транзакция или схема, при която лице, което е отделено от инициатора или застрахователно или презастрахователно предприятие, и е създадено за, или обслужва целта на транзакцията или схемата, емитира инструменти за финансиране за инвеститори, и е изпълнено едно или повече от следните:
а)
актив или съвкупност от активи, или част от тях, е прехвърлен на лице, което е отделено от инициатора и е създадено за, или обслужва целта на транзакцията или схемата, или чрез прехвърляне на правото на собственост или правото на ползване върху тези активи от инициатора, или чрез синдикиране;
б)
кредитният риск на актива или съвкупността от активи, или част от тях, е прехвърлен чрез използването на кредитни деривати, гаранции или друг подобен механизъм на инвеститорите в инструментите за финансиране, емитирани от лице, което е отделено от инициатора и е създадено за, или обслужва целта на транзакцията или схемата;
в)
застрахователните рискове са прехвърлени от застрахователно или презастрахователно предприятие на отделено лице, което е създадено за, или обслужва целта на транзакцията или схемата, при което лицето изцяло финансира своята експозиция към такива рискове чрез емитиране на инструменти за финансиране, а правата за изплащане на инвеститорите в тези инструменти са подчинени на презастрахователните задължения на лицето;
Когато са емитирани такива инструменти за финансиране, те не представляват задължения за плащане на инициатор или застрахователно или презастрахователно предприятие;
3.
„инициатор“ означава лицето, прехвърлящо активи или съвкупност от активи, и/или кредитния риск на активите или на съвкупността от активи на секюритизационната структура;
4.
„отчетна единица“ има същото значение, както е определено в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98;
5.
„резидент“ има същото значение, както е определено в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98. За целите на настоящия регламент, ако за юридическо лице липсва физическо измерение, неговото постоянно пребиваване се определя от икономическата територия, съгласно чието право е учредено лицето. Ако лицето не е формално учредено, за критерий се използва юридическото седалище, по-точно държавата, чиято правна система урежда създаването и съществуването на лицето;
6.
„съответна НЦБ“ е НЦБ на държава членка от еврозоната, в която ДСИЦ е резидент;
7.
„предприемане на дейност“ означава всяка дейност, включително всякакви подготвителни мерки, свързани със секюритизацията, различни от самото установяване на лице, което не се очаква да започне секюритизационна дейност в следващите шест месеца. Всяка дейност, започната от ДСИЦ, след като секюритизационната дейност става обозрима, означава предприемане на дейност.
Член 2
Съвкупност от отчетни единици
1. ДСИЦ резиденти на територията на държави членки от еврозоната образуват общата съвкупност от отчетни единици. Общата съвкупност от отчетни единици подлежи на задължението, установено в член 3, параграф 2.
2. Действителната съвкупност от отчетни единици се състои от общата съвкупност от отчетни единици, с изключение на тези ДСИЦ, които съгласно член 5, параграф 1, буква в) са изцяло освободени от изисквания за статистическа отчетност. Действителната съвкупност от отчетни единици подлежи на изискванията за статистическа отчетност, установени в член 4, като се спазват дерогациите, установени в член 5. ДСИЦ, които са задължени да отчитат своите годишни финансови отчети съгласно член 5, параграф 3 или към които се прилагат ad hoc отчетни задължения съгласно член 5, параграф 5, образуват също част от действителната съвкупност от отчетни единици.
3. Ако ДСИЦ не е юридическо лице съгласно неговото национално право, лицата, които са правно овластени да представляват ДСИЦ, или при липса на формално представителство - лицата, които съгласно приложимото национално право носят отговорност за действията на ДСИЦ, се считат за отчетни единици съгласно настоящия регламент.
Член 3
Списък на ДСИЦ за статистически цели
1. Изпълнителният съвет съставя и поддържа за статистически цели списък на ДСИЦ, които образуват общата съвкупност от отчетни единици, към които се прилага настоящият регламент. ДСИЦ представят на НЦБ данните, които НЦБ изискват в съответствие с Насоки ЕЦБ/2007/9 от 1 август 2007 г. относно паричната статистика и статистиката на финансовите институции и пазари (8). НЦБ и ЕЦБ правят достъпни този списък и неговите актуализации в подходяща форма, включително по електронен път, чрез интернет или, по искане от съответната отчетна единица, на хартия.
2. ДСИЦ информира съответната НЦБ за своето съществуване в срок до една седмица от датата, на която ДСИЦ е предприело дейност, независимо от това дали очаква да бъде обект на някое от изискванията за статистическа отчетност съгласно настоящия регламент.
3. Ако последният достъпен електронен вариант на посочения в параграф 1 списък е неточен, ЕЦБ не налага санкции на отчетна единица, която не е изпълнила надлежно изискванията за статистическа отчетност, доколкото изискването, посочено в параграф 2, е изпълнено и отчетната единица е разчитала добросъвестно на неправилния списък.
Член 4
Тримесечни изисквания за статистическа отчетност и правила за отчитане
1. Действителната съвкупност от отчетни единици предоставя на съответната НЦБ, на тримесечие, данни за салдата, финансовите транзакции и отписванията/намаляванията на стойността на активите и пасивите на ДСИЦ, в съответствие с приложения I и II.
2. НЦБ могат да събират статистическата информация за емитирани и притежавани от ДСИЦ ценни книжа, необходима за изпълнение на изискванията за статистическа отчетност по параграф 1, на база ценна книга по ценна книга, доколкото данните, посочени в параграф 1, могат да се извлекат съгласно минималните статистически стандарти, определени в приложение III. Без да се засягат изискванията за своевременност, изложени в член 6, НЦБ могат да изискват предоставянето на данни ценна книга по ценна книга за финансови транзакции с ценни книжа, притежавани от ДСИЦ в съответствие с един от подходите, посочени в приложение I, част I, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 1011/2012 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2012/24) (9).
3. Без да се засягат правилата за отчитане, установени в приложение II, всички активи и пасиви на ДСИЦ се отчитат съгласно настоящия регламент в съответствие с правилата за отчитане, установени в съответното национално законодателство, транспониращо Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции (10). Счетоводните правила от съответното национално законодателство, транспониращо Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (11), се прилагат за ДСИЦ, които не попадат в обхвата на националното законодателство, транспониращо Директива 86/635/ЕИО. Всички други относими национални или международни счетоводни стандарти или практики се прилагат за ДСИЦ, които не попадат в националното законодателство, транспониращо някоя от тези директиви.
4. Когато параграф 3 изисква отчитането на инструменти на база преоценка по текуща пазарна цена, НЦБ могат да освободят ДСИЦ от отчитането на тези инструменти на база преоценка по текуща пазарна цена, ако възникналите разходи за ДСИЦ биха били неоснователно високи. В този случай ДСИЦ прилагат оценката, използвана за целите на инвеститорските доклади.
5. Когато съгласно националните пазарни практики, наличните данни се отнасят до някоя дата в рамките на тримесечието, НЦБ могат да разрешат на отчетните единици да отчитат тези тримесечни данни, ако данните са съвместими и ако са взети предвид големите транзакции, настъпили между тази дата и края на тримесечието.
6. Вместо да предоставят данните за финансовите транзакции, посочени в параграф 1, отчетните единици могат, съгласувано със съответната НЦБ, да предоставят корекции от преоценка и други изменения в обема, които позволяват НЦБ да извлече финансовите транзакции.
7. Вместо да предоставят данни за отписвания/намалявания на стойността, посочени в параграф 1, отчетната единица може, съгласувано със съответната НЦБ, да предостави друга информация, която позволява на НЦБ да извлече необходимите данни за отписвания/намалявания на стойността.
Член 5
Дерогации
1. НЦБ могат да предоставят дерогации от изискванията за статистическа отчетност, посочени в член 4, както следва:
а)
За кредити, предоставени от ПФИ от еврозоната, с разбивка по матуритет, сектор и резидентност на длъжниците, и където ПФИ продължават да обслужват секюритизираните кредити по смисъла на Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33), НЦБ могат да предоставят на ДСИЦ дерогации от отчитането на данни за тези кредити. Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33) предвижда тези данни да се отчитат.
б)
НЦБ могат да освободят ДСИЦ от всички изисквания за статистическа отчетност, посочени в приложение I, освен от задължението да отчитат на тримесечие данни за салдата на общите активи в края на тримесечието, при условие че ДСИЦ, които допринасят за тримесечната сметка за агрегирани активи, представляват най-малко 95 % от общите активи по салда на ДСИЦ във всяка държава членка от еврозоната. НЦБ проверяват своевременно изпълнението на това условие, за да разрешат или оттеглят, ако е необходимо, всяка дерогация с действие от началото на всяка календарна година.
в)
Доколкото данните, посочени в член 4, могат да се извлекат, съгласно минималните статистически стандарти, описани в приложение III, от други статистически, публични или надзорни източници на данни и без да се засягат букви а) и б), НЦБ могат, след консултиране с ЕЦБ, изцяло или частично да освободят отчетните единици от изискванията за статистическа отчетност, посочени в приложение I.
2. ДСИЦ могат да изберат, с предварителното съгласие на съответната НЦБ, да не използват дерогациите, посочени в параграф 1, и вместо това да изпълнят пълните изисквания за статистическа отчетност, определени в член 4.
3. ДСИЦ, които се ползват от дерогация по смисъла на параграф 1, буква в), предоставят годишните си счетоводни отчети на съответната НЦБ, ако те не са достъпни от публични източници, в рамките на шест месеца след края на отчетния период или възможно най-рано след това, съгласно приложимата национална правна практика, където ДСИЦ е резидент. Съответната НЦБ уведомява тези ДСИЦ, спрямо които се прилага това изискване за отчетност.
4. Съответната НЦБ оттегля дерогацията, установена в параграф 1, буква в), ако данните от статистически стандарти, сравними с тези, посочени в настоящия регламент, не са били предоставени навреме на съответната НЦБ за три последователни отчетни периода, независимо от всяко неизпълнение, по причина на съответното ДСИЦ. ДСИЦ започва отчитането на данни, както е посочено в член 4, не по-късно от три месеца от датата, на която съответната НЦБ е уведомила отчетните единици, че дерогацията е оттеглена.
5. Без да се засяга параграф 3, за да се отговори на изискванията, посочени в настоящия регламент, НЦБ могат да отправят ad hoc изисквания за статистическа отчетност към ДСИЦ, на които са предоставени дерогации по смисъла на параграф 1, буква в). ДСИЦ отчитат информацията, поискана на ad hoc база, в рамките на 15 работни дни след искането, направено от съответната НЦБ.
Член 6
Срокове
НЦБ представят на ЕЦБ данни за агрегирани тримесечни активи и пасиви, покриващи позициите на резидентни ДСИЦ, до края на работния ден на 28-ия работен ден, следващ края на тримесечието, за което се отнасят данните. НЦБ определят крайни срокове за получаване на данни от отчетните единици.
Член 7
Минимални стандарти и национални правила за отчитане
1. Отчетните единици спазват изискванията за статистическа отчетност, приложими спрямо тях, в съответствие с минималните стандарти за предаване, точност, съответствие с понятия и ревизии, предвидени в приложение III.
2. НЦБ определят и прилагат, в съответствие с националните изисквания, правилата за отчитане, които да бъдат спазвани от действителната съвкупност от отчетни единици. НЦБ гарантират, че тези правила за отчитане осигуряват изискуемата статистическа информация и позволяват точна проверка за съответствие с концепции и с минималните стандарти за предаване, точност и ревизии, предвидени в приложение III.
Член 8
Проверка и принудително събиране
НЦБ упражняват правото да проверяват или да събират принудително информацията, която отчетните единици трябва да предоставят съгласно настоящия регламент, без да се засяга правото на ЕЦБ тя самата да упражнява тези права. По-специално, НЦБ упражняват това право, когато дадена институция, включена в действителната съвкупност от отчетни единици, не покрива минималните стандарти за предаване, точност, съответствие с понятия и ревизии, предвидени в приложение III.
Член 9
Първо отчитане
1. Първото отчитане започва с тримесечни данни за четвъртото тримесечие на 2014 г.
2. Когато отчитат данни за първи път, ДСИЦ, които предприемат дейност след 31 декември 2014 г., предоставят данни на тримесечие, започвайки от началото на секюритизационната дейност.
3. Когато отчитат данни за първи път, ДСИЦ, които предприемат дейност преди приемане на еврото в тяхната държава членка след 31 декември 2014 г., предоставят данни на тримесечие, от референтния период, през който държавата членка е приела еврото. За референтния период, през който държавата членка е приела еврото, ДСИЦ отчита само салда.
Член 10
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 24/2009 (ЕЦБ/2008/30) се отменя, считано от 1 януари 2015 година.
2. Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 11
Заключителна разпоредба
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на 18 октомври 2013 година.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1075/2013
ze dne 18. října 2013
o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí
(přepracované znění)
(ECB/2013/40)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jelikož nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (2) je třeba podstatně změnit, zejména s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (3), mělo by být v zájmu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že účelové finanční společnosti zapojené do sekuritizačních transakcí (dále jen „účelové finanční společnosti pro sekuritizaci“ nebo „FVC“) jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 dále vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru, a opravňuje ji, aby některé třídy zpravodajských jednotek zcela nebo zčásti zprostila statistické zpravodajské povinnosti.
(3)
Účelem údajů o účelových finančních společnostech pro sekuritizaci je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru účelových finančních společností pro sekuritizaci v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor.
(4)
Vzhledem k tomu, že mezi sekuritizační činností účelových finančních společností pro sekuritizaci a měnových finančních institucí existují úzké vazby, je zapotřebí, aby vykazování účelových finančních společností pro sekuritizaci a měnových finančních institucí bylo konzistentní, vzájemně se doplňující a ucelené. Statistické informace poskytované podle tohoto nařízení je proto třeba posuzovat společně s údaji o sekuritizovaných úvěrech, požadovanými od měnových finančních institucí podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (4).
(5)
Ucelený přístup k vykazování účelových finančních společností pro sekuritizaci a měnových finančních institucí a výjimky upravené v tomto nařízení mají za cíl omezit na minimum zatížení zpravodajských jednotek a zamezit tomu, aby se vykazování statistických informací účelovými finančními společnostmi pro sekuritizaci a měnovými finančními institucemi překrývalo.
(6)
Národní centrální banky by měly být oprávněny zprostit účelové finanční společnosti pro sekuritizaci statistické zpravodajské povinnosti, která by v porovnání s jejím přínosem pro statistiku vyžadovala nepřiměřeně vysoké náklady.
(7)
Přestože nařízení, jež ECB přijímá podle článku 34.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB platí pro členské státy eurozóny i pro členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„účelovou finanční společností pro sekuritizaci“ podnik, který je zřízen na základě vnitrostátního práva nebo práva Unie podle jedné z těchto úprav:
i)
smluvního práva jako podílový fond spravovaný správcovskými společnostmi,
ii)
svěřenského práva,
iii)
práva obchodních společností jako akciová společnost,
iv)
jiného podobného mechanismu
a jehož hlavní činnost splňuje obě tato kritéria:
a)
zamýšlí provádět či provádí jednu či více sekuritizačních transakcí a jeho struktura je navržena tak, aby zajistila oddělení platebních závazků tohoto podniku od platebních závazků původce nebo pojišťovny či zajišťovny, a
b)
vydává či zamýšlí vydávat dluhové cenné papíry, jiné dluhové nástroje, podílové listy sekuritizačního fondu nebo finanční deriváty (dále jen „nástroje financování“) nebo z právního či ekonomického hlediska vlastní či může vlastnit aktiva, kterými je kryta emise nástrojů financování, jež jsou nabídnuty k prodeji veřejnosti nebo prodány na základě soukromých nabídek.
Do definice se nezahrnují:
a)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33);
b)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2013/38) (5);
c)
pojišťovny nebo zajišťovny ve smyslu článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (6);
d)
správci alternativních investičních fondů, kteří spravují nebo nabízejí alternativní investiční fondy ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a na které se vztahuje směrnice 2011/61/EU podle jejího článku 2 (7).
2.
„sekuritizací“ transakce nebo systém transakcí, jímž subjekt, který je oddělen od původce nebo pojišťovny či zajišťovny a který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, vydává nástroje financování investorům, a
a)
dochází k převodu aktiva či souboru aktiv či jeho části na subjekt, který je oddělen od původce a který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, a to buď převodem právního titulu k takovému aktivu nebo podílu na prospěchu z tohoto aktiva ze strany původce, nebo přistoupením k pohledávce, nebo
b)
úvěrové riziko související s aktivem či souborem aktiv či jeho částí je za pomoci úvěrových derivátů, záruk či jiného podobného mechanismu přeneseno na investory do nástrojů financování vydaných subjektem, který je oddělen od původce a který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, nebo
c)
pojišťovací rizika jsou z pojišťovny nebo zajišťovny přenesena na samostatný subjekt, který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, přičemž tento subjekt financuje svou expozici vůči těmto rizikům prostřednictvím vydání nástrojů financování a práva investorů na splacení těchto nástrojů financování jsou podřízena povinnostem subjektu v oblasti zajištění;
Vydané nástroje financování nepředstavují platební závazky původce ani pojišťovny či zajišťovny;
3.
„původcem“ subjekt, který převádí aktivum či soubor aktiv nebo úvěrové riziko související s aktivem či souborem aktiv do sekuritizační struktury;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá žádný fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je registrována. Není-li právnická osoba registrována, použije se jako kritérium její sídlo, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a další existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je daná účelová finanční společnost pro sekuritizaci rezidentem;
7.
„zahájením činnosti“ jakákoli činnost včetně všech přípravných opatření související se sekuritizací, nejedná-li se o pouhé založení subjektu, u něhož se očekává, že sekuritizační činnost nezačne vykonávat v následujících šesti měsících. Veškerá činnost, kterou účelová finanční společnost pro sekuritizaci vykoná poté, co bylo možné sekuritizační činnost předvídat, se považuje za zahájení činnosti.
Článek 2
Soubor zpravodajských jednotek
1. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které jsou rezidenty členského státu eurozóny, tvoří referenční soubor zpravodajských jednotek. Na referenční soubor zpravodajských jednotek se vztahuje povinnost stanovená v čl. 3 odst. 2.
2. Skutečný soubor zpravodajských jednotek sestává z referenčního souboru zpravodajských jednotek s výjimkou účelových finančních společností pro sekuritizaci, které byly zcela zproštěny statistické zpravodajské povinnosti podle čl. 5 odst. 1 písm. c). Na skutečný soubor zpravodajských jednotek se vztahuje statistická zpravodajská povinnost stanovená v článku 4, pokud se neuplatňují výjimky stanovené v článku 5. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které jsou povinny vykazovat své roční účetní závěrky podle čl. 5 odst. 3 nebo na které se vztahuje ad hoc zpravodajská povinnost podle čl. 5 odst. 5, tvoří rovněž součást skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. V případě, že účelová finanční společnost pro sekuritizaci nemá podle vnitrostátního práva právní subjektivitu, považují se za zpravodajské jednotky podle tohoto nařízení osoby, které jsou danou účelovou finanční společnost pro sekuritizaci oprávněny zastupovat, nebo, v případě, že zastoupení není formálně založeno, osoby, které podle platného vnitrostátního práva odpovídají za jednání účelové finanční společnosti pro sekuritizaci.
Článek 3
Seznam účelových finančních společností pro sekuritizaci pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam účelových finančních společností pro sekuritizaci, které tvoří referenční soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci národním centrálním bankám předávají údaje, které národní centrální banky vyžadují podle obecných zásad ECB/2007/9 ze dne 1. srpna 2007 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (8). Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, včetně elektronických prostředků, prostřednictvím internetu, nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
2. Účelová finanční společnost pro sekuritizaci informuje příslušnou národní centrální banku o své existenci do jednoho týdne poté, co zahájila činnost, bez ohledu na to, zda předpokládá, že se na ni bude vztahovat jakákoli statistická zpravodajská povinnost podle tohoto nařízení.
3. Je-li však nejnovější dostupná elektronická verze seznamu podle odstavce 1 nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila svou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud byl splněn požadavek uvedený v odstavci 2 a daná zpravodajská jednotka se v dobré víře spoléhala na nesprávný seznam.
Článek 4
Čtvrtletní statistická zpravodajská povinnost a pravidla vykazování
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek poskytuje příslušné národní centrální bance podle přílohy I a II čtvrtletně údaje o zůstatcích, finančních transakcích a odpisech a snížení hodnoty, pokud jde o aktiva a pasiva účelových finančních společností pro sekuritizaci.
2. Národní centrální banky mohou shromažďovat statistické informace o cenných papírech vydaných a držených účelovými finančními společnostmi pro sekuritizaci, které jsou nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle odstavce 1, podle jednotlivých cenných papírů, pokud lze údaje uvedené v odstavci 1 odvodit podle minimálních statistických standardů ve smyslu přílohy III. Aniž by byly dotčeny lhůty uvedené v článku 6, mohou národní centrální banky požadovat, aby jim byly údaje o finančních transakcích s dluhovými cennými papíry drženými účelovými finančními společnostmi pro sekuritizaci, členěné podle jednotlivých cenných papírů, poskytovány v souladu s jedním z postupů uvedených v oddílu 2 v části 1 přílohy I nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (9).
3. Aniž by byla dotčena pravidla vykazování vymezená v příloze II, vykazují se všechna aktiva a pasiva účelových finančních společností pro sekuritizaci podle tohoto nařízení v souladu s pravidly vykazování vymezenými v příslušné vnitrostátní právní úpravě, jíž se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (10). Pro účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které nepatří do rozsahu vnitrostátní právní úpravy, jíž se provádí směrnice 86/635/EHS, platí účetní pravidla obsažená v příslušné vnitrostátní právní úpravě, jíž se provádí čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (11). Pro účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, na které se nevztahuje vnitrostátní právní úprava, jíž se provádí některá z těchto směrnic, platí jakékoli jiné příslušné vnitrostátní či mezinárodní účetní standardy či postupy.
4. Vyžaduje-li odstavec 3 vykazování nástrojů v ocenění podle tržní hodnoty, mohou národní centrální banky zprostit účelové finanční společnosti pro sekuritizaci vykazování těchto nástrojů v ocenění podle tržní hodnoty, pokud by náklady vynaložené ze strany účelové finanční společnosti pro sekuritizaci byly nepřiměřeně vysoké. V takovém případě použije účelová finanční společnost pro sekuritizaci ocenění užívané ve zprávách pro investory.
5. Pokud se s ohledem na vnitrostátní tržní praxi dostupné údaje vztahují k určitému dni v rámci čtvrtletí, mohou národní centrální banky zpravodajským jednotkám dovolit, aby namísto toho vykazovaly tyto čtvrtletní údaje, pokud jsou údaje srovnatelné a pokud jsou zohledněny důležité transakce, k nimž došlo mezi tímto dnem a koncem čtvrtletí.
6. Po dohodě s příslušnou národní centrální bankou mohou zpravodajské jednotky namísto údajů o finančních transakcích uvedených v odstavci 1 poskytovat přecenění nebo jiné změny objemu, jež národní centrální bance umožní odvodit finanční transakce.
7. Zpravodajská jednotka může po dohodě s příslušnou národní centrální bankou namísto údajů o odpisech/snížení hodnoty uvedených v odstavci 1 poskytovat jiné informace, které národní centrální bance umožní odvodit požadované údaje o odpisech/snížení hodnoty.
Článek 5
Výjimky
1. Národní centrální banky mohou udělit výjimky ze statistické zpravodajské povinnosti stanovené v článku 4 takto.
a)
Národní centrální banky mohou účelovým finančním společnostem pro sekuritizaci udělit výjimky z povinnosti vykazovat údaje o úvěrech poskytnutých měnovými finančními institucemi eurozóny jako původci a členěných podle splatnosti, sektoru a rezidentské příslušnosti dlužníků, pokud měnové finanční instituce i nadále spravují sekuritizované úvěry ve smyslu nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33). Vykazování těchto údajů upravuje nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33).
b)
S výjimkou povinnosti čtvrtletně vykazovat údaje o zůstatcích celkových aktiv ke konci čtvrtletí mohou národní centrální banky zprostit účelové finanční společnosti pro sekuritizaci všech statistických zpravodajských povinností uvedených v příloze I, jestliže účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které přispívají do čtvrtletních agregovaných aktiv, představují alespoň 95 % celkových aktiv účelových finančních společností pro sekuritizaci z hlediska zůstatků v každém členském státě eurozóny. Národní centrální banky včas kontrolují plnění této podmínky, aby mohly udělit nebo případně zrušit tuto výjimku s účinností od počátku každého kalendářního roku.
c)
V rozsahu, ve kterém lze údaje uvedené v článku 4 odvodit podle minimálních statistických standardů uvedených v příloze III z jiných statistických, veřejných nebo dohledových datových zdrojů, a aniž by byly dotčeny body a) a b), mohou národní centrální banky po konzultaci s ECB rozhodnout, že zpravodajské jednotky zcela či zčásti zprostí statistické zpravodajské povinnosti uvedené v příloze I.
2. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci se mohou s předchozím souhlasem příslušné národní centrální banky rozhodnout, že výjimek uvedených v odstavci 1 nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4.
3. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které využívají výjimky ve smyslu odst. 1 písm. c), předávají své roční účetní závěrky, nejsou-li tyto informace dostupné z veřejných zdrojů, příslušné národní centrální bance do šesti měsíců po skončení referenčního období nebo co nejdříve poté, a to v souladu s vnitrostátní právní praxí uplatňovanou tam, kde je účelová finanční společnost pro sekuritizaci rezidentem. Příslušná národní centrální banka vyrozumí ty účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, na které se tato zpravodajská povinnost vztahuje.
4. Příslušná národní centrální banka zruší výjimku uvedenou v odst. 1 písm. c), jestliže příslušná národní centrální banka neměla nezávisle na zavinění dotčené účelové finanční společnosti pro sekuritizaci po tři za sebou jdoucí vykazovaná období včas k dispozici údaje splňující statistické standardy srovnatelné s těmi, které jsou stanoveny v tomto nařízení. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci začnou vykazovat údaje podle článku 4 nejpozději do tří měsíců poté, co příslušná národní centrální banka vyrozuměla zpravodajské jednotky o tom, že výjimka byla zrušena.
5. Aniž by byl dotčen odstavec 3 a s cílem vyhovět požadavkům tohoto nařízení mohou národní centrální banky uložit účelovým finančním společnostem pro sekuritizaci, jimž byly uděleny výjimky ve smyslu odst. 1 písm. c), statistickou zpravodajskou povinnost ad hoc. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci vykazují informace požadované ad hoc do patnácti pracovních dnů ode dne, kdy si je příslušná národní centrální banka vyžádala.
Článek 6
Lhůty
Národní centrální banky předají ECB údaje o agregovaných čtvrtletních aktivech a pasivech zachycující pozice rezidentských účelových finančních společností pro sekuritizaci do konce pracovní doby dvacátého osmého pracovního dne po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Národní centrální banky stanoví lhůty pro doručení údajů ze strany zpravodajských jednotek.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se má řídit skutečný soubor zpravodajských jednotek, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly přesnou kontrolu dodržování pojmů a minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, jež stanoví příloha III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat tato práva sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá instituce, která je součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek, neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy stanovené v příloze III.
Článek 9
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za čtvrté čtvrtletí 2014.
2. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které zahájí činnost po 31. prosinci 2014, vykazují v rámci prvního vykazování údaje čtvrtletně, a to zpětně až k okamžiku zahájení sekuritizační činnosti.
3. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které zahájí činnost před přijetím eura ve svém členském státě, k němuž dojde po 31. prosinci 2014, vykazují v rámci prvního vykazování údaje čtvrtletně od referenčního období, v němž členský stát přijme euro. Za referenční období, v němž členský stát přijme euro, vykazují účelové finanční společnosti pro sekuritizaci jen zůstatky.
Článek 10
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30) se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2015.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 18. října 2013.