РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 256/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно нотифицирането до Комисията на инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура в Европейския съюз, за замяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Наличието на цялостна картина на развитието на инвестициите в областта на енергийната инфраструктура в Съюза е от съществено значение за развитието на енергийната политика на Съюза, както и за да може Европейската комисия да изпълнява задачите си в областта на енергетиката. Наличието на редовна и актуална информация следва да даде възможност на Комисията да прави необходимите сравнения и оценки и да предлага подходящи мерки въз основа на съответните данни и анализи, по-специално по отношение на бъдещия баланс между предлагането и търсенето на енергия.
(2)
През последните години енергийната обстановка в Съюза и извън него значително се промени, поради което инвестициите в енергийната инфраструктура се превръщат в ключов въпрос за осигуряването на енергийните доставки за Съюза, за функционирането на вътрешния пазар и за започнатия от Съюза преход към нисковъглеродна енергийна система.
(3)
Новият енергиен контекст изисква значителни инвестиции във всички видове инфраструктура във всичките енергийни сектори, както и разработване на нови видове инфраструктура и нови технологии, които да навлязат на пазара. Либерализацията на енергийния сектор и по-нататъшното интегриране на вътрешния пазар отреждат по-важна роля на икономическите оператори в инвестиционния процес. В същото време някои нови изисквания на енергийната политика, като например целите, засягащи микса на горива, ще доведат до промяна в политиката на държавите-членки в посока на създаването на нова и/или модернизирана енергийна инфраструктура.
(4)
Във връзка с това следва да се обърне по-голямо внимание на инвестициите в енергийна инфраструктура в Съюза, по-специално за да се предвиждат проблемите, да се насърчават добрите практики и да се постигне по-голяма прозрачност по отношение на бъдещото развитие на енергийната система на Съюза.
(5)
Ето защо Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да разполагат с точни данни и информация за инвестиционните проекти, включително относно извеждането от експлоатация, в най-значимите компоненти на енергийната система на Съюза.
(6)
Данните и информацията за предвидимите промени в мощностите за производство, пренос и съхранение на енергия и за проектите в различните сектори на енергетиката са от интерес за Съюза и имат значение за бъдещите инвестиции. Ето защо, необходимо е да се осигури нотифициране до Комисията на инвестиционните проекти с вече започнали дейности съответно по изграждане или извеждане от експлоатация, или също проектите, за които е взето окончателно инвестиционно решение.
(7)
Съгласно членове 41 и 42 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (Договора за Евратом), предприятията са длъжни да нотифицират инвестиционните си проекти. Необходимо е тази информация да бъде допълнена, по-специално, с периодично докладване относно изпълнението на инвестиционните проекти. Такова допълнително докладване не засяга членове 41-44 от Договора за Евратом. Налагането на двойно бреме за предприятията обаче следва да се избягва при всяка възможност.
(8)
За да може Комисията да разполага с надеждна картина за бъдещото развитие на енергийната система в Съюза като цяло, необходимо е да има хармонизирана рамка за докладване по отношение на инвестиционните проекти, основаваща се на актуализирани категории официални данни и информация, които да се предоставят от държавите-членки.
(9)
За тази цел държавите-членки следва да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за планираната или изграждана енергийна инфраструктура на тяхна територия в областта на производството, съхранението и преноса на течни горива, природен газ, електроенергия, включително електроенергия от възобновяеми източници, електроенергия от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, производството на биогорива, както и в областта на улавянето, преноса и съхранението на въглероден диоксид. Държавите-членки следва също така да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за междусистемни електро- и газопреносни връзки с трети държави. Съответните предприятия следва да са задължени да предоставят такива данни и информация на съответната държава-членкиа.
(10)
Като се има предвид времевият хоризонт на инвестиционните проекти в енергийния сектор, докладването веднъж на всеки две години би трябвало да е достатъчно.
(11)
С оглед да бъдат избегнати непропорционални административни натоварвания и да се сведат до минимум разходите на държавите-членки и на предприятията, по-специално на малките и средните предприятия, настоящият регламент следва да разрешава освобождаване на държавите-членки и на предприятията от задължения за докладване, при условие че на Комисията вече е предоставена равностойна информация в съответствие с отнасящите се за енергетиката правни актове на Съюза и насочени към постигане на целите за изграждане на конкурентни енергийни пазари в Съюза, за постигане на устойчиво развита енергийна система в Съюза и за сигурност на енергийните доставки за Съюза. Ето защо следва да се избягва дублирането на изискванията за докладване, предвидени в третия пакет от документи за вътрешния пазар на електроенергия и природен газ. С цел да намали тежестта във връзка с докладването, Комисията следва да окаже помощ на държавите-членки, за да изясни в кои случаи счита, че данните или информацията, които вече са били нотифицирани до нея съгласно други правни актове, изпълняват изискванията на настоящия регламент.
(12)
За обработката на данните, както и за да се опрости и обезпечи сигурността на нотифицирането на данните, Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да могат да вземат всички подходящи мерки в това отношение, по-специално използването на интегрирани инструменти и процедури от областта на информационните технологии, което следва да гарантира поверителността на данните или информацията, нотифицирани до Комисията.
(13)
Защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от страна на държавите-членки е уредена с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), а защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от Комисията е уредена с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент не променя тези разпоредби.
(14)
Държавите-членки или техните упълномощени институции и Комисията следва да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация. Ето защо държавите-членки или техните упълномощени институции следва да агрегират такива данни и информация на национално равнище преди предаването им на Комисията, с изключение на данните и информацията, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия. Ако е необходимо, Комисията следва допълнително да агрегира тази информация, така че да предотврати разкриването или определянето по дедуктивен път на данни за отделните предприятия или инсталации.
(15)
Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да изготвят периодичен междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система на Съюза, и когато това е целесъобразно, по-подробен анализ на определени аспекти на енергийната система. Тези анализи следва, по-специално, да допринасят за повишаването на енергийната сигурност чрез установяването на възможни инфраструктурни и инвестиционни несъответствия от гледна точка на постигането на баланс между предлагането и търсенето на енергия. Също така, анализите следва да се използват при обсъждане на равнището на Съюза на енергийните инфраструктури, и затова следва да бъдат изпращани на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да бъдат предоставяни на разположение на заинтересованите страни.
(16)
Малките и средните предприятия ще могат, в контекста на извършваното от тях инвестиционно планиране, да се възползват от междусекторния анализ на Комисията и от данните и информацията, публикувани от нея в съответствие с настоящия регламент.
(17)
Комисията може да използва съдействие от експерти от държавите-членки или други компетентни експерти, с оглед постигане на общо разбиране за потенциалните несъответствия в инфраструктурата и свързаните с тях рискове и за да се насърчи прозрачността по отношение на бъдещото развитие, което е от особен интерес за новите участници на пазара.
(18)
Настоящият регламент следва да замени Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 на Съвета (5), който беше отменен от Съда на Европейския съюз на 6 септември 2012 г. (6), но действието му беше запазено до влизането в сила на нов регламент. Следователно с влизането в сила на настоящия регламент, отмяната на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, както беше постановено от Съда, следва да породи действие. Освен това Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета (7), който беше отменен от отменения Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, следва да бъде отменен от настоящия регламент.
(19)
Формата и подробните технически изисквания за нотификация до Комисията на данни и информация относно инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура са зададени в Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 на Комисията (8). Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 следва да продължи да се прилага до неговото преразглеждане, което ще бъде направено след приемането на настоящия регламент.
(20)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се въвежда обща нормативна уредба за нотификация до Комисията на данни и информация за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в секторите на течните горива, природния газ, въглищата, електроенергията, включително електроенергията от възобновяеми източници, електроенергията от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, както и за инвестиционните проекти за производство на биогорива и за улавяне, пренос и съхранение на въглероден диоксид, генериран в тези сектори.
2. Настоящият регламент се прилага за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, които са с вече започнали дейности по изграждане или извеждане от експлоатация, или за които е взето окончателно инвестиционно решение.
Също така, държавите-членки могат да предоставят прогнозни данни или предварителна информация за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, по които е планирано започването на строителство в рамките на пет години или извеждане от експлоатация в рамките на три години, но за които още не е взето окончателно инвестиционно решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Инфраструктура“ означава всякакъв вид инсталации или част от инсталация, свързани с производството, преноса и съхранението, включително междусистемните връзки между Съюза и трети държави;
2)
„Инвестиционни проекти“ означава проекти, имащи за цел:
i)
изграждане на нова инфраструктура;
ii)
преобразуване, модернизация, увеличаване или намаляване на капацитета на съществуваща инфраструктура;
iii)
частично или пълно извеждане от експлоатация на съществуваща инфраструктура;
3)
„Окончателно инвестиционно решение“ означава решението, взето на равнището на предприятие, за окончателно заделяне на средства за инвестиционния етап на даден проект;
4)
„Инвестиционен етап“ означава етапът, по време на който се извършва изграждането или извеждането от експлоатация и се правят капиталови разходи; този етап не включва етапа на планиране;
5)
„Етап на планиране“ означава етапът, по време на който се подготвя изпълнението на проекта, и който може да включва, в зависимост от конкретния случай, технико-икономическа оценка, предпроектни и технически проучвания, получаване на лицензи и разрешения и поемане на капиталови разходи;
6)
„Инвестиционни проекти в процес на изграждане“ означава инвестиционни проекти, чиито строителни работи са започнали и за които вече са направени капиталови разходи;
7)
„Извеждане от експлоатация“ означава етапът, по време на който окончателно се спира експлоатацията на даден инфраструктурен обект;
8)
„Производство“ означава генерирането на електроенергия и производството на горива, включително биогорива;
9)
„Пренос“ означава транспортирането на енергийни източници или продукти или въглероден диоксид по мрежа, по-специално:
i)
по тръбопроводи, различни от тръбопроводната мрежа на находището/производителя (upstream pipeline network) и от тръбопроводните мрежи, използвани предимно за разпределение; или
ii)
по електрически мрежи за свръхвисоко и високо напрежение, различни от мрежите, използвани предимно за електроразпределение;
10)
„Улавяне“ означава процеса на улавяне на въглероден диоксид от промишлени инсталации за съхранение;
11)
„Съхранение“ означава временното или постоянното складиране на енергия или енергийни източници в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти, или нагнетяването и задържането на въглероден диоксид в подземни геоложки образувания;
12)
„Предприятие“ означава всяко физическо или юридическо частно или публично лице, което взема решения за инвестиционни проекти или ги изпълнява;
13)
„Енергийни източници“ означава:
i)
първични енергийни източници, като например нефт, природен газ или въглища;
ii)
преобразувани енергийни източници, като например електроенергия;
iii)
възобновяеми енергийни източници, включително водноелектрическа енергия, биомаса, биогаз, вятърна енергия, слънчева енергия, енергия на приливите и отливите, енергия на вълните и геотермална енергия; както и
iv)
енергийни продукти, като например рафинирани нефтопродукти и биогорива;
14)
„Специален орган“ означава орган, на който по силата на специфичен за енергийния сектор правен акт на Съюза са възложени подготовката и приемането на многогодишни планове за развитие на енергийните мрежи и за инвестиции в целия ЕС в областта на енергийната инфраструктура, като например Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (10);
15)
„Агрегирани данни“ означава данни, агрегирани на равнището на една или повече държави-членки.
Член 3
Нотификация на данни
1. Без да излизат извън рамките на пропорционалното натоварване за събиране и докладване на данни, държавите-членки или институциите, на които те възложат тази задача, трябва да компилират всички данни и информация, изисквани в настоящия регламент, започвайки от 1 януари 2015 г. и след това - на всеки две години.
Те трябва да нотифицират до Комисията посочените в настоящия регламент данни и съответната проектна информация в 2015 г., като тази година е първата година на докладване, и след това - на всеки две години. Така нотифицираните данни трябва да са в агрегиран вид, освен данните и съответната информация, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия.
Държавите-членки или упълномощените от тях институции трябва да нотифицират данните и съответната проектна информация в агрегиран вид в срок до 31 юли от съответната година на докладване.
2. Държавите-членки или упълномощените от тях институции се освобождават от задълженията по параграф 1, ако и доколкото в съответствие със специфичните за енергийния сектор правни актове на Съюза или с Договора за Евратом:
а)
съответната държава-членка или упълномощената от нея институция вече са нотифицирали до Комисията исканите данни или информация, отговарящи на,тези, изисквани по настоящия регламент, и са посочили датата на съобщаването и съответния специфичен правен акт; или
б)
на специален орган е възложена подготовката на многогодишен инвестиционен план за енергийна инфраструктура на равнището на ЕС и за тази цел той събира данни и информация, отговарящи на тези, изисквани по настоящия регламент. В такъв случай и за целите на настоящия регламент, този специален орган трябва да нотифицира всички съответни данни и информация до Комисията.
Член 4
Източници на данни
Съответните предприятия трябва да нотифицират посочените в член 3 данни или информация до държавите-членки (или на техните упълномощени институции), на чиято територия планират да изпълнят инвестиционни проекти, преди 1 юни от всяка година на докладване. Подадените данни и информация трябва да отразяват състоянието на инвестиционните проекти към 31 март от съответната година на докладване.
Изискването в първата алинея не се отнася за предприятия, по отношение на които държавата-членка реши да използва други начини за предоставяне на Комисията на посочените в член 3 данни или информация, при условие че предоставените данни или информация са съпоставими.
Член 5
Съдържание на нотифицираната информация
1. По отношение на видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, нотификацията по член 3 трябва да включва, когато е целесъобразно:
а)
размера на планирания или изграждан капацитет;
б)
вида и основните характеристики на инфраструктурата или на планирания или изграждан капацитет, включително, в съответните случаи, местонахождението на трансграничните проекти за пренос на енергия;
в)
вероятната година на пускане в експлоатация;
г)
вида на използваните енергийни източници;
д)
инсталациите, чрез които може да се реагира при кризи в сигурността на доставките, като например съоръжения, даващи възможност за пренос в обратна посока или за преминаване към друго гориво; както и
е)
съоръженията за системи за улавяне на въглерод или реконструкциите на съществуващи инсталации с цел въвеждане на улавяне и съхранение на въглерод.
2. По отношение на всяко предложено извеждане от експлоатация на мощности, нотификацията по член 3 трябва да включва:
а)
естеството и мощността/капацитета на съответния инфраструктурен обект; както и
б)
вероятната година на извеждане от експлоатация.
3. Всяка нотификация по член 3 трябва да включва, по целесъобразност:
а)
целия обем на инсталираните мощности/капацитет за производство, пренос и съхранение, които съществуват към началото на съответната година на докладване, или чиято експлоатация е прекратена за период, по-дълъг от три години; както и
б)
съответна информация относно закъснения и/или препятствия пред изпълнението на инвестиционен проект, в случаите, когато държавите-членки, техните упълномощени институции или съответният специален орган притежават тази информация.
Член 6
Качество и публичност на данните
1. Държавите-членки, техните упълномощени институции или, в съответните случаи, специалните органи, са длъжни да се стремят да осигурят качество, релевантност, точност, яснота, навременност и съгласуваност на данните и информацията, които нотифицират до Комисията.
Когато нотификацията се прави от специални органи, нотифицираните данни и информация могат да бъдат придружени от подходящи обяснителни бележки от държавите-членки.
2. Комисията може да публикува предоставените съгласно настоящия регламент агрегирани данни и информация, по-специално в посочените в член 10, параграф 3 анализи, при условие че няма разкриване на данни относно отделни предприятия или инсталации, нито възможност за тяхното извеждане по дедуктивен път.
3. Държавите-членки, упълномощените от тях институции или Комисията са длъжни да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация, с които разполагат.
Член 7
Разпоредби за прилагане
В рамките, установени с настоящия регламент, и до 10 юни 2014 г. Комисията трябва да приеме необходимите разпоредби за прилагането на настоящия регламент, отнасящи се за формата и другите технически подробности във връзка с нотифицирането на данните и информацията по член 3 и член 5. Дотогава продължава да се прилага Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010.
Член 8
Обработка на данните
Комисията носи отговорност за разработването, хостинга, управлението и поддръжката на информационните ресурси, необходими за получаване, съхранение и извършване на обработка на данните или информацията относно енергийните инфраструктури, нотифицирани до Комисията съгласно настоящия регламент.
Комисията също така гарантира, че ресурсите в сферата на информационните технологии, посочени в първата алинея, гарантират поверителността на данните или информацията, които са били нотифицирани съгласно настоящия регламент.
Член 9
Защита на лицата във връзка с обработката на данни
Настоящият регламент не засяга правото на Съюза и, по-специално, не променя задълженията на държавите-членки по отношение на обработката на лични данни, които задължения са формулирани в Директива 95/46/ЕО, или задълженията на институциите и органите на Съюза съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001, по отношение на обработката от тяхна страна на лични данни при изпълнение на задълженията им.
Член 10
Наблюдение и докладване
1. Въз основа на предоставените данни и информация и, ако е подходящо, също и на други източници на данни, включително закупени от Комисията данни, и като се отчитат съответните анализи, като например във връзка с многогодишните планове за развитие на газовите и електроенергийните мрежи, Комисията се задължава да изпраща на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да публикува на всеки две години междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система в Съюза. Тези анализи трябва да са насочени, по-специално, към:
а)
откриване на потенциални бъдещи несъответствия между търсенето и предлагането на енергия, които са от значение за енергийната политика на Съюза, включително за функционирането на вътрешния енергиен пазар, като се акцентира върху потенциални бъдещи недостатъци и слабости в инфраструктурата за производство и пренос;
б)
определяне на съществуващите препятствия за инвестициите и насърчаване на най-добрите практики за тяхното преодоляване; както и
в)
увеличаване на прозрачността за съществуващите участници и за потенциалните участници, навлизащи на пазара.
Също така, Комисията може да предоставя всякакви специфични анализи, които сметне за необходими или подходящи, направени въз основа на тези данни и информация.
2. При подготовката на анализите по параграф 1, Комисията може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и/или други експерти, както и от професионални асоциации, имащи специфична за разглежданата област компетентност.
Комисията е длъжна да дава на всички държави-членки възможност да коментират черновите версии на анализите.
3. Комисията е длъжна да провежда обсъждане на анализите със заинтересовани страни, като Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), Координационната група по природния газ, Групата за координация в областта на електроенергетиката и Групата за координация в областта на нефта.
Член 11
Преглед
Комисията се задължава до 31 декември 2016 г. да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и да представи доклад за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета. В прегледа Комисията трябва да разгледа, inter alia:
а)
възможността за разширяване на обхвата на настоящия регламент с цел включване на:
i)
добива на газ, нефт и въглища;
ii)
терминалите за сгъстен природен газ;
iii)
допълнителни видове съхранение на електроенергия, които понастоящем не са обхванати от настоящия регламент; както и
б)
въпросът дали праговите стойности за инсталациите за енергия от възобновяеми източници следва да бъдат понижени.
При разглеждането на тези варианти, Комисията взема предвид необходимостта от това да се гарантира баланс между увеличената административна тежест и ползите от придобиването на допълнителната информация.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/96 се отменя от 9 април 2014 г.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 256/2014
ze dne 26. února 2014
o povinnosti informovat Komisi o investičních projektech do energetické infrastruktury v rámci Evropské unie, o nahrazení nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 736/96
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro rozvoj energetické politiky Unie a pro to, aby mohla Komise plnit své úkoly v oblasti energetiky, je mimořádně důležité získat celkový obraz vývoje investic do energetické infrastruktury v Unii. Dostupnost pravidelných a aktuálních údajů a informací by měla Komisi umožnit provádět nezbytná srovnání a hodnocení a navrhovat vhodná opatření na základě správných údajů a analýz, zejména pokud se týká budoucí rovnováhy mezi energetickou nabídkou a poptávkou.
(2)
Energetické prostředí v Unii i mimo ni se v posledních letech výrazně změnilo a investice do energetické infrastruktury se staly zásadní otázkou pro zabezpečení dodávek energie pro Unii, pro fungování vnitřního trhu a pro přechod na systém nízkouhlíkové energetiky, jehož cestou se Unie vydala.
(3)
Nová energetická situace vyžaduje významné investice do veškerých druhů infrastruktury ve všech odvětvích energetiky, jakož i vývoj nových druhů infrastruktury a rozšíření nových technologií na trhu. Liberalizace energetiky a další integrace vnitřního trhu poskytují větší prostor pro investice ze strany hospodářských subjektů. Nové politické požadavky, jako například cíle s dopadem na palivovou skladbu, současně mění politiky členských států směrem k nové nebo modernizované energetické infrastruktuře.
(4)
V této souvislosti by se měla věnovat větší pozornost investicím do energetické infrastruktury v Unii, zejména s cílem předvídat problémy, podporovat osvědčené postupy a zavést do budoucího vývoje energetického systému Unie větší transparentnost.
(5)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií, by proto měly mít k dispozici přesné údaje o investičních projektech týkajících se nejdůležitějších součástí energetického systému Unie, včetně projektů vyřazování z provozu.
(6)
Údaje a informace o předvídatelném vývoji výrobní, přenosové a skladovací kapacity a projektů v různých odvětvích energetiky jsou v zájmu Unie a jsou důležité pro budoucí investice. Je proto třeba zajistit, aby byly Komisi oznamovány investiční projekty, v jejichž rámci byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu nebo o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici.
(7)
Na základě článků 41 a 42 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o Euratomu) mají podniky povinnost oznamovat své investiční projekty. Tyto informace je třeba doplnit, a to především o pravidelné zprávy o provádění investičních projektů. Tímto dalším podáváním zpráv nejsou dotčeny články 41 až 44 Smlouvy o Euratomu. Je však, kdekoli je to možné, třeba zabránit tomu, aby byly podniky zatíženy dvojím břemenem.
(8)
Aby mohla Komise získat ucelený obraz budoucího vývoje energetického systému Unie jako celku, je nezbytné vytvořit harmonizovaný rámec pro podávání zpráv o investičních projektech založený na aktualizovaných kategoriích oficiálních údajů a informací, jež mají být členskými státy poskytovány.
(9)
Členské státy by za tímto účelem měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury, které jsou plánovány nebo uskutečňovány na jejich území a týkají se výroby, skladování a přepravy ropy, zemního plynu a elektřiny - včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, elektřiny z uhlí a lignitu a kombinované výroby elektřiny a užitečného tepla -, výroby biopaliv a zachycování, přepravy a ukládání oxidu uhličitého. Členské státy by rovněž měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech týkajících se elektrického propojení a plynového propojení s třetími zeměmi. Dotčené podniky by měly mít povinnost oznamovat tyto údaje a informace dotčenému členskému státu.
(10)
Vzhledem k časovému horizontu investičních projektů v energetice by mělo být dostačující podávání zpráv jednou za dva roky.
(11)
Aby nedocházelo k nepřiměřené administrativní zátěži a minimalizovaly se náklady pro členské státy a podniky, zejména pro malé a střední podniky, mělo by toto nařízení umožňovat osvobození členských států a podniků od povinnosti podávat zprávy, pokud již byly rovnocenné informace Komisi poskytnuty na základě odvětvových právních předpisů Unie pro odvětví energetiky, jejichž cílem je dosažení cílů konkurenčních trhů s energií v Unii, udržitelnosti energetického systému Unie a zabezpečení dodávek energií do Unie. Je třeba se vyhnout tomu, aby se požadavky na podávání zpráv uvedené ve třetím balíčku opatření pro vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem zdvojovaly. V zájmu snížení zátěže vyplývající z podávání zpráv by měla Komise poskytovat podporu členským státům s cílem objasnit, v jakých případech považuje údaje nebo informace, které jí již byly poskytnuty na základě jiných právních předpisů, za splňující požadavky tohoto nařízení.
(12)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií, by měla mít možnost přijmout veškerá vhodná opatření za účelem zpracování údajů a zjednodušení a zabezpečení oznamování údajů, a zejména provozovat integrované nástroje a postupy informačních technologií, které by měly zaručit důvěrnost údajů nebo informací oznamovaných Komisi.
(13)
Ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy upravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3) a ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4). Jejich ustanovení nejsou tímto nařízením nijak dotčena.
(14)
Členské státy nebo jimi pověřené subjekty a Komise by měly zachovávat důvěrnost obchodně citlivých údajů nebo informací. Před jejich předáním Komisi by proto členské státy nebo jimi pověřené subjekty měly tyto údaje a informace, s výjimkou těch, které se týkají přeshraničních přenosových projektů, shrnout na úrovni členského státu. Komise by v případě potřeby měla tyto údaje dále shrnout tak, aby nebyly zveřejněny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních a aby takové informace nemohly být odvozeny.
(15)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií by měly vypracovávat pravidelnou meziodvětvovou analýzu týkající se strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie a tam, kde je to vhodné, soustředěněji analyzovat některé aspekty tohoto energetického systému. Tato analýza by měla přispět zejména k posílení energetické bezpečnosti prostřednictvím zjištění možných mezer v infrastruktuře a investicích s cílem dosáhnout rovnováhy mezi energetickou nabídkou a poptávkou. Analýza by měla být také příspěvkem k diskusi na úrovni Unie o energetických infrastrukturách, a proto by měla být předkládána Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a měla by být zpřístupněna zúčastněným stranám.
(16)
Meziodvětvová analýza Komise a údaje a informace, které podle tohoto nařízení Komise zveřejní, budou v souvislosti s plánováním investic přínosem pro malé a střední podniky.
(17)
Komisi mohou být nápomocni odborníci z členských států nebo jiní kvalifikovaní odborníci, a to s cílem dospět ke společnému chápání možných mezer v infrastruktuře a souvisejících rizik a podporovat transparentnost ohledně budoucího vývoje, což je obzvláště v zájmu subjektů, které nově vstupují na trh.
(18)
Toto nařízení by mělo nahradit nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 (5), které bylo dne 6. září 2012 zrušeno Soudním dvorem (6) a jehož účinky měly být zachovány až do vstupu nového nařízení v platnost. Se vstupem tohoto nařízení v platnost by tedy zrušení nařízení (EU, Euratom) č. 617/2010, o němž rozhodl Soudní dvůr, mělo nabýt účinku. Dále by mělo být tímto nařízením zrušeno nařízení Rady (ES) č. 736/96 (7), které bylo zrušeno zrušeným nařízením (EU, Euratom) č. 617/2010.
(19)
Forma a technické podrobnosti oznamování údajů a informací o investičních projektech do energetické infrastruktury Komisi jsou stanoveny v nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 (8). Nařízení (EU, Euratom) č. 833/2010 by mělo zůstat v platnosti až do jeho revize, která bude následovat po přijetí tohoto nařízení.
(20)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu či účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zřizuje společný rámec, podle něhož jsou Komisi oznamovány údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury v odvětvích ropy, zemního plynu a elektřiny - včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, elektřiny z uhlí a lignitu a kombinované výroby elektřiny a užitečného tepla - a o investičních projektech týkajících se výroby biopaliv a zachycování, přepravy a ukládání oxidu uhličitého, který tato odvětví vytvářejí.
2. Toto nařízení se vztahuje na investiční projekty typů uvedených v příloze, u nichž byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu a o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici.
Členské státy mohou dále předkládat jakékoli odhady údajů nebo předběžné informace o investičních projektech typů uvedených v příloze, v jejichž rámci je začátek stavebních prací plánován do pěti let, a o infrastrukturách, jejichž vyřazení z provozu je plánováno do tří let, avšak konečné rozhodnutí o investici ještě nebylo přijato.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„infrastrukturou“ jakýkoli typ zařízení nebo část zařízení související s výrobou, přenosem a skladováním, včetně propojení Unie s třetími zeměmi;
2)
„investičními projekty“ projekty, jejichž cílem je:
i)
výstavba nové infrastruktury,
ii)
přeměna, modernizace, zvýšení nebo snížení kapacity stávající infrastruktury,
iii)
částečné nebo úplné vyřazení stávající infrastruktury z provozu;
3)
„konečným rozhodnutím o investici“ rozhodnutí přijaté na úrovni podniku definitivně vyčlenit finanční zdroje na investiční fázi projektu;
4)
„investiční fází“ fáze, během níž probíhá výstavba nebo vyřazení z provozu a vznikají kapitálové náklady; nezahrnuje plánovací fázi;
5)
„plánovací fází“ fáze, během níž se připravuje uskutečnění projektu, jež v případě potřeby zahrnuje posouzení proveditelnosti, přípravných a technických studií a získání licencí a povolení, a během níž vznikají kapitálové náklady;
6)
„investičními projekty ve výstavbě“ investiční projekty, u nichž byla zahájena výstavba a vznikly kapitálové náklady;
7)
„vyřazením z provozu“ fáze, kdy je infrastruktura trvale vyřazena z provozu;
8)
„výrobou“ výroba elektřiny a zpracování paliv, včetně biopaliv;
9)
„přenosem“ přeprava zdrojů energie, produktů nebo oxidu uhličitého prostřednictvím sítě, zejména:
i)
prostřednictvím produktovodů, kromě těžební sítě a kromě části produktovodů využívané primárně v souvislosti s místní distribucí, nebo
ii)
prostřednictvím propojených systémů velmi vysokého a vysokého napětí nevyužívaných primárně v souvislosti s místní distribucí;
10)
„zachycováním“ proces zachycování oxidu uhličitého z průmyslových zařízení za účelem skladování;
11)
„skladováním“ trvalé nebo dočasné skladování energie nebo zdrojů energie v nadzemní či podzemní infrastruktuře nebo geologických úložištích nebo zadržení oxidu uhličitého v podzemních geologických formacích;
12)
„podnikem“ fyzická nebo právnická osoba, soukromá nebo veřejná, rozhodující o investičních projektech nebo provádějící investiční projekty;
13)
„zdroji energie“:
i)
primární zdroje energie, jako je ropa, zemní plyn nebo uhlí,
ii)
přeměněné zdroje energie, jako je elektřina,
iii)
energie z obnovitelných zdrojů, včetně elektřiny z vodních zdrojů, biomasy, bioplynu, větrné, sluneční, přílivové energie, energie z vln a geotermální energie, a
iv)
energetické produkty, jako jsou produkty z rafinované ropy a biopaliva;
14)
„zvláštním subjektem“ subjekt pověřený odvětvovými právními předpisy Unie v odvětví energetiky přípravou a schvalováním víceletého plánu rozvoje sítě a investic do energetické infrastruktury na úrovni Unie, jakým je Evropská síť provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO-E) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (9) a Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (ENTSO-G) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (10);
15)
„souhrnnými údaji“ údaje agregované na úrovni jednoho nebo více členských států.
Článek 3
Oznamování údajů
1. Členské státy nebo subjekty, jež tímto úkolem pověří, shromažďují veškeré údaje a informace uvedené v tomto nařízení od 1. ledna 2015 a následně každé dva roky, při dodržení přiměřenosti zátěže vyplývající ze shromažďování informací a podávání zpráv.
Údaje a příslušné informace o projektech uvedené v tomto nařízení oznámí Komisi poprvé v roce 2015 a následně každé dva roky. Toto oznámení má souhrnnou podobu, s výjimkou údajů a důležitých informací týkajících se přeshraničních přenosových projektů.
Členské státy nebo jimi pověřené subjekty oznamují souhrnné údaje a příslušné informace o projektech do 31. července příslušného roku, kdy má být podána zpráva.
2. Členské státy nebo jimi pověřené subjekty jsou osvobozeny od povinností stanovených v odstavci 1 v rozsahu, ve kterém podle odvětvových právních předpisů Unie pro odvětví energetiky nebo na základě Smlouvy o Euratomu:
a)
dotčený členský stát nebo jím pověřený subjekt údaje nebo informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení Komisi již oznámil a uvedl datum oznámení a dotčený zvláštní právní předpis; nebo
b)
je zvláštní subjekt pověřen vypracováním víceletého investičního plánu pro energetickou infrastrukturu na úrovni Unie a shromažďuje za tímto účelem údaje a informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení. V tomto případě a pro účely tohoto nařízení oznámí tento zvláštní subjekt veškeré příslušné údaje a informace Komisi.
Článek 4
Zdroje údajů
Dotčené podniky oznámí údaje a informace uvedené v článku 3 členským státům, na jejichž území mají v plánu provést investiční projekt, nebo jimi pověřeným subjektům do 1. června každého roku, kdy má být podána zpráva. Oznamované údaje nebo informace odrážejí situaci investičních projektů k 31. březnu příslušného roku.
První odstavec se nepoužije na podniky, v jejichž případě se dotčený členský stát rozhodne předat Komisi údaje nebo informace uvedené v článku 3 jinými prostředky, pokud jsou předávané údaje nebo informace srovnatelné.
Článek 5
Obsah oznámení
1. U investičních projektů typů uvedených v příloze obsahuje oznámení uvedené v článku 3 podle potřeby:
a)
objem kapacit plánovaných nebo ve výstavbě;
b)
druh a hlavní charakteristiky infrastruktury nebo kapacit plánovaných nebo ve výstavbě, případně včetně umístění přeshraničních přenosových projektů;
c)
pravděpodobný rok uvedení do provozu;
d)
druh použitých zdrojů energie;
e)
zařízení schopná reagovat na krize bezpečnosti dodávek, například zařízení umožňující zpětný tok nebo změnu paliva, a
f)
vybavenost systémy zachycování uhlíku nebo mechanismy pro dodatečné vybavení systémy zachycování a ukládání uhlíku.
2. U navrhovaného vyřazení kapacity z provozu obsahuje oznámení podle článku 3:
a)
povahu a kapacitu dotčené infrastruktury a
b)
pravděpodobný rok vyřazení z provozu.
3. V každém oznámení podle článku 3 se v případě potřeby uvede:
a)
celkový objem instalovaných výrobních, přenosových a skladovacích kapacit, které jsou k dispozici na začátku příslušného roku, kdy má být podána zpráva, nebo jejichž provoz je přerušen na dobu delší než tři roky, a
b)
příslušné informace o zpoždění nebo překážkách při provádění investičních projektů, pokud členské státy, jimi pověřené subjekty nebo dotčený zvláštní subjekt takové informace mají.
Článek 6
Kvalita a zveřejnění údajů
1. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo případně zvláštní subjekty usilují o zajištění kvality, relevance, přesnosti, jasnosti, včasnosti a soudržnosti údajů a informací, které oznamují Komisi.
Pokud činí oznámení zvláštní subjekty, lze k oznamovaným údajům a informacím připojit odpovídající připomínky členských států.
2. Komise může souhrnné údaje a informace poskytnuté na základě tohoto nařízení zveřejnit, zejména v analýzách uvedených v čl. 10 odst. 3, pod podmínkou, že nejsou uvedeny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních ani je není možné odvodit.
3. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo Komise zachovávají důvěrnost jimi držených obchodně citlivých údajů nebo informací.
Článek 7
Prováděcí předpisy
Do 10. června 2014 a v mezích stanovených tímto nařízením přijme Komise předpisy nezbytné k provádění tohoto nařízení, týkající se formy a dalších technických podrobností ohledně oznamování údajů a informací podle článků 3 a 5. Do té doby zůstává v platnosti nařízení (EU, Euratom) č. 833/2010.
Článek 8
Zpracování údajů
Komise odpovídá za rozvoj, provoz, řízení a udržování zdrojů informačních technologií nezbytných pro přijímání, uchovávání a jakékoli zpracování údajů nebo informací o energetické infrastruktuře, které jí jsou oznámeny podle tohoto nařízení.
Komise rovněž zajistí, aby zdroje informačních technologií uvedené v prvním pododstavci zaručovaly důvěrnost údajů nebo informací, které jí jsou oznámeny podle tohoto nařízení.
Článek 9
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním údajů
Tímto nařízením není dotčeno právo Unie a především se nemění povinnosti členských států, pokud jde o zpracování osobních údajů, jak jsou stanoveny ve směrnici 95/46/ES, ani povinnosti, které pro orgány a instituce Unie vyplývají z nařízení (ES) č. 45/2001, pokud jde o zpracovávání osobních údajů při výkonu jejich funkce.
Článek 10
Sledování a podávání zpráv
1. Komise na základě poskytnutých údajů a informací a v případě potřeby jakýchkoli jiných zdrojů údajů včetně údajů, které sama pořídí, jakož i s přihlédnutím k relevantním analýzám, například k víceletým plánům rozvoje plynové a elektrické sítě, jednou za dva roky zveřejní a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru meziodvětvovou analýzu strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie. Cílem této analýzy je zejména:
a)
zjistit případné budoucí rozdíly mezi energetickou poptávkou a nabídkou, které jsou důležité pro energetickou politiku Unie, zejména pro fungování vnitřního trhu s energií, a to s důrazem na potenciální nedostatky a chyby, které se v budoucnosti vyskytnou ve výrobní a přenosové infrastruktuře;
b)
zjistit překážky pro investice a podpořit osvědčené postupy pro jejich překonání a
c)
zvýšit transparentnost pro stávající a možné nové účastníky trhu.
Komise může na základě uvedených údajů a informací rovněž vypracovat jakoukoli specifickou analýzu, která bude považována za nezbytnou nebo vhodnou.
2. Při vypracování analýz uvedených v odstavci 1 mohou být Komisi nápomocni odborníci z členských států nebo jiní odborníci a profesní sdružení s odbornou kvalifikací v dané oblasti.
Komise všem členským státům umožní, aby se k návrhům těchto analýz vyjádřily.
3. Komise projedná analýzy se zúčastněnými stranami, jakými jsou ENTSO-E, ENTSO-G, koordinační skupina pro otázky plynu, koordinační skupina pro otázky elektrické energie a koordinační skupina pro otázky ropy.
Článek 11
Přezkum
Do 31. prosince 2016 Komise přezkoumá provádění tohoto nařízení a předloží zprávu o výsledcích přezkumu Evropskému parlamentu a Radě. V rámci přezkumu Komise mimo jiné posoudí:
a)
možnost rozšíření působnosti tohoto nařízení na:
i)
těžbu plynu, ropy a uhlí,
ii)
terminály pro stlačený zemní plyn,
iii)
další druhy skladování elektrické energie, a
b)
zda by měly či neměly být sníženy stropy stanovené pro zařízení na výrobu energie z obnovitelných zdrojů.
Při posuzování těchto možností Komise přihlíží k potřebě zajistit rovnováhu mezi zvýšenou administrativní zátěží a přínosy plynoucími ze získání dodatečných informací.
Článek 12
Zrušení
Nařízení (ES) č. 736/96 se zrušuje s účinkem ode dne 9. dubna 2014.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.