РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 316/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 март 2014 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на категории споразумения за трансфер на технологии
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент № 19/65/ЕИО на Съвета от 2 март 1965 г. за прилагането на член 85, параграф 3 от Договора по отношение на определени категории споразумения и съгласувани практики (1), и по-специално член 1 от него,
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент № 19/65/ЕИО оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора към определени категории споразумения за трансфер на технологии и съответните съгласувани практики, по които споразумения страни са само две предприятия, попадащи в обхвата на член 101, параграф 1 от Договора.
(2)
В съответствие с Регламент № 19/65/ЕИО Комисията прие по-специално Регламент (ЕО) № 772/2004 на Комисията (2). В Регламент (ЕО) № 772/2004 се определят категориите споразумения за трансфер на технологии, които според Комисията отговарят по принцип на условията по член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на този регламент, чието действие изтича на 30 април 2014 г., и като се вземе предвид допълнително придобитият опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за гарантиране на ефикасна защита на конкуренцията и осигуряване на достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и на нормативната уредба.
(4)
Споразуменията за трансфер на технологии се отнасят до лицензирането на права върху технологии. Такива споразумения обикновено повишават икономическата ефективност и насърчават конкуренцията, тъй като могат да намалят дублирането на научноизследователската и развойната дейност, да увеличат стимула за първоначални изследвания и разработки, да подтикнат към засилено новаторство, да улеснят разпространението и да създадат пазарна конкуренция на продуктовия пазар.
(5)
Вероятността такива последици като повишаването на ефективността и насърчаването на конкуренцията да превишават по значение евентуалните антиконкурентни последици поради съдържащите се в споразуменията за трансфер на технологии ограничения зависи от степента на пазарна мощ на съответните предприятия, т.е. до каква степен тези предприятия срещат конкуренция в лицето на предприятия, които притежават взаимозаменяеми технологии, или предприятия, които произвеждат взаимозаменяеми продукти.
(6)
Настоящият регламент следва да се прилага само към споразумения за трансфер на технологии между лицензодател и лицензополучател. Той следва да се прилага към такива споразумения, дори ако споразумението съдържа условия, свързани с повече от едно равнище на търговска дейност, например чрез изискване лицензополучателят да изгради отделна система за разпространение и чрез определяне на задълженията, които лицензополучателят трябва или може да налага на търговците на произведените в съответствие с лиценза продукти. Тези условия и задължения обаче трябва да съответстват на правилата за конкуренция, приложими към споразуменията за доставка и разпространение, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 330/2010 на Комисията (3). Споразуменията за доставка и разпространение, сключени между лицензополучател и купувачите на неговите продукти, предмет на споразумението, не следва да се освобождават по силата на настоящия регламент.
(7)
Настоящият регламент следва да се прилага само към споразумения, при които лицензодателят разрешава на лицензополучателя и/или на един или повече от неговиите подизпълнители да използват лицензираната технология, евентуално след допълнителни научни изследвания и развойна дейност от страна на лицензополучателя и/или неговия подизпълнител или подизпълнители, с цел производство на стоки или извършване на услуги. Той не следва да се прилага за лицензиране в контекста на споразуменията за изследвания и разработки, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1217/2010 на Комисията (4), или за лицензиране в контекста на споразуменията за специализация, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1218/2010 на Комисията (5). Той не следва също да се прилага към споразумения, чиято цел е възпроизвеждането и разпространението на софтуерни продукти със защитени авторски права, тъй като такива споразумения не засягат лицензирането на технологии за производство, а по-скоро наподобяват споразуменията за дистрибуция. Регламентът не следва да се прилага и към споразуменията за създаване на технологични обединения, т.е. споразумения за обединяване на технологии с цел лицензирането им за трети страни, нито за споразуменията, по силата на които технологичното обединение се лицензира в полза на тези трети страни.
(8)
За прилагането на член 101, параграф 3 от Договора посредством регламент не е необходимо да се определят споразуменията за трансфер на технологии, които могат да попадат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната преценка на споразуменията по член 101, параграф 1 трябва да бъдат взети предвид няколко фактора, и по-специално структурата и динамиката на съответните технологични и продуктови пазари.
(9)
Привилегията да се ползва предвиденото в настоящия регламент групово освобождаване следва да се ограничава до споразуменията, за които с достатъчна увереност може да се приеме, че отговарят на изискванията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. За да се постигнат ползите и целите на трансфера на технологии, настоящият регламент следва да обхваща не само трансфера на технологии като такъв, но също и другите разпоредби, съдържащи се в споразуменията за трансфер на технологии, ако и доколкото те са пряко свързани с производството или продажбата на продуктите, предмет на споразумението.
(10)
Що се отнася до споразуменията за трансфер на технологии между конкуренти, може да се предположи, че когато техният общ дял от съответните пазари не надвишава 20 % и споразуменията не съдържат някои силно антиконкурентни ограничения, тези споразумения обикновено водят до усъвършенстване на производството и разпространението и позволяват на потребителите да получат справедлив дял от произтичащите от това ползи.
(11)
Що се отнася до споразуменията за трансфер на технологии между неконкуренти, може да се предположи, че когато индивидуалният им дял от съответните пазари не надвишава 30 % и споразуменията не съдържат някои силно антиконкурентни ограничения, тези споразумения обикновено водят до усъвършенстване на производството и разпространението и позволяват на потребителите да получат справедлив дял от произтичащите от това ползи.
(12)
Ако приложимият праг на пазарен дял е надвишен на един или на няколко продуктови или технологични пазара, груповото освобождаване следва да не се прилага към споразумението за съответните пазари.
(13)
Не може да има презумпция, че над тези прагове на пазарен дял споразуменията за трансфер на технологии попадат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. Например споразумения за предоставяне на изключителен лиценз между неконкурентни предприятия често попадат извън приложното поле на член 101, параграф 1. Също така не може да има презумпция, че над тези прагове на пазарен дял споразуменията за трансфер на технологии, които попадат в приложното поле на член 101, параграф 1, не отговарят на условията за освобождаване. Не може обаче да има също презумпция, че те обикновено ще водят до обективни предимства от такова естество и величина, че да компенсират пречките, които създават за конкуренцията.
(14)
С настоящия регламент не следва да се освобождават споразуменията за трансфер на технологии, съдържащи ограничения, които са абсолютно необходими за усъвършенстване на производството или на разпространението. По-специално споразуменията за трансфер на технологии, които съдържат някои силно антиконкурентни ограничения, като определянето на цените за трети страни, следва да бъдат изключени от предвидената в настоящия регламент привилегия за групово освобождаване, независимо от пазарните дялове на съответните предприятия. При наличието на такива съществени ограничения цялото споразумение следва да се изключи от привилегията за групово освобождаване.
(15)
С цел да бъдат запазени стимулите за новаторство и защитено правилното прилагане на правата върху интелектуална собственост, някои ограничения следва да се изключат от привилегията за групово освобождаване. По-специално следва да бъдат изключени задълженията за изключително обратно предоставяне за отделни подобрения и клаузите за неоспорване. Когато в лицензионен договор е включено такова ограничение, само въпросното ограничение следва да се изключи от привилегията за групово освобождаване.
(16)
Праговете на пазарен дял и неосвобождаването на споразумения за трансфер на технологии, които съдържат силно антиконкурентните ограничения и изключените ограничения, предвидени в настоящия регламент, по принцип ще гарантират, че чрез споразуменията, за които се прилага груповото освобождаване, не се предоставя възможност на участващите в тях предприятия да премахват конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти.
(17)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (6) Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато в конкретен случай установи, че споразумение за трансфер на технологии, към което се прилага предвиденото в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко поражда последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора. Това може да се случи по-специално при намаляване на стимулите за новаторство или при възпрепятстване на достъпа до пазари.
(18)
В съответствие с член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 орган за защита на конкуренцията на държава членка може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага на територията на тази държава членка или на част от нея, ако се установи, че в определен случай споразумение, към което се прилага предвиденото в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко поражда последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(19)
С цел засилване на надзора върху паралелни мрежи от споразумения за трансфер на технологии, които пораждат сходни ограничителни последици и обхващат повече от 50 % от даден пазар, Комисията може чрез регламент да обяви настоящия регламент за неприложим към споразумения за трансфер на технологии, които съдържат специфични ограничения, свързани със съответния пазар, с което да възстанови пълното прилагане на разпоредбите на член 101 от Договора по отношение на такива споразумения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
б)
„права върху технологии“ означава ноу-хау и следните права или комбинация от тях, включително заявки или заявки за регистрация на тези права:
i)
патенти;
ii)
полезни модели;
iii)
права върху дизайн;
iv)
топологии на полупроводникови изделия;
v)
сертификати за допълнителна закрила за лекарствени или други продукти, за които могат да бъдат получени такива сертификати за допълнителна закрила;
vi)
сертификати за растителни видове; и
vii)
авторски права върху софтуер;
в)
„споразумение за трансфер на технологии“ означава:
i)
споразумение за лицензиране на права върху технология, сключено между две предприятия за целите на производството на продукти, предмет на споразумението, от лицензополучателя и/или негов подизпълнител или подизпълнители;
ii)
прехвърлянe на права върху технологии между две предприятия за целите на производството на продукти, предмет на споразумението, когато част от риска, свързан с използването на технологията, остава за прехвърлителя;
г)
„реципрочно споразумение“ означава споразумение за трансфер на технологии, чрез което две предприятия си предоставят взаимно, посредством един и същ или отделни договори, лицензи за права върху технологии и когато тези лицензи се отнасят до конкуриращи се технологии или могат да се използват за производството на конкуриращи се продукти;
д)
„нереципрочно споразумение“ означава споразумение за трансфер на технологии, чрез което едно предприятие предоставя на друго предприятие лиценз за правата върху технология или когато две предприятия си предоставят взаимно такъв лиценз, но тези лицензи не се отнасят до конкуриращи се технологии и не могат да се използват за производството на конкуриращи се продукти;
е)
„продукт“ означава стоки или услуга, включително междинни стоки и услуги и крайни стоки и услуги;
ж)
„продукт, предмет на споразумението“ означава продукт, произведен пряко или непряко въз основа на лицензните права върху технология;
з)
„права върху интелектуална собственост“ включва права върху индустриална собственост, по-специално патенти и търговски марки, авторско право и сродните му права;
и)
„ноу-хау“ означава пакет от практическа информация, получена в резултат на опит и изпитване, която е:
i)
тайна, т.е. не е всеобщо известна или леснодостъпна;
ii)
значима, т.е. важна и полезна за производството на продуктите, предмет на споразумението; и
iii)
установена, т.е. описана достатъчно подробно, за да може да се провери, че отговаря на критериите за тайна и значимост;
й)
„съответен продуктов пазар“ е пазарът за продуктите, предмет на споразумението и техните заместители, тоест всички продукти, които купувачът счита за взаимозаменяеми или заместими поради техните характеристики, цени и употребата, за която са предназначени;
к)
„съответен технологичен пазар“ е пазарът за лицензните права върху технология и техните заместители, т.е. всички права върху технология, които лицензополучателят счита за взаимозаменяеми или заместими поради техните характеристики, дължимите за тези права лицензионни възнаграждения и употребата, за която са предназначени;
л)
„съответен географски пазар“ е територията, на която разглежданите предприятия участват в предлагането на и търсенето на стоки или в лицензирането на права върху технологии, в която условията на конкуренция са достатъчно хомогенни и която значително се отличава от съседните територии по условията на конкуренция;
м)
„съответен пазар“ е комбинацията от съответния продуктов или технологичен пазар със съответния географски пазар;
н)
„конкурентни предприятия“ са предприятия, които се конкурират на съответния пазар, т.е.:
i)
конкурентни предприятия на съответния пазар, на който са лицензирани правата върху технологията, т.е. предприятия, които лицензират права върху конкуриращи се технологии (действителни конкуренти на съответния пазар);
ii)
конкурентни предприятия на съответния пазар, на който се продават продуктите, предмет на споразумението, т.е. предприятия, които при липса на споразумение за трансфер на технологии биха извършвали активно стопанска дейност на съответните пазари, където се продават продуктите, предмет на споразумението (действителни конкуренти на съответния пазар), или които при липса на споразумение за трансфер на технологии вероятно биха предприели при наличие на реалистични основания, а не просто като теоретична възможност, в кратък срок и в отговор на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи за смяна на доставчика, за да навлязат на съответния пазар или пазари (потенциални конкуренти на съответния пазар);
о)
„система за селективно разпространение“ е система за разпространение, при която лицензодателят се задължава да лицензира производството на продуктите, предмет на споразумението, пряко или косвено само за лицензополучатели, подбрани въз основа на определени критерии, и при която лицензополучателите се задължават да не продават продуктите, предмет на споразумението, на неупълномощени разпространители на територията, запазена от лицензодателя за функционирането на тази система;
п)
„изключителен лиценз“ е лиценз, при който на самия лицензодател не се разрешава да произвежда въз основа на лицензните права върху технологията, нито му е разрешено да лицензира лицензните права върху технологията на трети страни, по принцип или за конкретна употреба, или на конкретна територия;
р)
„изключителна територия“ е дадена територия, в чиито предели е разрешено само на едно предприятие да произвежда продуктите, предмет на споразумението, като въпреки това е възможно да се позволи на друг лицензополучател да произвежда продуктите, предмет на споразумението, в пределите на тази територия само за определен клиент, когато вторият лиценз е бил предоставен, за да бъде създаден алтернативен източник на доставка за този клиент;
с)
„изключителна група клиенти“ е група от клиенти, на които само на една страна по споразумение за трансфер на технологии се разрешава да продава активно произведените с лицензираната технология продукти, предмет на споразумението.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“, „лицензодател“ и „лицензополучател“ включват съответните им свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ са:
а)
предприятия, в които някоя страна по споразумението за трансфер на технологии пряко или косвено:
i)
има правомощия да упражнява повече от половината от правата на глас; или
ii)
има правомощия да назначава повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или органите, които законно представляват предприятието; или
iii)
разполага с правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или косвено разполагат с изброените в буква а) права или правомощия в предприятие, страна по споразумението за трансфер на технологии;
в)
предприятия, в които предприятие по буква б) пряко или косвено разполага с посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за трансфер на технологии заедно с едно или повече от предприятията по буква а), б) или в), или в които две или повече от тези предприятия съвместно разполагат с посочените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, посочени в буква а), се държат съвместно от:
i)
страни по споразумението за трансфер на технологии или съответните им свързани предприятия, посочени в букви а)-г); или
ii)
една или повече от страните по споразумението за трансфер на технологии или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. В съответствие с член 101, параграф 3 от Договора и съгласно разпоредбите на настоящия регламент член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразумения за трансфер на технологии.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага, доколкото в споразуменията за трансфер на технологии се съдържат ограничения за конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. Освобождаването се прилага до изтичане на срока на валидност на лицензните права върху технологията или до тяхното прекратяване или обявяването им за недействителни, или, в случай на ноу-хау, до запазването му в тайна. Когато обаче то стане обществено достояние в резултат на действие от страна на лицензополучателя, освобождаването се прилага за срока на действие на споразумението.
3. Изключението, предвидено в параграф 1, се прилага също към разпоредби в споразумения за трансфер на технологии относно закупуването на продукти от лицензополучателя или относно лицензиране или прехвърляне на други права върху интелектуална собственост или ноу-хау към лицензополучателя, ако и доколкото тези разпоредби са пряко свързани с производството или продажбите на продуктите, предмет на споразумението.
Член 3
Прагове на пазарен дял
1. Когато предприятията, страни по споразумението, са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от съответния пазар или пазари.
2. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване се прилага, при условие че общият пазарен дял на всяка от страните не надвишава 30 % от съответния пазар или пазари.
Член 4
Съществени ограничения
1. Когато предприятията, страни по споразумението, са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага за споразумения, които пряко или косвено, поотделно или заедно с други фактори, под контрола на страните, имат една от следните цели:
а)
ограничаване на възможността за една от страните да определя цените си, когато продава продукти на трети страни;
б)
ограничаване на крайната продукция, с изключение на ограничения на крайната продукция на продукти, предмет на споразумението, наложени на лицензополучателя в нереципрочно споразумение или наложени само на един от лицензополучателите в реципрочно споразумение;
в)
разпределение на пазари или на клиенти с изключение на:
i)
задължението на лицензодателя и/или лицензополучателя по нереципрочно споразумение да не произвежда с лицензните права върху технологията в пределите на изключителната територия, запазена за другата страна, и/или да не извършва активни/пасивни продажби в пределите на изключителната територия или с изключителната група клиенти, запазена за другата страна;
ii)
ограничението по нереципрочно споразумение лицензополучателят да извършва активни продажби на изключителната територия или на групата клиенти с изключителни права, разпределени от лицензодателя на друг лицензополучател, при условие че последният не е бил конкурентно предприятие на лицензодателя към момента на сключване на неговия собствен лицензионен договор;
iii)
задължението на лицензодателя да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за собствена употреба, при условие че лицензополучателят не е ограничен при активната и пасивната продажба на продуктите, предмет на споразумението, като резервни части за неговите собствени продукти;
iv)
задължението на лицензополучателя по нереципрочно споразумение да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е предоставен с цел създаване на алтернативен източник на доставки за този клиент;
г)
ограничаване на възможността за лицензополучателя да използва собствените си права върху технологията или ограничаване на възможността за всяка от страните по споразумението да извършва научноизследователска и развойна дейност, освен ако това последно ограничаване е абсолютно необходимо с цел да се предотврати разкриването на лицензираното ноу-хау на трети страни.
2. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага към споразумения, които пряко или косвено, поотделно или заедно с други фактори под контрола на страните имат една от следните цели:
а)
ограничаване на способността на една от страните да определя своите цени, когато продава продукти на трети страни, без да се засяга възможността да налага максимална продажна цена или да препоръчва продажна цена, при условие че това не се равнява на фиксирана или минимална продажна цена в резултат на оказан натиск от някоя от страните или в резултат на стимули, предложени от някоя от страните;
б)
ограничаване на територията, в чиито предели, или на клиентите, на които лицензополучателят може да продава пасивно продуктите, предмет на споразумението, с изключение на:
i)
ограничението за пасивни продажби в изключителна територия или за изключителната група клиенти, запазени за лицензодателя;
ii)
задължението лицензополучателят да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за своя собствена употреба, при условие че той не е ограничен да продава активно и пасивно продуктите, предмет на споразумението, като резервни части за своите собствени продукти;
iii)
задължението да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е бил предоставен, за да бъде създаден алтернативен източник на доставки за този клиент;
iv)
ограничението лицензополучател, който се занимава с търговия на едро, да продава на крайни потребители;
v)
ограничаването на продажбите за неупълномощени разпространители от страна на членовете на система за селективно разпространение;
в)
ограничаване на активните или пасивните продажби за крайни потребители от лицензополучател, който е член на система за селективно разпространение и чиято дейност е на равнище търговия на дребно, без да се засяга възможността на член на системата да бъде забранено да извършва дейността си от обект, за който няма разрешение.
3. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкурентни предприятия към момента на сключване на споразумението, но впоследствие станат конкурентни предприятия, разпоредбите на параграф 2, а не на параграф 1 се прилагат за целия срок на действие на споразумението, освен в случай на последващо изменение на съществени елементи на споразумението. Такова изменение е сключването на ново споразумение за трансфер на технологии между страните, чийто предмет са права върху конкурентни технологии.
Член 5
Изключени ограничения
1. Предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага към нито едно от следните задължения, съдържащи се в споразуменията за трансфер на технологии:
а)
всяко пряко или косвено задължение лицензополучателят да предостави изключителен лиценз или да прехвърли права, изцяло или частично, на лицензодателя или на определена от него трета страна по отношение на своите собствени подобрения или на своите собствени нови приложения на лицензираната технология;
б)
всяко пряко или косвено задължение, наложено на някоя от страните да не оспорва валидността на правата върху интелектуална собственост, които другата страна държи в Съюза, без да се засяга възможността, при изключителен лиценз, да бъде предвидено прекратяване на споразумението за трансфер на технологии, в случай че лицензополучателят оспорва валидността на лицензните права върху технологията.
2. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкуренти, изключението, предвидено в член 2, не се прилага към пряко или косвено задължение, ограничаващо възможността лицензополучателят да използва своите собствени права върху технология или ограничаващо възможността някоя от страните да извършва научноизследователска и развойна дейност, освен ако последното ограничение не е абсолютно необходимо, за да бъде предотвратено разкриването на лицензираното ноу-хау на трети страни.
Член 6
Оттегляне на освобождаването от забрана в определени случаи
1. Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато в конкретен случай установи, че споразумение за трансфер на технологии, към което се прилага предвиденото в член 2 от настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора, и по-специално когато:
а)
се ограничава достъпът до пазара на технологиите на трети страни, например поради кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, забраняващи на лицензополучателите да използват технологиите на трети страни;
б)
се ограничава достъпът до пазара на потенциални лицензополучатели, например посредством кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, непозволяващи на лицензодателите да издават лицензи на други лицензополучатели, или защото единственият притежател на технологията, лицензиращ съответните права върху технологията, сключва споразумение за изключителен лиценз с лицензополучател, който вече развива дейност на продуктовия пазар въз основа на права върху заместими технологии.
2. В съответствие с член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 орган за защита на конкуренцията на държава членка може, при същите обстоятелства като посочените в параграф 1 от настоящия член, да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага на територията на тази държава членка или на част от нея, ако се установи, че в определен случай споразумение, към което се прилага предвиденото в член 2 от настоящия регламент освобождаване, има последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
Член 7
Неприлагане на настоящия регламент
1. Съгласно член 1а от Регламент № 19/65/ЕИО Комисията може посредством регламент да обяви, че когато паралелни мрежи от сходни споразумения за трансфер на технологии обхващат повече от 50 % от съответен пазар, настоящият регламент няма да се прилага към споразуменията за трансфер на технологии, които съдържат специфични ограничения във връзка с този пазар.
2. Регламент, приет съгласно параграф 1, не се прилага, преди да са изтекли най-малко шест месеца от неговото приемане.
Член 8
Прилагане на праговете на пазарен дял
За прилагането на посочените в член 3 прагове на пазарен дял се налагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на пазарните данни за стойността на продажбите; ако пазарните данни за стойността на продажбите не са налични, за установяването на пазарния дял на съответните предприятия могат да бъдат използвани оценки, основаващи се на друга достоверна информация от пазара, включително обема на продажбите;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, който се държи от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разделя поравно за всяко предприятие, което притежава правата или правомощията, изброени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква а);
г)
пазарният дял на лицензодател на съответен пазар за лицензни права върху технология се изчислява въз основа на наличието на лицензните права върху технология на съответния пазар или пазари (а именно продуктовия и географския пазар или пазари), на които се продават продуктите, предмет на споразумението, т.е. въз основа на комбинираните данни относно продажбите на продуктите, предмет на споразумението, произведени от лицензодателя и неговите лицензополучатели;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, параграф 1 или 2, първоначално не е повече от 20 % или съответно от 30 %, но впоследствие нарасне над тези равнища, предвиденото в член 2 освобождаване продължава да се прилага за срок от две последователни календарни години след годината, през която за първи път е надвишен прагът от 20 % или от 30 %.
Член 9
Взаимоотношения с други регламенти за групово освобождаване
Настоящият регламент не се прилага по отношение на режими за издаване на лиценз в споразумения за изследвания и разработки, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1217/2010, или в споразумения за специализация, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1218/2010.
Член 10
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 май 2014 г. до 30 април 2015 г. по отношение на вече влезлите в сила към 30 април 2014 г. споразумения, които не отговарят на изискванията за предвиденото в настоящия регламент освобождаване, но които към 30 април 2014 г. са отговаряли на условията за предвиденото в Регламент (ЕО) № 772/2004 освобождаване.
Член 11
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 май 2014 година.
Срокът му на действие изтича на 30 април 2026 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 2014 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 316/2014
ze dne 21. března 2014
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie dohod o převodu technologií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady č. 19/65/EHS ze dne 2. března 1965 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě (1), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení,
po konzultaci Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení č. 19/65/EHS zmocňuje Komisi formou nařízení použít čl. 101 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o převodu technologií a odpovídající jednání ve vzájemné shodě, kterých se účastní pouze dva podniky a na něž se vztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy.
(2)
Na základě nařízení č. 19/65/EHS přijala Komise zejména nařízení (ES) č. 772/2004 (2). Nařízení (ES) č. 772/2004 definuje kategorie dohod o převodu technologií, u nichž měla Komise za to, že zpravidla splňují podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem k celkově pozitivním zkušenostem s používáním uvedeného nařízení, jehož použitelnost skončí dnem 30. dubna 2014, a k dalším zkušenostem získaným od jeho přijetí je vhodné přijmout nové nařízení o blokové výjimce.
(3)
Toto nařízení by mělo splňovat dva požadavky: zajistit účinnou ochranu hospodářské soutěže a přiměřenou právní jistotu pro podniky. Plnění těchto cílů by mělo brát úvahu potřebu v nejvyšší možné míře zjednodušit správní dohled a právní rámec.
(4)
Předmětem dohod o převodu technologií je udělení licence na technologická práva. Takovéto dohody zpravidla zvyšují hospodářskou výkonnost a podporují hospodářskou soutěž, protože mohou snížit zdvojení výzkumu a vývoje, posílit podněty pro provádění nového výzkumu a vývoje, podpořit inkrementální inovace, usnadnit rozšiřování technologií a mohou vyvolat hospodářskou soutěž na výrobkových trzích.
(5)
Pravděpodobnost, že účinky zvyšující výkonnost a podporující hospodářskou soutěž převáží nad zápornými účinky na hospodářskou soutěž, které jsou způsobeny omezeními obsaženými v dohodách o převodu technologií, závisí na tržní síle dotyčných podniků a v důsledku toho na rozsahu, v jakém jsou tyto podniky vystaveny soutěži ze strany jiných podniků, které disponují náhradními technologiemi nebo vyrábějí náhradní výrobky.
(6)
Toto nařízení by se mělo vztahovat pouze na dohody o převodu technologií mezi poskytovatelem a nabyvatelem licence. Na uvedené dohody by se mělo vztahovat i tehdy, jestliže obsahují omezení pro více než jednu rovinu obchodu, například když je nabyvateli licence uložena povinnost vybudovat zvláštní distribuční systém a když je mu stanoveno, jaké závazky musí nebo může uložit prodejcům výrobků vyrobených v licenci. Tato omezení a tyto závazky by však měly být v souladu s pravidly hospodářské soutěže použitelnými na dodavatelské a distribuční dohody, která jsou stanovena v nařízení Komise (EU) č. 330/2010 (3). Dodavatelské a distribuční dohody mezi nabyvatelem licence a odběrateli jeho smluvních výrobků by však neměly být tímto nařízením vyňaty.
(7)
Toto nařízení by se mělo vztahovat pouze na dohody, v nichž poskytovatel licence dovoluje nabyvateli licence a/nebo jednomu či několika jeho subdodavatelům využívat licencovaná technologická práva, případně po dalších výzkumných a vývojových činnostech nabyvatele licence a/nebo jeho subdodavatelů, k produkci zboží nebo služeb. Nemělo by se vztahovat na udělování licencí v souvislosti s dohodami o výzkumu a vývoji, na něž se vztahuje nařízení Komise (EU) č. 1217/2010 (4), nebo na udělování licencí v souvislosti se specializačními dohodami, na něž se vztahuje nařízení Komise (EU) č. 1218/2010 (5). Nemělo by se rovněž vztahovat na dohody, jejichž účel spočívá v pouhé reprodukci a distribuci výrobků chráněných autorskými právy k programovému vybavení, neboť předmětem takovýchto dohod není udělení licence na technologii k výrobním účelům; tyto dohody jsou spíše podobné distribučním dohodám. Nařízení by se nemělo vztahovat ani na dohody o zřizování technologických „poolů“, to znamená dohody, jejichž cílem je seskupení technologií s cílem udělit na ně licence třetím stranám, ani na dohody, kterými jsou těmto třetím stranám poskytovány licence na technologie seskupené do „poolu“.
(8)
Pro použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy formou nařízení není nutno vymezit ty dohody o převodu technologií, na něž by se mohl vztahovat čl. 101 odst. 1 Smlouvy. V rámci individuálního posuzování dohod podle čl. 101 odst. 1 je třeba vzít v úvahu několik faktorů, zejména strukturu a dynamiku relevantních trhů technologií a výrobků.
(9)
Je třeba omezit výhody blokové výjimky stanovené tímto nařízením na ty dohody, u nichž se lze s dostatečnou jistotou domnívat, že splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Za účelem využití výhod převodu technologií a splnění s ním spojených cílů by se toto nařízení mělo vztahovat nejen na převod technologií jako takový, ale i na jiná ustanovení obsažená v dohodách o převodu technologií, nakolik jsou tato ustanovení přímo spojena s výrobou či prodejem smluvních výrobků.
(10)
V případě dohod o převodu technologií mezi soutěžiteli lze předpokládat, že dohody, které neobsahují určitá omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, obecně povedou ke zlepšení výroby nebo distribuce a vyhradí spotřebitelům přiměřený podíl na výhodách z nich vyplývajících, pokud společný podíl stran na relevantních trzích nepřekročí 20 %.
(11)
V případě dohod o převodu technologií mezi stranami nenacházejícími se v soutěžním vztahu lze předpokládat, že dohody, které neobsahují určitá omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, obecně povedou ke zlepšení výroby nebo distribuce a vyhradí spotřebitelům přiměřený podíl na výhodách z nich vyplývajících, pokud jednotlivý podíl každé ze stran na relevantních trzích nepřekročí 30 %.
(12)
Je-li použitelný práh podílu na trhu překročen na jednom nebo na více výrobkových trzích či trzích technologií, bloková výjimka by se na dohodu neměla použít, pokud jde o dotyčné relevantní trhy.
(13)
Nelze mít bez dalšího za to, že nad těmito prahy podílu na trhu spadají dohody o převodu technologií pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Na dohody o udělení výhradní licence mezi podniky, které se nenacházejí v soutěžním vztahu, se například čl. 101 odst. 1 Smlouvy často nevztahuje. Ani při překročení těchto prahů podílu na trhu nelze mít bez dalšího za to, že dohody o převodu technologií, na něž se vztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy, nesplňují podmínky pro uplatnění výjimky. Nelze ovšem ani předpokládat, že obvykle přinesou objektivní výhody takové povahy a rozsahu, aby vyvážily nevýhody, které způsobily pro hospodářskou soutěž.
(14)
Toto nařízení by nemělo sloužit k uplatnění výjimky na dohody o převodu technologií, které obsahují omezení, jež nejsou nezbytná pro zlepšení výroby nebo distribuce. Zejména dohody o převodu technologií, které obsahují určitá omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, jako je stanovení cen vůči třetím stranám, by měly být bez ohledu na podíl dotyčných podniků na trhu vyloučeny z možnosti využití blokové výjimky podle tohoto nařízení. U těchto tak zvaných tvrdých omezení by měla být celá dohoda vyloučena z možnosti využití blokové výjimky.
(15)
Za účelem zachování inovačních pobídek a zajištění vhodného uplatnění práv duševního vlastnictví by měla být z možnosti uplatnění blokové výjimky vyloučena určitá omezení. Zejména by měly být vyloučeny určité závazky udělit zpětně licenci poskytovateli licence a doložky o nenapadnutí práv. Jestliže je takové omezení obsaženo v licenční dohodě, mělo by být z možnosti uplatnění blokové výjimky vyloučeno pouze dané omezení.
(16)
Prostřednictvím prahů podílů na trhu, vyloučení dohod o převodu technologií, které obsahují omezení se závažnými zápornými účinky na hospodářskou soutěž, z možnosti uplatnění blokové výjimky a prostřednictvím omezení vyloučených podle tohoto nařízení by mělo být obecně zajištěno, že dohody, na které se bloková výjimka použije, neumožní zúčastněným podnikům vyloučit hospodářskou soutěž ve vztahu k podstatné části dotčených výrobků.
(17)
Podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (6) může Komise odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má přesto takové dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy. To může nastat zejména v případě, že jsou oslabeny inovační pobídky nebo že je bráněno přístupu na trh.
(18)
Podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 může orgán pro hospodářskou soutěž členského státu odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení na celém území členského státu nebo na jeho části, pokud dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má přesto v konkrétním případě na celém území členského státu nebo na jeho části dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a pokud má toto území nebo jeho část všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(19)
Za účelem zesílení dohledu nad paralelními sítěmi dohod o převodu technologií, které mají podobné omezující účinky a které se týkají více než 50 % daného trhu, může Komise formou nařízení prohlásit, že se toto nařízení nepoužije na dohody o převodu technologií obsahující zvláštní omezení vztahující se k dotyčnému trhu, a tak obnovit plnou použitelnost článku 101 Smlouvy na tyto dohody,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení platí tyto definice:
a)
„dohodou“ se rozumí dohoda, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě;
b)
„technologickými právy“ se rozumí know-how, jakož i následující práva nebo kombinace těchto práv, včetně přihlášek či žádostí o zápis těchto práv:
i)
patenty,
ii)
užitné vzory,
iii)
práva k průmyslovým vzorům,
iv)
topografie polovodičových výrobků,
v)
doplňková ochranná osvědčení pro léčiva nebo jiné výrobky, pro které lze takováto osvědčení získat,
vi)
osvědčení šlechtitelů rostlin, a
vii)
autorská práva k programovému vybavení;
c)
„dohodou o převodu technologií“ se rozumí:
i)
dohoda o udělení licence na technologická práva uzavřená mezi dvěma podniky za účelem výroby smluvních výrobků nabyvatelem licence a/nebo jeho subdodavatelem (subdodavateli),
ii)
postoupení technologických práv mezi dvěma podniky za účelem výroby smluvních výrobků, pokud část rizika spojeného s využíváním technologie zůstane na postupiteli;
d)
„vzájemnou dohodou“ se rozumí dohoda o převodu technologií, při níž si dva podniky v téže smlouvě či v samostatných smlouvách vzájemně udělí licenci na technologická práva, přičemž se tyto licence týkají konkurenčních technologií nebo je lze použít k výrobě konkurenčních výrobků;
e)
„nevzájemnou dohodou“ se rozumí dohoda o převodu technologií, kterou jeden podnik uděluje licenci na technologická práva druhému podniku nebo kterou si takovou licenci vzájemně udělí dva podniky, přičemž se tyto licence netýkají konkurenčních technologií ani je nelze použít k výrobě konkurenčních výrobků;
f)
„výrobkem“ rozumí zboží nebo služba, včetně zboží nebo služby ve formě polotovaru nebo v konečné podobě;
g)
„smluvním výrobkem“ se rozumí výrobek vyrobený přímo či nepřímo na základě licencovaných technologických práv;
h)
„práva duševního vlastnictví“ zahrnují práva k průmyslovému vlastnictví, zejména patenty a ochranné známky, autorská práva a práva s ním související;
i)
pojmem „know-how“ se rozumí soubor praktických znalostí, které jsou získány zkušenostmi a pokusy:
i)
které jsou tajné, to znamená, že nejsou všeobecně známé a nejsou snadno přístupné,
ii)
které jsou podstatné, to znamená, že jsou důležité a užitečné pro výrobu smluvních výrobků, a
iii)
které jsou identifikované, to znamená, že jsou dostatečně úplným způsobem popsané, takže lze prověřit, zda splňují kritéria tajnosti a podstatnosti;
j)
„relevantním výrobkovým trhem“ se rozumí trh pro smluvní výrobky a jejich náhrady, to znamená všechny výrobky, které kupující na základě jejich vlastností, cen a účelu použití považuje za zaměnitelné nebo nahraditelné;
k)
„relevantním trhem technologií“ se rozumí trh s licencovanými technologickými právy a jejich náhradami, to znamená se všemi takovými technologickými právy, která nabyvatel licence na základě jejich povahy, licenčních poplatků, které z nich plynou, a účelu použití považuje za zaměnitelná nebo nahraditelná;
l)
„relevantním zeměpisným trhem“ se rozumí oblast, v níž se dotyčné podniky účastní nabídky výrobků a poptávky po nich nebo udělování či nabývání licencí na technologická práva, v níž jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a která může být odlišena od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zřetelně odlišné;
m)
„relevantním trhem“ se rozumí kombinace relevantního výrobkového trhu či relevantního trhu technologií s relevantním zeměpisným trhem;
n)
„soutěžícími podniky“ se rozumí podniky, které spolu soutěží na relevantním trhu, přičemž:
i)
soutěžící podniky na relevantním trhu, na kterém se udělují licence na technologická práva, jsou takové podniky, které udělují licence na konkurenční technologická práva (skuteční soutěžitelé na relevantním trhu),
ii)
soutěžící podniky na relevantním trhu, na kterém se prodávají smluvní výrobky, jsou takové podniky, které by bez dohody o převodu technologií působily na relevantních trzích, na nichž jsou prodávány smluvní výrobky (skuteční soutěžitelé na relevantním trhu), nebo které by bez dohody o převodu technologií za opodstatněných předpokladů a nikoli jen čistě teoreticky při nepatrném trvalém zvýšení relativních cen pravděpodobně v krátkém čase provedly dodatečné investice nebo nesly jiné transformační náklady nutné k tomu, aby vstoupily na relevantní trhy (potenciální soutěžitelé na relevantním trhu);
o)
„systémem selektivní distribuce“ se rozumí systém distribuce, v němž se poskytovatel licence zaváže udělovat licence na výrobu smluvních výrobků přímo nebo nepřímo pouze nabyvatelům licence, kteří budou vybráni na základě stanovených kritérií, a v němž se tito nabyvatelé licence zaváží, že na území, které si poskytovatel licence pro používání tohoto systému vyhradil, nebudou smluvní výrobky prodávat neschváleným distributorům;
p)
„výhradní licencí“ se rozumí licence, podle níž poskytovatel licence sám nesmí vyrábět na základě licencovaných technologických práv a nesmí udělovat licence na tato práva třetím stranám, a to obecně nebo k určitému užití nebo na určitém území;
q)
„výhradním územím“ se rozumí území, v němž smí smluvní výrobky vyrábět pouze jeden podnik, ale v němž je přesto možné povolit jinému nabyvateli licence výrobu smluvních výrobků na tomto území pouze pro určitého zákazníka, jestliže druhá licence byla udělena, aby se pro tohoto zákazníka vytvořil alternativní zdroj dodávek;
r)
„výhradní skupinou zákazníků“ se rozumí skupina zákazníků, které smí aktivně prodávat smluvní výrobky vyráběné licencovanou technologií pouze jedna strana dohody o převodu technologií.
2. Pro účely tohoto nařízení zahrnují pojmy „podnik“, „poskytovatel licence“ a „nabyvatel licence“ i propojené podniky.
„Propojenými podniky“ se rozumějí:
a)
podniky, ve kterých jedna smluvní strana dohody o převodu technologií přímo nebo nepřímo:
i)
může vykonávat více než polovinu hlasovacích práv, nebo
ii)
může jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik, nebo
iii)
má právo řídit záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v podniku, jenž je smluvní stranou dohody o převodu technologií, vykonávat práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
c)
podniky, v nichž podnik uvedený v písmenu b) má přímo či nepřímo práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
d)
podniky, v nichž jedna smluvní strana dohody o převodu technologií spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenu a), b) nebo c), nebo v nichž dva nebo více posledně zmíněných podniků mají společně práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
e)
podniky, v nichž jsou práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a) vykonávány společně:
i)
smluvními stranami dohody o převodu technologií nebo příslušnými s nimi propojenými podniky uvedenými v písmenech a) až d), nebo
ii)
jednou nebo více smluvními stranami dohody o převodu technologií nebo jedním nebo více s nimi propojenými podniky uvedenými v písmenech a) až d) a jedním nebo více třetími stranami.
Článek 2
Výjimka
1. Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy na dohody o převodu technologií nevztahuje.
2. Výjimka uvedená v odstavci 1 se uplatní v rozsahu, v němž dohody o převodu technologií obsahují omezení hospodářské soutěže, na něž se vztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Výjimka se uplatní, dokud licencovaná technologická práva nevyprší, nezaniknou nebo nejsou prohlášena za neplatná anebo - v případě know-how - dokud know-how zůstává tajné. Pokud se však know-how stane obecně známým v důsledku počínání nabyvatele licence, použije se výjimka po dobu trvání dohody.
3. Výjimka uvedená v odstavci 1 se uplatní rovněž na ustanovení v dohodách o převodu technologií, která se týkají nákupu výrobků nabyvatelem licence nebo která se týkají udělení licence na jiná práva duševního vlastnictví či know-how nebo postoupení těchto práv či know-how nabyvateli licence, nakolik se tato ustanovení přímo týkají výroby nebo prodeje smluvních výrobků.
Článek 3
Práh podílu na trhu
1. Jestliže smluvní strany dohody jsou soutěžícími podniky, uplatní se výjimka stanovená v článku 2 za předpokladu, že společný podíl stran na relevantním trhu (relevantních trzích) nepřekročí 20 %.
2. Jestliže smluvní strany dohody nejsou soutěžícími podniky, uplatní se výjimka stanovená v článku 2 za předpokladu, že podíl žádné ze stran na relevantním trhu (relevantních trzích) nepřekročí 30 %.
Článek 4
Tvrdá omezení
1. Jestliže smluvní strany dohody jsou soutěžícími podniky, výjimka stanovená v článku 2 se neuplatní na dohody, jejichž cílem je přímo či nepřímo, samostatně nebo ve spojení s jinými okolnostmi pod kontrolou smluvních stran kterékoli z následujících omezení:
a)
omezení možnosti jedné strany, aby si sama určovala cenu, za kterou prodává své výrobky třetím stranám;
b)
omezení výroby s výjimkou omezení výroby smluvních výrobků, která jsou nabyvateli licence uložena v nevzájemné dohodě nebo jsou uložena pouze jednomu z nabyvatelů licence ve vzájemné dohodě;
c)
rozdělení trhů nebo zákazníků s výjimkou:
i)
závazku, který byl uložen poskytovateli licence a/nebo nabyvateli licence v nevzájemné dohodě, nevyrábět na základě licencovaných technologických práv v rámci výhradního území vyhrazeného druhé straně a/nebo neprodávat aktivně a/nebo pasivně na výhradním území nebo výhradní skupině zákazníků, jež byly vyhrazeny druhé straně,
ii)
omezení, uloženého v nevzájemné dohodě nabyvateli licence, aktivního prodeje na výhradním území nebo výhradní skupině zákazníků, jež byly poskytovatelem licence přiděleny jinému nabyvateli licence, pokud se u posledně uvedeného nejedná o podnik, který v okamžiku uzavření licenční dohody nebyl soutěžícím podnikem vůči poskytovateli licence,
iii)
závazku, který byl uložen nabyvateli licence, vyrábět smluvní výrobky pouze pro vlastní potřebu, pokud nabyvatel licence není omezen v aktivním nebo pasivním prodeji smluvních výrobků jako náhradních dílů pro své vlastní výrobky,
iv)
závazku, který byl uložen nabyvateli licence v nevzájemné dohodě, vyrábět smluvní výrobky pouze pro určitého zákazníka, jestliže byla licence udělena za účelem vytvoření alternativního zdroje dodávek tomuto zákazníkovi;
d)
omezení možnosti nabyvatele licence využívat svá vlastní technologická práva, nebo omezení možnosti kterékoli ze smluvních stran provádět výzkum a vývoj, ledaže je posledně uvedené omezení nezbytné k tomu, aby se zabránilo prozrazení licencovaného know-how třetí straně.
2. Jestliže smluvní strany dohody nejsou soutěžícími podniky, výjimka stanovená v článku 2 se neuplatní na dohody, jejichž cílem je přímo či nepřímo, samostatně nebo ve spojení s jinými okolnostmi pod kontrolou smluvních stran kterékoli z následujících omezení:
a)
omezení možnosti jedné strany, aby si sama stanovovala cenu, za kterou prodává výrobky třetím stranám, aniž je dotčena možnost stanovovat maximální prodejní cenu nebo doporučovat prodejní cenu, pokud se tyto nerovnají v důsledku vyvíjení tlaku nebo vytváření pobídek jednou ze smluvních stran pevným nebo minimálním prodejním cenám;
b)
omezení území, na kterém smí nabyvatel licence pasivně prodávat smluvní výrobky, nebo okruh zákazníků, kterým smí nabyvatel licence tyto výrobky pasivně prodávat, s výjimkou:
i)
omezení pasivního prodeje na výhradním území nebo výhradní skupině zákazníků, které jsou vyhrazeny poskytovateli licence,
ii)
závazku vyrábět smluvní výrobky pouze pro vlastní potřebu, pokud nabyvatel licence není omezen v aktivním nebo pasivním prodeji smluvních výrobků jako náhradních dílů pro své vlastní výrobky,
iii)
závazku vyrábět smluvní výrobky pouze pro určitého zákazníka, jestliže byla licence udělena za účelem vytvoření alternativního zdroje dodávek tomuto zákazníkovi,
iv)
omezení prodeje konečným uživatelům nabyvatelem licence, který působí na velkoobchodní úrovni,
v)
omezení prodeje neschváleným distributorům členy systému selektivní distribuce;
c)
omezení aktivního nebo pasivního prodeje konečným uživatelům nabyvatelem licence, který je členem systému selektivní distribuce a působí na maloobchodní úrovni, aniž je dotčena možnost zakázat členovi systému vykonávat činnost z neschválených poboček.
3. Jestliže smluvní strany nejsou v okamžiku uzavření dohody soutěžící podniky, ale stanou se jimi později, použije se po celou dobu trvání dohody odstavec 2 místo odstavce 1, jestliže dohoda nebude později zásadně pozměněna. Takovou změnou je i uzavření nové dohody o převodu technologií mezi smluvními stranami týkající se konkurenčních technologických práv.
Článek 5
Vyloučená omezení
1. Výjimka stanovená v článku 2 se neuplatní na žádný z následujících závazků obsažených v dohodách o převodu technologií:
a)
veškeré přímé nebo nepřímé závazky nabyvatele licence udělit poskytovateli licence či třetí straně určené poskytovatelem licence výhradní licenci na zlepšení licencované technologie, která přinesl nabyvatel licence, nebo na nová použití této technologie, která zavedl nabyvatel licence, nebo na poskytovatele licence či třetí straně určené poskytovatelem licence úplně nebo částečně převést práva k uvedeným zlepšením nebo novým použitím licencované technologie;
b)
veškeré přímé nebo nepřímé závazky smluvní strany nenapadnout platnost práv duševního vlastnictví, kterými disponuje druhá strana v rámci Unie, aniž je dotčena možnost v případě výhradní licence stanovit ukončení dohody o převodu technologií pro případ, že nabyvatel licence napadne platnost kteréhokoli licencovaného technologického práva.
2. Jestliže smluvní strany nejsou soutěžícími podniky, neuplatní se výjimka stanovená v článku 2 na přímé nebo nepřímé závazky, které omezují možnost nabyvatele licence využívat jeho vlastní technologická práva nebo možnost kterékoli ze smluvních stran provádět výzkum a vývoj, ledaže je posledně uvedené omezení nezbytné k tomu, aby se zabránilo prozrazení licencovaného know-how třetí straně.
Článek 6
Odnětí výjimky v jednotlivých případech
1. Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda o převodu technologií, na kterou se vztahuje výjimka stanovená v článku 2 tohoto nařízení, má přesto takové dopady, které jsou neslučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a zejména pokud:
a)
je omezen přístup technologií patřících třetím stranám na trh, například v důsledku kumulativního účinku paralelních sítí omezujících dohod stejného druhu, které nabyvatelům licence zakazují používání technologií třetích stran;
b)
je omezen přístup potenciálních nabyvatelů licence na trh, například v důsledku kumulativního účinku paralelních sítí podobných omezujících dohod, které poskytovatelům licence zakazují udělování licencí jiným nabyvatelům licence, nebo protože jediný vlastník technologie udělující licenci na příslušná technologická práva uzavře výhradní licenci s nabyvatelem licence, který již působí na výrobkovém trhu na základě vzájemně nahraditelných technologických práv.
2. Jestliže má v konkrétním případě dohoda o převodu technologií, na kterou se vztahuje výjimka stanovená v článku 2 tohoto nařízení, na území členského státu nebo na jeho části, která vykazuje všechny znaky odděleného zeměpisného trhu, účinky, které jsou neslučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, může orgán pro hospodářskou soutěž tohoto členského státu za stejných podmínek jako v odstavci 1 tohoto článku odejmout pro dotčené území podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 výhodu plynoucí z tohoto nařízení.
Článek 7
Nepoužití tohoto nařízení
1. Podle článku 1a nařízení č. 19/65/EHS může Komise formou nařízení prohlásit, že v případech, kdy je více než 50 % relevantního trhu pokryto paralelními sítěmi dohod o převodu technologií stejného druhu, se toto nařízení nepoužije na dohody o převodu technologií, které obsahují zvláštní omezení hospodářské soutěže na tomto trhu.
2. Nařízení přijaté podle odstavce 1 se použije nejdříve šest měsíců po svém přijetí.
Článek 8
Použití prahu podílu na trhu
Na používání jednotlivých prahů podílu na trhu stanovených v článku 3 se použijí tato pravidla:
a)
podíl na trhu se vypočítá na základě hodnoty prodejů na trhu; jestliže nejsou údaje o prodejích na trhu k dispozici, pak lze stanovit podíl na trhu dotyčného podniku na základě odhadů založených na jiných důvěryhodných informacích o trhu, včetně objemů prodeje na trhu;
b)
podíl na trhu se vypočítá na základě údajů týkajících se předchozího kalendářního roku;
c)
podíl na trhu podniků uvedených v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci písm. e) se rovnoměrně rozdělí na každý podnik, který má práva nebo pravomoci uvedené v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci písm. a);
d)
podíl poskytovatele licence na relevantním trhu s licencovanými technologickými právy se vypočítá na základě výskytu licencovaných technologických práv na relevantním (výrobkovém a zeměpisném) trhu (trzích), na kterém (kterých) se smluvní výrobky prodávají, tedy na základě údajů o prodeji smluvních výrobků vyrobených společně poskytovatelem a nabyvateli licence;
e)
jestliže podíl na trhu podle čl. 3 odst. 1 nebo 2 na počátku nepřesahuje 20 %, případně 30 %, ale následně vzroste nad tyto hranice, platí výjimka stanovená v článku 2 po období dvou po sobě následujících kalendářních let od roku, kdy byl práh 20 %, případně 30 % překročen poprvé.
Článek 9
Vztah k ostatním nařízením o blokových výjimkách
Toto nařízení se nevztahuje na licenční ujednání v dohodách o výzkumu a vývoji, které spadají do působnosti nařízení (EU) č. 1217/2010, nebo ve specializačních dohodách, které spadají do působnosti nařízení (EU) č. 1218/2010.
Článek 10
Přechodné období
Zákaz stanovený v čl. 101 odst. 1 Smlouvy se nepoužije v období od 1. května 2014 do 30. dubna 2015 na dohody, jež byly dne 30. dubna 2014 již v platnosti a jež nesplňují podmínky pro uplatnění výjimky podle tohoto nařízení, avšak které dne 30. dubna 2014 splňovaly podmínky pro uplatnění výjimky podle nařízení (ES) č. 772/2004.
Článek 11
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. května 2014.
Jeho použitelnost končí dnem 30. dubna 2026.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2014.