РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. října 2014
o rovnocennosti regulačního rámce Japonska pro ústřední protistrany s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(2014/752/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem postupu uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, který je stanoven v článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012, je umožnit ústředním protistranám, které jsou usazeny a mají povolení v třetích zemích, jejichž právní normy jsou rovnocenné s normami stanovenými v uvedeném nařízení, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému a obchodním systémům usazeným v Unii. Tento postup uznávání a rozhodnutí o rovnocennosti v něm stanovené tak přispívá k dosažení ústředního cíle nařízení (EU) č. 648/2012, jímž je snížit systémové riziko rozšířením používání bezpečných a spolehlivých ústředních protistran při clearingu smluv o mimoburzovních (OTC) derivátech, včetně případů, kdy jsou tyto ústřední protistrany usazeny a povoleny ve třetí zemi.
(2)
Aby byl právní režim třetí země považován za rovnocenný s právním režimem Unie pro ústřední protistrany, musí být účinek platných právních předpisů a předpisů o dohledu v podstatě rovnocenný s požadavky Unie, pokud jde o regulační cíle, kterých dosahují. Účelem tohoto posouzení rovnocennosti je tedy ověřit, zda právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska zajišťují, že ústřední protistrany, které jsou usazeny a mají povolení v Japonsku, nevystavují členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vyššímu riziku, než by tomu mohlo být ze strany ústředních protistran povolených v Unii, a tudíž nepředstavují nepřijatelnou míru systémového rizika v Unii.
(3)
Dne 1. září 2013 Komise obdržela odborný posudek Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) k právním předpisům a předpisům o dohledu, které se vztahují na ústřední protistrany usazené v Japonsku. Dne 27. ledna 2014 byl doručen dodatek k tomuto posudku. Ze závěru odborného posudku vyplývá, že mezi právně závaznými požadavky, které se na úrovni jurisdikce vztahují na ústřední protistrany v Japonsku, a právně závaznými požadavky pro ústřední protistrany podle nařízení (EU) č. 648/2012, existuje řada rozdílů. Toto rozhodnutí se však neopírá jen o srovnávací analýzu právně závazných požadavků, které se vztahují na ústřední protistrany v Japonsku, ale také o posouzení účinku těchto požadavků z hlediska úrovně zmírňování rizika, které dosahují.
(4)
V souladu s čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musejí být splněny tři podmínky, aby bylo možné určit, zda jsou právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země pro ústřední protistrany povolené v dané třetí zemi rovnocenné s požadavky stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Podle první podmínky musí ústřední protistrany povolené ve třetí zemi splňovat právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(6)
K právně závazným požadavkům Japonska na clearingové organizace v něm povolené patří zákon Financial Instruments and Exchange Act 2006 (dále jen „zákon FIEA“), který stanoví rámec dohledu nad organizacemi, které provádějí clearing cenných papírů a finančních derivátů, a zákon Commodity Derivatives Act 2009 (dále jen „zákon CDA“), který stanoví rámec dohledu nad organizacemi, které provádějí clearing komodit. Toto rozhodnutí se vztahuje pouze na režim stanovený v zákoně FIEA.
(7)
V zákoně FIEA se stanoví, že před udělením povolení k vykonávání clearingových činností se musí předseda vlády Japonska ubezpečit o tom, že clearingová organizace zavedla obchodní pravidla, tj. vnitřní pravidla a postupy clearingové organizace, která jsou v souladu s platnými právními předpisy; že finanční situace clearingové organizace je postačující pro vykonávání clearingu finančních nástrojů; že předpokládaná příjmová a výdajová situace spojená s výkonem činnosti clearingové organizace je příznivá; že zaměstnanci clearingové organizace mají dostatečné znalosti a zkušenosti na to, aby mohli vykonávat clearing finančních nástrojů náležitým způsobem a s jistotou, a že struktura a systém clearingové organizace jsou dostatečně vyvinuté, aby mohlo vypořádání probíhat vhodným způsobem. Podle čl. 194-7 odst. 1 zákona FIEA předseda vlády přenese pravomoci, které mu byly svěřeny podle zákona FIEA, na komisaře Japonské agentury pro finanční služby (Financial Services Agency of Japan, JFSA). Komisař JFSA je tak odpovědný za udělování povolení k vykonávání clearingových činností.
(8)
Kromě toho JFSA v prosinci 2013 zveřejnila Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures (dále jen „pokyny“), které podrobně rozebírají rámec dohledu nad infrastrukturou finančních trhů, včetně clearingových organizací, a zejména způsob, jakým mají clearingové organizace dodržovat zákon FEIA. Tyto pokyny se provádějí do vnitřních pravidel a postupů clearingových organizací.
(9)
Právně závazné požadavky Japonska mají dvoustupňovou strukturu. Hlavní zásady pro clearingové organizace podle zákona FIEA („základní pravidla“) stanoví jednotné normy, které musí clearingové organizace dodržovat, aby získaly povolení poskytovat clearingové služby v Japonsku. Tato základní pravidla tvoří první stupeň právně závazných požadavků Japonska. Aby clearingové organizace prokázala svůj soulad se základními pravidly, musí komisaři JFSA předložit svá vnitřní pravidla a postupy ke schválení. Tato vnitřní pravidla a postupy tvoří druhý stupeň právně závazných požadavků Japonska a v souladu s pokyny musí poskytovat podrobné informace o tom, jak bude clearingová organizace žádající o povolení dodržovat uvedené přísné normy. Kromě toho vnitřní pravidla a postupy clearingové organizace obsahují další ustanovení, kterými se doplňují základní pravidla. Jakmile komisař JFSA tato vnitřní pravidla a postupy schválí, stanou se pro clearingové organizace právně závaznými. Tato pravidla jsou tak nedílnou součástí právních předpisů a předpisů o dohledu, které musí ústřední protistrany usazené v Japonsku dodržovat. V případě nedodržení základních pravidel nebo vnitřních pravidel a postupů clearingové organizace má komisař JFSA pravomoc podniknout vůči clearingové organizaci správní kroky, např. vydat příkaz nařizující zlepšení obchodních operací nebo odebrat clearingové organizaci povolení v plném či částečném rozsahu.
(10)
Základní pravidla pro clearingové organizace doplněná o vnitřní pravidla a postupy těchto organizací vedou v podstatě k rovnocenným výsledkům jako pravidla stanovená v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě právně závazných požadavků na clearingové organizace, které se týkající počtu selhání, jež mají být kryty celkovými finančními zdroji, se od clearingových organizací, jež vykonávají clearing více než 95 % celkového objemu clearingových operací v Japonsku, požaduje, aby pokryly selhání nejméně dvou členů clearingového systému, vůči nimž mají největší expozice za mimořádných, ale reálných tržních podmínek (dále jen „zásada minimálního pokrytí“). Tento požadavek zajišťuje rovnocenný stupeň zmírňování rizika, jako vyžadují požadavky stanovené v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012, a proto by měl být považován za rovnocenný.
(11)
Na základě právně závazných požadavků na clearingové organizace, které se týkají rizika likvidity, se od clearingových organizací, jež vykonávají clearing více než 95 % celkového objemu clearingových operací v Japonsku, požaduje, aby uplatňovaly zásadu minimálního pokrytí. Tento požadavek zajišťuje rovnocenný stupeň zmírňování rizika, jako vyžadují požadavky stanovené v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012, a proto by měl být považován za rovnocenný. Nakonec, právně závazné požadavky na všechny clearingové organice, které se týkají zachování provozu, požadavků na kolaterál, investiční politiky, vypořádacího rizika, oddělování a přenositelnosti, výpočtu počátečních marží, řídících systémů, včetně organizačních požadavků, požadavků týkajících se vrcholového vedení, výboru pro rizika, vedení záznamů, kvalifikované účasti, informací předávaných příslušnému orgánu, střetu zájmů, externího zajišťování činností a provozování podnikatelské činnosti, vedou v podstatě k rovnocenným výsledkům jako požadavky stanovené v nařízení (EU) č. 648/2012, a měly by být považovány za rovnocenné.
(12)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska zajišťují, že clearingové organizace povolené v Japonsku splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(13)
Podle druhé podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska pro ústřední protistrany povolené v Japonsku zajišťovat, že ústřední protistrany podléhají průběžnému účinnému dohledu a vynucování.
(14)
JFSA je odpovědná za dohled nad infrastrukturou finančních trhů. JFSA průběžně sleduje, zda clearingové organizace dodržují požadavky na řízení rizik, prostřednictvím postupů dohledu a zkoumání na základě vyhodnocení rizik, včetně prověřování obezřetnostních požadavků. JFSA může clearingové organizace zejména požádat, aby mu poskytly informace, zprávy a další materiály týkající se jejich obchodování, a může provést kontrolu obchodních operací, záznamů a účetních knih clearingových organizací. Rovněž posuzuje, jak clearingové organizace dodržují své povinnosti. Na základě těchto kontrol vydává zprávu, která uvádí všechny zjištěné nedostatky. JFSA má na zajištění toho, aby clearingové organizace napravily zjištěné problémy náležitým způsobem, různé nástroje, například může od clearingových organizací požadovat, aby předložily písemný důkaz o včasné nápravě uvedených problémů. JFSA má i další prostředky k vymáhání dodržování předpisů, např. možnost vydat příkazy nařizující zlepšení obchodních operací a vymáhat plnění těchto příkazů. JFSA může rovněž clearingové organizaci odebrat povolení v plném či částečném rozsahu.
(15)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska pro ústřední protistrany povolené v Japonsku zajišťují, že jsou ústřední protistrany předmětem průběžného účinného dohledu a vynucování.
(16)
Podle třetí podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska zahrnovat účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
(17)
Ústřední protistrany z třetích zemí mohou požádat o vydání povolení pro zahraniční ústřední protistrany, které jim umožňuje poskytovat v Japonsku stejné služby jako ty, k jejichž poskytování mají povolení v třetí zemi. Kritéria vztahující se na ústřední protistrany z třetích zemí, které žádají o povolení, jsou podobná kritériím, která se vztahují na udělování povolení pro japonské clearingové organizace. Ústřední protistrana z třetí země žádající o povolení by na základě právních předpisů a předpisů o dohledu, které se uplatňují v třetí zemi, měla mít zejména dostatečný finanční základ, dostatečně kvalifikované a zkušené zaměstnance, jakož i dostatečný systém a struktury, aby mohla clearingové činnosti vykonávat náležitým způsobem a s jistotou. Ústřední protistrany třetích zemí jsou navíc osvobozeny od určitých požadavků, které se vztahují na tuzemské ústřední protistrany povolené v Japonsku, pokud jim zahraniční orgány, se kterými JFSA uzavřela dohodu o spolupráci, udělily rovnocenné povolení.
(18)
Je proto nutné konstatovat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska zajišťují účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran třetích zemí.
(19)
Je tedy na místě se domnívat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska pro clearingové organizace splňují podmínky stanovené v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012, a tyto právní předpisy a předpisy o dohledu lze považovat za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě informací od ESMA by měla Komise i nadále sledovat vývoj japonského právního a dohledového rámce pro ústřední protistrany a plnění podmínek, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí přijato.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 se právní předpisy a předpisy o dohledu Japonska, které se vztahují na clearingové organizace povolené v Japonsku a které tvoří zákon Financial Instruments and Exchange Act 2006 (FIEA) spolu s doplňující příručkou Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures, považují za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 30. října 2014.