ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/68 НА КОМИСИЯТА
от 15 октомври 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изискванията към спирането за одобряването на земеделски и горски превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (1) и по-специално член 17, параграф 5,
като има предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел се прилага всеобхватна система за ЕС одобряване на типа и засилена система за надзор на пазара за земеделските и горските превозни средства и техните системи, компоненти и отделни технически възли, както са определени в Регламент (ЕС) № 167/2013.
(2)
Терминът „земеделски и горски превозни средства“ обхваща широк диапазон превозни средства от различни типове с една или повече оси и с две, четири или повече колела, както и верижни превозни средства, т.е., колесни и верижни трактори, ремаркета и прикачно оборудване, които се използват за различни земеделски и горски работи, в това число и специализирани дейности.
(3)
Макар че изискванията на настоящия регламент се основават на съществуващото законодателство, последно изменено през 1997 г., техническият напредък изисква по-специално детайлираното адаптиране на правилата за изпитване, както и въвеждането на специфични разпоредби за акумулаторите на енергия, превозните средства с хидростатично задвижване, превозни средства с инерционни спирачни уредби, превозните средства със сложни електронни системи за управление, спирачни системи против блокиране на колелата и спирачни уредби с електронно управление.
(4)
Настоящият регламент също така включва по-строги изисквания по отношение на управлението на спирачките на прикачните превозни средства и спирачните съединения между трактора и прикачните превозни средства, отколкото Директива 76/432/ЕИО (2) на Съвета, отменена с Регламент (ЕС) № 167/2013.
(5)
С Решение № 97/836/ЕО на Съвета (3) Съюзът се присъедини към Правило № 13 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН). Съществените изисквания, определени в приложение 18 към посоченото правило относно аспектите на безопасността при сложни електронни системи за управление на превозното средство, следва да бъдат включени в настоящия регламент, тъй като те отразяват съвременното ниво на техниката.
(6)
Макар че спирачните системи против блокиране на колелата са широко разпространени за превозни средства с максимална конструктивна скорост над 60 km/h и следователно могат да се смятат за подходящи и да бъдат направени задължителни за прилагане чрез настоящия регламент, тези системи все още не са широко разпространени за превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h. За посочените превозни средства въвеждането на спирачните системи против блокиране на колелата следователно трябва да бъде потвърдено след окончателна оценка от Комисията на разпространението на такива системи. За тази цел най-късно до 31 декември 2016 г. Комисията следва да направи оценка на разпространението на спирачните системи против блокиране на колелата за земеделски и горски превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h. Ако тази оценка не потвърди, че тази технология е разпространена и се прилага, Комисията следва да измени настоящия регламент, за да гарантира, че тези изисквания няма да се прилагат за превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h.
(7)
Когато производителите могат да избират да подават заявление за национално одобрение на типа в съответствие с член 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013. държавите членки следва за всички въпроси, обхванати в настоящия регламент, да са свободни да определят изисквания за целите на национално одобряване на типа, които са различни от изискванията на настоящия регламент.
За целите на национално одобряване на типа държавите членки не следва да отказват, на основание, свързано с експлоатационната безопасност по отношение на спирачната ефективност, да одобряват превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които са в съответствие с изискванията, предвидени в настоящия регламент, с изключение на изискванията, приложими за типа на хидравличните съединения от еднопътен тип. Настоящият регламент следва да въведе хармонизирани изисквания за хидравличните съединения от еднопътен тип, съгласно които такива съединения могат да бъдат приемани за целите на ЕС одобряване на типа за ограничен период от време. Тъй като обаче някои държави членки имаха по-строги изисквания на национално равнище, държавите членки следва да имат правото да отказват издаването на национални одобрения на типа за типове превозни средства, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип. считано още от датата на прилагане на настоящия регламент, ако смятат, че това е в съответствие с техните изисквания за безопасност на национално равнище.
(8)
С цел да се даде възможност за хармонизирана дата на прилагане на всички нови правила за одобряване на типа, настоящият регламент следва да се прилага от същата дата като Регламент (ЕС) № 167/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват подробните технически изисквания и процедури за изпитване, във връзка с експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, за одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства и техните системи, компоненти и отделни технически възли в съответствие с Регламент № 167/2013.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията от Регламент (ЕС) № 167/2013. Освен това се прилагат и следните определения:
1)
„спирачна уредба“ означава съвкупността от части, чиято функция е да намалява постепенно скоростта на движещо се превозно средство или да го спре, или да го задържа неподвижно, ако вече е спряло; уредбата се състои от орган за управление, задвижване и спирачка;
2)
„работна спирачна уредба“ означава спирачна уредба, която позволява на водача да управлява движението на превозното средство и да го спира безопасно, бързо и ефикасно, за всички диапазони на честотата на въртене и товара, в които превозното средство е одобрено за експлоатация, по всякакъв наклон нагоре или надолу;
3)
„регулируемо спиране“ означава спиране което, в рамките на нормалния диапазон на функциониране на оборудването, при задействане или отпускане на спирачките, удовлетворява всички от следните условия:
а)
водачът може по всяко време да увеличи или намали спирачната сила чрез задействане на органа за управление,
б)
спирачната сила действа в една и съща посока с действието върху органа за управление (монотонна функция),
в)
лесно може да се извършва достатъчно фино регулиране на спирачната сила;
4)
„орган за управление“ означава устройството, директно задействано от водача за подаване към задвижването на енергията, необходима за спиране или за регулирането му. Тази енергия може да бъде мускулната енергия на водача или енергия от друг източник, управляван от водача, или в подходящите случаи - енергията на прикачно превозно средство, или комбинация от тези различни видове енергия;
5)
„задвижване“ означава съвкупността от компоненти, разположени между органа за управление и спирачката, с изключение на линиите за управление между тракторите и прикачните превозни средства и захранващите тръбопроводи между тракторите и прикачните превозни средства, и които ги свързват функционално по механичен, хидравличен, пневматичен или електрически начин или чрез използване на комбинация от тези начини; когато спирачното усилие се получава или подпомага от източник на енергия, независим от водача, акумулаторът на енергия в уредбата е също така част от задвижването;
6)
„управление“ означава съвкупността от елементи на задвижването, които управляват действието на спирачките и на необходимия(ите) акумулатор(и) на енергия;
7)
„подаване на енергия“ означава съвкупността от компоненти, които подават към спирачките енергията, необходима за тяхното функциониране;
8)
„фрикционна спирачка“ означава спирачка, при която силите се генерират от триенето между две части на превозното средство, които се движат една спрямо друга);
9)
„спирачка с флуид“ означава спирачка, при която силите се генерират от действието на флуид, намиращ се между две части на превозното средство, които се движат една спрямо друга); флуидът е течност в случай на „хидравлична спирачка“ и въздух в случай на „пневматична спирачка“;
10)
„двигателна спирачка“ означава спирачка, при която силите се получават от контролираното нарастване на спирачното действие на двигателя, което се предава на колелата;
11)
„ръчна спирачна уредба“ означава уредба, която позволява превозното средство да се задържи неподвижно по наклон нагоре или надолу, дори в отсъствието на водача;
12)
„непрекъснато спиране“ означава спиране на превозни средства, формиращи състав от превозни средства посредством уредба със следните характеристики:
а)
един единствен орган за управление, който водачът постепенно задейства от мястото си само с едно движение;
б)
енергията, която се използва за спиране на превозните средства, формиращи състава от превозни средства, се подава от един и същи източник;
в)
спирачната уредба осигурява едновременно или подходящо разпределено спиране на всяко от превозните средства, които формират състава, независимо от относителните им местоположения;
13)
„полунепрекъснато спиране“ означава спиране на превозни средства, формиращи състав от превозни средства посредством уредба със следните характеристики:
а)
един единствен орган за управление, който водачът постепенно задейства от мястото си само с едно движение;
б)
енергията, която се използва за спиране на превозните средства, формиращи състава от превозни средства, се подава от два различни източника;
в)
спирачната уредба осигурява едновременно или подходящо разпределено спиране на всяко от превозните средства, които формират състава, независимо от относителните им местоположения;
14)
„автоматично спиране“ означава спиране на прикачното превозно средство или средства, което настъпва автоматично при разделяне на които и да е от превозните средства, формиращи състава, включително разделяне чрез прекъсване на прикачването, без това да се отразява на ефективността на останалата част от състава;
15)
„инерционно спиране“ означава спиране чрез използване на силите, които възникват, когато прикачното превозно средство се придвижва към трактора;
16)
„неизключваемо задвижване“ означава задвижване, при което или налягането, или силата, или въртящият момент се предават непрекъснато по всяко време по време на движението на превозното средство в привода между двигателя и колелата на превозното средство и в спирачната уредба между органа за управление на спирачката и колелата;
17)
„превозно средство с товар“ означава превозното средство, натоварено до технически допустимата му максимална маса с товар;
18)
„натоварване на колело“ означава вертикалната статична сила на пътната повърхност в зоната на контакт на колелото;
19)
„натоварване на ос“ означава сумата от вертикалните статични сили на пътната повърхност в зоната на контакт на колелата на оста;
20)
„максимално статично натоварване на колело“ означава статичното натоварване на колело, достигнато в условията на технически допустимата максимална маса с товар на превозното средство;
21)
„максимално статично натоварване на ос“ означава статичното натоварване на ос, достигнато в условията на технически допустимата максимална маса с товар на превозното средство;
22)
„прикачното превозно средство“ означава ремарке съгласно определението в член 3, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 167/2013 или сменяема прикачна техника съгласно определението в член 3, параграф 10 от посочения регламент;
23)
„прикачно превозно средство за теглич“ означава прикачно превозно средство от категория R или S с най-малко две оси, от които поне едната е управляема, оборудвано с устройство за теглене, което може да се движи вертикално спрямо прикачното превозно средство и което не предава значителен статичен вертикален товар към трактора;
24)
„прикачно превозно средство с централна ос“ означава прикачно превозно средство от категория R или S, на което една или повече оси са разположени близо до центъра на тежестта му, когато е равномерно натоварено, така че само малка част от статичния вертикален товар, не повече от 10 % от съответстващия на максималната маса на прикачното превозно средство, или товар 1 000 daN (който от двата е по-малък) се предава към трактора.
25)
„прикачно превозно средство за твърд теглич“ означава прикачно превозно средство от категория R или S с една ос или една група оси, оборудвано с теглич, което предава значителен статичен товар към трактора поради конструкцията си и което не отговаря на определението за прикачно превозно средство с централна ос; прикачването, което се използва, не трябва да е чрез цапфа и седло; при твърдия теглич може да възникне известно незначително вертикално движение; хидравлично регулируемият шарнирен теглич се счита за твърд теглич;
26)
„допълнителна спирачна уредба“ (спирачка-забавител) означава допълнителна спирачна уредба, която осигурява и поддържа спирачно действие за дълъг период от време без особено намаляване на спирачната ефективност, включително органът за управление, който може да се състои от едно устройство или от комбинация на няколко устройства, всяко от които може да има собствен орган на управление;
27)
„спирачна уредба с електронно управление“ („EBS“) означава спирачна уредба, при която управлението се генерира и обработва като електрически сигнал в управляваното задвижване и като електрически изходни сигнали към устройства, които произвеждат силите за задвижване, резултат от натрупана или генерирана енергия;
28)
„автоматично спиране“ означава функция в рамките на сложна електронна система за управление, при която спирачната уредба(и) или спирачките на някои оси се привеждат в действие с цел забавянето на превозното средство, със или без пряко действие на водача, в резултат на автоматична оценка на бордовата информация;
29)
„избирателно спиране“ означава функция в рамките на сложна електронна система за управление, при която отделните спирачки се привеждат в действие автоматично, като забавянето на превозното средство е вторично по отношение на промяната на поведението му;
30)
„линия за електрическо управление“ означава електрическата връзка между две превозни средства, чрез която се осигурява функцията за управление на спирането на прикачно превозно средство; тя се състои от електрическите проводници и електрическия съединител и включва частите за предаване на данни и за захранване с електрическа енергия на управляваното задвижване на прикачното превозно средство;
31)
„камера за свиване на пружината“ означава камерата, където се извършват промените в налягането, предизвикващи свиване на пружината.
32)
„хидростатично задвижване“ означава тип задвижване на превозни средства, при което се използва хидравлично задвижване, при отворен или затворен контур, в който циркулира флуид като енергиен носител между една или повече хидравлични помпи и един или повече хидравличните двигатели;
33)
„сложна електронна система за управление на превозното средство“ е електронна система за управление, която е подчинена на йерархия на управлението, при която дадена управлявана функция може да бъде коригирана от функция за електронно управление от по-високо ниво или от функция, изпълнявана от електронна система за управление от по-високо ниво.
34)
„система против блокиране на колелата“ е частта от работната спирачна уредба, която автоматично регулира степента на хлъзгането по посока на въртенето на колелото, за едно или няколко колела на превозното средство при спиране;
35)
„пряко управлявано колело“ означава колело, чието спирачно усилие се модулира в зависимост от данните, получавани най-малко от собствения му датчик;
36)
„хидравлично съединение от еднопътен тип“ означава връзка за спирачките, между трактора и прикачното превозно средство, чрез един тръбопровод за хидравлична течност.
ГЛАВА II
ИЗИСКВАНИЯ, ПРИЛОЖИМИ ЗА СПИРАЧНИТЕ УСТРОЙСТВА И СПИРАЧНИТЕ СЪЕДИНЕНИЯ НА РЕМАРКЕТАТА
Член 3
Изисквания за монтажа и доказването във връзка с ефективността на спиране
1. Производителите оборудват земеделските и горските превозни средства със системи, компоненти и отделни технически възли, оказващи влияние на ефективността на спиране, проектирани, конструирани и сглобени по такъв начин, че да позволяват превозното средство при нормална експлоатация и поддръжка съгласно предписанията на производителя да отговаря на подробните технически изисквания и процедури за изпитване, определени в членове 4 - 17.
2. Производителите демонстрират чрез физически демонстрационни изпитвания пред органа по одобряване, че земеделските и горските превозни средства, които се предлагат на пазара, регистрират или пускат в експлоатация в Съюза, са в съответствие с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в членове 4 - 17.
3. Производителите гарантират че резервните части, които се предлагат на пазара или се пускат в експлоатация в Съюза, са в съответствие с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в настоящия регламент.
4. Вместо да се съобразява с изискванията на настоящия регламент, производителят може да представи в информационното досие протокол от изпитването на компонент или съответна документация, която доказва съответствието на системата или на превозното средство с изискванията на Правило № 13 на ИКЕ на ООН, както е посочено в приложение X.
5. Вместо да се съобразява с изискванията на настоящия регламент, производителят може да представи в информационното досие съответна документация, която доказва съответствието на спирачните системи срещу блокиране на колелата за прикачните превозни средства, ако са монтирани такива, с изискванията на приложение 19, точка 5 от Правило № 13 на ИКЕ на ООН, както е посочено в приложение X.
6. Компонентите и системите, посочени в точки 4 и 5, ще бъдат посочени в акта за изпълнение, приет в съответствие с член 68 от Регламент (ЕС) № 167/2013.
Член 4
Изисквания, приложими за конструкцията и монтирането на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими за конструкцията и монтажа на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата се провеждат и проверяват в съответствие с приложение I.
Член 5
Изисквания, приложими за изпитването и показателите на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение II.
Член 6
Изисквания, приложими за измерването на времето на реакция
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими за времето на реакция на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата се провеждат и проверяват в съответствие с приложение III.
Член 7
Изисквания, приложими за изпитването на източниците на енергия и акумулаторите на енергия на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за източниците на енергия и акумулаторите на енергия на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение IV.
Член 8
Изисквания, приложими за пружинните спирачки и за превозните средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за пружинните спирачки и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение V.
Член 9
Изисквания, приложими за ръчните спирачни уредби, оборудвани с механично устройство за блокиране на спирачните цилиндри
Изискванията за показателите, приложими за ръчните спирачни уредби, оборудвани с механично устройство за блокиране на спирачните цилиндри, се проверяват в съответствие с приложение VI.
Член 10
Алтернативни изисквания за изпитването на превозни средства, за които изпитванията от тип I, тип II или тип III не са задължителни
1. Условията, при които изпитване от тип I, тип II или тип III, не са задължителни за определени типове превозни средства, са определени в приложение VII.
2. Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за превозни средства и техните спирачни устройства, за които съгласно точка 1 не са задължителни изпитвания от тип I, тип II или тип III, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение VII.
Член 11
Изисквания, приложими за изпитването на инерционните спирачни уредби, спирачните устройства и съединенията на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях във връзка със спирането
Процедурите и изискванията, които се прилагат за инерционните спирачни уредби, спирачните устройства и съединенията на ремаркетата, както и за превозни средства, оборудвани с тях във връзка със спирането, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение VIII.
Член 12
Изисквания, приложими за превозните средства с хидростатично задвижване и за техните спирачни устройства и спирачни уредби
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за превозните средства с хидростатично задвижване и за техните спирачни устройства и спирачни уредби, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение IX.
Член 13
Изисквания, приложими за аспектите на безопасността при сложните електронни системи за управление на превозни средства
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими спрямо аспектите на безопасността при сложните електронни системи за управление на превозни средства, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение X.
Член 14
Изисквания и процедури за изпитване, приложими за спирачните системи против блокиране на колелата и за превозните средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за спирачните системи против блокиране на колелата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение XI.
Член 15
Изисквания, приложими за спирачни уредби с електронно управление (EBS) на превозни средства с пневматични спирачни уредби или на превозни средства с предаване на данни през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638, и за превозни средства, оборудвани с такива EBS
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими за спирачни уредби с електронно управление (EBS) на превозни средства с пневматични спирачни уредби или на превозни средства с предаване на данни през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638, и за превозни средства, оборудвани с такива EBS, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение XII.
Член 16
Изисквания, приложими за хидравличните съединения от еднопътен тип и за превозните средства, оборудвани с тях
1. Изискванията за показателите, които се прилагат за хидравличните съединения от еднопътен тип на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата и за превозни средства, оборудвани с хидравличните съединения от еднопътен тип, са определени в приложение XIII.
2. Производителите на превозни средства не трябва да монтират хидравлични съединения от еднопътен тип върху нови типове превозни средства от категории Т и С след 31 декември 2019 г. и върху нови превозни средства от тези категории след 31 декември 2020 г. година.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ
Член 17
Одобряване на типа на превозни средства, компоненти и отделни технически възли
Съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013, считано от 1 януари 2016 г., органите по одобряването не могат да отказват, на основания, свързани с експлоатационната безопасност по отношение на спирачната ефективност, да издават ЕС одобрение на типа за типове земеделски и горски превозни средства, които са в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
Считано от 1 януари 2020 г. и в съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013 и член 16 от настоящия регламент, органите по одобряването отказват да издадат одобрение на типа за типове превозни средства от категории Т и С, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип.
Считано от 1 януари 2018 г., националните органи, в случай на нови превозни средства, които не са в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 167/2013 и разпоредбите на настоящия регламент относно експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, забраняват пускането на пазара, регистрирането или пускането в експлоатация на такива превозни средства.
Считано от 1 януари 2021 г., за нови превозни средства от категории Т и С, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип, определени в член 16, националните органи забраняват пускането на пазара, регистрирането или пускането в експлоатация на такива превозни средства.
Член 18
Национално одобряване на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли
Националните органи не могат да отказват да издават национално одобрение на типа за даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел на основания, свързани с експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, когато превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е в съответствие с изискванията, определени в настоящия регламент, с изключение на изискванията, които се прилагат за хидравличните съединения от еднопътен тип.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 19
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2016 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 октомври 2014 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/68
ze dne 15. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na brzdění vozidel pro účely schvalování zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem se na zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky použije komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem vymezený v nařízení (EU) č. 167/2013.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásová vozidla, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která jsou určena pro celou řadu použití v zemědělství a lesnictví, mimo jiné i pro speciální práce.
(3)
Zatímco požadavky tohoto nařízení vycházejí ze stávajících právních předpisů naposledy změněných v roce 1997, technický pokrok vyžaduje zejména úpravu podrobných pravidel pro zkoušky a také zavedení zvláštních ustanovení pro zásobníky energie, vozidla s hydrostatickým pohonem, vozidla se systémy nájezdového brzdění, vozidla s komplexními elektronickými ovládacími systémy, protiblokovacími brzdovými systémy a elektronicky ovládanými brzdovými systémy.
(4)
Toto nařízení rovněž zahrnuje požadavky na ovládání brzd tažených vozidel a brzdového spojení mezi traktorem a taženým vozidlem, které jsou přísnější než ve směrnici Rady 76/432/EHS (2), jež byla zrušena nařízením (EU) č. 167/2013.
(5)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (3) přistoupila Unie k předpisu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) č. 13. Hmotněprávní požadavky stanovené v příloze 18 uvedeného předpisu týkající se bezpečnostních hledisek komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel by měly být převzaty do tohoto nařízení, neboť odrážejí nejnovější stav technologického rozvoje.
(6)
Protiblokovací brzdové systémy jsou sice velmi rozšířeny u vozidel s maximální konstrukční rychlostí nad 60 km/h, a proto by bylo možné je považovat za vhodné a učinit je podle tohoto nařízení povinnými, ale tyto systémy ještě nejsou široce dostupné pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Proto bypro uvedená vozidla mělo být zavedení protiblokovacích brzdových systémů potvrzeno po konečném posouzení dostupnosti těchto systémů, které provede Komise. Komise by za tímto účelem měla posoudit, a to nejpozději do 31. prosince 2016, dostupnost protiblokovacích brzdových systémů pro zemědělská a lesnická vozidla s maximální konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Pokud toto posouzení nepotvrdí, že tato technologie je dostupná či použitelná, měla by Komise navrhnout změnu tohoto nařízení s cílem stanovit, že tyto požadavky se nestanou použitelnými pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h.
(7)
Pokud se výrobce může rozhodnout požádat o vnitrostátní schválení typu v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 167/2013, členské státy by měly mít v případě všech otázek, na které se vztahuje toto nařízení, možnost stanovit požadavky pro účely vnitrostátního schválení typu, které budou odlišné od požadavků tohoto nařízení.
Členské státy by neměly pro účely vnitrostátního schválení typu odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit schválení pro vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení, s výjimkou požadavků na hydraulická spojení jednohadicového typu. Toto nařízení by mělo zavést harmonizované požadavky na hydraulická spojení jednohadicového typu, podle nichž by taková spojení mohla být po omezenou dobu přijímána pro účely EU schválení typu. Jelikož však některé členské státy mívaly přísnější požadavky na vnitrostátní úrovni, měly by mít členské státy možnost odmítnout udělení vnitrostátního schválení typu pro typy vozidel vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu již ode dne použitelnosti tohoto nařízení, pokud je to podle nich v souladu s jejich bezpečnostními požadavky na vnitrostátní úrovni.
(8)
V zájmu harmonizace data použitelnosti všech nových pravidel pro schvalování typu by se toto nařízení mělo použít od téhož dne jako nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti, pokud jde o brzdné účinky, pro účely schvalování a zemědělských a lesnických vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a dozor nad trhem s nimi v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Použijí se definice uvedené v nařízení (EU) č. 167/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„brzdovým systémem“ se rozumí soubor částí, jejichž funkcí je postupné zmenšování rychlosti jedoucího vozidla nebo jeho zastavení nebo jeho udržení v nehybném stavu, jestliže je již zastaveno; tento systém se skládá z ovládacího zařízení, převodu a brzdy;
(2)
„systémem provozního brzdění“ se rozumí brzdový systém, který řidiči umožňuje ovládat pohyb vozidla a zastavit je bezpečným, rychlým a účinným způsobem, při každém rozsahu otáček a zatížení, pro které je vozidlo schváleno k provozu, na jakémkoli sklonu stoupání nebo klesání;
(3)
„odstupňovatelným brzděním“ se rozumí brzdění, které v rámci běžné činnosti brzdového zařízení, ať při brzdění, nebo odbrzďování, splňuje všechny tyto podmínky:
a)
řidič může v každém okamžiku zvětšit nebo zmenšit brzdnou sílu působením na ovládací zařízení;
b)
brzdná síla působí ve stejném směru jako působení na ovládací zařízení (monotónní funkce);
c)
brzdnou sílu je možné snadno a dostatečně jemně regulovat;
(4)
„ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení, kterým řidič přímo ovládá dodávku energie do převodu potřebnou pro brzdění nebo ovládání. Touto energií může být svalová energie řidiče nebo jiný zdroj energie ovládaný řidičem, nebo popřípadě pohybová energie taženého vozidla, nebo kombinace těchto různých druhů energie;
(5)
„převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí mezi ovládacím zařízením a brzdou, s výjimkou ovládacího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem a napájecího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem, který je spojuje funkčním způsobem, a to mechanickým, hydraulickým, pneumatickým, elektrickým nebo jejich kombinací; jestliže je brzdění zajišťováno nebo posilováno zdrojem energie nezávislým na řidiči, je zásoba energie v systému rovněž součástí převodu;
(6)
„ovládacím převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí převodu, který řídí činnost brzd a zásoby (zásob) energie potřebné pro ovládací převod;
(7)
„převodem energie“ se rozumí soubor součástí, který dodává do brzd energii potřebnou k jejich funkci;
(8)
„třecí brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají třením mezi dvěma vzájemně se pohybujícími částmi vozidla;
(9)
„hydrodynamickou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají účinkem kapaliny, která se nachází mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi traktoru; kapalina je tekutinou v případě hydraulické brzdy a vzduchem v případě pneumatické brzdy;
(10)
„motorovou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají kontrolovaným zvýšením brzdného účinku motoru, který se přenáší na kola;
(11)
„systémem parkovacího brzdění“ se rozumí systém, který umožňuje, aby se vozidlo udrželo v nehybném stavu na sklonu stoupání nebo klesání i v nepřítomnosti řidiče;
(12)
„průběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána týmž zdrojem energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(13)
„poloprůběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána dvěma odlišnými zdroji energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(14)
„automatickým brzděním“ se rozumí brzdění taženého vozidla nebo tažených vozidel, které nastává automaticky při oddělení jakéhokoli z vozidel tvořících jízdní soupravu, včetně takového oddělení při přetržení spojovacího zařízení, kdy není dotčen brzdný účinek zbytku jízdní soupravy;
(15)
„nájezdovým brzděním“ se rozumí brzdění využitím sil, které vznikají při najíždění taženého vozidla na traktor;
(16)
„neuvolnitelným převodem“ se rozumí převod, kdy jsou buď tlak, nebo síla, nebo točivý moment trvale přenášeny kdykoli během jízdy vozidla v poháněcí soustavě vozidla mezi motorem a koly a v brzdovém systému mezi ovládacím zařízením brzdy a koly;
(17)
„naloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo naložené na svou maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;
(18)
„zatížením na kolo“ se rozumí svislá statická síla, kterou působí povrch vozovky v ploše styku na kolo;
(19)
„zatížením na nápravu“ se rozumí soubor svislých statických sil, kterým působí povrch vozovky v ploše styku na kola nápravy;
(20)
„maximálním statickým zatížením na kolo“ se rozumí statické zatížení na kolo při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(21)
„maximálním statickým zatížením na nápravu“ se rozumí statické zatížení na nápravu při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(22)
„taženým vozidlem“ se rozumí přípojné vozidlo podle definice v čl. 3 odst. 9 nařízení (EU) č. 167/2013 nebo výměnné tažené zařízení podle definice v čl. 3 odst. 10 uvedeného nařízení;
(23)
„taženým vozidlem s ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, které má nejméně dvě nápravy, z nichž alespoň jedna je řízená, je opatřeno tažným zařízením, které je pohyblivé ve svislém směru ve vztahu k taženému vozidlu a které nepřenáší žádné významné statické svislé zatížení na traktor;
(24)
„taženým vozidlem s nápravami uprostřed“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, u kterého je jedna nebo více náprav umístěna blízko těžiště vozidla, je-li náklad rovnoměrně rozložen, takže se na traktor přenáší pouze malé statické svislé zatížení, které nepřekračuje 10 % zatížení odpovídajícího maximální hmotnosti taženého vozidla nebo zatížení 1 000 daN (podle toho, která hodnota je nižší);
(25)
„taženým vozidlem s nevýkyvnou ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S s jednou nápravou nebo jednou skupinou náprav vybavené ojí, jež přenáší významné statické zatížení na traktor v důsledku své konstrukce a jež nesplňuje definici taženého vozidla s nápravami uprostřed; připojení, jež musí být použito pro jízdní soupravu, nesmí sestávat z čepu a točnice; u nevýkyvné oje může docházet k mírnému pohybu ve svislém směru; hydraulicky nastavitelná kloubová oj se považuje za nevýkyvnou oj;
(26)
„systémem odlehčovacího brzdění“ se rozumí doplňkový brzdový systém, který má schopnost vyvodit a udržovat brzdný účinek po dlouhou dobu bez podstatnějšího zmenšení tohoto účinku, včetně ovládacího zařízení, které může sestávat z jednoho zařízení nebo kombinace několika zařízení, z nichž každé může mít svůj vlastní ovládač;
(27)
„elektronicky ovládaným brzdovým systémem“ (dále jen „EBS“) se rozumí brzdový systém, v němž je ovládání generováno a zpracováváno jako elektrický signál v ovládacím převodu a elektrické výstupní signály k zařízením, jež generují ovládací síly, pocházejí z uložené nebo generované energie;
(28)
„automaticky ovládaným brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se uvádí do činnosti brzdový systém nebo brzdy určitých náprav za účelem zpomalení vozidla přímým zásahem řidiče nebo bez jeho zásahu, kdy aktivování této funkce je výsledkem automatického vyhodnocení informací předaných palubním systémem vozidla;
(29)
„selektivním brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se automatickými prostředky uvádějí do činnosti jednotlivé brzdy, přičemž zpomalení vozidla je sekundární vzhledem ke změně dynamického chování vozidla;
(30)
„elektrickým ovládacím vedením“ se rozumí elektrické spojení mezi dvěma vozidly, jež zajišťuje ovládací funkci brzdění taženého vozidla v soupravě; obsahuje elektrickou kabeláž a konektor a zahrnuje části pro přenos dat a elektrické energie do ovládacího převodu taženého vozidla;
(31)
„komorou, ze které se stlačují pružiny“ se rozumí komora, ve které se mění tlak, kterým se skutečně stlačují pružiny;
(32)
„hydrostatickým pohonem“ se rozumí typ pohonu vozidla, který používá hydrostatický přenos, s otevřeným či uzavřeným okruhem, ve kterém obíhá kapalina jako nosič energie mezi jedním nebo několika hydraulickými čerpadly a jedním nebo několika hydraulickými motory;
(33)
„komplexním elektronickým ovládacím systémem vozidla“ se rozumí elektronický ovládací systém, na který se vztahuje hierarchie ovládání, ve které může být ovládaná funkce potlačena funkcí elektronického ovládání vyšší úrovně nebo funkcí elektronického ovládacího systému vyšší úrovně;
(34)
„protiblokovacím brzdovým systémem“ se rozumí část systému provozního brzdění, která automaticky řídí míru skluzu kola ve směru jeho rotace na jednom nebo více kolech vozidla při brzdění;
(35)
„přímo regulovaným kolem“ se rozumí kolo, jehož brzdná síla se reguluje dle údajů vyslaných nejméně jeho vlastním čidlem;
(36)
„hydraulickým spojením jednohadicového typu“ se rozumí spojení brzd mezi traktorem a taženým vozidlem prostřednictvím jedné hadice s hydraulickou kapalinou.
KAPITOLA II
POŽADAVKY POUŽITELNÉ NA BRZDOVÁ ZAŘÍZENÍ A SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ PRO OVLÁDÁNÍ BRZD PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování ve vztahu k brzdným účinkům
1. Výrobci vybaví zemědělská a lesnická vozidla takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na jejich brzdné účinky, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo splňovalo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
2. Výrobci prokážou schvalovacímu orgánu prostřednictvím fyzických prokazovacích zkoušek, že zemědělská a lesnická vozidla dodávaná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii splňují podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
3. Výrobci zajistí, aby náhradní díly, které jsou dodávány na trh nebo uváděny do provozu v Unii, splňovaly podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v tomto nařízení.
4. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit zkušební protokol konstrukční části nebo odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad systému nebo vozidla s požadavky předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
5. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad protiblokovacích brzdových systémů pro tažená vozidla, pokud jsou namontovány, s požadavky přílohy 19 bodu 5 předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
6. Na konstrukční části a systémy uvedené v odstavcích 4 a 5 bude uveden odkaz v prováděcím aktu přijatém v souladu s článkem 68 nařízení (EU) č. 167/2013.
Článek 4
Požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel
Zkušební postupy a požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou I.
Článek 5
Požadavky použitelné na zkoušení a účinky brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na brzdové systémy a spojovací zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II.
Článek 6
Požadavky použitelné na měření doby odezvy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na měření doby odezvy brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III.
Článek 7
Požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV.
Článek 8
Požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami
Zkušební postupy a požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V.
Článek 9
Požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců
Výkonnostní požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců se ověřují v souladu s přílohou VI.
Článek 10
Alternativní zkušební požadavky pro vozidla, pro něž nejsou povinné zkoušky typu I, typu II nebo typu III
1. Podmínky, za nichž zkoušky typu I, typu II nebo typu III nejsou pro určité typy vozidel povinné, jsou stanoveny v příloze VII.
2. Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla a jejich brzdová zařízení, pro něž nejsou zkoušky typu I, typu II nebo typu III v souladu s odstavcem 1 povinné, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII.
Článek 11
Požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII.
Článek 12
Požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX.
Článek 13
Požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X.
Článek 14
Požadavky a zkušební postupy použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XI.
Článek 15
Požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XII.
Článek 16
Požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu a na vozidla vybavená těmito spojeními
1. Výkonnostní požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu u brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená hydraulickými spojeními jednohadicového typu jsou stanoveny v příloze XIII.
2. Výrobci vozidel nesmí montovat hydraulická spojení jednohadicového typu do nových typů vozidel kategorie T a C po 31. prosinci 2019 a do nových vozidel uvedených kategorií po 31. prosinci 2020.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 17
Schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 nesmí schvalovací orgány s účinkem ode dne 1. ledna 2016 odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit EU schválení typu pro typy zemědělských a lesnických vozidel, které splňují požadavky tohoto nařízení.
S účinkem ode dne 1. ledna 2020 a v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 a článkem 16 tohoto nařízení odmítnou schvalovací orgány udělit schválení typu pro typy vozidel kategorií T a C vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2018 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a s ustanoveními tohoto nařízení o funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2021 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel kategorií T a C vybavených hydraulickými spojeními jednohadicového typu uvedených v článku 16 dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
Článek 18
Vnitrostátní schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Vnitrostátní orgány nesmí odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje požadavky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou požadavků použitelných na hydraulická spojení jednohadicového typu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2014.