РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 991/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от фосетил във и върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) и член 16, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) от фосетил са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
Определението на наблюдаваното остатъчно вещество, приложимо за фосетил, включва изходното съединение фосетил, продукта на разграждане фосфориста киселина и техните соли. Солите на фосфористата киселина се наричат фосфонати.
(3)
Комисията получи информация от отделни държави членки и стопански субекти за наличието на фосфонати във и върху определени продукти, което води до по-високи стойности на остатъчните вещества от максимално допустимите граници от 2 mg/kg, определени в Регламент (ЕО) № 396/2005 за тези продукти, съответстващи на границата на установяването.
(4)
Комисията събра данни от наблюдение през 2014 г., за да проучи наличието на фосфонати в храните. Тези данни, предоставени от стопанските субекти в хранителната промишленост, показаха, че количествата фосфонати варират в зависимост от източника и продукта, но често надвишават МДГОВ, чиято граница на установяването е 2 mg/kg. Задълбоченият анализ на данните показа, че по-голямата част от пробите, които не отговарят на изискванията, съдържат остатъчни вещества от фосфориста киселина и нейните соли, които превишават границата на установяването, а остатъчните вещества от фосетил и солите му остават под границата на установяването.
(5)
Въпреки че фосфонатите не са включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета (2) по силата на член 14 от същия регламент, те биха могли да се съдържат в торовете, разрешени на национално равнище, по-конкретно в определени продукти за торене, прилагани по листата на растенията (листни торове). Тъй като не съществуват съответни разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи фосетил, както в Съюза, така и в трети държави, които са важни износители на засегнатите хранителни продукти за Съюза, и като се имат предвид недостатъчните количества установими остатъчни вещества от фосетил и неговите соли и използването на фосфонати като съставка в листни торове, може с основание да се предположи, че остатъчните вещества са следствие от прилагането на листни торове, съдържащи фосфонати.
(6)
Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) да представи становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с остатъчните вещества от фосфонати в определени продукти или върху тях. Предвид неотложния характер на въпроса, вместо мотивирано становище Органът изготви изявление (3), в което посочва няколко оставащи неясноти. Той предостави изявлението си на Комисията, на държавите членки и на широката общественост.
(7)
В своето изявление Органът заключи, че се очаква предложените временни МДГОВ да предоставят достатъчна защита на потребителите. Оценката на експозицията през целия живот, произтичаща от консумацията на всички хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от фосфонати, не показа, че е налице риск да бъде надвишена допустимата дневна доза. Органът не извърши оценка на острата експозиция на потребителите поради ниската степен на остра токсичност на фосфонатите. Органът посочи, че изявлението съдържа неясноти и предложи да измени определението за остатъчното вещество.
(8)
За да се избегнат значителни смущения в търговията със засегнатите продукти и тъй като за момента няма научни данни за наличие на риск за потребителите, е целесъобразно да се определят временни МДГОВ за фосетил въз основа на наличните данни от наблюдението и въз основа на изявлението на ЕОБХ. Тези временни МДГОВ следва да се прилагат само докато влязат в сила мерки за предотвратяване на появата на остатъчни вещества от фосфонати в съответните култури през бъдещи вегетационни периоди.
(9)
Въз основа на изявлението на Органа и като се вземат под внимание факторите, имащи отношение към разглеждания въпрос, съответното изменение на МДГОВ отговаря на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 991/2014
ze dne 19. září 2014,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro fosetyl v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) a čl. 16 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro fosetyl byly maximální limity reziduí (MLR) stanoveny v části A přílohy III nařízení (ES) č. 396/2005.
(2)
Definice reziduí pro monitorování fosetylu zahrnuje původní sloučeninu fosetyl, produkt rozkladu kyselinu fosforitou a jejich soli. Soli kyseliny fosforité se nazývají fosforitany.
(3)
Komise obdržela od členských států a provozovatelů podniků informace o přítomnosti fosforitanů v některých produktech či na jejich povrchu, vedoucí k reziduím přesahujícím maximální limit reziduí 2 mg/kg stanovený pro tyto produkty v nařízení (ES) č. 396/2005 a odpovídající mezi stanovitelnosti.
(4)
Komise v roce 2014 shromáždila údaje z monitorování za účelem prošetření přítomnosti fosforitanů v potravinách. Tyto údaje poskytnuté provozovateli potravinářských podniků ukazují, že fosforitany se v potravinách vyskytují v množstvích, jež se liší v závislosti na zdroji a produktu, avšak často přesahují maximální limit reziduí odpovídající mezi stanovitelnosti 2 mg/kg. Z podrobnější analýzy údajů vyplynulo, že naprostá většina nevyhovujících vzorků obsahuje rezidua kyseliny fosforité a jejích solí v míře, jež překračuje mez stanovitelnosti, zatímco rezidua fosetylu a jeho solí zůstávají pod mezí stanovitelnosti.
(5)
Přestože fosforitany nebyly zařazeny do přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 (2) podle článku 14 uvedeného nařízení, mohly by být obsaženy v hnojivech povolených na vnitrostátní úrovni, zejména v některých hnojivech aplikovaných na listy rostlin (listová hnojiva). Vzhledem k absenci příslušných povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující fosetyl jak v Unii, tak ve třetích zemích, jež jsou významnými vývozci dotčených potravinářských produktů do Unie, k výjimečnosti výskytu zjistitelných reziduí fosetylu a jeho solí a k používání fosforitanů v listových hnojivech lze důvodně předpokládat, že rezidua jsou důsledkem aplikace listových hnojiv obsahujících fosforitany.
(6)
Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) o vydání stanoviska k riziku, jež představují rezidua fosforitanů v některých produktech nebo na jejich povrchu pro veřejné zdraví. Vzhledem k naléhavosti této záležitosti úřad vydal místo odůvodněného stanoviska prohlášení s odkazem na některé přetrvávající nejistoty (3). Toto prohlášení bylo předáno Komisi a členským státům a zpřístupněno veřejnosti.
(7)
Úřad ve svém prohlášení dospěl k závěru, že u navrhovaných dočasných maximálních limitů reziduí lze očekávat, že dostatečně ochrání spotřebitele. Při posouzení celoživotní expozice reziduím fosforitanů prostřednictvím konzumace všech potravinářských produktů, jež je mohou obsahovat, nebylo prokázáno riziko, že by byl překročen přijatelný denní příjem (ADI). Vzhledem k nízké akutní toxicitě fosforitanu úřad neprovedl hodnocení akutní expozice spotřebitelů. Úřad upozornil na to, že jeho prohlášení je ovlivněno určitými nejistotami, a navrhl změnit definici reziduí.
(8)
Aby se předešlo zásadnímu narušení trhu při obchodování s dotčenými produkty a vzhledem ke skutečnosti, že podle stávajících vědeckých údajů neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, je namístě stanovit dočasné maximální limity reziduí pro fosetyl založené na dostupných údajích z monitorování a na prohlášení úřadu. Tyto dočasné maximální limity reziduí by se měly používat pouze do té doby, než nabydou účinku opatření k zamezení výskytu reziduí fosforitanů v dotčených plodinách v nadcházejících vegetačních obdobích.
(9)
Na základě prohlášení úřadu a s přihlédnutím k faktorům významným pro posuzovanou záležitost splňují příslušné změny maximálních limitů reziduí požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(10)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. září 2014.