РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1194/2013 НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2013 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
На 27 май 2013 г. с Регламент (ЕС) № 490/2013 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна на 29 август 2012 г. (3), след като бе подадена жалба от името на производители от Съюза („жалбоподателите“), които представляват над 60 % от общото производство на биодизел в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 5 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. („разследвания период“ или РП). Оценката на обстоятелствата, които са от значение за установяването на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временно антидъмпингово мито („оповестяването на временните мерки“), редица заинтересовани страни представиха писмени изявления, изразяващи техните становища относно временните констатации. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена тази възможност.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която сметна за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани, а в случаите, в които бе целесъобразно, временните констатации бяха съответно изменени.
(6)
Впоследствие всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението на Комисията да предложи налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе целесъобразно.
Б. ИЗВАДКА
(8)
Тъй като не бяха представени коментари във връзка с извадката от производители износители от Аржентина и Индонезия, временните констатации, посочени в съображения 10 - 14 и 16 - 20 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(9)
Една от заинтересованите страни поиска допълнителна информация във връзка с представителността на извадката от производители от Съюза, както на етапа на предварителния подбор, както е посочено в съображение 23 от регламента за временните мерки, така и при окончателния подбор, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
(10)
Временно подбраната извадка от производители от Съюза обхващаше 32,5 % от производството на биодизел в Съюза по време на РП. Вследствие на промените, посочени в съображение 24 от регламента за временните мерки, окончателната извадка включваше осем дружества, които обхващат 27 % от производството на Съюза. Поради това бе счетено, че извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
(11)
Една от заинтересованите страни заяви, че двама от включените в извадката производители от Съюза следва да бъдат изключени от обхвата ѝ, тъй като са свързани с производители износители от Аржентина. Твърдението за това бе разгледано преди налагането на временните мерки и преди приемането на заключенията на Комисията, посочени в съображение 82 от регламента за временните мерки.
(12)
Всички връзки, които се твърди, че съществуват между аржентинските производители износители и двете посочени по-горе дружества от извадката, бяха разгледани отново, като бе установено, че липсва пряка връзка между тях, която да бъде основание за изключването им от извадката. Поради това извадката не бе променена.
(13)
Друга от заинтересованите страни заяви, че процедурата на Комисията за изготвянето на извадката от производители от Съюза е опорочена, тъй като Комисията е предложила извадката преди началото на разследването.
(14)
Това твърдение се отхвърля. До момента на започване на разследването Комисията не бе подбрала окончателната извадка, което бе извършено изцяло в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(15)
Поради липсата на други твърдения или коментари, изложеното в съображения 22 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждава.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Въведение
(16)
Както е посочено в съображение 29 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е временно определен като моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, с произход от Аржентина и Индонезия, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 и ex 3826 00 90 („разглежданият продукт“, обикновено наричан „биодизел“).
2. Твърдения
(17)
Един от индонезийските производители износители заяви, че противно на изложеното в съображение 34 от регламента за временните мерки, палмовият метилов естер (ПМЕ), произведен в Индонезия, не е сходен продукт по отношение на рапичния метилов естер (РМЕ) и другите биодизелови горива, произведени в Съюза, или на соевия метилов естер (СМЕ), произведен в Аржентина, поради много по-високата гранична температура на филтруемост през студен филтър на ПМЕ, което означава, че преди да се използва в Съюза, той трябва да бъде смесен с друг вид биодизел.
(18)
Това твърдение се отхвърля. Произведеният в Индонезия ПМЕ е конкурентен продукт по отношение на биодизела, който се произвежда в ЕС, който е не само РМЕ, но също и биодизел от палмово масло и други суровини. ПМЕ може да се използва в ЕС през цялата година, след като бъде смесен с други биодизелови горива преди употреба, по същия начин, както и РМЕ и СМЕ. Следователно ПМЕ е взаимозаменяем продукт по отношение на биодизела, произвеждан в Съюза, и поради това е сходен продукт.
(19)
В съображение 35 от регламента за временните мерки се посочва твърдението на един от индонезийските производители, според което фракциите на метилови естери следва да бъдат изключени от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура. Същият производител отправи това искане и в коментарите си относно оповестяването на временните мерки, като изрази повторно аргумента, изложен преди оповестяването на временните мерки.
(20)
Промишлеността на Съюза обаче оспори твърдението, като посочи, че фракциите на метилови естери по своята същност представляват биодизел и следва да останат в обхвата на продукта.
(21)
След коментарите, получени след етапа на временните мерки, решението на Комисията, посочено в съображение 36 от регламента за временните мерки, се потвърждава. Независимо от факта, че различните метилови естери на мастни киселини имат различни регистрационни номера на Службата за химични индекси (CAS), произвеждат се чрез различни процеси и могат да имат различна употреба, фракциите на метилови естери така или иначе представляват метилови естери на мастни киселини и могат да бъдат използвани за гориво. Поради трудното разграничаване на един метилов естер на мастна киселина от друг без извършването на химически анализ на мястото на вноса и поради възможността, която това дава за заобикаляне на митата, твърдението се отхвърля въз основа на факта, че биодизелът от ПМЕ е фракция на метилов естер, произведен от палмово масло.
(22)
В съображение 37 от регламента за временните мерки се посочва, че един от европейските вносители на метилов естер на мастни киселини на основата на масло от палмови ядки (ЕПЯ) е поискал вносът на този продукт да бъде предмет на митнически облекчения за краен потребител или в противен случай бъде изключен от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура.
(23)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза представиха коментари относно прилагането на митнически облекчения за краен потребител по отношение на вноса на ЕПЯ и възможността за заобикаляне на митата. Те се противопоставиха на възможността Комисията да разреши прилагането на такава схема за освобождаване от антидъмпингови мита поради следните причини: заменяемия характер на биодизела; декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел може да бъде използван за гориво и притежава същите физични свойства. ЕПЯ може да бъде използван като гориво; ненаситеният мастен алкохол, който се получава от ЕПЯ, също може допълнително да се преработи до превръщането му в биодизел; контролът, който митническите органи да могат да осъществяват върху вноса, предмет на митнически облекчения за краен потребител, е ограничен, а икономическата тежест, която може да възникне в резултат от тази схема, е значителна.
(24)
След като по този въпрос бяха проведени консултации и с оглед на факта, че декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел има същите физични свойства като биодизела, предназначен за употреба като гориво, беше счетено, че в този случай не е целесъобразно да се разреши прилагането на схема за митнически облекчения за краен потребител по отношение на ЕПЯ.
(25)
Един немски вносител представи повторно искане за изключване и/или за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за конкретен метилов естер на мастни киселини, получен от масло от палмови ядки (ЕПЯ), който е предназначен за употреба, различна от употребата за гориво в ЕС. В своите коментари вносителят отново потвърди първоначалната си позиция, която вече бе отхвърлена на етапа на временните мерки, и не представи нови доказателства, които биха променили заключението, че не следва да се предоставя схема за митнически облекчения за краен потребител и че ЕПЯ следва да остане в обхвата на продукта.
(26)
Един от индонезийските производители износители също се позова на своето искане за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за фракциите на метилови естери и поиска тази схема да се приложи по отношение на техния внос, предназначен за производството на наситен мастен алкохол. Както бе посочено по-горе, всички искания за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител бяха отхвърлени и аргументите, изложени от тази заинтересована страна, не промениха това заключение.
3. Заключение
(27)
Поради липсата на други коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт, изложеното в съображения 29 и 39 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Г. ДЪМПИНГ
1. Встъпителни бележки
(28)
В съображения 44 и 64 от регламента за временните мерки се посочва, че пазарът на биодизел както в Аржентина, така и в Индонезия, е силно регулиран от държавата и затова продажбите на вътрешния пазар не бяха разглеждани като продажби, осъществени при обичайни търговски условия. В резултат на това нормалната стойност на сходния продукт трябваше да бъде конструирана в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Тази констатация не бе оспорена от нито една от заинтересованите страни и се потвърждава.
(29)
Както за Аржентина, така и за Индонезия конструираната нормална стойност на етапа на временните мерки беше изчислена въз основа на действителните (и записани в счетоводните отчети) производствени разходи на дружествата по време на РП, разходите за реализация, общите и административните разходи (РОА), както и приемлив марж на печалбата. В съображения 45 и 63 от регламента за временните мерки е посочено по-специално, че Комисията допълнително ще разгледа твърдението, че системите за диференцирани експортни такси (ДЕТ) в Аржентина и Индонезия изкривяват цените на суровините и следователно вписаните в отчетите производствени разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт.
(30)
По-нататъшното разследване показа, че системите за ДЕТ наистина са упражнили натиск върху цените на основните влагани в производството суровини на вътрешния пазар както в Аржентина, така и в Индонезия, като са предизвикали изкуственото им занижаване, както е посочено по-долу съответно от съображение 35 нататък по отношение на Аржентина и съображение 66 по отношение на Индонезия, което от своя страна се е отразило на разходите на производителите на биодизел и в двете засегнати държави. С оглед на тази констатация се счита за целесъобразно посоченото изкривяване на разходите за основните суровини да бъде взето предвид при определянето на нормалните стойности и в двете държави, като се има предвид особената пазарна ситуация, която е налице както в Аржентина, така и в Индонезия.
(31)
Общият съд потвърди (4), че когато цените на суровините са регулирани по начин, който изкуствено занижава равнището им на вътрешния пазар, може да се приеме, че разходите за производството на разглеждания продукт са засегнати от изкривяване. Според Общия съд при тези обстоятелства институциите на Съюза имат право да направят заключението, че част от вписванията в счетоводните отчети не могат да бъдат приети за достоверни и следователно следва да бъдат коригирани.
(32)
Общият съд също така стигна до заключението, че по силата на член 2, параграф 5, първа алинея от основния регламент отчетите на засегнатата страна не са основа за изчисляване на нормалната стойност, ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в тези отчети. В такъв случай съгласно второто изречение от първа алинея разходите следва да бъдат коригирани или установени на базата на други източници, различни от счетоводните отчети. Основа за определянето им могат да бъдат разходите на други производители или износители или, ако такава информация не е на разположение или не може да бъде използвана, друг надежден източник на информация, включително други представителни пазари.
(33)
При предварителните изчисления на разходите за производството за производителите износители в Аржентина и Индонезия бяха използвани съответно действителната покупна цена на соевите зърна на вътрешния пазар и действителната цена, вписана в счетоводните отчети, на суровото палмово масло.
(34)
Тъй като бе установено, че е налице изкривяване на някои производствени разходи, а именно на цените на основната суровина (соевото масло и соевите зърна в Аржентина и суровото палмово масло в Индонезия), тези разходи бяха установени въз основа на референтни цени, публикувани от съответните органи на засегнатите държави. Тези цени отразяват равнището на цените на международния пазар.
2. Аржентина
2.1. Нормална стойност
(35)
Както е посочено по-горе, Комисията стигна до заключението, че системата на ДЕТ в Аржентина изкривява производствените разходи за биодизел за производителите в тази държава. При разследването беше установено, че през РП експортните такси върху суровината (35 % върху соевите зърна и 32 % върху соевото масло) са значително по-високи от експортните такси върху готовия продукт (номинална ставка от 20 % върху биодизела, с ефективна ставка в размер на 14,58 %, като се вземе предвид намалението на таксата). В действителност по време на РП разликата между експортната такса върху соевите зърна и върху биодизела е 20,42 процентни пункта, а между соевото масло и биодизела - 17,42 процентни пункта.
(36)
За да се определи равнището на експортната такса върху соевите зърна и соевото масло, аржентинското министерство на земеделието, животновъдството и рибарството публикува ежедневно цена FOB (франко борд) за соевите зърна и соевото масло („референтната цена“) (5). Тази референтна цена отразява равнището на цените на международния пазар (6) и се използва, за да се изчисли сумата на експортната такса, която следва да се плати на данъчните органи.
(37)
Цените на вътрешния пазар следват тенденциите в цените на международния пазар. При разследването се установи, че разликата между международните цени и цените на вътрешния пазар на соевите зърна и соевото масло е равна на експортната такса върху продукта плюс другите разходи във връзка с износа му. Референтните цени на соевите зърна и соевото масло на вътрешния пазар също така се публикуват от аржентинското Министерство на земеделието като „теоретична цена FAS (франко протежение на кораба)“ (7). Следователно нетната цена за производителите на соеви зърна и соево масло е същата, независимо дали изнасят продукта или го продават на вътрешния пазар.
(38)
В заключение - цената на основната суровина, използвана от производителите на биодизел в Аржентина, е изкуствено занижена на вътрешния пазар в сравнение с цената на международния пазар, поради изкривяването, причинено от действащата в Аржентина система за налагане на експортни такси, и следователно разходите за основната суровина не са отразени по приемлив начин в счетоводните отчети на аржентинските производители, включени в разследването, по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент съгласно тълкуването на Общия съд, посочено по-горе.
(39)
Поради тази причина Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за соеви зърна (основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел), вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили соевите зърна при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(40)
За да се установи цената, по която засегнатите дружества биха закупили соевите зърна при липса на изкривяване на цените, Комисията използва осреднените референтни цени на соевите зърна, публикувани от аржентинското министерство на земеделието, за износ от Аржентина на база FOB (франко борд) през РП (8).
(41)
Асоциацията на аржентинските производители износители (CARBIO) и съответните аржентински органи изтъкнаха, че корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент на разходите на дружествата е възможна само ако отчетите, а не направените от предприятията разходи, не отразяват достоверно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Те заявиха, че на практика Комисията е добавила платената от дружествата експортна такса към цената, заплатена от тях при закупуването на соевите зърна, като по този начин е включила в производствените разходи компонент, който не е свързан с производството или продажбата на разглеждания продукт. Те добавиха, че решението на Общия съд по случая Acron, цитирано в документа за оповестяване (9), се основава на неправилно тълкуване на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО и понастоящем е предмет на обжалване пред Съда на Европейския съюз, като при всяко положение фактическите съображения са различни от тези в конкретния случай, тъй като цените на суровината в Аржентина не са „регулирани“, както е цената на газа в Русия, и не е налице ценово изкривяване, тъй като цените се определят свободно без никаква държавна намеса, следователно в Аржентина не е налице особена пазарна ситуация, заради която Комисията може да приложи член 2, параграф 5 от основния регламент. Те заявиха, че системата за ДЕТ в Аржентина не е в противоречие с правилата за търговия. CARBIO допълни още, че тъй като при определянето на експортната цена експортните такси не са взети под внимание, сравнението на Комисията между конструираната нормална стойност (при която са взети предвид експортните такси) и експортната цена (при която те не се отчитат) не е обективно.
Също така според тях фактът, че при конструирането на нормалната стойност Комисията взема предвид международните цени на соевите зърна на Chicago Board of Trade (CBOT), но при определянето на експортната цена тя не отчита печалбите или загубите, свързани с хеджирането на CBOT (вж. по-долу), прави нейното сравнение между нормалната стойност и експортната цена отново необективно. Освен това CARBIO заяви, че като просто е заменила разходите, записани в счетоводните отчети на дружествата, предмет на разследването, с цените на международния пазар, Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство, с което аржентинските производители разполагат. И накрая, CARBIO изрази недоволство от обстоятелството, че Комисията не е взела под внимание факта, че ако в Аржентина не се прилага системата на ДЕТ, цените на соевите зърна на CBOT ще бъдат значително по-ниски.
(42)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Макар фактите по делото Acron да не са същите като фактите в дадения случай, Общият съд все пак е установил правен принцип, съгласно който ако свързаните с производството на разглеждания продукт разходи не са отразени достоверно в счетоводните отчети на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност. В делото Acron разходите не са отразени достоверно в отчетите на съответното дружество, защото цената на газа е регулирана. В настоящия случай бе установено, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в документите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени, което от своя страна се дължи на натиска, оказван върху тях чрез системата за ДЕТ в Аржентина. Това е така независимо дали системите за ДЕТ по принцип противоречат или не на Споразумението за СТО. Освен това Комисията счита, че Общият съд е основал решението си на правилно тълкуване на Антидъмпинговото споразумение. По случая в Китай, свързан с бройлерите (10), експертната група констатира, че макар в член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение да се създава презумпция, че информацията в счетоводните книги и отчети на ответника следва по принцип да се използва за изчисляване на производствените разходи, разследващият орган си запазва правото да откаже да ги използва, ако реши, че те или i) не са в съответствие с общоприетите счетоводни принципи, или ii) не отразяват по приемлив начин разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Когато обаче решава дали да приложи дерогация от разпоредбите, разследващият орган следва да посочи причините за това. В съответствие с това тълкуване и с оглед на изкривяването, дължащо се на системата за ДЕТ, която води до наличието на особена пазарна ситуация, Комисията замени разходите за закупуването на основната суровина в Аржентина, вписани в отчетите на засегнатите дружества, с цената, която те биха платили при липсата на установеното изкривяване. Фактът, че от чисто математическа гледна точка се получава същата разлика, не означава, че използваната от Комисията методология се състои единствено в прибавяне на експортните такси към разходите за суровината. Цените на международните пазари на стоки се определят от съответното търсене и предлагане и няма доказателства за това, че системата на ДЕТ в Аржентина оказва въздействие върху цените на CBOT. Поради това всички твърдения за това, че използвайки цените на международните пазари Комисията не е направила обективна съпоставка между нормалната стойност и експортната цена, са неоснователни. Същото се отнася и за твърдението, че Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство на аржентинските производители, защото замяната на разходите, вписани в отчетите на дружествата, е направена в резултат на необичайно ниската цена на суровината на вътрешния пазар, а не в резултат на сравнителното предимство.
(43)
В съображение 45 от регламента за временните мерки е посочено, че тъй като продажбите на вътрешния пазар не се разглеждат като осъществени при обичайни търговски условия, нормалната стойност е трябвало да се конструира въз основа на приемлив марж на печалбата в размер на 15 % в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Някои производители износители изтъкнаха, че използваният от Комисията процент на приемлива печалба (15 %) при конструирането на нормалната стойност е нереалистично висок и представлява радикална промяна спрямо установената практика при редица други разследвания на подобни пазари на суровини (при които се използва марж на печалбата в размер на около 5 %).
(44)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормална стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства. Например по делото от 2009 г. срещу Съединените щати във връзка с биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, Комисията взе предвид краткосрочния и средносрочния лихвен процент по кредитите в Аржентина, който по данни на Световната банка е около 14 %. Логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност с биодизел, осъществявана на вътрешния пазар, ще бъде по-голям от цената на заемния капитал. Освен това тази печалба е дори по-ниска от печалбата, реализирана от производителите на разглеждания продукт по време на РП, макар тя да е получена в резултат от ценово изкривяване, породено от ДЕТ и регулираните от държавата цени на биодизела на вътрешния пазар. Следователно поради причините, посочени по-горе, се поддържа твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Аржентина.
(45)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO и съответните аржентински органи заявиха, че: i) позоваването на равнищата на печалба по делото със САЩ е неоснователно; ii) няма логика да се прави позоваване на средносрочната лихва по кредитите, такъв подход досега никога не е бил прилаган и ако такъв критерий ще се използва, то той не би трябвало да бъде лихвеният процент в Аржентина, защото инвестициите са направени в щатски долари съвместно с чуждестранни дружества; iii) печалбата, която аржентинските производители действително са получили, не е взета предвид поради особената пазарна ситуация; и iv) за сравнение, целевата печалба за промишлеността на Съюза бе определена на 11 %.
(46)
Тези твърдения следва да бъдат отхвърлени. Комисията счита, че 15 % марж на печалбата е разумен процент за промишлеността за производство на биодизел в Аржентина, тъй като по време на РП тя е все още нова и капиталоемка промишленост. Позоваването на маржа на печалбата по делото със САЩ бе с цел да се опровергае твърдението, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата от 5 %. При позоваването на средносрочния лихвен процент по кредитите целта не беше той да се въведе като критерий, а да се провери доколко приемлив е използваният марж на печалбата. Същото се отнася за печалбата, която действително е получена от включените в извадката дружества. От друга страна, тъй като целта на конструирането на нормалната стойност е различна от тази на изчисляването на целевата печалба за промишлеността на Съюза при липса на дъмпингов внос, сравнението между двете е безпредметно. Ето защо съображение 46 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(47)
Един от производителите износители произвежда биодизел отчасти в своите собствени заводи и отчасти чрез договор за ишлеме с независим производител. Този производител износител поиска производствените му разходи да бъдат преизчислени чрез използване на различна среднопретеглена стойност от тази, която Комисията използва в рамките на етапа на временните мерки и която да бъде формирана от собствените му производствени разходи и тези на независимия производител. Искането беше анализирано и бе сметнато за основателно, вследствие на което производствените разходи за засегнатото дружество бяха преизчислени.
(48)
Към Комисията бяха отправени и други искания от конкретни дружества, но след промяната в методологията на конструирането на нормалната стойност, както е посочено по-горе, те вече нямат отношение по въпроса. Поради това констатациите, изложени в съображения 40 - 46 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(49)
В съображение 49 от регламента за временните мерки е посочено, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент експортните цени за експортните продажби, реализирани чрез свързани търговски дружества, установени в рамките на Съюза, бяха коригирани, включително по отношение на печалбата за съответния свързан търговец. За целите на това изчисление беше прието, че приемливото равнище на печалба за свързания търговец в рамките на Съюза е в размер на 5 %. Двама от производителите износители заявиха, че равнище от 5 % за свързан търговец в рамките на Съюза е твърде висок марж на печалбата за сектора на търговията със стоки и че следва или да се използва по-нисък процент (до 2 % в зависимост от дружеството), или изобщо да не се калкулира печалба.
(50)
В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства. При тези обстоятелства се потвърждава, че равнището на печалба за свързани търговци в рамките на ЕС е в размер на 5 %.
(51)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO отново изрази позицията, че използваният марж на печалбата в размер на 5 % е твърде висок за сектора на търговията със стоки, като се позова на проучване, изготвено от KPMG специално за тази цел и предоставено на Комисията на 1 юли 2013 г. след оповестяването на регламента за временните мерки. Комисията е на мнение, че заключенията от проучването не могат да се използват за основа поради ограниченията на анализа, посочени в самото проучване, в резултат на които са били подбрани ограничен брой търговски дружества, като половината от тях не са продавали селскостопански продукти. Поради това предоставените доказателства се считат за неубедителни. Ето защо се потвърждава, че използваният марж на печалбата за свързани търговци в ЕС е в размер на 5 %.
(52)
Един от производителите износители изрази недоволство във връзка с факта, че при определянето на експортната цена Комисията не е отчела т.нар. „ефект на хеджирането“, т.е. печалбите или загубите за производителя от продажбата и покупката на фючърсни договори за соево масло на Chicago Board of Trade (CBOT). Дружеството подчерта, че хеджирането е необходим елемент в сектора на стопанската дейност с биодизел поради нестабилността на цените на суровините; то посочи също, че нетните приходи за продаващите биодизел предприятия се формират не само от заплатената от купувача цена, но също и от печалбата (или загубата) от свързаните операции по хеджиране.
(53)
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, защото в член 2, параграф 8 от основния регламент е посочено ясно, че експортната цена е реално платената или подлежащата на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране.
(54)
Поради липсата на други коментари относно експортните цени, изложеното в съображения 47 - 49 от регламента за временните мерки се потвърждава с промените, посочени по-горе.
2.3. Сравнение
(55)
В съображение 53 от регламента за временните мерки е посочено, че по отношение на експортните продажби, извършени чрез свързани търговски дружества извън ЕС, Комисията е проучила дали свързаният търговец следва да се третира като търговски агент, който работи срещу комисиона, и в случаите, в които това е било така, са били направени корекции в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, за да се вземе предвид условната надценка, получена от търговеца.
(56)
Едно от дружествата заяви, че маржът на печалбата, използван от Комисията като условна надценка за свързани търговци извън ЕС, е твърде висок и че би било по-приемливо да се използва по-малък процент.
(57)
Комисията внимателно разгледа представените от производителя износител доводи, но стигна до извода, че с оглед на широкия диапазон от дейности, които свързаните търговци извършват, маржът на печалбата в размер на 5 % е приемлив. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
(58)
Поради липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 50 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Дъмпингови маржове
(59)
Всички оказали съдействие аржентински производители износители поискаха, в случай че антидъмпингово мито бъде наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина, то да бъде единно мито за всички съдействали износители производители въз основа на среднопретеглената стойност на антидъмпинговите мита за всички производители износители, включени в извадката. Те подкрепиха това искане с твърдението, че всички включени в извадката производители са свързани помежду си чрез търговия или по друг начин, тъй като те произвеждат, продават, заемат или разменят биодизел помежду си и често продуктите на различни дружества се натоварват заедно на един и същи кораб и се експедират за ЕС, като вече не е възможно митническите органи да идентифицират и разграничат продуктите на отделните производители. Според тях поради тези специфични обстоятелства налагането на индивидуални мита е практически неприложимо.
(60)
Независимо от факта, че искането е отправено от всички производители износители, включително тези, чийто индивидуален дъмпингов марж е по-нисък от среднопретегления марж, и въпреки потенциалното опростяване на процедурата за митническите органи, това искане трябва да бъде отхвърлено. Предполагаемите практически трудности не трябва да се използват като оправдание за дерогация от разпоредбите на основния регламент, освен ако това не може да бъде избегнато. В конкретния случай фактът, че дружествата имат практика да разменят, заемат или обменят по друг начин продукта помежду си сам по себе си не прави налагането на индивидуални мита практически неприложимо по смисъла на член 9, параграф 6 от основния регламент.
(61)
Три дружества поискаха имената им да бъдат включени в списъка на оказалите съдействие производители износители, за да може за тях да се приложи антидъмпинговата митническа ставка за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, а не остатъчното мито, приложимо за „всички останали дружества“.
(62)
През РП две от трите дружества са произвеждали биодизел за вътрешния пазар или чрез договори за ишлеме за други производители износители, но самите те не са изнасяли продукта за Съюза. Третото дружество все още не е произвеждало биодизел през РП, тъй като към този момент заводът му е бил в процес на строителство.
(63)
Комисията счита, че и в трите описани по-горе случая условията дадено дружество да бъде считано за производител износител, който е оказал съдействие, не са изпълнени. Това важи не само за дружеството, което изобщо не е произвеждало биодизел по време на РП, но също и за дружествата, които оказаха съдействие при разследването, като представиха попълнен формуляр за включване в извадката, тъй като от него стана ясно, че те произвеждат за вътрешния пазар или за трети страни, но не изнасят биодизел за Съюза от свое име.
(64)
Ето защо искането следва да бъде отхвърлено и за посочените три дружества следва да се прилага „остатъчното“ антидъмпингово мито.
(65)
Като се вземат предвид извършените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено по-горе, и поради липсата на допълнителни коментари, таблицата в съображение 59 от основния регламент се заменя с таблицата по-долу, а окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Група „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. и Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Група „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
Всички останали дружества
49,2 %
3. Индонезия
3.1. Нормална стойност
(66)
Както е посочено по-горе в съображения 28 - 34, Комисията стигна до заключението, че системата за ДЕТ в Индонезия изкривява производствените разходи на производителите на биодизел в тази държава и следователно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в счетоводните отчети на индонезийските производители, предмет на разследването.
(67)
Затова Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за сурово палмово масло (СПМ) - основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел - вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили СПМ при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(68)
В рамките на разследването бе потвърдено, че равнището на цените на СПМ, което се търгува на вътрешния пазар, е значително занижено в сравнение с референтните цени на международния пазар, като разликата между двете равнища е много близка по стойност до размера на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Тъй като системата за ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, на вътрешния пазар са налични по-големи количества от продукта, като така се оказва натиск върху цената му на вътрешния пазар, която намалява. Това представлява особена пазарна ситуация.
(69)
През РП ставката на експортната такса върху износа на биодизел е между 2 и 5 %. През същия период ставката на експортната такса върху износа на СПМ варира между 15 и 20 %, при рафинираното, избелено, дезодорирано палмово масло (RBDPO) ставката е между 5 и 18,5 %. Различните мита се прилагат в зависимост от съответния диапазон на референтните цени (които следват тенденциите на международните пазари и нямат нищо общо с разликата в качеството). За палмовите плодове е установена единна ставка на експортната такса в размер на 40 %.
(70)
Поради посочените по-горе причини съображение 63 от регламента за временните мерки е преразгледано и цената на основната суровина (СПМ), вписана в отчетите на дружествата е заменена, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с референтната експортна цена (HPE) (11) за СПМ, публикувана от индонезийските органи, като тя от своя страна се основава на публикуваните цени на международните пазари (Ротердам, Малайзия и Индонезия). Тази корекция бе направена по отношение на СПМ, закупувано както от свързани, така и от несвързани дружества. Разходите за собственото производство на СПМ в рамките на един и същи правен субект се приемат, само ако не са установени доказателства, съгласно които е налице изкривяване на стойността на произведеното в рамките на същия правен субект СПМ.
(71)
Всички производители износители от Индонезия, както и индонезийското правителство твърдят, че замяната на разходите за СПМ, вписани в отчетите на дружествата, с индонезийските референтни експортни цени за СПМ не е допустима нито съгласно правилата на СТО, нито съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент и поради това е неправомерна. В тази връзка правителството на Индонезия изрази твърдението, че третирането на Република Индонезия като държава с непазарна икономика е било неправилно от страна на Комисията. Аргументите на дружествата могат да бъдат обобщени по следния начин. Първо, Комисията не е изтъкнала никаква причина, поради която е необходимо отклонение от действителните фигуриращи в отчетите разходи, нито е посочила, че тези разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, а просто е посочила, че разходите в отчетите са изкуствено занижени в сравнение с цените на международния пазар и поради това следва да бъдат заменени.
Това е в противоречие с правилата на СТО, според които за да се провери дали даден разход може да се използва за изчисляване на производствените разходи, следва да се установи дали той е свързан с производството и продажбата на продукта, а не дали отразява по приемлив начин пазарната стойност. Второ, макар че очевидно в член 2, параграф 5 от основния регламент е предвидена възможност за корекция, прилагането на този член следва да се ограничи до ситуациите, при които държавата пряко се намесва на пазара, като определя или регулира цените на изкуствено занижено равнище. В този конкретен случай обаче Комисията твърди, че цената на СПМ на вътрешния пазар не е регулирана от държавата, а е изкуствено занижена в резултат на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Дори това да е така, всяко въздействие върху цената на вътрешния пазар може да бъде само случайно или просто страничен ефект от системата на налагане на експортни такси. На трето място, Комисията неправилно се позовава на решението по делото Acron, за да обоснове правомерността на извършената по отношение на СПМ корекция. Това решение понастоящем е предмет на обжалване и следователно то не може да бъде използвано като прецедент. Във всеки случай фактите по делото Acron са различни, тъй като се отнасят до ситуация, в която, за разлика от положението в Индонезия, където цените се определят на свободния пазар, цените на газа се регулират от държавата. И накрая, индонезийското правителство заяви, че корекцията по член 2, параграф 5 е била извършена единствено с цел увеличаване на дъмпинговите маржове поради различията в данъчното облагане.
(72)
Твърдението, че извършването на корекцията по член 2, параграф 5 от основния регламент е неправомерно съгласно СТО и/или правилата на Съюза, трябва да бъде отхвърлено. Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент, следователно се приема, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 5, са в съответствие със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение. В тази връзка следва да се напомни, че член 2, параграф 5 от основния регламент се прилага както към държави с пазарна икономика, така и към държави с непазарна икономика. Както е посочено по-горе (съображение 42), по делото Acron Общият съд е установил правен принцип, според който ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в отчетите на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност и биха могли да бъдат заменени, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с разходи, отразяващи пазарно определена цена. Фактът, че делото Acron засяга регулирани от държавата цени обаче не означава, че се изключва възможността Комисията да приложи член 2, параграф 5 по отношение на други форми на държавна намеса, които нарушават, пряко или непряко, функционирането на определен пазар, като оказват натиск към изкуствено занижаване на цените. По случая в Китай относно бройлерите експертната група наскоро стигна до подобно заключение при тълкуването на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. В настоящия случай Комисията счита, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са достоверно отразени в отчетите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Поради това корекцията на разходите за СПМ, която Комисията извърши съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, е напълно обоснована. Що се отнася до твърдението на индонезийското правителство, следва да се посочи, че корекцията по член 2, параграф 5 е извършена въз основа на съществуващата разлика в цените на СПМ на вътрешния пазар и на международните пазари, а не на различия в данъчното облагане.
(73)
Двама производители износители от Индонезия заявиха, че Комисията не е успяла да докаже наличието на ценово изкривяване на индонезийския вътрешен пазар на СПМ. Те твърдят, че основното работно допускане на Комисията, а именно - че ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, като по този начин по-големи количества от този продукт се насочват към вътрешния пазар и се упражнява натиск към занижаване на цените на СПМ на вътрешния пазар - не е вярно от гледна точка на фактите, тъй като СПМ се изнася в големи количества (70 % от общото производство). Във всеки случай, дори да се приеме, че е налице изкривяване на цените на вътрешния пазар на СПМ вследствие на ДЕТ, това се отнася в същата степен и за цената HPE, тъй като тя се основава на международните експортни цени, които от своя страна включват експортната такса. Следователно цената HPE за СПМ не може да се използва като подходяща референтна цена за целите на корекцията на разходите за СПМ.
(74)
Независимо от факта, че Индонезия изнася големи количества СПМ, в рамките на разследването бе установено, че цената на СПМ на вътрешния пазар е изкуствено занижена в сравнение с международните цени. Освен това констатираната разлика е близка до размера на наложената в рамките на ДЕТ експортна такса. Поради това е основателно да се направи изводът, че ниското равнище на цените на вътрешния пазар е резултат от изкривяване, дължащо се на ДЕТ. В допълнение, международните цени на стоките, включително на СПМ, се определят въз основа на търсенето и предлагането, което отразява динамиката на пазарните сили. Не бяха приведени доказателства в подкрепа на факта, че действието на тези пазарни сили е било нарушено вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Следователно твърдението, че цената HPE не е подходяща референтна цена, се отхвърля.
(75)
Един от производителите износители, за който бе установено, че не притежава представителни продажби на вътрешния пазар (съображение 60 от регламента за временните мерки), заяви, че Комисията неправилно е провела проверката за представителност, като е използвала за основа продажбите, реализирани поотделно от свързаните дружества, вместо общите продажби на всички дружества от групата. Дружеството обаче признава, че тази предполагаема грешка не се е отразила на временните констатации, направени по отношение на него. По отношение на този производител износител следва да се припомни, че всички свързани дружества поотделно не издържаха проверката за представителност. Поради това, дори твърдението да е основателно, е ясно, че ако проверката за представителност бе извършена въз основа на общия обем на продажбите на вътрешния пазар на всички свързани компании, това не би могло, както самият производител износител признава, да окаже въздействие върху временните констатации. Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 60 - 62 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(76)
Една от заинтересованите страни заяви, че - що се отнася до съображение 63 от регламента за временните мерки - за нея е използван твърде висок размер на РОА. След като твърдението бе разгледано, стана ясно, че при конструирането на нормалната стойност са включени както данни за продажбите на вътрешния пазар, така и за продажбите за износ. Съответно бяха направени необходимите корекции, така че да се използват само РОА за продажбите на вътрешния пазар.
(77)
Една от заинтересованите страни оспори конструирането на нормалната стойност и по-специално избора на методологията по член 2, параграф 6, както е посочено в съображение 65 от регламента за временните мерки. В член 2, параграф 6 се предвиждат три алтернативни методологии за определянето на РОА и на печалбата в случаите, в които действителните данни на дружеството не могат да бъдат използвани. Заинтересованата страна заяви, че тези три методологии трябва да бъдат разглеждани по реда на изброяването им, поради което следва първо да се разгледа прилагането на член 2, параграф 6, букви а) и б).
(78)
Доколкото в регламента за временните мерки е посочена само методологията по член 2, параграф 6, буква в), в съображенията по-долу е обяснено защо член 2, параграф 6, букви а) и б) не са приложими в този случай.
(79)
Член 2, параграф 6, буква а) не е приложим, тъй като не бяха установени действителни суми за нито едно от включените в извадката индонезийски (и аржентински) дружества, като се има предвид фактът, че те не са реализирали никакви продажби при обичайни търговски условия. Поради това няма данни за действителните суми по отношение на нито един от другите износители или производители (включени в извадката), въз основа на които да се приложи член 2, параграф 6, буква а).
(80)
Член 2, параграф 6, буква б) също не е приложим, тъй като всички включени в извадката индонезийски (и аржентински) дружества нямат продажби на продукти от същата обща категория, реализирани при обичайни търговски условия.
(81)
Що се отнася до член 2, параграф 6, буква б), заинтересованата страна също така изрази становището, че основният регламент е несъвместим със Споразумението за СТО, доколкото в него е включено изискването по член 2, параграф 6, буква б) продажбите да бъдат извършени при обичайни търговски условия. При все това, както е посочено в съображение 72 по-горе, Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент и следователно се счита, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 6, са съвместими със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение, като напълно съвместимо е и изискването за това продажбите да са извършени при обичайни търговски условия.
(82)
По тази причина изборът да се приложи член 2, параграф 6, буква в), като се използва всеки друг приемлив метод за определянето на маржа на печалбата, се потвърждава.
(83)
Освен това няколко заинтересовани страни изразиха позицията, че използваният при конструирането на нормалната стойност марж на печалбата в размер на 15 % е прекалено висок. Те твърдят, че в регламента за временните мерки не се обяснява как Комисията е изчислила маржа от 15 % и следователно те предполагат, че Комисията е използвала същото равнище на марж в размер на 15 %, въз основа на което е изчислена и вредата. Те заявиха, че в няколко други случая, също свързани със стоки, Комисията е използвала марж на печалбата в размер на около 5 %. Няколко заинтересовани страни предложиха да се приложи маржът на печалбата, използван по случая с биоетанола в Съединените щати. Една от страните предложи да се използва по-малкият марж на печалбата от продажбите ѝ на смес от биодизел и минерално дизелово гориво. Освен това според правителството на Индонезия фактът, че разходите за СПМ са били заменени съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, но същевременно по член 2, параграф 6, буква в) се използва 15-процентният марж на печалбата, който би следвало да отразява маржа на печалбата при липса на пазарно изкривяване, всъщност представлява дублиране.
(84)
На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства в дадения случай. Например при делото от 2009 г. срещу Съединените щати относно биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, като се има предвид, че краткосрочният и средносрочният лихвен процент по кредитите в Индонезия е около 12 % според данни на Световната банка, логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност на вътрешния пазар на биодизел ще бъде по-висок от цената на заемния капитал. Трето, независимо от това дали продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво спадат към същата обща категория продукти, в член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент е посочено, както вече бе обяснено в съображение 80 по-горе, че тези продажби трябва да са осъществени при обичайни търговски условия. Като се има предвид, че продажбите на биодизел на вътрешния пазар не са реализирани при обичайни търговски условия, продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво не се считат, mutatis mutandis, за извършени при обичайни търговски условия. Следователно поради причините, посочени по-горе, се застъпва твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Индонезия. Аргументът на индонезийското правителство относно наличието на ефект на дублиране не може да бъде приет, тъй като корекцията на разходите по член 2, параграф 5 и приемливото равнище на печалбата по член 2, параграф 6, буква в) са две съвсем различни понятия. Поради това съображение 65 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(85)
Една от заинтересованите страни заяви, че понеже цената HPE за СПМ включва разходи за международен транспорт и тъй като целта на корекцията на цената на СПМ на вътрешния пазар спрямо равнището на международните цени на СПМ е да се достигне до цена на вътрешния пазар на СПМ, която не е изкривена, цената HPE за СПМ също следва да се коригира и да бъде занижена, за да се изключат транспортните разходи.
(86)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. Комисията обмисли редица алтернативи при избора на най-подходящата цена, която да се използва като международна референтна цена. Следва да се припомни, че самите индонезийски органи използват цената HPE като основа за изчисляване на месечното равнище на износните мита. Поради това тази цена, определена от индонезийските органи, бе счетена за най-подходящата международна референтна цена, която да се използва като база за определяне на степента на изкривяване на производствените разходи за биодизел в Индонезия.
(87)
Две от заинтересованите страни заявиха, че Комисията е пропуснала да вземе предвид факта, че те произвеждат биодизел от суровина, която е различна от СПМ, т.е. от палмов мастно-кисел дестилат (ПМКД), рафинирано палмово масло (РПМ) или рафиниран палмов стеарин (РПС). Тъй като не е отчетен факта, че страните използват тези суровини в производството на биодизел, корекцията на цената на СПМ (както е описано в съображение 70) е приложена не към правилната суровина, което е довело до погрешно равнище на конструираната нормална стойност.
(88)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Следва да се подчертае, че Комисията просто е заменила цената на СПМ, закупено от свързани и несвързани доставчици за целите на производството на биодизел. По отношение на страничните продукти, като ПМКД, РПМ и РПС, които се получават след преработка на закупеното СПМ и от които след по-нататъшна обработка се произвежда биодизел, не са извършени никакви корекции.
(89)
Три от заинтересованите страни заявиха, че Комисията не е взела предвид факта, че закупуваното от свързани дружества СПМ следва да бъде третирано по същия начин, както собственото производство и следователно не следва да се прилага корекция съгласно член 2, параграф 5 (както е обяснено в съображение 70 по-горе). Страните твърдят, че сделките в рамките на групата са осъществени при справедливи пазарни условия и поради това не следва да се извършват корекции, нито цените да се заменят с международни цени. Освен това един производител износител заяви, че конструираната нормална стойност следва да бъде изчислена на месечна основа през РП.
(90)
Тъй като цената на вътрешния трансфер не може да се приеме за надеждна, стандартната практика на Комисията е да провери дали сделките между свързани лица наистина са извършени при справедливи пазарни условия. За тази цел Комисията сравнява цената по сделките между свързаните дружества със съответната базова пазарна цена. Тъй като базовата цена на вътрешния пазар е изкривена, Комисията не може да извърши тази проверка. Поради това тя следва да замени тази ненадеждна цена с приемлива цена, която би била приложима при справедливи пазарни условия в нормална пазарна ситуация. В този случай това е международната цена. По отношение на твърдението за изчисляването на конструираната нормална стойност на месечна база, предоставената и проверена информация не съдържаше достатъчно подробни данни, позволяващи изчисляването ѝ по този начин. Ето защо и двете твърдения бяха отхвърлени.
(91)
Представителите на промишлеността на Съюза заявиха, че стойността на СПМ, произведено в рамките на един и същи правен субект, следва да се коригира допълнително съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, тъй тя също е засегната от ценовото изкривяване, породено от ДЕТ.
(92)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. При производството на биодизел суровините преминават през различни етапи на рафиниране/преработка и разходите за тези производствени етапи могат да се смятат за надеждни, тъй като те протичат в рамките на един и същи правен субект и проблемът с ненадеждните трансферни цени отпада.
(93)
Един от производителите износители заяви, че Комисията е трябвало да приспадне т.нар. ценови отстъпки от конструираната нормална стойност. Това твърдение не може да бъде прието. Конструираната нормална стойност бе формирана въз основа на разходите. Затова би било неподходящо да се отчитат отстъпки въз основа на ценови съображения.
3.2. Експортна цена
(94)
Една от заинтересованите страни постави под въпрос определената експортна цена, като заяви, че следва да се вземат предвид както печалбите, така и загубите от хеджирането и определи като непоследователно счетоводното третиране на печалбите и загубите от хеджиране, свързани с биодизела.
(95)
Твърдението, че както печалбите, така и загубите от хеджирането следва да бъдат взети предвид, трябва да се отхвърли. В член 2, параграф 8 от основния регламент ясно е посочено, че експортната цена е реално платената или подлежаща на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране. Поради това методологията, описана в съображения 66 и 67 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(96)
Комисията признава, че в рамките на етапа на временните мерки по отношение на една от заинтересованите страни действително е било налице непоследователно счетоводно третиране на печалбите и загубите от хеджиране. Твърдението се приема, като бяха направени необходимите корекции.
(97)
Във връзка със съображение 68 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че вследствие на прилагането на 5-процентния марж на печалбата, използван за свързаните търговски дружества, намиращи се в Съюза, се получава твърде голяма възвръщаемост на капитала и така се надценява печалбата от продажбите на биодизел от несвързани търговци. Посочената страна твърди, че обичайната възвръщаемост на капитала съответства на марж на печалбата в размер на 1,3 % - 1,8 %.
(98)
Като се има предвид липсата на съдействие от страна на несвързаните вносители и предвид факта, че търговските дружества са предприятия в сектора на услугите и нямат значителни капиталови инвестиции, поради което посоченото по-горе твърдение относно възвръщаемостта на капитала е необосновано, Комисията отхвърля горепосоченото искане и счита, че в този случай марж на печалбата от 5 % е разумно равнище. Ето защо съображение 68 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(99)
По отношение на съображение 69 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че допълнителните суми за двойното отчитане на биодизел следва да бъдат добавяни към експортната цена, като се има предвид, че става дума просто за прилагане на италианското право.
(100)
Дори Комисията да приеме това твърдение и да добави допълнителните суми към експортната цена, тези суми ще трябва отново да бъдат приспаднати съгласно член 2, параграф 10, буква к), за да може експортната цена да се сравни със същата нормална стойност при надлежно отчитане на разликите, които влияят върху сравнимостта на цените. Като се има предвид, че в Индонезия няма допълнителни суми за двойно отчитане на биодизел, по-високата експортна цена в Италия следователно не би била пряко сравнима. Ето защо твърденията се отхвърлят и изложеното в съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(101)
След оповестяването на окончателните мерки същата заинтересована страна отново изказа това твърдение. Не бяха изтъкнати обаче съществени допълнителни аргументи, които да променят позицията на Комисията. Поради това съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(102)
След оповестяването на окончателните мерки няколко производители износители насочиха вниманието на Комисията към някои технически грешки в изчисленията на дъмпинга. Тези твърдения бяха разгледани и, в случаите, в които това бе обосновано, изчисленията бяха коригирани.
3.3. Сравнение
(103)
Поради липсата на други коментари относно сравнението, изложеното в съображения 70 - 75 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.4. Дъмпингови маржове
(104)
Като се вземат предвид направените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено в съображенията по-горе, и при липсата на допълнителни коментари, окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan and PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
Всички останали дружества
23,3 %
Д. ВРЕДА
1. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(105)
В съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки се дава определение на промишлеността на Съюза и се потвърждава, че три дружества са изключени от това определение поради зависимостта им от вноса с произход от засегнатите държави, тоест те внасят повече биодизел от засегнатите държави, отколкото сами произвеждат този продукт.
(106)
Други две дружества бяха изключени от определението за промишленост на Съюза, тъй като не са произвеждали биодизел по време на разследвания период.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки бяха получени коментари, според които и други дружества следва да бъдат изключени от определението за промишленост на Съюза поради факта, че внасят биодизел от засегнатите държави, а също така и поради връзката им с производителите износители от Аржентина и Индонезия, вследствие на която те се оказват защитени от отрицателните последици от дъмпинга.
(108)
Тези коментари се отхвърлят. След като твърдението относно връзката между производителите износители и промишлеността на Съюза бе анализирано, бе установено, че има холдингово дружество, което притежава акции както в дружество - производител износител от Аржентина, така и в дружество - производител от Съюза.
(109)
На първо място беше установено, че тези дружества открито се конкурират за едни и същи клиенти на пазара на Съюза, което показва, че връзката между тях не е оказала въздействие върху стопанските практики нито на аржентинския производител износител, нито на производителя от Съюза.
(110)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни поиска информация относно заключението на Комисията, според което аржентинските износители и промишлеността на Съюза се конкурират за едни и същи клиенти на европейския пазар. Този факт стана ясен при разследването на производителите от Съюза и на аржентинските износители, като не бяха представени никакви доказателства в подкрепа на това, че аржентинските износители и производителите от Съюза са се договорили да не се конкурират по отношение на продажбите на биодизел на крайните потребители. Броят на крайните потребители е относително малък и се състои главно от големи рафинерии, които купуват биодизел и от производителите от Съюза, и от вносителите.
(111)
На второ място бе установено, че центърът на икономическия интерес за производителя от Съюза, посочен в съображение 108 по-горе, по-специално производството на продукта и свързаните с него продажбени и изследователски дейности, се намира в рамките на Съюза. В резултат на това се стигна до заключението, че съществуващата връзка не е причина посоченото дружество да бъде изключено от определението за промишленост на Съюза съгласно член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(112)
Фактът, че някои представители на промишлеността на Съюза са внасяли биодизел от засегнатите държави, сам по себе си не е достатъчен, за да промени определението за промишлеността на Съюза. Както е обяснено в регламента за временните мерки, вносът от страна на промишлеността на Съюза на биодизел от засегнатите държави е извършен с цел защита. Освен това бе установено, че центърът на икономическия интерес за някои производители от Съюза, осъществявали внос от засегнатите държави, се е запазил в рамките на Съюза - тези дружества са произвеждали повече, отколкото са внасяли, и техните изследователски дейности са извършени в Съюза.
(113)
Една от заинтересованите страни заяви, че промишлеността на Съюза следва да включва и дружествата, които купуват биодизел и го смесват с минерално дизелово гориво, тъй като тези смеси също попадат в обхвата на разглеждания продукт. Това твърдение се отхвърля. В обхвата на разглеждания продукт се включва биодизелът в чист вид или като част от смес. Поради това производители на разглеждания продукт са производителите на биодизел, а не дружествата, които смесват биодизела с минерално дизелово гориво.
(114)
Определението за промишлеността на Съюза, посочено в съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки, следователно се потвърждава, както и обемът на производството за РП, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
2. Потребление на Съюза
(115)
След оповестяването на временните мерки промишлеността на Съюза направи малка корекция на продажбите си за 2009 г., като по този бяха коригирани данните за потреблението на Съюза през посочената година. Тази корекция не променя изведените тенденции, нито изводите, направени въз основа на данните в регламента за временните мерки. Таблица 1 по-долу е коригирана. Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 84 - 86 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Потребление на Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Тонове
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Индекс 2009 г. = 100
100
103
100
105
Източник: Евростат, данни от промишлеността на Съюза
3. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(116)
В съображения 88 - 90 от регламента за временните мерки Комисията определи, че условията за кумулативна оценка на ефекта от вноса от Аржентина и Индонезия са спазени. Това бе оспорено от една от заинтересованите страни, която изрази мнението, че ПМЕ от Индонезия не конкурира произведения в Съюза биодизел по същия начин, както СМЕ от Аржентина, както и че СМЕ е по-евтин от произведения в Съюза биодизел, тъй като суровината е по-евтина от суровината, предлагана в Съюза.
(117)
Тези аргументи се отхвърлят. Както СМЕ, така и ПМЕ се внасят в Съюза и също се произвеждат в Съюза, и се смесват с РМЕ и други биодизелови горива, произведени в Съюза, преди да бъдат продадени или смесени с минерално дизелово гориво. За производството на готовия продукт предприятията, извършващи смесването, имат избор да закупят биодизел, получен от различни суровини и с различен произход в зависимост от пазара и климатичните условия през съответната година. ПМЕ се продава в по-големи количества през летните месеци и в по-малки количества през зимата, но все пак той е конкурентен продукт на РМЕ и на произведения в Съюза биодизел, както и на СМЕ от Аржентина.
(118)
Поради това съображение 90 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(119)
Една от заинтересованите страни оспори данните за вноса в таблица 2 от регламента за временните мерки, като заяви, че равнището на вноса от Индонезия е много по-ниско, отколкото е представено в таблицата. Данните за вноса в таблица 2 се основават на данни от Евростат, които бяха проверени внимателно и счетени за верни, като са в съответствие с данните, събрани от индонезийските износители. Биодизелът е относително нов продукт и митническите кодове, приложими за вноса на биодизел са се променили през последните години. Следователно за да се гарантира точност на данните, при извличането им от Евростат следва се използват приложимите към дадения момент кодове. Това обяснява защо извлечените от заинтересованата страна данни са непълни и показват по-малко равнище на вноса, отколкото показва пълният набор от данни, представени в таблица 2.
(120)
Като се има предвид малката промяна в потреблението на Съюза в таблица 1, пазарният дял на Аржентина за 2009 г. в таблица 2 е също леко променен, докато за Индонезия няма промяна. Това не променя тенденциите, изведени въз основа на данните, нито заключенията от тях. Пазарният дял е коригиран по-долу.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Внос от Аржентина
Пазарен дял
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Индекс 2009 г. = 100
100
135
167
141
Източник: Евростат
5. Подбиване на цените
(121)
Както е посочено в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки, за да се определи подбиването на цените, цените на вноса от Аржентина и Индонезия бяха сравнени с продажните цени на промишлеността на Съюза въз основа на данните от включените в извадката дружества. При сравнението биодизелът, внесен от промишлеността на Съюза с цел препродажба, бе изключен от изчисленията на подбиването на цените.
(122)
Заинтересованите страни отбелязаха, че използваната методология, а именно сравняване на граничната температура на филтруемост през студен филтър (CFPP), не е същата като използваната при предишно антидъмпингово разследване във връзка с биодизел от САЩ, при което сравнението е направено въз основа на изходната суровина.
(123)
За разлика от производителите износители от Аржентина и Индонезия, промишлеността на Съюза не продава биодизел, получен от една изходна суровина, а смесва няколко изходни суровини, за да произведе готовия продукт, предлаган на пазара. Крайните потребители не са наясно, нито пък за тях е от значение какъв е съставът на продукта, който купуват, след като той отговаря на необходимата CFPP. Важното за потребителя е именно CFPP, независимо от това каква изходна суровина е използвана. При тези обстоятелства беше счетено, че е удачно в настоящата процедура сравнението на цените да се направи въз основа на CFPP.
(124)
За вноса с произход от Индонезия, чиято CFPP е 13 или повече, бе направена корекция, изразяваща се в разликата между цената на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP 13 и на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, за да се сравни продукта със CFPP13 и повече от Индонезия с продукта с CFPP0, произведен и смесен в Съюза. Един от индонезийските производители износители отбеляза, че тъй като продажбите на CFPP13 от промишлеността на Съюза са в малки количества за една сделка, тези цени следва да бъдат сравнени с цените на сделки със CFPP0 със сходен мащаб. При разглеждането на сделки с CFPP0 със сходно количество продукт за една сделка бе установено, че разликата в цените е в съответствие с получената разлика при използването на всички сделки с CFPP0, като разликите в цените са както над, така и под средната разлика в цената. В резултат на това нямаше промяна на нивото на подбиване на цената, установено в съображение 97 от регламента за временните мерки.
(125)
Един от индонезийските производители износители поиска Комисията да разкрие пълните контролни номера на продукта (КНП) за смесите, предлагани от промишлеността на Съюза - процентът на всяка от суровините от продажбите на произведения от промишлеността на Съюза продукт. Като се има предвид, че сравнението за целите на установяването на вредата е направено единствено въз основа на CFPP, това искане бе отхвърлено.
(126)
Една от заинтересованите страни заяви, че е налице разлика между цената на биодизела, който отговаря на критериите, определени в директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED) („сертифициран съгласно RED“), и биодизела, който не отговаря на тези спецификации. Тя заяви, че тъй като вносът от Индонезия не е сертифициран съгласно RED, а цената на сертифицирания по RED биодизел е по-висока, следва да се направи корекция.
(127)
Твърдението беше отхвърлено. Почти целият внос от Индонезия през РП е сертифициран по RED. Така или иначе определените в RED критерии за устойчивост са били включени от държавите членки в националното им законодателство в течение на 2012 г., т.е. през по-голямата част от РП е било без значение дали биодизелът е бил сертифициран по RED или не.
(128)
След оповестяването на окончателните мерки един от индонезийските производители износители представи коментар относно изчисляването на подбиването на цената и заяви, че вносът на ПМЕ от Индонезия следва да бъде сравнен с общите продажби на промишлеността на Съюза. Всъщност за да се изчисли подбиването на цените, беше направено сравнение между продажбите на ПМЕ от Индонезия с всички продажби на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, като цената на вноса на ПМЕ от Индонезия бе увеличена с коефициент, изчислен въз основа на сравнение на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0 и продажбите ѝ на продукт с CFPP13. Поради това твърдението се отхвърля. Твърдението на същата заинтересована страна, че изчислението за установяване на вредата включва внесения продукт, е невярно от гледна точка на фактите и следователно се отхвърля. Във всеки случай внесеният биодизел и произведеният в Съюза биодизел са били смесени и са се продавали на същата цена като смесите, които не са включвали внесен биодизел.
(129)
Един от индонезийските производители износители оспори изчислението на разходите след вноса. Въпреки това, тези разходи бяха проверени като от действителните разходи за вноса на биодизел бяха извадени разходите за доставка до крайното местоназначение и не бе установена необходимост от промяна.
6. Макроикономически показатели
(130)
Както е посочено в съображение 101 от регламента за временните мерки, следните макроикономически показатели бяха анализирани въз основа на получените данни, обхващащи цялата промишленост на Съюза: производство, производствен капацитет, натоварване на мощностите, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост, производителност, размер на дъмпинговия марж и възстановяване от въздействието на предишен дъмпинг.
(131)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза отбелязаха, че данните за производствения капацитет в таблица 4 от регламента за временните мерки включват данни за капацитет, който, макар да е бил налице, е бил в състояние, което не е позволявало производство на биодизел както по време на РП, така и през предходни години. Те определят този капацитет като „неизползван“, т.е. той не би следвало да се включва в капацитета, който реално може да се използва за производство. Следователно данните за натоварването на мощностите в таблица 4 са били занижени. След като повторно подадените данни бяха прегледани подробно, те бяха приети и таблица 4 е представена отново по-долу. Промяната в натоварването на мощностите, която в регламента за временните мерки беше от 43 % на 41 %, сега е от 46 % на 55 %. Промишлеността на Съюза също коригира данните за производството през 2009 г., които са представени в таблицата по-долу:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Производствен капацитет (в тонове)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Индекс 2009 г. = 100
100
99
85
87
Производствен обем (в тонове)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Индекс 2009 г. = 100
100
107
98
104
Натоварване на мощностите
46 %
50 %
53 %
55 %
Индекс 2009 г. = 100
100
109
115
120
(132)
В съображение 103 от регламента за временните мерки се анализират данните за натоварването на мощностите в предходни периоди, като се отбелязва факта, че производството е нараснало, докато равнището на капацитета се е запазило стабилно. Според преразгледаните данни производството отново нараства, но наличният капацитет намалява през същия период. Това показва, че промишлеността на Съюза е намалила свободния си капацитет си поради нарастването на вноса от Аржентина и Индонезия като реакция на пазарните сигнали. Коригираните данни сега съответстват в по-голяма степен на публичните твърдения на промишлеността на Съюза и производителите от Съюза, тъй като в тях те изтъкват, че през разглеждания период производството е прекратено в няколко завода и изградените производствени мощности не са били готови за непосредствена употреба, или са могли да бъдат използвани единствено след като бъдат направени значителни реинвестиции.
(133)
Няколко заинтересовани страни поставиха под въпрос преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на производствените мощности. Нито една от тях обаче не предостави алтернативна информация. Корекцията бе направена въз основа на преразгледаните данни за капацитета, предоставени от жалбоподателя, които обхващат цялата промишленост на Съюза. Преразгледаните данни препращат към публично достъпна информация, по-специално по отношение на неизползвания производствен капацитет, както и капацитета на производителите, които са преустановили производството поради финансови затруднения. Както беше обяснено по-горе в раздел 6 „Макроикономически показатели“, преразгледаните данни съдържат по-точна информация относно наличния капацитет за производство на биодизел по време на разглеждания период, отколкото първоначално предоставените и публикувани в регламента за временните мерки данни.
(134)
Една от заинтересованите страни заяви, че на промишлеността на Съюза не е била нанесена вреда, тъй като обемът на производството е нараснал успоредно с потреблението. Този аргумент се отхвърля, тъй като има други важни показатели, които свидетелстват за наличието на вреда, по-специално загубата на пазарен дял спрямо дела на вноса от засегнатите държави, както и тенденцията за намаляване на рентабилността, водеща до загуби.
(135)
Друга заинтересована страна заяви, че ако се сравняват тенденциите само между 2011 г. и РП, а не между периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“), полученият резултат ще сочи, че на промишлеността на Съюза не е нанесена вреда. Като се има предвид, че РП обхваща половината от 2011 г., сравнението между 2011 г. и РП не би било точно. Освен това за да бъде сравнението съдържателно, е необходимо да се разгледат тенденциите, влияещи на оценката на вредата по време на период, който е с достатъчна продължителност, както това бе направено в дадения случай. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(136)
Същата заинтересована страна отбеляза, че в регламента за временните мерки Комисията не е публикувала общата стойност на продажбите на промишлеността на Съюза и поиска тези данните да бъдат публикувани. Всички главни фактори, посочени в член 3, параграф 5 от основния регламент, бяха разгледани, което даде възможност за цялостна оценка на вредата. Информацията за стойността на продажбите бе събрана, и бе проверена, въз основа на данни от включените в извадката дружества, които са представителни за промишлеността на Съюза като цяло.
(137)
Същата заинтересована страна също така отбеляза, че промишлеността на Съюза е била в състояние да увеличи заетостта и следователно по време на разследвания период не е имало отрицателно въздействие върху промишлеността на Съюза.
(138)
Както е посочено в съображение 106 от регламента за временните мерки обаче, равнището на заетост в тази капиталоемка промишленост е относително ниско. Следователно незначителни промени в стойностите могат да доведат до голямо изменение на индексираните данни. Нарастването на общата заетост не обезсилва вредата, понесена от промишлеността на Съюза, за което свидетелстват други показатели.
(139)
Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 103 - 110 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. Микроикономически показатели
(140)
Както е посочено в съображение 102 от регламента за временните мерки, въз основа на проверените данни за включените в извадката производители от Съюза бяха анализирани следните макроикономически показатели: средни цени за единица продукция, разходи за единица продукция, разходи за труд, стокови запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(141)
Поради липсата на коментари в това отношение, съображения 111 - 117 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8. Заключение за вредата
(142)
Няколко заинтересовани страни оспориха заключението относно вредата, изложено в регламента за временните мерки, въз основа на това, че изглежда е налице подобрение по няколко показателя в периода между 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че някои показатели показват възходяща тенденция между 2011 г. и РП (например производството и продажбите), промишлеността не е била в състояние да покрие увеличението на разходите през този период, както е отбелязано в съображение 111 от регламента за временните мерки. В резултат на това положението на промишлеността допълнително е било утежнено, като претърпените загуби са нараснали от 0,2 % през 2011 г. до 2,5 % през РП. Следователно бе счетено, че дори ако анализът на вредата обхващаше само периода 2011 г. - РП, отново щеше да бъде констатирана значителна вреда за промишлеността.
(143)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 118 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(144)
Една от заинтересованите страни заяви, че вносът с произход от Аржентина не би могъл да е причина за вредата, тъй като обемът на вноса се е запазил стабилен в периода от 2010 г. до края на РП, като от 2011 г. до края на разследвания период равнището му е отбелязало лек спад.
(145)
Източник на тези данни е таблица 2 от регламента за временните мерки и те са точни. Анализът на Комисията обаче обхваща периода от началото на разглеждания период до края на РП и на тази основа се отчита повишение на вноса в размер на 48 %, съпроводено с увеличение на пазарния дял от 41 %. В допълнение, както е обяснено в съображение 90 от регламента за временните мерки, под внимание е взет не само вносът от Аржентина, но и вносът от Индонезия.
(146)
Същата заинтересована страна отбеляза, че ако се направи сравнение на цените на годишна база, се оказва, че вносът от Аржентина е нараствал с по-бързи темпове, отколкото продажните цени на промишлеността на Съюза. Независимо от това вносът от Аржентина е подбивал цените на промишлеността на Съюза, което обяснява защо цените на Съюза не са могли да се повишат със същите темпове.
(147)
Поради липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, изложеното в съображения 123 - 128 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Внос от трети държави, различни от засегнатите държави
(148)
Поради липсата на коментари по този въпрос, заключението, че вносът от други държави не е причина за вредата, както е посочено в съображение 129 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2.2. Недъмпингов внос от засегнатите държави
(149)
След прилагането на член 2, параграф 5, както е посочено в съображения 38 и 70 по-горе, не бе установено наличие на недъмпингов внос от засегнатите държави. Поради това съображение 130 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.3. Други производители от Съюза
(150)
Поради липсата на коментари по този въпрос съображение 131 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Внос, осъществен от промишлеността на Съюза
(151)
Както е посочено в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки, промишлеността на Съюза е внасяла значителни количества биодизел от засегнатите държави по време на разглеждания период, като размерът им е достигнал до 60 % от целия внос от тези държави по време на РП.
(152)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос, който далеч не е бил с цел защита, е бил част от една „внимателно подготвена дългосрочна стратегия“ от страна на промишлеността на Съюза да инвестира и да се снабдява с биодизел от Аржентина.
(153)
Тя твърди още, че никога досега не е било икономически оправдано да се внася соево масло в Съюза и да се преработва за получаването на биодизел в Съюза и че от икономическа гледна точка преработването на соево масло е възможно единствено в Аржентина с цел износ на получения в резултат биодизел.
(154)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Не бяха представени доказателства за наличието на „дългосрочна стратегия“, а промишлеността на Съюза отрече твърдението за такава стратегия. Очевидно ако стратегията на промишлеността на Съюза беше да допълни производството си на биодизел, като произвежда в Аржентина и внася готовия продукт, би било безсмислено и нелогично след това да подаде жалба срещу този внос.
(155)
Една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вносът на биодизел от промишлеността на Съюза, който е бил с цел защита, всъщност е бил част от дългосрочна търговска стратегия. Това твърдение, което не бе обосновано, се отхвърля. Не бяха представени доказателства, освен изказаните вече твърдения, за съществуването на такава стратегия. Освен това би било нелогично засегнатите производители от Съюза да подкрепят жалбата, а в някои случаи - дори да увеличават капацитета си в Съюза, а в същото време да следват стратегия за запълване на производствените си нужди чрез внос.
(156)
Същата заинтересована страна също така заяви, че пазарният дял на промишлеността на Съюза следва да бъде изчислен, като в него се включи извършеният с цел защита внос. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като изчисленията на пазарния дял следва да отразяват реализираните от промишлеността на Съюза продажби на стоки, които са нейно собствено производство, а не търговските ѝ дейности с готовия продукт в условията на нарастващи обеми на дъмпингов внос.
(157)
Промишлеността на Съюза също така показа, че през предходните години вносът на соево масло - и палмово масло - с цел преработка за получаване на биодизел е било икономически оправдано. Заинтересованата страна не представи доказателства в полза на обратното. Само поради ефекта на изкривяването, породено от диференцираната експортна такса, с която износът на биодизел става по-евтин от суровините, вносът на готовия продукт е икономически оправдан.
(158)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос е причина за вредата, тъй като само промишлеността на Съюза разполага с капацитет за смесването на СМЕ от Аржентина със ПМЕ от Индонезия с произведен в Съюза биодизел с цел препродажба на рафинериите за дизелово гориво. Това твърдение е неправилно. Смесването е елементарна операция, която много търговски дружества са в състояние да извършат в своите резервоари за съхраняване на гориво. Не бяха представени доказателства, че само производителите от Съюза могат да извършват смесването и поради това твърдението бе отхвърлено.
(159)
Един от индонезийските производители износители изказа твърдението, че вносът от промишлеността на Съюза не е извършен с цел защита, като направи сравнение между данни, отнасящи се за календарната 2011 г., и данни от РП, който обхваща шест месеца от същата година. Следователно сравнението между двата периода не е точно, след като РП не може да бъде разделен на два равни периода. Затова този аргумент се отхвърля.
(160)
Поради липсата на други коментари по отношение на износа, осъществяван от промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.5. Капацитет на промишлеността на Съюза
(161)
В съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се посочва, че през разглеждания период натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза се е запазило ниско, но като цяло е имало влошаване на състоянието на включените в извадката дружества, а същевременно натоварването на мощностите не е намаляло в същата степен.
(162)
Бе направено временно заключение, според което ниското натоварване на производствените мощности, тъй като е постоянна характеристика, не е причина за вредата, нанесена на промишлеността на Съюза.
(163)
Една от заинтересованите страни представи коментари във връзка с данните в регламента за временните мерки, като отбеляза, че дори при липсата на какъвто и да било внос, натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза през РП би било едва в размер на 53 %. Тя изтъкна също нарастването на производствения капацитет от 2009 г. до края на РП, което е довело до по-ниско натоварване на мощностите през разглеждания период.
(164)
Заинтересованата страна обаче не предостави никакви доказателства, които да сочат, че ниското натоварване на мощностите е нанесло вреда в такава степен, че да премахне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Постоянните разходи представляват малка част (приблизително 5 %) от общите производствени разходи, което означава, че слабото натоварване на мощностите е само един от факторите за вредата, но не е решаващият фактор за нея. Също така една от причините за това ниско равнище на натоварване на мощностите е фактът, че промишлеността на Съюза, поради особената пазарна ситуация, е внасяла самия готов продукт.
(165)
Освен това след представянето на преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на мощностите, капацитетът на промишлеността на Съюза намаля през разглеждания период, а натоварването на мощностите нарасна - от 46 % до 55 %. Това показва, че натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза щеше да бъде значително по-високо при отсъствието на дъмпингов внос в сравнение с посоченото по-горе равнище от 53 %.
(166)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха съмнение относно заключението, че слабото натоварване на производствените мощности не е решаващият фактор за причинената вреда. Бе изтъкнато, че постоянните разходи в сектора на производство на биодизел са много по-високи от незначителния дял, посочен по-горе. Те обаче не предоставиха доказателства в подкрепа на това твърдение и затова то се отхвърля. Във всички случаи постоянните разходи не са свързани с коефициента на натоварване на производствените мощности. При проверката, извършена по отношение на включените в извадката дружествата, стана ясно, че по време на РП съотношението на постоянните разходи към общите производствени разходи е между 3 % и 10 %.
(167)
Във връзка с това бе изказано твърдението, че този свръхкапацитет на промишлеността на Съюза е бил толкова висок, че дори при отсъствието на внос, тя не би могла да бъде рентабилна. В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства, а фактът, че през 2009 г. промишлеността на Съюза е била рентабилна и е имала слабо натоварени производствени мощности предполага, че при отсъствието на дъмпингов внос рентабилността ѝ щеше да бъде още по-висока.
(168)
Освен това бе изказано твърдението, че намаляването на капацитета на промишлеността на Съюза само по себе си е причина за вреда, дължаща се на разходите по затварянето на заводите и на факта, че заводите са продължили да работят при намален капацитет. Това твърдение не бе подкрепено с аргументи и не бяха предоставени доказателства, които да показват, че разходите за намаляване на капацитета или за закриване на цели заводи или дружества, са били значителни.
(169)
Накрая, що се отнася до производствения капацитет бе изразено мнението, че решението на някои дружества да увеличат капацитета за производство на биодизел по време на разглеждания период е икономически безотговорно. Не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение. В допълнение, фактът, че някои дружества са били в състояние да увеличат своя капацитет в условията на нарастващ дъмпингов внос на биодизел от Аржентина и Индонезия, показва, че на пазара има търсене конкретно на техните продукти.
(170)
Преразгледаните макроикономически показатели също показват, че през този период дружествата за извеждали капацитета от производството, а към края на РП са започнали процес на закриване на нерентабилните производствени мощности. Освен това увеличеният капацитет на равнището на конкретните дружества се дължи главно на разширяването на така наречените „второ поколение“ обекти за производство на биодизел, които използват отпадъчни масла или хидрирани растителни масла (HVO). Следователно промишлеността на Съюза се е намирала и се намира в процес на рационализация на своя капацитет, за да отговори на изискванията на Съюза.
(171)
Поради липсата на други коментари по отношение на производствения капацитет на промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.6. Липса на достъп до суровини и на вертикална интеграция
(172)
Поради липсата на други коментари относно достъпа до суровини, съображения 141 - 142 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Двойно отчитане
(173)
В съображения 143 - 146 от регламента за временните мерки е разгледано твърдението, че системата на „двойно отчитане“, при която биодизелът, получен от отпадъчни масла, се отчита в двоен размер съгласно изискванията за смесване в някои държави членки, е причинил вреда на промишлеността на Съюза, или поне на онези производители от Съюза, които произвеждат биодизел от необработени масла.
(174)
Една от заинтересованите страни посочи твърдението, изказано от един от производителите от Съюза, че през 2011 г. те са загубили продажби в полза на други производители, които произвеждат биодизел, за който се допуска двойно отчитане.
(175)
Отрицателните последствия за този единствен производител обаче бяха ограничени, временни и се отнасяха само за част от разследвания период, тъй като схемата на двойното отчитане бе приета в държавата членка, в която се намира дружеството, едва през септември 2011 г. Като се има предвид, че финансовите резултати на включените в извадката дружества намаляха след септември 2011 г., а въпросното дружество бе включено в извадката, двойното отчитане не може да се разглежда като източник на вреда.
(176)
Тъй като промишлеността на Съюза се състои от както от дружества, които произвеждат биодизел от отпадъчни масла и се ползват от системата на двойно отчитане в някои държави членки, така и от предприятия, които произвеждат биодизел от необработени масла, колебанията в търсенето остават в рамките на промишлеността на Съюза. Поради ограниченото предлагане на използвани масла, които са необходим ресурс за производството на двойно отчитания биодизел, е трудно да се постигне голямо увеличение на производството този вид биодизел. Ето защо все още има голямо търсене на биодизел от първо поколение. По време на разследвания период не бе констатиран значителен внос на биодизел, който отговаря на условията за двойно отчитане, което потвърждава, че двойното отчитане измества търсенето в рамките на промишлеността на Съюза, а не генерира търсене на внос. Комисията не получи данни от заинтересованата страна, които да доказват, че двойно отчитаният биодизел е причинил спада на цената на произведения от необработени масла биодизел през разглеждания период. Всъщност данните сочат, че при двойно отчитания биодизел се фактурира малка по размер допълнителна сума в сравнение с произведения от необработени масла биодизел, чиято цена е свързана с минералното дизелово гориво.
(177)
Влошените резултати на промишлеността на Съюза, която е съставена и от двата вида производители, не се свързва с режима на двойното отчитане, прилаган в някои държави членки. По-специално фактът, че резултатите на дружествата от извадката, произвеждащи двойно отчитан биодизел, също са слаби, както е посочено в съображение 145 от регламента за временните мерки, показва, че причинената от дъмпинговия внос вреда е понесена в целия отрасъл.
(178)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха мнението, че количествата на двойно отчитания биодизел са подценени. Количествата на двойно отчитания биодизел обаче, които се предлагат на пазара на Съюза, са били ограничени в сравнение с общия обем на продажбите на биодизел по време на разследвания период. Също така, ако дадена държава членка прилага двойно отчитане, отговарящият на условията за това биодизел се произвежда в Съюза и затова търсенето остава в рамките на промишлеността на Съюза. Не бяха представени нови доказателства, които биха променили това заключение.
(179)
Поради липсата на нови коментари относно регулаторните фактори, изложеното в съображения 143 -146 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.8. Други регулаторни фактори
(180)
В съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки са разгледани твърденията на заинтересованите страни, че в държавите членки са налице ограничения, като например системите за квоти и режимите за данъчно облагане, чиято цел е да се ограничи вносът от засегнатите държави, което означава, че причинената на промишлеността на Съюза вреда, по-специално в някои държави членки, не може да се дължи на вноса.
(181)
Тези аргументи, наред с други съображения, бяха временно отхвърлени също и поради факта, че в повечето държави членки е налице дъмпингов внос от засегнатите държави. Освен това, след като е внесен в дадена държава членка, продуктът може да се доставя и продава и в други държави членки.
(182)
Една от заинтересованите страни отбеляза, че през 2011 г. през френски митнически контрол са преминали малки количества внесен от Аржентина биодизел, а декларираният внос в Германия през същия период също е малък по обем.
(183)
На първо място, както бе обяснено по-горе, щом премине митническите формалности в дадена държава членка, внесеният биодизел може безпрепятствено да бъде продаван в други държави, което прави цитираните от заинтересованата страна данни ненадеждни. Второ, включените в извадката дружества както във Франция, така и в Германия, са били в състояние да покажат наличието на ценова конкуренция между тяхното производство и вноса от засегнатите държави, а оттук и на вредата, която са понесли в резултат на това.
(184)
Друга заинтересована страна заяви, че отпадането на схемите за насърчаване на производството на биодизел в много от държавите членки е предизвикало спад в приходите на дружествата производители през разглеждания период, което от своя страна е довело до вреда. Същата страна посочи по-специално постепенното отпадане на данъчните стимули във Франция и данъчното облагане на екологичните горива в Германия.
(185)
Не е налице обаче явно съвпадение във времето между описаните промени и влошаването на финансовото състояние на промишлеността на Съюза. Много от посочените стимули са насочени към ползвателите на биодизела, а не към производителите, като по време на разследвания период повечето от тези насърчителни мерки все още са били в сила. Не бяха предоставени доказателства за това, че промените в политиката на държавите членки, настъпили вследствие на задължителното въвеждане на изискванията за смесване, са причинили вреда на промишлеността на Съюза.
(186)
Един от индонезийските производители износители отбеляза, че в момента Генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия провежда разследване във връзка със съмнения за това, че дружества са подали на агенция Platts манипулирани цени на нефтените продукти и биогоривата, и поиска разследваните обстоятелства да бъдат счетени за възможен източник на вредата. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като разследването все още е в ход и не са публикувани констатации от него.
(187)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на политиките на държавите членки, изложеното в съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(188)
По време на РП е осъществяван дъмпингов внос на разглеждания продукт от засегнатите държави, който е подбивал продажбите на промишлеността на Съюза. Налице е явно съвпадение във времето между нарастването на обема на дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Дъмпинговият внос пряко е конкурирал производството на промишлеността на Съюза и в резултат на това през разглеждания период тя е загубила рентабилност и пазарен дял. Както е посочено по-горе, възможно е и други фактори до известна степен да са оказали въздействие върху резултатите на промишлеността на Съюза, но е факт, че дъмпинговият внос от засегнатите държави нанася вреда на промишлеността на Съюза.
(189)
Не бяха представени нови доказателства, които да променят заключението, че въздействието на останалите фактори, разгледани поотделно или заедно, не е достатъчно, за да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Поради липсата на други коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 154 - 157 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(190)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на промишлеността на Съюза, съображения 159 - 161 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Интерес на несвързаните вносители и търговци
(191)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще окажат отрицателно въздействие върху вносителите и търговците, но не представи доказателства в подкрепа на своето твърдение. В действителност в неговото изявление се съдържаше обратното твърдение - че митото може да бъде прехвърлено на ползвателите и потребителите под формата на по-високи цени, което от своя страна се предполага, че реално няма да окаже никакво въздействие върху вносителите и търговците.
(192)
След публикуването на временните мерки не бяха получени коментари от страна на вносителите и търговците на биодизел.
(193)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на интереса на несвързаните вносители/търговци, изложеното в съображения 162 - 163 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите и потребителите
(194)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще доведат до по-висока цена на биодизела, като така потребителите няма да имат интерес да закупуват превозни средства, които се движат с биогорива.
(195)
Това твърдение се отхвърля. Основното приложение на биодизела е той да бъде смесван с минерално дизелово гориво с цел продажбата му на потребителите, така че за тях да не възникне необходимост от закупуване на специални превозни средства, които се движат само с чисти биогорива.
(196)
Въпреки че цената на биодизеловия компонент в сместа ще нарасне, ако биодизелът е внесен от Аржентина или Индонезия, както се твърди в регламента за временните мерки, и като се има предвид, че делът на биодизела в дизеловото гориво, продавано на потребителите, е малък, това повишение на цената също ще бъде слабо и няма да бъде усетено от потребителя.
(197)
Ефектът, който е възможно мерките да окажат върху крайната цена на дизеловото гориво от гледна точка на потребителите и който, както бе пояснено по-горе, се очаква да бъде слаб, не би бил в противоречие с целите на директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED).
(198)
От страна на ползвателите или потребителите или на представляващите ги групи или сдружения не бяха получени коментари относно регламента за временните мерки.
(199)
Поради липсата на допълнителни коментари по отношение на интереса на потребителите, изложеното в съображения 164 - 166 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(200)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на доставчиците на суровини, съображения 167 - 169 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно интереса на Съюза
(201)
Не бяха получени коментари, които променят извършения по отношение на интереса на Съюза анализ, както е посочено в регламента за временните мерки, и поради това е в интерес на Съюза мерките да бъдат наложени. Затова съображения 170 - 171 от регламента за временните мерки се потвърждават.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(202)
Няколко заинтересовани страни оспориха равнището от 15 %, използвано като целева печалба за промишлеността на Съюза, както е посочено в съображение 175 от регламента за временните мерки, и заявиха, че то е нереалистично високо за отрасъла за производство на биодизел в Съюза.
(203)
Повечето от тези заинтересовани страни обаче впоследствие предложиха целевата печалба от 15 % да бъде заменена с други данни от други периоди или от други разследвания, без да пояснят защо даден период от време или дадено разследване биха били по-подходящи от останалите.
(204)
Както е обяснено в регламента за временните мерки, маржът на печалбата в размер на 15 % представлява равнището на печалбата, изразена като процент от оборота, която е реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос в периода между 2004 г. и 2006 г. Това е последният период, в който е реализирана печалба, без да има дъмпингов внос, като той е налице на пазара на Съюза от 2006 г. насам - първо от САЩ, а впоследствие от Аржентина и Индонезия.
(205)
От 2004-2006 г. насам обаче пазарът на биодизел на Съюза претърпя съществено развитие в много отношения. Между 2004 г. и 2006 г. пазарният дял на дъмпинговия внос бе незначителен, като обемът на останалия внос също бе малък. През РП пазарният дял на дъмпинговия внос бе в размер на 19 %. През периода 2004-2006 г. промишлеността на Съюза се е състояла от 40 дружества, а днес те са над 200, което води до високо равнище на конкуренция.
(206)
Между 2004 г. и 2006 г. потреблението е нараснало чувствително от 2 милиона МТ (метрични тона) до 5 милиона МТ, докато през разглеждания период потреблението се е увеличило съвсем слабо, а натоварването на мощностите, чието равнище е било 90 % между 2004 г. - 2006 г., през РП е в размер на 55 %.
(207)
Вследствие на това се счита за целесъобразно да се вземе под внимание описаното по-горе пазарно развитие и целевата печалба да се коригира съответно, така че да отразява печалбата, която промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при настоящите пазарни условия.
(208)
Затова вместо да се използва печалбата в процентно изражение, бе изчислена действителната печалба, реализирана през посочените три години, изразена в евро за един метричен тон. В изчисленията за всяка от годините бяха отразени цените от 2011 г., като след това стойността бе осреднена. Изразена като процент от оборота, целевата печалба за промишлеността на Съюза през РП е в размер на 11,0 %.
(209)
Въз основа на тази база бе преизчислен и маржът на отстраняване на вредата.
(210)
След оповестяването на окончателните мерки, по отношение на изчисляването на маржа на вредата една от заинтересованите страни изтъкна, че вносното мито в размер на 5,1 %, с което се облага вносът в ЕС на рафинираното, избелено и дезодорирано палмово масло, следва да се изключи от обхвата на производствените разходи на производителите от Съюза. Този аргумент се отхвърля, тъй като посоченото мито представлява разход за внасящите палмово масло производители от Съюза и затова трябва да бъде взето предвид.
(211)
Един от индонезийските производители износители оспори изчисляването на целевата печалба на промишлеността на Съюза и използването на данни от 2004 до 2006 г., като предложи целевата печалба да бъде изчислена въз основа на данните само от 2004 г. В рамките на предишното разследване на вноса от Съединените щати обаче бе установено, че осреднените данни за трите години представляват по-точна база, отколкото информацията само за 2004 г. Не бяха изтъкнати доводи, въз основа на които да се стигне до различно заключение.
(212)
След оповестяването на окончателните мерки жалбоподателите изразиха мнението, че целевата печалба в размер на 15 %, която бе предложена на етапа на временните мерки, следва да се запази. Приведените от жалбоподателите аргументи обаче нямат връзка с целта на определянето на целевата печалба, а именно да се установи печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос. Поради това този аргумент се отхвърля.
(213)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата, методологията, изложена в съображения 176 - 177 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2. Окончателни мерки
(214)
Въз основа на заключенията относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мита върху вноса на разглеждания продукт, като равнището на митото следва да бъде по-ниският от двата маржа - дъмпинговия или маржа на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(215)
Ставките на антидъмпинговото мито са установени чрез съпоставяне на маржовете на отстраняване на вредата с дъмпинговите маржове. Съответно ставките на окончателното антидъмпингово мито, изразени като цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, са, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
Марж на вредата
Ставка на антидъмпинговото мито
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Всички останали дружества
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Индонезия
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Всички останали дружества
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Предвид факта обаче, че антидъмпинговото мито ще се прилага и за смеси, които включват биодизел (пропорционално на тяхното тегловно съдържание на биодизел), както и за чистия биодизел, е препоръчително, с оглед на по-голямата прецизност и правилното прилагане на митото от страна на митническите органи на държавите членки, митото да бъде определено като сума с фиксиран размер, изразена в евро на тон нетно тегло, и да се прилага за чистия биодизел от внос или за количеството биодизел в продукта, получен при смесването.
(217)
В съображение 183 от регламента за временните мерки е посочено, че вносът на биодизел от засегнатите държави подлежи на регистрация, за да може при необходимост митата да бъдат събрани до 90 дни преди налагането на временните мерки.
(218)
Събирането на митата на подлежащите на регистрация продукти е възможно само ако са спазени условията в член 10, параграф 4 от основния регламент. Въз основа на статистиката за осъществения след регистрацията внос бе установено, че вместо съществено да нарасне преди налагането на временните мерки, вносът значително е намалял. Поради това условията не са изпълнени и следователно няма да бъдат събирани мита за регистрирания внос.
(219)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки на митото (за разлика от митото, приложимо в национален мащаб за „всички останали дружества“) се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатите държави и произведен от тези дружества, и следователно от посочените по-горе конкретни правни субекти. Внесеният разглеждан продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат с митото, приложимо по отношение на „всички останали дружества“.
(220)
Всички заявления за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на антидъмпинговото мито (например след промяна на наименованието на правния субект или след създаването на нови субекти за производство или за продажба) следва да се изпращат до Комисията (12) заедно с цялата информация, която е от значение, по-специално относно всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството и продажбите на местния пазар и за износ, която произтича например от посочената промяна на наименованието или на субектите за производство и продажба. Ако е целесъобразно, регламентът ще бъде съответно изменен, като бъде актуализиран списъкът на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
(221)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(222)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание в случаите, в които това бе целесъобразно.
3. Поемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг
(223)
Двама индонезийски производители износители предложиха да поемат ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. Следва да се отбележи, че поради съществените колебания в цените на суровините, продуктът не е подходящ за прилагането на ангажименти за спазване на минимален ценови праг. В този контекст дружествата предложиха минималните вносни цени (МВЦ) да бъдат индексирани редовно в съответствие с ценовите колебания на суровото палмово масло (СПМ) чрез прилагането на коефициент върху разходите за суровината.
(224)
Що се отнася до предложението от страна на двамата производители износители, следва да се посочи, че за да може индексирането на МВЦ да изпълни целта си, следва да бъдат взети предвид множество допълнителни параметри, които оказват съществено въздействие и са свързани с нестабилността на пазара на биодизел. Той се характеризира със силни колебания, а стопанската дейност в този отрасъл е повлияна от различни допълнителни фактори, като сложната търговска система с биодизел, ценовата разлика между газьола и биодизела, нестабилността и развитието на пазарите на растителни масла, както и взаимозависимостта между тях, а също и развитието на обменния курс USD/EUR. Поради наличието на всички тези фактори, за да бъде пълноценна, индексацията би била много сложна, състояща се от множество компоненти и би следвало да се извършва ежедневно. Следователно индексирането само на цените на СМП на месечна основа, както се предлага, не би било целесъобразно и не би довело до желаните резултати.
(225)
Освен това бяха установени и други „кръстосани“ рискове по отношение на тези индонезийски износители и техните клиенти, тъй като освен биодизела, за Съюза се изнасят и други продукти в резултат на обичайната за този сектор практика дружествата да заемат и разменят помежду си биодизел, СПМ и други продукти.
(226)
Ето защо в резултат на горепосочените фактори ефективното прилагане и наблюдение на ангажиментите за спазване на минимален ценови праг би било изключително трудно, дори практически неприложимо. Следователно поради посочените по-горе причини тези ангажименти за минимални ценови прагове не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(227)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни заяви, че на етапа на временните мерки при изчисляването на дъмпинговите маржове са били допуснати някои технически грешки, при липсата на които дъмпинговите маржове биха били de minimis. Вследствие на това заинтересованата страна поиска временните антидъмпингови мита да не се събират. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, тъй като окончателното антидъмпингово мито е по-високо от временното мито.
(228)
С оглед на установените дъмпингови маржове и вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98 (кодове по ТАРИК 1516209821, 1516209829 и 1516209830), ex 1518 00 91 (кодове по ТАРИК 1518009121, 1518009129 и 1518009130), ex 1518 00 95 (код по ТАРИК 1518009510), ex 1518 00 99 (кодове по ТАРИК 1518009921, 1518009929 и 1518009930), ex 2710 19 43 (кодове по ТАРИК 2710194321, 2710194329 и 2710194330), ex 2710 19 46 (кодове по ТАРИК 2710194621, 2710194629 и 2710194630), ex 2710 19 47 (кодове по ТАРИК 2710194721, 2710194729 и 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (кодове по ТАРИК 3824909701, 3824909703 и 3824909704), 3826 00 10 и ex 3826 00 90 (кодове по ТАРИК 3826009011, 3826009019 и 3826009030) и с произход от Аржентина и Индонезия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от изброените по-долу дружества, е, както следва:
Държава
Дружество
Ставка на антидъмпинговото мито (евро за тон нетно тегло)
Допълнителен код по ТАРИК
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Други оказали съдействие дружества:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
Всички останали дружества
245,67
B999
Индонезия
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Други оказали съдействие дружества:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
Всички останали дружества
178,85
B999
3. Антидъмпинговото мито върху смесите се прилага пропорционално на общото тегловно съдържание на моноалкилни естери на мастни киселини и парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник (биодизеловото съдържание) в сместа.
4. В случаите, в които стоките са били повредени преди допускането им за реално обращение и поради това действително платената или подлежащата на плащане цена е изчислена пропорционално за определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (13), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент пропорционално на действително платената или подлежащата на плащане цена.
5. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕС) № 490/2013 на Комисията за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, се събират окончателно.
Член 3
Когато нов производител износител от Аржентина или Индонезия представи на Комисията достатъчно доказателства за това, че:
-
не е изнасял за Съюза описания в член 1, параграф 1 продукт през разследвания период (1 юли 2011 г. - 30 юни 2012 г.),
-
не е свързан с нито един от износителите или производителите от Аржентина или Индонезия, спрямо които са наложени мерките, предвидени в настоящия регламент; както и
-
действително е изнасял за Съюза разглеждания продукт след разследвания период, на който се основават мерките, или е поел неотменимо договорно задължение да изнесе значително количество за Съюза,
Член 1, параграф 2 може да бъде изменен, като новият производител износител бъде добавен към оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката и към които поради това се прилага среднопретеглената митническа ставка за съответната засегната държава.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1194/2013
ze dne 19. listopadu 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 27. května 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) rozhodla o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (dále jen „dotčené země“) prostřednictvím nařízení (EU) č. 490/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“)
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 29. srpna 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 60 % celkové výroby bionafty v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), se některé ze zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které požádaly o slyšení, bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní i písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky.
(7)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
B. VÝBĚR VZORKU
(8)
Jelikož k výběru vzorku vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění v 10. až 14. a 16. až 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(9)
Jedna zúčastněná strana požádala o podrobnější informace týkající se reprezentativnosti vzorků výrobců v Unii, a to jak ve fázi prozatímního výběru, jak je uvedeno ve 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tak ve fázi konečného výběru, jak je uvedeno v 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(10)
Vzorek výrobců v Unii vybraných v rámci prozatímního výběru pokrýval 32,5 % výroby bionafty v Unii v období šetření. Po změnách vysvětlených ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnoval konečný vzorek osm společností pokrývajících 27 % výroby v Unii. Vzorek se proto považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(11)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že dva výrobci v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, by vzhledem ke svým vztahům s argentinskými vyvážejícími výrobci měli být ze vzorku vyřazeni. Údajné vztahy byly před uložením prozatímních opatření přezkoumány a závěry Komise byly již zveřejněny v 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(12)
Veškerá údajná spojení mezi argentinskými vyvážejícími výrobci a dvěma výše uvedenými společnostmi ve vzorku byla znovu přezkoumána a nebyla mezi nimi zjištěna žádná přímá vazba takové povahy, aby kterýkoli z těchto výrobců v Unii měl být ze vzorku vyřazen. Vzorek proto zůstal beze změny.
(13)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že postup, který Komise použila při výběru vzorku výrobců v Unii, byl chybný, jelikož Komise navrhla vzorek před zahájením šetření.
(14)
Uvedené tvrzení se zamítá. Komise nevybrala konečný vzorek dříve, než bylo zahájeno šetření, a učinila to zcela v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(15)
Jelikož nebyla předložena žádná další tvrzení nebo připomínky, potvrzuje se obsah 22. až 25. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Úvod
(16)
Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jsou dotčeným výrobkem, jak byl prozatímně definován, monoalkylestery mastných kyselin a/nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny a Indonésie, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (dále jen „dotčený výrobek“ běžně označovaný jako „bionafta“).
2. Tvrzení
(17)
Jeden indonéský vyvážející výrobce tvrdil, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, metylester z palmového oleje (dále jen „PME“) vyráběný v Indonésii není obdobný výrobek jako metylester z řepkového oleje (dále jen „RME“) a jiné bionafty vyráběné v Unii nebo metylester ze sójového oleje (dále jen „SME“) vyráběný v Argentině, protože PME má mnohem vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP), což znamená, že před použitím v Unii se musí mísit.
(18)
Toto tvrzení se zamítá. PME vyráběný v Indonésii konkuruje bionaftě vyráběné v Unii, což není pouze RME, ale také bionafta vyráběná z palmového oleje a jiných surovin. Díky mísení s jinými druhy bionafty před použitím může být PME používán v celé Unii po celý rok stejným způsobem jako RME a SME. PME je tedy vzájemně zaměnitelný s bionaftou vyráběnou v Unii, a je proto obdobným výrobkem.
(19)
Ve 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je uvedeno tvrzení jednoho indonéského výrobce, že z oblasti působnosti tohoto řízení by měly být vyloučeny frakcionované metylestery. Tentýž výrobce uvedl tento požadavek ve svých připomínkách k poskytnutí prozatímních informací a zopakoval tak svou námitku vznesenou před poskytnutím prozatímních informací.
(20)
Výrobní odvětví Unie však toto tvrzení zpochybnilo a uvedlo, že frakcionované metylestery jsou bionaftou a měly by i nadále spadat do definice výrobku.
(21)
Na základě připomínek obdržených po prozatímní fázi se potvrzuje rozhodnutí Komise uvedené v 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Nehledě na to, že metylestery mastných kyselin mají různá čísla Chemical Abstracts Service (dále jen „CAS“), že uvedené estery se vyrábějí za pomoci různých postupů a že mohou mít různá použití, jsou frakcionované metylestery přece metylestery mastných kyselin a lze je používat jako palivo. Vzhledem k tomu, že v místě dovozu je bez chemické analýzy obtížné rozlišit jeden metylester mastné kyseliny od druhého a že v důsledku toho existuje možnost obcházení cla, je-li bionafta deklarována jako frakcionovaný metylester vyráběný z palmového oleje, toto tvrzení se i nadále zamítá.
(22)
V 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se uvádí, že jeden evropský dovozce metylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader (dále jen „PKE“) požádal, aby mu bylo uděleno osvobození pro koncového uživatele pro dovoz tohoto výrobku, nebo aby byl vyloučen z oblasti působnosti tohoto řízení.
(23)
Po poskytnutí prozatímních informací předložilo výrobní odvětví Unie připomínky týkající se uplatnění osvobození pro koncového uživatele na dovoz PKE a možnosti obcházení navrženého cla. Vyslovilo se proti tomu, aby Komise povolila uplatnění takového systému osvobození od antidumpingových cel vzhledem k zaměnitelnosti bionafty; bionafta deklarovaná pro jiné použití než jako palivo by jako palivo mohla být používána, protože má stejné fyzikální vlastnosti. PKE lze použít jako palivo; nenasycený mastný alkohol, který se z PKE získává, také může být dále zpracován na bionaftu; a možnost kontroly, již mohou uplatňovat celní orgány vůči dovozu prováděnému v rámci osvobození pro koncového uživatele, je omezená a ekonomická zátěž plynoucí z tohoto systému je značná.
(24)
Po konzultacích k této otázce a s ohledem na skutečnost, že bionafta deklarovaná pro jiné použití než jako palivo má stejné fyzikální vlastnosti jako bionafta, která má být použita jako palivo, není v daném případě vhodné povolit osvobození pro koncového uživatele pro dovoz PKE.
(25)
Jeden německý dovozce znovu zopakoval svou žádost o vyloučení výrobku a/nebo o osvobození pro koncového uživatele pro konkrétní metylester mastných kyselin vyráběný z PKE, který byl v EU určen pro jiné užití nežli jako palivo. Připomínky byly opakováním stanoviska, které bylo v prozatímní fázi zamítnuto, a nebyl předložen žádný nový důkaz, který by změnil závěr, že osvobození pro koncového uživatele by uděleno být nemělo a že PKE by měl zůstat ve stejné kategorii výrobků.
(26)
Jeden indonéský vyvážející výrobce se rovněž dovolával svého nároku na osvobození pro koncového uživatele na frakcionované metylestery a žádal o osvobození pro koncového uživatele na tento dovoz za účelem výroby nasyceného mastného alkoholu. Jak již bylo vysvětleno výše, všechny žádosti o osvobození pro koncového uživatele byly zamítnuty a argumenty vznesené touto zúčastněnou stranou uvedený závěr nezměnily.
3. Závěr
(27)
Jelikož k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 29. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
D. DUMPING
1. Úvodní poznámky
(28)
V 44. a 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo vysvětleno, že trhy s bionaftou jsou v Argentině a v Indonésii silně regulovány státem, a prodej na domácím trhu tudíž nebyl považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. V důsledku toho běžná hodnota obdobného výrobku musela být určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení. Uvedené zjištění žádná ze zúčastněných stran nezpochybnila, a proto se potvrzuje.
(29)
Běžná hodnota určená pro Argentinu i Indonésii byla v prozatímní fázi vypočtena na základě vlastních skutečných (a zaznamenaných) výrobních nákladů společností během období šetření, vzniklých prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí. Ve 45. a 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo zejména poukázáno na to, že Komise bude dále zkoumat tvrzení, že systémy rozdílné vývozní daně v Argentině a Indonésii zkreslují ceny surovin, a že zaznamenané výrobní náklady proto přiměřeně neodrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku.
(30)
Další šetření prokázalo, že systémy rozdílné vývozní daně skutečně snižují ceny hlavních surovinových vstupů na domácím trhu v Argentině a Indonésii na uměle nízkou úroveň, jak je vysvětleno dále v 35. bodě odůvodnění v případě Argentiny a v 66. bodě odůvodnění v případě Indonésie, a v důsledku toho ovlivňují náklady výrobců bionafty v obou dotčených zemích. Vzhledem k tomuto zjištění se považuje za vhodné, aby při stanovení běžné hodnoty v obou zemích bylo toto zkreslení nákladů u hlavních surovin vzato v úvahu s ohledem na zvláštní situaci, která převládá na trhu jak v Argentině, tak v Indonésii.
(31)
Tribunál rozhodl (4), že jsou-li ceny surovin regulovány takovým způsobem, že jsou na domácím trhu uměle nízké, je nutné dospět k závěru, že náklady na výrobu dotčeného výrobku byly ovlivněny narušením trhu. Tribunál konstatoval, že za takových okolností orgány Unie mohou dospět k závěru, že jeden z údajů uvedených v záznamech není možné považovat za přiměřený, a proto je možné takovou položku upravit.
(32)
Tribunál rovněž dospěl k závěru, že z čl. 2 odst. 5 prvního pododstavce základního nařízení vyplývá, že účetní údaje dotčené strany se nevezmou za základ pro výpočet běžné hodnoty, pokud se náklady spojené s výrobou šetřeného výrobku v těchto záznamech přiměřeně neodrážejí. V tomto případě se podle druhé věty uvedeného pododstavce náklady upraví nebo stanoví na základě jiných zdrojů informací, než jsou uvedené záznamy. Tyto informace mohou být získány z nákladů vynaložených jinými výrobci nebo vývozci, nebo pokud nejsou posledně uvedené informace dostupné nebo nemohou být použity, ze všech ostatních přiměřených zdrojů informací, včetně informací pocházejících z jiných reprezentativních trhů.
(33)
V prozatímních výpočtech byla k výpočtu výrobních nákladů na výrobu u vyvážejících výrobců v Argentině použita skutečná nákupní cena sójových bobů na domácím trhu a u vyvážejících výrobců v Indonésii skutečné náklady na výrobu surového palmového oleje uvedené v účetnictví.
(34)
Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že určité náklady, a sice ceny hlavní suroviny (sójového oleje a sójových bobů v Argentině a surového palmového oleje v Indonésii) jsou zkreslené, byly stanoveny na základě referenčních cen zveřejněných příslušnými orgány dotčených zemí. Tyto ceny odrážejí úroveň cen na mezinárodních trzích.
2. Argentina
2.1 Běžná hodnota
(35)
Jak bylo uvedeno výše, Komise nyní dospěla k závěru, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině zkresluje výrobní náklady výrobců bionafty v této zemi. Šetřením se zjistilo, že během období šetření byly vývozní daně na suroviny (35 % na sójové boby a 32 % na sójový olej) značně vyšší než vývozní daně na hotové výrobky (nominální sazba daně na bionaftu ve výši 20 % a skutečná sazba daně 14,58 % po zohlednění slevy na dani). Rozdíl vývozní daně u sójových bobů a bionafty během období šetření ve skutečnosti činil 20,42 procentních bodů a u sójového oleje a bionafty 17,42 procentních bodů.
(36)
Pro účely stanovení výše vývozní daně na sójové boby a sójový olej zveřejňuje argentinské ministerstvo zemědělství, živočišné výroby a rybolovu každodenně cenu FOB sójových bobů a sójového oleje - tzv. referenční cenu (5). V této referenční ceně se odráží úroveň cen na mezinárodních trzích (6) a FOB se používá při výpočtu výše vývozní daně, kterou je třeba zaplatit daňovým orgánům.
(37)
Domácí ceny však sledují trendy mezinárodních cen. Šetřením bylo zjištěno, že rozdíl mezi mezinárodní a domácí cenou sójových bobů a sójového oleje tvoří vývozní daň na tyto výrobky a další výdaje vzniklé při jejich vývozu. Domácí referenční ceny sójových bobů a sójového oleje argentinské ministerstvo zemědělství zveřejňuje také, a to jako tzv. teoretickou cenu FAS (7). Výrobci sójových bobů a sójového oleje tak získávají stejnou čistou cenu bez ohledu na to, zda prodávají na vývoz nebo pro domácí trh.
(38)
Závěrem je nutno konstatovat, že bylo zjištěno, že domácí ceny hlavní suroviny používané výrobci bionafty v Argentině jsou uměle nižší než mezinárodní ceny v důsledku zkreslení způsobeného argentinským systémem vývozní daně, a že náklady na hlavní surovinu se tudíž přiměřeně neodrážejí v účetních záznamech argentinských výrobců, jichž se týká šetření ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení podle výkladu Tribunálu, jak bylo vysvětleno výše.
(39)
Komise proto rozhodla, že je třeba revidovat 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení a nebrat v úvahu skutečné náklady na sójové boby (hlavní surovinu nakupovanou a používanou při výrobě bionafty) tak, jak jsou dotčenými společnostmi zaznamenány v jejich účetních knihách, nýbrž nahradit je cenou, za jakou by tyto společnosti sójové boby nakupovaly, kdyby takové zkreslení neexistovalo.
(40)
Ke stanovení ceny, za kterou by dotčené společnosti nakupovaly sójové boby, kdyby takové zkreslení neexistovalo, Komise použila průměr referenčních cen sójových bobů uveřejněných během období šetření argentinským ministerstvem zemědělství pro účely stanovení vývozní ceny FOB Argentina (8).
(41)
Asociace argentinských vyvážejících výrobců (CARBIO) a argentinské úřady tvrdily, že úprava nákladů, které společnosti nesou, podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení je možná jen tehdy, pokud účetní záznamy, a nikoli náklady vzniklé společnostem, neodrážejí přiměřeně náklady spojené s výrobou a prodejem dotčeného výrobku. Uvedly, že ve skutečnosti Komise přičetla vývozní daně k cenám, které společnosti platí, když nakupují sójové boby, a tudíž zahrnují do výrobních nákladů položku, která není spojena s výrobou nebo prodejem dotčeného výrobku. Doplnily, že rozhodnutí Tribunálu ve věci „Acron“ citované v dokumentu se zveřejněnými informacemi (9) je založeno na chybném výkladu článku 2.2.1.1 antidumpingové dohody (ADA) WTO, v současnosti se proti němu podává odvolání k Soudnímu dvoru a jeho skutkové okolnosti jsou v každém případě odlišné od okolností dotčeného případu, neboť ceny surovin v Argentině nejsou „regulovány“ tak, jak je regulována cena plynu v Rusku, a nejsou zkresleny, ale jsou určovány svobodně bez jakékoli státní intervence, a proto v Argentině neexistuje taková zvláštní tržní situace, která by Komisi umožnila použít čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Prohlásily, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině neodporuje žádným pravidlům obchodování. Navíc tvrdily, že jelikož při stanovování vývozní ceny nebyly zohledněny vývozní daně, Komise neprovedla správné srovnání mezi početně zjištěnou běžnou hodnotou (která bere v úvahu vývozní daně) a vývozní cenou.
Kromě toho tvrdily, že použitím mezinárodní ceny sójových bobů, jak byla stanovena na komoditní burze v Chicagu (CBOT) při určování běžné hodnoty, a nezapočtením zisků či ztrát spojených se zajišťováním na CBOT, když se určovala vývozní cena (viz níže), opět Komise neprovedla správné srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou. Navíc asociace CARBIO tvrdila, že Komise tím, že mezinárodními cenami pouze nahradila náklady zaznamenané šetřenými společnostmi, nevzala v úvahu přirozenou konkurenční výhodu argentinských výrobců. Na závěr si asociace CARBIO stěžovala na to, že Komise nepřihlédla ke skutečnosti, že není-li v Argentině v platnosti systém rozdílné vývozní daně, měla by být cena sójových bobů stanovená na CBOT mnohem nižší.
(42)
Tato tvrzení je třeba odmítnout. I když nejsou okolnosti ve věci „Acron“ stejné jako okolnosti v dotčeném případu, Tribunál stanovil právní zásadu, že pokud se náklady spojené s výrobou šetřeného výrobku přiměřeně neodrážejí v účetních záznamech dotčených společností, neslouží jako základ pro výpočet běžné hodnoty. Ve věci „Acron“ se náklady přiměřeně neodrážely v záznamech dotčené společnosti, protože cena plynu byla regulována. V aktuálně projednávaném případu bylo zjištěno, že se náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku přiměřeně neodrážejí v účetních záznamech společností, neboť jsou uměle nízké v důsledku zkreslení způsobeného argentinským systémem rozdílné vývozní daně. To platí, ať už systém rozdílné vývozní daně jako takový obecně je či není v rozporu s dohodou WTO. Navíc se Komise domnívá, že Tribunál vycházel ze správného výkladu dohody ADA. Ve skutečnosti porota ve věci čínských opatření vztahujících se na brojlery z USA (10) zjistila, že ačkoli článek 2.2.1.1 dohody ADA stanovuje předpoklad, že účetní knihy a záznamy odpůrce se obvykle používají k výpočtu nákladů na výrobu, vyšetřující orgán si ponechává právo je nepoužít, pokud zjistí, že buď i) nejsou v souladu s obecně uznávanými účetními postupy, nebo ii) přiměřeně neodrážejí náklady spojené s výrobou a prodejem šetřeného výrobku. Nicméně pokud se činí taková odchylka od normy, vyšetřující orgán musí vysvětlit důvody, které ho k tomuto postupu vedou. V souladu s touto interpretací, pokud jde o zkreslení způsobené systémem rozdílné vývozní daně, který vyvolává zvláštní situaci na trhu, Komise nahradila náklady na nákup hlavní suroviny v Argentině, jak je dotčené společnosti zaznamenaly, cenou, kterou by zaplatily, pokud by zjištěné zkreslení neexistovalo. Ze skutečnosti, že numericky vyjde podobný výsledek, nevyplývá, že metodika, kterou Komise použila, spočívá v pouhém přičtení vývozní daně k nákladům na surovinu. Mezinárodní ceny komodit se stanovují na základě nabídky a poptávky a neexistuje žádný důkaz toho, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině ovlivňuje ceny na komoditní burze v Chicagu. Proto veškerá tvrzení a nařčení, že použitím mezinárodních cen Komise provedla nesprávné srovnání běžné hodnoty s cenou vývozní, jsou nepodložená. Totéž platí o tvrzení, že Komise nevzala v úvahu přirozenou konkurenční výhodu argentinských výrobců, neboť nahrazení nákladů zaznamenaných společnostmi bylo odůvodněno abnormálně nízkou cenou surovin na domácím trhu, a nikoliv komparativní výhodou.
(43)
Ve 45. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo vysvětleno, že vzhledem k tomu, že prodej na domácím trhu nebyl považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, musela být běžná hodnota určena se započtením přiměřeného zisku ve výši 15 % v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení. Někteří vyvážející výrobci tvrdili, že procentní podíl použitý Komisí k vyjádření přiměřeného zisku (15 %) při výpočtu běžné hodnoty je nereálně vysoký a představuje radikální změnu v zavedené praxi používané v řadě jiných šetření na obdobných komoditních trzích (tj. kdy byl použit zisk přibližně ve výši 5 %).
(44)
Toto tvrzení je třeba zamítnout. Především není pravda, že Komise při výpočtu běžné hodnoty systematicky používá 5 % ziskové rozpětí. Každá situace je posuzována podle své vlastní podstaty, přičemž jsou zohledňovány konkrétní okolnosti daného případu. Například u případu týkajícího se bionafty, který byl veden proti Spojeným státům v roce 2009, byla použita různá zisková rozpětí, přičemž vážený průměrný zisk značně přesahoval 15 %. Zadruhé Komise přihlédla také k výši krátkodobé a střednědobé výpůjční úrokové sazby v Argentině, jež podle údajů Světové banky činí přibližně 14 %. Zajisté je přiměřené očekávat, že při obchodování na domácích trzích s bionaftou bude dosaženo vyššího ziskového rozpětí, než jsou výpůjční náklady na kapitál. Navíc je tento zisk ještě nižší než zisk, jakého v období šetření dosahovali výrobci dotčeného výrobku, ačkoli je tato úroveň výsledkem zkreslení nákladů způsobeného rozdílnou vývozní daní a domácími cenami bionafty, jež jsou regulovány státem. Z tohoto důvodu a z důvodů vysvětlených výše se má za to, že 15 % představuje přiměřenou výši zisku, jaké může být dosaženo v poměrně novém, kapitálově náročném výrobním odvětví v Argentině.
(45)
Po poskytnutí konečných informací asociace CARBIO a argentinské úřady tvrdily, že i) odkaz na úroveň zisku ve věci USA byl neopodstatněný, ii) odkaz týkající se střednědobých úrokových sazeb nemá logiku, nikdy v minulosti nebyl použit, a pokud by mělo být takové měřítko použito, pak ne na Argentinu, neboť investice byly uskutečněny v USD společně se zahraničními subjekty, iii) zisk, který skutečně vydělali argentinští výrobci, nemohl být zohledněn vzhledem ke zvláštním okolnostem na trhu a iv) v porovnání s výrobním odvětvím v Unii dosáhl cílový zisk 11 %.
(46)
Tato tvrzení musí být odmítnuta. Komise považovala 15 % ziskové rozpětí za přiměřené pro odvětví bionafty v Argentině, protože v této zemi během období šetření šlo stále o mladé a kapitálově náročné výrobní odvětví. Odkaz na ziskové rozpětí v případu USA byl uveden, aby se vyvrátilo tvrzení, že Komise při výpočtu běžné hodnoty systematicky používá ziskové rozpětí ve výši 5 %. Odkaz na střednědobou úrokovou sazbu rovněž nebyl zamýšlen jako stanovení měřítka, ale měl otestovat přiměřenost použitého rozpětí. Totéž platí o zisku, kterého společnosti zařazené do vzorku skutečně dosáhly. Na druhé straně pokud by byl smysl určování běžné hodnoty odlišný od výpočtu cílového zisku výrobního odvětví Unie bez existence dumpingového dovozu, jakékoli srovnání těchto dvou hodnot by bylo bezpředmětné. Proto se potvrzuje 46. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(47)
Jeden vyvážející výrobce vyrábí bionaftu zčásti ve vlastních podnicích a zčásti u nezávislého výrobce za smluvní poplatek. Tento vyvážející výrobce požádal, aby jeho výrobní náklady byly přepočítány za použití jiného váženého průměru jeho vlastních výrobních nákladů a výrobních nákladů nezávislého výrobce, než který v prozatímní fázi použila Komise. Tato žádost byla přezkoumána a bylo shledáno, že je oprávněná, a výrobní náklady dotčené společnosti byly odpovídajícím způsobem nově vypočteny.
(48)
Komise obdržela i jiná méně významná tvrzení týkající se jednotlivých společností, avšak po změně metodiky výpočtu běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno výše, se tato tvrzení stala bezpředmětnými. Proto se tímto potvrzují zjištění uvedená v 40. až 46. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, s úpravami vysvětlenými výše.
2.2 Vývozní cena
(49)
V 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo vysvětleno, že pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byly provedeny úpravy vývozní ceny včetně úpravy o zisk obchodníka ve spojení v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Pro účely tohoto výpočtu se považovala za přiměřenou úroveň zisku obchodníka ve spojení v Unii ve výši 5 %. Dva vyvážející výrobci tvrdili, že ziskové rozpětí 5 % pro obchodníka ve spojení v Unii je v obchodu s komoditami příliš vysoké a že by neměl být uplatněn žádný zisk nebo nižší procento zisku (do 2 % v závislosti na společnostech).
(50)
Na podporu tohoto tvrzení nebyly poskytnuty žádné důkazy. Za takových okolností byla 5 % úroveň zisku pro obchodníky ve spojení se sídlem v Unii potvrzena.
(51)
Po poskytnutí konečných informací asociace CARBIO trvá na tom, že ziskové rozpětí 5 % bylo příliš vysoké pro oblast obchodování s komoditami, a odkazuje se na studii, kterou připravila společnost KPMG výhradně pro tento účel a předložila Komisi dne 1. července 2013 po zveřejnění prozatímního nařízení. Komise usoudila, že závěry studie nejsou spolehlivé vzhledem k omezením analýzy, na niž se studie odkazovala, a která vedla k výběru omezeného počtu obchodujících společností, z nichž polovina neprodává zemědělské produkty. Proto je poskytnutý důkaz považován za nepřesvědčivý. V důsledku toho se 5 % ziskové rozpětí pro obchodníky ve spojení v EU potvrzuje.
(52)
Jeden vyvážející výrobce si stěžoval, že Komise při stanovení vývozní ceny nezohlednila tzv. výsledky zajištění, tj. zisk nebo ztráty výrobce při prodeji a nákupu budoucích smluv na dodávky sójového oleje na burze Chicago Board of Trade (CBOT). Společnost tvrdila, že zajištění je nezbytným prvkem obchodu s bionaftou vzhledem k nestálosti ceny suroviny a že čistým výnosem pro prodejce bionafty není pouze cena zaplacená kupujícím, ale také zisk (nebo ztráta) z příslušných zajišťovacích operací.
(53)
Uvedené tvrzení musí být zamítnuto, protože čl. 2 odst. 8 základního nařízení jasně stanoví, že vývozní cena je cena skutečně zaplacená nebo cena, kterou je třeba zaplatit, za výrobek prodaný za účelem vývozu, bez ohledu na jakékoli oddělené - byť související - zisky nebo ztráty spojené se zajišťovací praxí.
(54)
Jelikož k vývozním cenám nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 47. až 49. bod odůvodnění prozatímního nařízení, se změnami uvedenými výše.
2.3 Srovnání
(55)
V 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo vysvětleno, že pokud se prodej na vývoz uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo EU, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli, a pokud se ukázalo, že by za obchodní zástupce považováni být měli, byla provedena úprava v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily teoretické přirážky obchodníka.
(56)
Jedna společnost tvrdila, že ziskové rozpětí použité Komisí jako teoretická přirážka obchodníka ve spojení se sídlem mimo EU je příliš vysoké a že přiměřenější by bylo nižší ziskové rozpětí.
(57)
Komise pečlivě přezkoumala námitky vznesené vyvážejícím výrobcem, dospěla však k závěru, že s ohledem na rozsáhlé činnosti, jež obchodníci ve spojení uskutečňují, je ziskové rozpětí 5 % považováno za přiměřené. Uvedené tvrzení proto musí být zamítnuto.
(58)
Jelikož ke srovnání nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 50. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Dumpingová rozpětí
(59)
Všichni spolupracující argentinští vyvážející výrobci požádali, aby v případě uložení antidumpingového cla na dovoz bionafty z Argentiny existovala jediná celní sazba pro všechny spolupracující vyvážející výrobce založená na váženém průměru antidumpingového cla všech vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Tuto žádost podpořili tvrzením, že všichni výrobci zařazení do vzorku mají mezi sebou navzájem obchodní nebo jiná spojení, vyrábějí, prodávají, půjčují či vyměňují si bionaftu mezi sebou a často jsou výrobky různých společností společně nakládány do téže zaoceánské lodi a přepravovány do EU a celní orgány již nemohou identifikovat a rozlišit výrobky různých výrobců. Za těchto specifických okolností je, jak bylo řečeno, uložení individuálních cel neproveditelné.
(60)
Bez ohledu na to, že tato žádost pochází od všech vyvážejících výrobců, dokonce i těch, jejichž individuální dumpingové rozpětí je nižší než vážené průměrné rozpětí, a nehledě na možné zjednodušení z hlediska celních orgánů by tato žádost měla být zamítnuta. Údajné praktické obtíže by se totiž neměly používat jako omluva pro odchylku od ustanovení základního nařízení, pokud to není nevyhnutelné. V tomto případě praxe firem spočívající ve výměně, půjčování nebo jiném zaměňování dotčeného výrobku sama o sobě nečiní uložení individuálních cel neproveditelným ve smyslu čl. 9 odst. 6 základního nařízení.
(61)
Tři společnosti požádaly o zařazení do seznamu spolupracujících vyvážejících výrobců, aby tak mohly využít antidumpingové celní sazby pro spolupracující společnosti, jež nebyly zařazeny do vzorku, a nepodléhaly zbytkovému antidumpingovému clu pro „všechny ostatní společnosti“.
(62)
Dvě z těchto tří společností během období šetření již vyráběly bionaftu pro domácí trh nebo na základě dohod o poplatcích za zpracování pro jiné vyvážející výrobce, avšak samy do Unie nevyvážely. Třetí společnost v období šetření bionaftu nevyráběla, neboť její závod byl v té době ještě ve výstavbě.
(63)
Komise má za to, že v případě tří výše uvedených společností nejsou splněny podmínky pro to, aby mohly být považovány za spolupracující vyvážející výrobce. Týká se to nejen společnosti, která během období šetření bionaftu vůbec nevyráběla, ale i společností, které spolupracovaly s šetřením formou vyplnění formuláře pro výběr vzorku, protože v dotazníku pro výběr vzorku uvedly, že vyrábějí pro domácí trh nebo pro třetí strany, avšak že vlastním jménem bionaftu do Unie nevyvážejí.
(64)
Tato žádost musí být proto zamítnuta a na tři dotyčné společnosti by se mělo vztahovat „zbytkové“ antidumpingové clo.
(65)
S ohledem na provedené úpravy běžné hodnoty a vývozní ceny, jak bylo uvedeno výše, a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, tabulka uvedená v 59. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se nahrazuje tímto a konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice EU před proclením jsou tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. a Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
46,8 %
Všechny ostatní společnosti
49,2 %
3. Indonésie
3.1 Běžná hodnota
(66)
Jak je uvedeno v 28. až 34. bodě odůvodnění, dospěla nyní Komise k závěru, že systém rozdílné vývozní daně v Indonésii zkresluje výrobní náklady výrobců bionafty v uvedené zemi, a že proto náklady spojené s výrobou a prodejem dotčeného výrobku se přiměřeně neodrážejí v účetních záznamech indonéských výrobců, jichž se týká šetření.
(67)
Komise proto rozhodla, že je třeba revidovat 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení a nebrat v úvahu skutečné náklady na surový palmový olej (CPO), hlavní surovinu nakupovanou a používanou ve výrobě bionafty, které jsou dotčenými společnostmi zaznamenány v jejich účetních knihách, a že je třeba je nahradit cenou, za jakou by tyto společnosti CPO nakupovaly, kdyby takové zkreslení neexistovalo.
(68)
Šetření potvrdilo, že úroveň cen CPO obchodovaného na domácím trhu je výrazně nižší ve srovnání s „mezinárodní“ referenční cenou, přičemž výše rozdílu se velmi blíží vývozní dani uložené na CPO. Protože systém rozdílné vývozní daně omezuje možnosti vývozu CPO, způsobuje zároveň, že na domácím trhu je větší množství CPO, což snižuje jeho domácí ceny. Tím vzniká zvláštní situace na trhu.
(69)
Během období šetření byla sazba vývozní daně na vývoz bionafty mezi 2 % a 5 %. Ve stejném období se sazba vývozní daně na vývoz CPO pohybovala mezi 15-20 % a vývozní daň na rafinovaný, bělený, dezodorizovaný palmový olej (RBDPO) se pohybovala mezi 5 % a 18,5 %. Tyto různé celní sazby jsou uplatňovány v souladu s odpovídajícím rozmezím referenčních cen (jež sledují trendy na mezinárodních trzích a nemají nic společného s rozdíly v jakosti). Vývozní daň na palmové plody je paušálně stanovena na 40 %.
(70)
Z výše uvedených důvodů byl 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení zrevidován a náklady na hlavní surovinu (CPO) zaznamenané dotčenými společnostmi byly v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení nahrazeny referenční vývozní cenou (HPE) (11) CPO, již zveřejňují indonéské orgány a která je založena na zveřejňovaných mezinárodních cenách (Rotterdam, Malajsie a Indonésie). Tato úprava se týká CPO, který byl nakoupen od společností ve spojení i od společností, které nejsou ve spojení. Náklady vynaložené na vlastní výrobu CPO v rámci stejného právního subjektu jsou uznány, neboť nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že náklady na vlastní výrobu CPO v rámci stejného právního subjektu jsou ovlivněny zkreslením.
(71)
Všichni vyvážející výrobci z Indonésie a rovněž indonéská vláda prohlašují, že nahrazení nákladů na surový palmový olej, jak jsou uvedeny v účetních záznamech společností, referenční vývozní cenou CPO v Indonésii nejenže není přípustné podle pravidel WTO, ale ani podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení, a tudíž je nezákonné. Indonéská vláda v této souvislosti tvrdila, že Komise nesprávně považovala Indonéskou republiku za zemi bez tržního hospodářství. Argumenty, které společnosti na podporu svého tvrzení předložily, lze shrnout takto. Zaprvé, Komise nesdělila jediný důvod, proč nepoužila skutečné zaznamenané náklady nebo proč tyto náklady neodrážejí přiměřeně náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, ale místo toho jednoduše oznámila, že náklady v účetních záznamech jsou v porovnání s mezinárodními cenami uměle nízké, a tudíž by měly být nahrazeny.
To je v rozporu s pravidly WTO, podle nichž je testem toho, zda určité náklady mohou být použity při výpočtu výrobních nákladů, otázka, zda jsou tyto náklady spojeny s výrobou a prodejem výrobku, a nikoli zda přiměřeně odrážejí tržní hodnotu výrobku. Zadruhé, i když čl. 2 odst. 5 základního nařízení zdánlivě umožňuje provést úpravu, uplatnění tohoto článku by se mělo omezit na situace, kdy stát přímo zasahuje do tržních mechanismů stanovováním cen na uměle nízké úrovni nebo jejich regulací v tomto směru. Nicméně v tomto konkrétním případě Komise tvrdí, že domácí cena CPO je na uměle nízké úrovni nikoli v důsledku státní regulace, ale kvůli vývozní dani uložené na CPO. I kdyby to byla pravda, jakýkoli vliv na domácí cenu může být náhodný nebo jde pouze o vedlejší účinek systému vývozní daně. Zatřetí se Komise nesprávně opírá o rozsudek ve věci „Acron“, aby zdůvodnila zákonnost úpravy nákladů na CPO. Tento rozsudek je v současné době napaden, a proto jej nelze používat jako precedens. V každém případě faktické okolnosti ve věci „Acron“ byly jiné, protože se vztahovaly k situaci, kdy ceny plynu reguloval stát, na rozdíl od cen CPO v Indonésii, které byly stanoveny svobodně na trhu. Indonéská vláda také tvrdila, že úprava podle čl. 2 odst. 5 byla provedena jen proto, aby se zvýšila dumpingová rozpětí způsobená rozdílným zdaněním.
(72)
Tvrzení, že úprava podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení je podle pravidel WTO a/nebo pravidel EU nezákonná, musí být zamítnuto. Základní nařízení provádí antidumpingovou dohodu WTO (ADA), a má se tudíž za to, že všechna ustanovení tohoto nařízení, včetně čl. 2 odst. 5, jsou v souladu se závazky Unie vyplývajícími z dohody ADA. Na tomto místě je třeba připomenout, že čl. 2 odst. 5 základního nařízení je stejným způsobem použitelný na tržní i netržní hospodářství. Jak bylo uvedeno výše (42. bod odůvodnění), Tribunál stanovil ve věci „Acron“ právní zásadu, že pokud se náklady spojené s výrobou šetřeného výrobku neodrážejí přiměřeně v účetních záznamech společností, nepoužijí se jako základ pro výpočet běžné hodnoty a takové náklady mohou být nahrazeny náklady odrážejícími cenu stanovenou tržními mechanismy v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Skutečnost, že ve věci „Acron“ šlo o ceny, které byly regulovány státem, však nemůže být vykládána tak, že Komise nesmí použít ustanovení čl. 2 odst. 5 v případě jiných státních intervencí, které zkreslují, přímo či nepřímo, určitý trh tím, že stlačují ceny na uměle nízkou úroveň. Porota ve věci čínských opatření vztahujících se k brojlerům z USA nedávno dospěla k podobnému závěru při výkladu článku 2.2.1.1 dohody ADA. V případě CPO Komise zjistila, že náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku se neodrážejí přiměřeně v účetních záznamech dotčených společností, protože jsou uměle nízké působením indonéského systému rozdílné vývozní daně. Ze strany Komise tedy bylo zcela oprávněné, že upravila náklady na CPO podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení. K tvrzení indonéské vlády je třeba uvést, že úprava podle čl. 2 odst. 5 vychází z prokázaného rozdílu mezi domácími a mezinárodními cenami CPO, a nikoli z rozdílů ve zdanění.
(73)
Dva vyvážející výrobci v Indonésii tvrdili, že Komise neprokázala, že je cena CPO na domácím trhu v Indonésii zkreslená. Argumentovali tím, že základní předpoklad Komise, že systém rozdílné vývozní daně omezuje možnost vývozu CPO, v důsledku čehož je na domácím trhu větší objem CPO, což následně snižuje jeho domácí ceny, je fakticky nesprávný, neboť surového palmového oleje (CPO) se vyváží velké množství (70 % z celkové produkce). V každém případě, i kdyby bylo možno považovat domácí trh CPO za zkreslený působením systému rozdílné vývozní daně, pak by stejným způsobem byla zkreslena i referenční vývozní cena, protože vychází z mezinárodních vývozních cen, do nichž je započtena vývozní daň. Proto nelze referenční vývozní cenu CPO použít jako vhodné cenové měřítko při stanovování nákladů na CPO.
(74)
Navzdory skutečnosti, že se surový palmový olej vyváží z Indonésie ve velkém množství, šetření odhalilo, že domácí cena CPO je uměle nízká v porovnání s mezinárodními cenami. Navíc zjištěný rozdíl v ceně se blíží vývozní dani zavedené systémem rozdílné vývozní daně. Proto lze důvodně usuzovat, že nízká cenová hladina na domácím trhu je výsledkem zkreslení vyvolaného systémem rozdílné vývozní daně. Kromě toho mezinárodní ceny komodit včetně CPO jsou určovány nabídkou a poptávkou, která odráží dynamiku tržních sil. Nebyl uveden žádný důkaz, který by naznačoval, že by tyto tržní síly přestaly působit vlivem indonéského systému rozdílné vývozní daně, nebo že by jím byly zkresleny. Proto se tvrzení, že HPE je nevhodným měřítkem, zamítá.
(75)
Jeden vyvážející výrobce, u něhož bylo zjištěno, že nemá reprezentativní domácí prodej (60. bod odůvodnění prozatímního nařízení), tvrdil, že Komise chybně provedla zkoušku reprezentativnosti na základě prodeje společností ve spojení jednotlivě, a nikoli na celkovém prodeji všech společností v rámci skupiny. Uznává nicméně, že tato údajná chyba neměla žádný dopad na prozatímní zjištění učiněná k této otázce. Připomíná se, že pokud jde o tohoto vyvážejícího výrobce, zkoušce reprezentativnosti nevyhověla jednotlivě žádná ze společností ve spojení. Proto, i kdyby bylo toto tvrzení podložené, je jasné, že zkouška reprezentativnosti na základě celkového objemu domácího prodeje všech těchto společností ve spojení by, jak uznal vyvážející výrobce, nemohla ovlivnit prozatímní zjištění. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 60. až 62. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(76)
Jedna strana tvrdila, že pokud jde o 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení, byly v jejím případě použity nadhodnocené prodejní, správní a režijní náklady. Po přezkoumání tohoto tvrzení se ukázalo, že do výpočtu běžné hodnoty byly zahrnuty prodejní, správní a režijní náklady při domácím prodeji i při prodeji na vývoz. Proto byly provedeny nezbytné úpravy, aby byly použity pouze prodejní, správní a režijní náklady při domácím prodeji.
(77)
Jedna strana zpochybnila výpočet běžné hodnoty, a zejména volbu metodiky podle čl. 2 odst. 6, jak bylo uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ustanovení čl. 2 odst. 6 zmiňuje tři alternativní metodiky ke stanovení prodejních, správních a režijních nákladů v případě, že není možné použít skutečné údaje dané společnosti. Tato strana tvrdila, že zmíněné tři metodiky musí být zvažovány v pořadí, v jakém jsou uvedeny, a že by se proto mělo nejprve zvážit použití čl. 2 odst. 6 písm. a) a čl. 2 odst. 6 písm. b).
(78)
Ukázalo se, že v prozatímním nařízení byla uplatněna pouze metodika uvedená v čl. 2 odst. 6 písm. c), avšak v dalších bodech odůvodnění se podrobně uvádí, proč v tomto případě není možné použít čl. 2 odst. 6 písm. a) a čl. 2 odst. 6 písm. b).
(79)
Ustanovení čl. 2 odst. 6 písm. a) nelze použít vzhledem k tomu, že u žádné indonéské (a argentinské) společnosti zařazené do vzorku nebyly zjištěny žádné skutečné částky, neboť neprodávají v běžném obchodním styku. Proto nejsou k dispozici žádné údaje týkající se skutečných částek kteréhokoli jiného vývozce nebo výrobce (v rámci vzorku), aby bylo možné použít čl. 2 odst. 6 písm. a).
(80)
Ustanovení čl. 2 odst. 6 písm. b) nelze použít z toho důvodu, že žádná z indonéských (a argentinských) společností v rámci vzorku neprodává výrobky ze stejné obecné skupiny výrobků v běžném obchodním styku.
(81)
Pokud jde o čl. 2 odst. 6 písm. b), tato strana rovněž tvrdila, že základní nařízení není v souladu s nařízením Světové obchodní organizace (WTO), neboť v čl. 2 odst. 6 písm. b) obsahuje požadavek, aby se prodeje uskutečňovaly v běžném obchodním styku. Avšak, jak je uvedeno v 72. bodě odůvodnění, základní nařízení provádí antidumpingovou dohodu WTO, a má se tudíž za to, že všechna ustanovení tohoto nařízení včetně čl. 2 odst. 6 jsou v souladu se závazky Unie vyplývajícími z dohody ADA a že i prodeje jsou v naprostém souladu s prvky běžného obchodního styku.
(82)
Volba spočívající v uplatnění čl. 2 odst. 6 písm. c) při použití jakékoli jiné přiměřené metody určení ziskového rozpětí se proto potvrzuje.
(83)
Některé strany dále považovaly ziskové rozpětí ve výši 15 %, které bylo použito při výpočtu běžné hodnoty, za příliš vysoké. Tvrdily, že prozatímní nařízení nevysvětluje, jak Komise tuto 15 % hodnotu vypočítala, a vyvozují z toho, že Komise převzala 15 % hodnotu ze ziskového rozpětí použitého ve výpočtech újmy. Tvrdily, že v několika jiných případech týkajících se komodit použila Komise ziskové rozpětí okolo 5 %. Některé strany navrhly, aby bylo použito ziskové rozpětí jako v případě bioetanolu ze Spojených států. Jedna strana také navrhla použití nižšího ziskového rozpětí pro prodej směsi bionafty a minerální nafty. Indonéská vláda navíc tvrdila, že dochází k duplikaci, když se cena CPO nahradí na základě čl. 2 odst. 5 základního nařízení a zároveň se použije 15 % ziskové rozpětí podle čl. 2 odst. 6 písm. c), což by odpovídalo ziskovému rozpětí na nedeformovaném trhu.
(84)
Především není pravda, že Komise při výpočtu běžné hodnoty systematicky používá 5 % ziskové rozpětí. Každá situace je posuzována podle své vlastní podstaty, přičemž jsou zohledňovány konkrétní okolnosti daného případu. Například v řízení týkajícím se bionafty, jež bylo v roce 2009 vedeno proti Spojeným státům, byla použita různá zisková rozpětí, přičemž vážený průměrný zisk značně přesahoval 15 %. Zadruhé vzhledem k tomu, že krátkodobá a střednědobá výpůjční úroková sazba v Indonésii podle údajů Světové banky je kolem 12 %, lze přiměřeně očekávat, že ziskové rozpětí v obchodování na domácím trhu bionafty by bylo vyšší než výpůjční náklady na kapitál. Odkaz na střednědobou výpůjční úrokovou sazbu není míněn jako prahová hodnota, ale jako test přiměřenosti použitého rozpětí. Zatřetí, ať už patří prodej směsi bionafty a minerální nafty do stejné obecné skupiny zboží, čl. 2 odst. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, jak bylo již uvedeno v 80. bodě odůvodnění, že takový prodej by se měl uskutečňovat v běžném obchodním styku. Protože prodej bionafty na domácím trhu nelze považovat za prodej v běžném obchodním styku, pak ani prodej směsi bionafty s minerální naftou logicky nelze považovat za prodej v běžném obchodním styku. Z těchto důvodů a z důvodů vysvětlených výše je 15 % zisk přiměřenou mírou, jaké lze dosáhnout v poměrně novém, kapitálově náročném výrobním odvětví v Indonésii. Indonéskou vládou předložený argument týkající se duplikačního účinku nelze přijmout, neboť cenová úprava podle čl. 2 odst. 5 a přiměřený zisk podle čl. 2 odst. 6 písm. c) jsou dvě zcela odlišné věci. Proto se potvrzuje 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(85)
Jedna strana prohlásila, že jelikož referenční vývozní cena CPO zahrnuje náklady na dopravu do zahraničí a smyslem úpravy domácí ceny CPO na úroveň mezinárodní ceny CPO je dosáhnou nezkreslené výše domácí ceny CPO, měla by být referenční vývozní cena CPO upravena směrem dolů tak, aby se vyloučily náklady na dopravu do zahraničí.
(86)
Uvedené tvrzení musí být zamítnuto. Komise zvažovala řadu alternativ při výběru nejvhodnější ceny, která by měla být použita jako mezinárodní referenční cena. Je třeba připomenout, že samy indonéské úřady používají referenční vývozní cenu jako měřítko pro stanovení úrovně zkreslení nákladů na výrobu bionafty v Indonésii.
(87)
Dvě strany předložily námitku, že Komise nevzala v úvahu, že vyrábějí „bionaftu ze suroviny, která je odlišná od CPO, tzn. z destilátu palmových mastných kyselin („PFAD“), rafinovaného palmového oleje („RPO“) a rafinovaného palmového stearinu („RST“). Vzhledem k tomu, že nebyla brána v úvahu skutečná surovina, kterou strany používají při výrobě bionafty, byla úprava nákladů na CPO (popsaná v 70. bodě odůvodnění) uplatněna na nesprávnou surovinu, a tudíž vedla k nesprávnému určení výše běžné hodnoty.
(88)
Uvedená tvrzení musí být zamítnuta. Je třeba zdůraznit, že Komise nahradila pouze cenu surového palmového oleje od dodavatelů, kteří jsou i nejsou ve spojení, zakoupeného na výrobu bionafty. Pokud jde o vedlejší produkty, jako jsou PFAD, RPO a RST, které vznikají při zpracování zakoupeného CPO a které jsou dále zpracovávány při výrobě bionafty, žádné úpravy nebyly použity.
(89)
Tři strany tvrdily, že Komise neuznala, že by se s jejich nákupem CPO od společností ve spojení mělo zacházet stejně jako s vnitropodnikovou výrobou, a tudíž by na něj neměla být uplatněna žádná úprava podle čl. 2 odst. 5 (jak bylo vysvětleno v 70. bodě odůvodnění). Strany tvrdí, že transakce uvnitř skupiny se uskutečnila za obvyklých tržních podmínek, a náklady na ni by tudíž neměly být upraveny nebo nahrazeny mezinárodní cenou. Navíc jeden vyvážející výrobce tvrdil, že početně zjištěná běžná hodnota by se měla během období šetření počítat jednou za měsíc.
(90)
Protože cenu při vnitřním převodu nelze spolehlivě posoudit, Komise standardně ověřuje, zda transakce mezi stranami ve spojení skutečně proběhly za obvyklých tržních podmínek. Za tím účelem Komise porovnává cenu použitou mezi stranami ve spojení se základní tržní cenou. Protože základní cena na domácím trhu je zkreslena, Komise nemůže takové ověření provést. Proto Komise musí nahradit tuto málo hodnověrnou cenu cenou přiměřenou, která by byla použitelná za obvyklých tržních podmínek v nezkresleném tržním prostředí. V tomto případě mezinárodní cenou. Pokud jde o požadavek na měsíční frekvenci výpočtů, jimiž se zjišťuje běžná hodnota, poskytnuté a ověřené informace nejsou dostatečně podrobné, aby takový výpočet umožňovaly. Oba požadavky se proto zamítají.
(91)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že náklady na CPO vlastní výroby v rámci téhož právního subjektu by měly rovněž být upraveny podle č. 2 odst. 5 základního nařízení, protože jsou také ovlivněny zkreslením způsobeným systémem rozdílné vývozní daně.
(92)
Uvedené tvrzení musí být zamítnuto. I když surovina prochází při procesu výroby bionafty různými stadii rafinace/zpracování, náklady na tato výrobní stadia lze považovat za hodnověrné, pokud jsou uskutečněny v rámci téhož právního subjektu, a otázka nehodnověrné ceny převodů, jak byla popsána výše, vůbec nevyvstane.
(93)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise by měla z početně zjištěné běžné hodnoty odečíst tzv. cenové úpravy. Uvedené tvrzení nelze přijmout. Početně zjištěná běžná hodnota byla odvozena z nákladů. Proto by bylo nepatřičné činit jakékoli úpravy na základě úvah o ceně.
3.2 Vývozní cena
(94)
Jedna strana zpochybnila stanovení vývozní ceny, přičemž tvrdila, že by měly být zohledněny zajišťovací zisky a ztráty, a poukázala na údajně nekonzistentní postup účtování zajišťovacích zisků a ztrát z bionafty.
(95)
Tvrzení, že by měla být zohledněny zajišťovací zisky a ztráty, musí být zamítnuto. V čl. 2 odst. 8 základního nařízení je jasně stanoveno, že vývozní cena je cena skutečně zaplacená nebo cena, kterou je třeba zaplatit za výrobek prodaný za účelem vývozu, bez ohledu na jakékoli oddělené - byť související - zisky nebo ztráty spojené se zajišťovací praxí. Proto se potvrzuje metodika uvedená v 66. a 67. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(96)
Komise uznává, že v prozatímní fázi došlo u jedné strany k nekonzistentnímu postupu účtování zajišťovacích zisků a ztrát z bionafty. Toto tvrzení je přijato a byly provedeny nezbytné úpravy.
(97)
Pokud jde o 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení, jedna strana tvrdila, že 5 % ziskové rozpětí použité u obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii vede ve svých důsledcích k nadměrnému kapitálovému výnosu a nadhodnocuje zisk, jehož obvykle při prodeji bionafty dosahují obchodníci, kteří nejsou ve spojení. Tvrdí, že typický kapitálový výnos odpovídá ziskovému rozpětí ve výši 1,3-1,8 %.
(98)
Vzhledem k neexistující spolupráci ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vzhledem k tomu, že obchodní společnosti jsou podniky působící v oblasti služeb bez významných kapitálových investic, což činí výše uvedené tvrzení týkající se kapitálového výnosu bezpředmětným, Komise uvedené tvrzení zamítá a považuje 5 % ziskové rozpětí v tomto případě za přiměřené. Potvrzuje se proto 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(99)
Pokud jde o 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení, jedna strana tvrdila, že k vývozní ceně by měla být připočtena prémie účtovaná u bionafty v rámci „dvojnásobného započtení“ vzhledem k tomu, že se jedná o pouhé provádění italského zákona.
(100)
I kdyby Komise toto tvrzení přijala a připočetla tyto prémie k vývozní ceně, musely by tyto prémie být opět odečteny podle čl. 2 odst. 10 písm. k), aby bylo možno porovnat vývozní cenu s běžnou hodnotou při náležitém zohlednění rozdílů, jež ovlivňují srovnatelnost cen. Jelikož v Indonésii žádná prémie za dvojnásobné započtení u bionafty neexistuje, vyšší vývozní cena v Itálii by proto nebyla přímo srovnatelná. Uvedené tvrzení se proto zamítá a 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
(101)
Po poskytnutí konečných informací tato strana zopakovala svůj požadavek. Nepředložila však žádné další podstatné argumenty, které by změnily posouzení Komise. Z tohoto důvodu se potvrzuje 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(102)
Po poskytnutí konečných informací několik vyvážejících výrobců upozornilo Komisi na údajné administrativní chyby ve výpočtech týkajících se dumpingu. Uvedená tvrzení byla prošetřena a v případech, kde byla opodstatněná, byly provedeny opravy výpočtů.
3.3 Srovnání
(103)
Jelikož ke srovnání nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 70. až 75. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.4 Dumpingová rozpětí
(104)
S ohledem na provedené úpravy v běžné hodnotě a vývozní ceně, jak jsou popsány v bodech odůvodnění výše, a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech ceny CIF s dodáním na hranice EU před proclením jsou tato:
Společnost
Dumpingové rozpětí
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan a PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
20,1 %
Všechny ostatní společnosti
23,3 %
E. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(105)
Prozatímní nařízení v 80. až 82. bodě odůvodnění definovalo výrobní odvětví Unie a potvrdilo, že z definice výrobního odvětví Unie byly vyloučeny tři společnosti, a to z důvodu jejich závislosti na dovozu z dotčených zemí, tj. že dovážely podstatně více bionafty z dotčených zemí, než samy vyráběly.
(106)
Další dvě společnosti byly z definice výrobního odvětví Unie vyloučeny, jelikož během období šetření bionaftu nevyráběly.
(107)
Po zveřejnění prozatímního nařízení byly obdrženy připomínky, že z definice výrobního odvětví Unie by měly být vyloučeny další společnosti kvůli dovozu bionafty z dotčených zemí a také z důvodu jejich vztahů k vyvážejícím výrobcům v Argentině a Indonésii, kteří se tak chrání před nepříznivými důsledky dumpingu.
(108)
Uvedené připomínky byly zamítnuty. Po analýze tvrzení týkajícího se vztahu mezi vyvážejícími výrobci a výrobním odvětvím Unie bylo zjištěno, že určitá holdingová společnost měla v držení akcie jak jednoho argentinského vyvážejícího výrobce, tak jednoho výrobce v Unii.
(109)
Zaprvé bylo zjištěno, že tyto společnosti spolu navzájem otevřeně soutěží o stejné zákazníky na unijním trhu, čímž prokazují, že tento vztah neměl žádný vliv na obchodní praktiky ani argentinského vyvážejícího výrobce, ani výrobce z Unie.
(110)
Po poskytnutí konečných informací požadovala zúčastněná strana informaci o závěru Komise, že argentinští vývozci a výrobní odvětví Unie soutěží o stejné zákazníky na evropském trhu. Tato skutečnost se ukázala při šetření unijních výrobců a argentinských vývozců a nebyl poskytnut žádný důkaz, který by doložil obvinění, že se argentinští vývozci a evropští výrobci dohodli, že nebudou soutěžit na trhu s bionaftou pro koncové uživatele. Počet koncových uživatelů je relativně malý a jsou jimi hlavně velké ropné rafinérie, které nakupují jak od unijních výrobců, tak od dovozců.
(111)
Zadruhé bylo zjištěno, že hlavní zájem výrobce z Unie zmíněného v 108. bodě odůvodnění spočívá v Unii, konkrétně ve výrobě v Unii, v obchodních činnostech s touto výrobou spojených a také v oblasti výzkumu. Z toho vyplynul závěr, že výše zmíněný vztah není jako takový důvodem k vyloučení této společnosti z definice výrobního odvětví Unie podle čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení.
(112)
Skutečnost, že některá výrobní odvětví Unie dovážela bionaftu z dotčených zemí, není sama o sobě dostatečným důvodem pro změnu definice výrobního odvětví Unie. Jak bylo vysvětleno v prozatímním nařízení, dovoz výrobního odvětví Unie z dotčených zemí byl prováděn v sebeobraně. Navíc bylo zjištěno, že hlavní zájem některých výrobců z Unie, kteří dováželi z dotčených zemí, zůstával v Unii - tyto společnosti vyráběly větší objem pro trh v Unii, nežli vyvážely, a jejich výzkumné činnosti probíhaly na území Unie.
(113)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že výrobní odvětví Unie by mělo zahrnovat také ty společnosti, které nakupovaly bionaftu a mísily ji s minerální naftou, neboť tyto směsi jsou rovněž dotčeným výrobkem. Toto tvrzení se zamítá. Dotčeným výrobkem je bionafta, v čisté formě nebo obsažená ve směsi. Výrobci dotčeného výrobku jsou proto výrobci bionafty, a nikoli společnosti, jež míchají bionaftu s minerální naftou.
(114)
Proto se potvrzuje definice výrobního odvětví Unie, jak je uvedena v 80. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a stejně tak i objem výroby během období šetření, jak je uveden v 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(115)
Po poskytnutí prozatímních informací provedlo výrobní odvětví Unie menší opravu, pokud jde o jeho prodeje za rok 2009, čímž došlo k úpravě spotřeby v Unii za uvedený rok. Touto opravou se nezměnil ani trend, ani závěry učiněné na základě údajů, jež obsahovalo prozatímní nařízení. Opravená tabulka 1 je uvedena níže. Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 84. až 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
Spotřeba v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Tuny
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Zdroj: Eurostat, údaje od výrobního odvětví Unie.
3. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(116)
V 88. až 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise určila, že byly splněny podmínky pro provedení souhrnného posouzení účinků dovozu z Argentiny a Indonésie. To bylo zpochybněno jednou zúčastněnou stranou, která uvedla, že PME z Indonésie nekonkuruje bionaftě vyrobené v Unii na stejném základě jako SME z Argentiny a že PME je levnější než bionafta vyrobená v Unii proto, že výchozí surovina pro její výrobu je levnější v Indonésii než v Unii.
(117)
Uvedené námitky se zamítají. SME i PME se do Unie dovážejí a v Unii se rovněž vyrábějí a před jejich prodejem nebo mísením s minerální naftou jsou míseny s RME a jinými druhy bionafty vyráběnými v Unii. Subjekty, které mísení provádějí, si mohou zvolit, zda za účelem výroby konečného výrobku nakoupí bionaftu z různých surovin a různého původu, a to na základě tržních a klimatických podmínek existujících v průběhu roku. PME se prodává ve větším množství v letních měsících a v menším množství během zimních měsíců, stále však konkuruje RME a bionaftě vyrobené v Unii a rovněž SME z Argentiny.
(118)
Proto se potvrzuje 90. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Objem dumpingového dovozu z dotčených zemí, jeho cena a podíl na trhu
(119)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila údaje o dovozu uvedené v tabulce 2 prozatímního nařízení a uvedla, že dovoz z Indonésie byl mnohem nižší, než se udává v tabulce. Údaje o dovozu obsažené v tabulce 2 vycházely z údajů Eurostatu, jež byly pečlivě prověřeny, a bylo zjištěno, že jsou správné a v souladu s údaji shromážděnými od indonéských vývozců. Bionafta je poměrně nový výrobek a kódy celní nomenklatury používané u dovozu bionafty se v posledních letech měnily. Při čerpání údajů z Eurostatu musí být proto použity kódy používané v dané době, aby se zajistila přesnost údajů. Tím se vysvětluje, proč údaje čerpané touto zúčastněnou stranou nejsou úplné a ukazují na nižší vývoz, než úplné údaje předložené v tabulce 2.
(120)
V důsledku menší změny ve spotřebě Unie provedené v tabulce 1 se také podíl na trhu za rok 2009 u Argentiny v tabulce 2 poněkud změnil, kdežto u Indonésie k žádné změně nedošlo. Trendy, jež tyto údaje ukazují, ani závěry, které z nich byly vyvozeny, se tím nemění. Podíl na trhu je opraven níže:
2009
2010
2011
Období šetření
Dovoz z Argentiny
Podíl na trhu
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Zdroj: Eurostat.
5. Cenové podbízení
(121)
Jak bylo uvedeno v 94. až 96. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, za účelem zjištění cenového podbízení byla cena dovozu z Argentiny a Indonésie srovnána s prodejní cenou výrobního odvětví v Unii, přičemž byly použity údaje od společností zařazených do vzorku. Při tomto srovnání byla z výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením vyloučena bionafta dovážená výrobním odvětvím Unie za účelem dalšího prodeje.
(122)
Zúčastněné strany poukázaly na to, že použitá metodika, tj. srovnání na základě filtrovatelnosti při nízkých teplotách (dále jen „CFPP“), nebyla stejná jako metodika použitá při předchozím antidumpingovém šetření, které se týkalo bionafty z USA, kdy bylo provedeno srovnání podle suroviny.
(123)
Na rozdíl od vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii neprodává výrobní odvětví Unie bionaftu vyrobenou z jedné suroviny, ale mísí několik surovin dohromady k výrobě konečné bionafty, která se prodává. Konečný zákazník nezná a ani ho nezajímá složení toho, co kupuje, jakmile výrobek splňuje požadovanou CFPP. Co je pro zákazníka důležité, je CFPP, bez ohledu na to, jaké suroviny byly použity. Za těchto okolností se považovalo za vhodné provést při tomto řízení cenové srovnání na základě CFPP.
(124)
U dovozů z Indonésie, kde CFPP má hodnotu 13 nebo vyšší, byla provedena úprava, tj. rozdíl v ceně mezi prodejem bionafty s CFPP o hodnotě 13 uskutečňovaným výrobním odvětvím Unie a prodejem bionafty s CFPP o hodnotě 0 uskutečňovaným výrobním odvětvím Unie, s cílem porovnat bionaftu s CFPP o hodnotě 13 a vyšší z Indonésie s bionaftou s CFPP o hodnotě 0 vyráběnou a mísenou v Unii. Jeden indonéský vyvážející výrobce poukázal na to, že prodeje bionafty s CFPP o hodnotě 13 uskutečňované výrobním odvětvím Unie jsou prováděny v malých množstvích na jednu transakci, a tyto ceny by proto měly být srovnávány s podobně velkými transakcemi s bionaftou s CFPP o hodnotě 0. Při kontrole transakcí s bionaftou s CFPP o hodnotě 0 zahrnujících podobné množství na jednu transakci byl zjištěný rozdíl v ceně v souladu s rozdílem při posuzování všech transakcí s bionaftou s CFPP o hodnotě 0, přičemž rozdíly v ceně byly vyšší i nižší než průměrný cenový rozdíl. V důsledku toho nedošlo k žádné změně v úrovni cenového podbízení, která byla zjištěna v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(125)
Jeden indonéský vyvážející výrobce požadoval, aby Komise zveřejnila plná kontrolní čísla výrobku (PCN) u směsí, které prodává výrobní odvětví Unie - podíly každé suroviny v prodeji, který výrobní odvětví Unie uskutečnilo ze své vlastní výroby. Vzhledem k tomu, že porovnání pro účely stanovení újmy bylo provedeno výhradně na základě filtrovatelnosti při nízkých teplotách, byla tato žádost zamítnuta.
(126)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že existuje rozdíl mezi cenou bionafty, která splňuje kritéria stanovená ve směrnici o energii z obnovitelných zdrojů (dále jen „certifikovaná podle směrnice RED“), a bionafty, která tato kritéria nesplňuje. Tvrdila, že vzhledem k tomu, že v případě dovozu z Indonésie se nejednalo o bionaftu certifikovanou podle směrnice RED a že cena bionafty certifikované podle směrnice RED byla vyšší, měla by být provedena úprava.
(127)
Uvedené tvrzení bylo zamítnuto. Téměř veškerý dovoz z Indonésie v období šetření se týkal bionafty certifikované podle směrnice RED. V každém případě členské státy provedly kritéria udržitelnosti stanovená ve směrnici RED do svého vnitrostátního práva až v průběhu roku 2012, takže to, zda se jednalo o bionaftu certifikovanou podle směrnice RED, či nikoli, nemělo po většinu období šetření žádný vliv.
(128)
Po poskytnutí konečných informací se jeden indonéský vyvážející výrobce vyjádřil k výpočtům cenového podbízení a požadoval, aby se PME dovážený z Indonésie porovnával se všemi prodeji výrobního odvětví Unie. Ve skutečnosti se při výpočtu podbízení porovnával prodej PME z Indonésie se všemi prodeji PME výrobního odvětví Unie s CFPP0, přičemž cena dovozů PME z Indonésie byla navýšena o cenový faktor vypočítaný srovnáním prodejů PME s CFPP0 výrobního odvětví Unie s prodeji PME s CFPP13. Požadavek byl proto zamítnut. Tvrzení téže zúčastněné strany, že výpočet újmy zahrnuje dovezený výrobek, je fakticky nesprávné, a proto se zamítá. V každém případě dovezená bionafta a bionafta vyrobená v Unii byly smíseny a prodány za stejnou cenu jako směsi, které neobsahovaly žádnou dovezenou bionaftu.
(129)
Jeden indonéský vyvážející výrobce také zpochybnil výpočet nákladů po dovozu. Tyto náklady ale byly ověřeny odečtením nákladů na přepravu do cílového místa od skutečných nákladů na dovoz bionafty a žádná změna nebyla potřeba.
6. Makroekonomické ukazatele
(130)
Jak bylo uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, na základě získaných údajů, které zahrnují celé výrobní odvětví Unie, byly analyzovány tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(131)
Po poskytnutí prozatímních informací výrobní odvětví Unie poukázalo na to, že údaje týkající se kapacity, jež byly použity v tabulce 4 prozatímního nařízení, zahrnovaly kapacitu, která nebyla demontována, ale nebyla v takovém stavu, aby ji v období šetření nebo v předchozích letech bylo možno využít k výrobě bionafty. Odděleně určilo tuto kapacitu jako „nevyužitou kapacitu“, která by neměla být započítána jako využitelná kapacita. Údaje o využití kapacity uvedené v tabulce 4 byly proto podhodnoceny. Po podrobném přezkoumání těchto opětovně předložených údajů byly tyto údaje přijaty a upravená tabulka 4 je uvedena níže. Míra využití kapacity, která podle údajů uvedených v prozatímním nařízení činila 43 % až 41 %, nyní činila 46 % až 55 %. Výrobní odvětví Unie opravilo rovněž údaje o výrobě v roce 2009, jsou uvedeny v této tabulce:
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Index 2009 = 100
100
99
85
87
Objem výroby (v tunách)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Využití kapacity
46 %
50 %
53 %
55 %
Index 2009 = 100
100
109
115
120
(132)
V 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly analyzovány údaje týkající se využití kapacity v předcházejícím období a bylo konstatováno, že výroba se zvyšovala, avšak kapacita zůstala stabilní. S ohledem na revidované údaje se výroba ve stejném období opět zvyšuje, avšak využitelná kapacita se snížila. To ukazuje, že výrobní odvětví Unie vystavené zvýšenému dovozu z Argentiny a Indonésie snižovalo využitelnou kapacitu a reagovalo tak na signály trhu. Tyto revidované údaje jsou nyní více v souladu s veřejnými prohlášeními výrobního odvětví Unie a výrobců v Unii, kteří uváděli, že během posuzovaného období byla výroba v několika závodech zastavena a že nebylo možno okamžitě použít dříve instalovanou kapacitu nebo ji bylo možno využít pouze za cenu významných dalších investic.
(133)
Několik zúčastněných stran zpochybnilo upravenou kapacitu a údaje o využití kapacity. Avšak žádná ze zúčastněných stran nepředložila nějakou alternativu. Revize je založena na upravených údajích o kapacitě, které poskytl žadatel a jež pokrývají celé výrobní odvětví Unie. Revidované údaje jsou opatřeny odkazy na veřejně dostupné údaje týkající se zejména nevyužité kapacity a kapacity výrobců, kteří zastavili provoz kvůli finančním potížím. Jak bylo vysvětleno výše v oddílu 6 „Makroekonomické ukazatele“, revidované údaje poskytují mnohem přesnější soubor údajů o kapacitě, která je k dispozici pro výrobu bionafty během posuzovaného období, nežli byly údaje původně poskytnuté a zveřejněné v prozatímním nařízení.
(134)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že výrobní odvětví Unie nebylo poškozeno, jelikož objemy výroby rostly v souladu se spotřebou. Tato námitka se zamítá, protože jiné důležité ukazatele újmy jasně nasvědčují, že k újmě došlo, zejména ke ztrátě podílu na trhu ve prospěch dovozu z dotčených zemí a k trendu k nižší ziskovosti vedoucímu ke ztrátám.
(135)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že výrobní odvětví Unie nebylo poškozeno, porovnáme-li trendy pouze od roku 2011 do konce období šetření na rozdíl od porovnání trendů v období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (tj. posuzované období). Vzhledem k tomu, že období šetření zahrnuje polovinu roku 2011, není srovnání mezi rokem 2011 a obdobím šetření přesné. Navíc, má-li mít nějaké srovnání smysl, je nezbytné zkoumat trendy významné pro posouzení újmy během období, které je dosti dlouhé, jak bylo provedeno v tomto případě. Toto tvrzení se proto zamítá.
(136)
Stejná zúčastněná strana poukázala na to, že Komise v prozatímním nařízení nezveřejnila celkovou hodnotu prodeje výrobního odvětví Unie, a žádala, aby tento údaj byl zveřejněn. Zkoumány byly všechny relevantní činitele uvedené v čl. 3 odst. 5 základního nařízení umožňující plně posoudit újmu. Údaje týkající se hodnoty prodeje byly shromážděny od společností zařazených do vzorku, jež byly reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie, a byly ověřeny.
(137)
Stejná strana poukázala také na to, že výrobní odvětví Unie bylo schopno zvýšit zaměstnanost, a že proto v období šetření nedošlo k žádnému negativnímu účinku na výrobní odvětví Unie.
(138)
Jak bylo však vysvětleno ve 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je zaměstnanost v tomto kapitálově náročném výrobním odvětví poměrně nízká. I menší změny v počtu zaměstnaných mohou proto způsobit velké změny indexovaných údajů. Zvýšení celkové zaměstnanosti nepopírá újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, kterou dokládají jiné ukazatele.
(139)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 103. až 110. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Mikroekonomické ukazatele
(140)
Jak bylo uvedeno ve 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, na základě údajů, jež byly ověřeny u výrobců Unie zařazených do vzorku, byly analyzovány tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(141)
Jelikož nebyly vzneseny žádné relevantní připomínky, potvrzuje se 111. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8. Závěr ohledně újmy
(142)
Několik stran vyjádřilo nesouhlas se závěrem ohledně újmy předloženým v prozatímním nařízení na základě toho, že v době mezi rokem 2011 a obdobím šetření se některé ukazatele zřejmě zlepšily. Je sice pravda, že některé ukazatele mezi rokem 2011 a obdobím šetření vykazovaly vzestupnou tendenci (např. výroba a prodej), avšak výrobní odvětví se v tomto období nebylo schopno vyrovnat s růstem nákladů, jak bylo uvedeno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. To mělo za následek další zhoršení postavení výrobního odvětví, a to ze ztráty ve výši 0,2 % v roce 2011 ke ztrátě ve výši 2,5 % v období šetření. Proto se má za to, že i kdyby se analýza újmy měla omezit na období od roku 2011 do konce období šetření, bylo by přesto zjištěno, že výrobní odvětví utrpělo podstatnou újmu.
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 118. až 120. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(144)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že dovoz z Argentiny nemohl být příčinou újmy, jelikož objem dovozu od roku 2010 do konce období šetření zůstal stabilní a od roku 2011 do konce období šetření mírně poklesl.
(145)
Tyto údaje byly převzaty z tabulky 2 prozatímního nařízení a jsou přesné. Analýza Komise se však týká doby od začátku posuzovaného období do konce období šetření a podle těchto údajů dovoz vzrostl o 48 % při růstu podílu na trhu o 41 %. Navíc, jak bylo vysvětleno v 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byl zohledněn nejen dovoz z Argentiny, ale také dovoz z Indonésie.
(146)
Pokud jde o meziroční srovnání cen, stejná zúčastněná strana poukázala na to, že ceny dovozu z Argentiny rostly rychleji než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Dovoz z Argentiny se však stále podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie, což by vysvětlovalo, proč ceny Unie nemohly růst tak rychle.
(147)
Jelikož k účinku dumpingového dovozu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 123. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Dovoz z jiných třetích zemí nežli ze zemí dotčených
(148)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se závěr, že dovoz z jiných zemí nezpůsobil újmu, jak je uvedeno v 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.2 Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
(149)
Po uplatnění čl. 2 odst. 5, jak je uvedeno v 38. a 70. bodě odůvodnění výše, nebyl zjištěn žádný nedumpingový dovoz z dotčených zemí. Proto se potvrzuje 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Jiní výrobci v Unii
(150)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Dovoz výrobního odvětví Unie
(151)
Jak bylo uvedeno v 132. až 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie v posuzovaném období dováželo značné množství bionafty z dotčených zemí, až 60 % veškerého dovozu v období šetření pocházelo z těchto zemí.
(152)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že tento dovoz zdaleka nebyl prováděn v sebeobraně, nýbrž že byl součástí „pečlivě uvážené dlouhodobé strategie“ výrobního odvětví Unie, a sice investovat do Argentiny a získávat odtud bionaftu.
(153)
Uvedla rovněž, že nikdy nebylo ekonomicky odůvodněné dovážet do Unie sójový olej a zpracovávat ho na bionaftu v rámci Unie a že jediný ekonomicky proveditelný způsob je zpracovávat sójový olej v Argentině a vyvážet hotovou bionaftu.
(154)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Nebyly poskytnuty žádné důkazy o takové „dlouhodobé strategii“ a výrobní odvětví Unie to popřelo. Je jasné, že kdyby strategií výrobního průmyslu Unie bylo nahradit svou výrobu bionafty výrobou v Argentině a dovážet hotový výrobek, bylo by pak nesmyslné a nelogické podávat proti takovému dovozu stížnost.
(155)
Jedna zúčastněná strana znovu zopakovala, že dovoz bionafty výrobním odvětvím Unie, který byl uskutečněn v sebeobraně, byl ve skutečnosti součástí dlouhodobé obchodní strategie. Toto nařčení bylo zamítnuto jako neopodstatněné. Existenci takové strategie nepodporovaly žádné důkazy, jen nepodložená tvrzení. Také se zdá nelogické, že by dotčení výrobci z Unie podporovali žadatele a v některých případech navýšili svou kapacitu v Unii a zároveň by své výrobní potřeby ze strategických důvodů pokrývali dovozem.
(156)
Stejná zúčastněná strana také prohlašovala, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu by měl být vypočítán tak, že se započítá i dovoz uskutečněný v sebeobraně. Tento návrh byl zamítnut, protože výpočty podílu na trhu musí odrážet prodej zboží, které výrobní odvětví Unie samo vyrobí, a ne jeho obchodní aktivity s konečným výrobkem motivované rostoucím objemem dumpingových dovozů.
(157)
Výrobní odvětví Unie rovněž sdělilo, že v předchozích letech dovoz sójového oleje - a palmového oleje - ke zpracování na bionaftu byl ekonomicky životaschopný. Zúčastněná strana neposkytla žádný důkaz o opaku. Jen díky narušujícímu účinku rozdílné vývozní daně, která činí vývoz bionafty levnějším než dovoz suroviny, se dovoz hotového výrobku stává ekonomicky citlivým.
(158)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že tento dovoz způsobil újmu pouze proto, že výrobní odvětví Unie mělo kapacitu pro mísení SME z Argentiny a PME z Indonésie s bionaftou vyrobenou v Unii za účelem dalšího prodeje naftovým rafinériím. Toto tvrzení není pravdivé. Mísení je jednoduchý postup, který jsou mnohé obchodní společnosti schopny provádět ve svých skladovacích zásobnících. Nebyl předložen žádný důkaz, že takové mísení jsou schopni provádět pouze výrobci v Unii, a toto tvrzení jako takové bylo zamítnuto.
(159)
Jeden indonéský vyvážející výrobce dále tvrdil, že dovoz, který uskutečnilo výrobní odvětví Unie, nebyl činěn v sebeobraně, a srovnal údaje za kalendářní rok 2011 s údaji za období šetření, které zahrnovalo šest měsíců stejného roku. Srovnání mezi těmito údaji proto není přesné, jelikož není možné rozdělit období šetření na dvě poloviny. Tento argument byl proto zamítnut.
(160)
Jelikož k vývozu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 132. až 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.5 Kapacita výrobního odvětví Unie
(161)
Ve 137. až 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo poukázáno na to, že během posuzovaného období zůstalo využití kapacity výrobního odvětví Unie na nízké úrovni, avšak že situace společností zařazených do vzorku se během tohoto období zhoršovala, přičemž využití jejich kapacity se nicméně v takovém rozsahu nesnižovalo.
(162)
Byl proto učiněn prozatímní závěr, že nízká míra využití kapacity, jakožto trvalý jev, nezapříčinila újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(163)
Jedna zúčastněná strana vznesla připomínku k údajům uvedeným v prozatímním nařízení a poukázala na to, že i kdyby vůbec žádný dovoz neexistoval, využití kapacity výrobního odvětví Unie během období šetření by dosáhlo pouze 53 %. Poukázala rovněž na růst výrobní kapacity od roku 2009 do konce období šetření, který vedl ke snížení využití kapacity v posuzovaném období.
(164)
Tato zúčastněná strana však nepředložila žádný důkaz, z něhož by vyplývalo, že toto nízké využití kapacity způsobilo tak velkou újmu, aby narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zhoršením situace výrobního odvětví Unie. Fixní náklady tvoří jen malou část (přibližně 5 %) celkových výrobních nákladů, z čehož vyplývá, že nízké využití kapacity bylo pouze jedním z činitelů újmy, avšak nikoli činitelem rozhodujícím. Jednou z příčin této nízké míry využití kapacity je i skutečnost, že výrobní odvětví Unie v důsledku konkrétní situace na trhu samo dováželo hotový výrobek.
(165)
Po vložení revidovaných údajů týkajících se kapacity a jejího využití se navíc ukázalo, že v posuzovaném období výrobní odvětví Unie svou kapacitu snížilo a zvýšilo využití kapacity ze 46 % na 55 %. Z toho vyplývá, že při neexistenci dumpingového dovozu by využití kapacity výrobního odvětví Unie bylo značně vyšší než výše uvedených 53 %.
(166)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zpochybnilo závěr, že nízké využití kapacity nebylo rozhodujícím faktorem způsobujícím újmu. Tvrdily, že fixní náklady v odvětví bionafty byly mnohem vyšší, než představuje nízká procentuální hodnota uvedená výše. Avšak toto své tvrzení nepodpořily žádnými důkazy. Proto bylo zamítnuto. V každém případě fixní náklady nemají žádný vztah k míře využití kapacity. Ověření u společností zařazených do vzorku poskytlo poměr fixních nákladů k celkovým nákladům na výrobu ve výši 3-10 % v průběhu období šetření.
(167)
V této souvislosti bylo předloženo tvrzení, že nadměrná kapacita výrobního odvětví Unie byla tak vysoká, že dokonce i za nepřítomnosti dovozu by odvětví nebylo dostatečně ziskové. Toto tvrzení nebylo podloženo žádným důkazem a skutečnost, že výrobní odvětví Unie bylo v roce 2009 výdělečné při nízkém využití kapacity, naznačuje, že za nepřítomnosti dumpingových dovozů by jeho ziskovost byla ještě vyšší.
(168)
Navíc se objevil názor, že právě snížení kapacity výrobního odvětví Unie bylo příčinou újmy vzhledem k nákladům na uzavření výrobních závodů a na snížení kapacity závodů, které pokračovaly ve výrobě. Toto tvrzení nebylo opodstatněné a nebyl předložen žádný důkaz, který by potvrdil, že by náklady na snížení kapacity nebo na uzavření celých závodů či společností představovaly významné částky.
(169)
Na závěr bylo ohledně kapacity předloženo tvrzení, že každá společnost, která během posuzovaného období zvýšila kapacitu výroby bionafty, učinila nezodpovědné obchodní rozhodnutí. Toto tvrzení nebylo podpořeno žádným důkazem. Navíc skutečnost, že některé společnosti byly schopny svou kapacitu zvýšit i za přítomnosti rostoucího dovozu dumpingové bionafty z Argentiny a Indonésie, ukazuje, že na trhu je poptávka po jejich konkrétních výrobcích.
(170)
Revidované makroekonomické ukazatele rovněž ukazují, že v tomto období společnosti snižovaly kapacitu pro možné použití a blíže ke konci období šetření zahájily proces uzavírání podniků, které již nejsou životaschopné. Důvodem zvyšování kapacity na úrovni jednotlivých společností je také rozšíření takzvaných závodů na výrobu bionafty „druhé generace“ z odpadních olejů nebo z hydrogenovaných rostlinných olejů (dále jen „HVO“). Výrobní odvětví Unie se proto nacházelo a nachází v procesu racionalizace své kapacity tak, aby splňovala potřeby Unie.
(171)
Jelikož ke kapacitě výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 137. až 140. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.6 Nedostatečný přístup k surovinám a vertikální integrace
(172)
Jelikož k přístupu k surovinám nebyly vzneseny žádné nové připomínky, potvrzuje se 141. a 142. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.7 Dvojnásobné započtení
(173)
Ve 143. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se posuzovalo tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie nebo alespoň těm výrobcům v Unii, kteří vyrábějí bionaftu z panenských olejů, způsobil újmu systém „dvojnásobného započtení“, kdy v některých členských státech se pro splnění požadavků na mísení bionafta vyrobená z odpadních olejů započítává dvojnásobně.
(174)
Jedna zúčastněná strana poukázala na připomínku jednoho výrobce z Unie, že během roku 2011 přišel o prodej ve prospěch jiných výrobců, kteří vyráběli bionaftu způsobilou pro dvojnásobné započtení.
(175)
Negativní dopad na tohoto jednoho výrobce byl však omezený, dočasný a týkal se pouze části období šetření, jelikož systém dvojnásobného započtení byl v členském státě, v němž má tato společnost sídlo, přijat až v září 2011. Jelikož finanční výsledky společností zařazených do vzorku se po září 2011 zhoršily a tato společnost byla zařazena do vzorku, nemůže být dvojnásobné započtení považováno za zdroj újmy.
(176)
Jelikož se výrobní odvětví Unie skládá jak ze společností vyrábějících bionaftu z odpadních olejů, jež v některých členských státech využívají dvojnásobného započtení, tak také ze společností vyrábějících bionaftu z panenských olejů, změna v poptávce zůstává omezena na výrobní odvětví Unie. Vzhledem k tomu, že je k dispozici jen omezené množství použitých olejů, které jsou potřebné pro výrobu bionafty s dvojnásobným započtením, je značné zvýšení výroby bionafty s dvojím započtením obtížné. Proto stále existuje silná poptávka po bionaftě první generace. Během posuzovaného období nebyl zjištěn žádný významný dovoz bionafty způsobilé k dvojnásobnému započtení, což potvrzuje, že dvojnásobné započtení přesouvá poptávku v rámci výrobního odvětví Unie, a nevytváří poptávku po dovozu. Komise od zúčastněné strany neobdržela žádné údaje prokazující, že v posuzovaném období bionafta s dvojnásobným započtením způsobila pokles ceny bionafty z panenského oleje. Ve skutečnosti z údajů vyplývá, že bionafta s dvojnásobným započtením má určité malé cenové zvýhodnění oproti bionaftě z panenského oleje, jejíž cena je spojena s cenou minerální nafty.
(177)
Pokles výkonnosti výrobního odvětví Unie, které tvoří oba typy výrobců, nemůže být přičítán režimu dvojnásobného započtení, který platí v některých členských státech. Z toho, že pokles výkonnosti vykazují také společnosti zařazené do vzorku vyrábějící bionaftu s dvojím započtením, jak bylo uvedeno ve 145. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zejména vyplývá, že újma způsobená dumpingovým dovozem postihuje celé výrobní odvětví.
(178)
Několik zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací tvrdilo, že množství dvojnásobně započtené bionafty bylo podhodnocené. Nicméně množství dvojnásobně započtené bionafty dostupné na trhu v Unii bylo omezené v porovnání s celkovým prodejem bionafty během období šetření. Kromě toho pokud by v členském státě byl v platnosti režim dvojího započtení, bionafta způsobilá k dvojímu započtení by byla vyrobena v Unii, a tudíž poptávka po ní by zůstala uvnitř výrobního odvětví Unie. Nebyl poskytnut žádný nový důkaz, který by změnil tento závěr.
(179)
Jelikož k regulačním ukazatelům nebyly vzneseny žádné nové připomínky, potvrzuje se 143. až 146. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.8 Jiné regulační činitele
(180)
Ve 147. až 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se projednává tvrzení zúčastněných stran, že omezení v členských státech, jako je systém kvót a daňové režimy, měla za cíl omezit dovoz z dotčených zemí, což znamená, že jakákoli újma způsobená výrobnímu odvětví Unie, zejména v některých členských státech, nemohla být způsobena dovozem.
(181)
Tyto námitky byly prozatímně zamítnuty, mimo jiné proto, že dumpingový dovoz z dotčených zemí je přítomen ve většině členských států. Poté, co byly tyto výrobky dovezeny do jednoho z členských států, mohly být přepraveny a prodávány i v jiných členských státech.
(182)
Jedna zúčastněná strana poukázala na malé množství bionafty z Argentiny celně odbavené francouzskou celní kontrolou v roce 2011 a také na malé množství, jež bylo ve stejném období deklarováno k dovozu do Německa.
(183)
Zaprvé, jak bylo vysvětleno výše, bionafta celně odbavená celními orgány v jednom členském státě může být snadno prodávána v jiném členském státě, což činí tyto údaje nespolehlivými. Zadruhé, společnosti z Francie a Německa zařazené do vzorku byly schopny prokázat cenovou soutěž mezi svou výrobou a dovozem z dotčených zemí a újmu, kterou v důsledku toho utrpěly.
(184)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že zrušení systémů, jejichž cílem bylo zvýhodnit odvětví výroby bionafty v mnoha členských státech, snížilo příjem společností v odvětví výroby bionafty v posuzovaném období, což vedlo k újmě. Poukázala zejména na postupné rušení daňových pobídek ve Francii a daně z ekologických paliv v Německu.
(185)
Neexistuje však žádná časová souvislost mezi těmito změnami a zhoršením finančních výsledků výrobního odvětví Unie. Mnohé z těchto pobídek byly zaměřeny na uživatele biopaliv, a nikoli na výrobce, a většina z nich byla v období šetření stále v platnosti. Nebyly předloženy žádné důkazy, které by prokazovaly, že změny v politice členských států znamenající přechod směrem k závazným požadavkům na mísení způsobily újmu výrobnímu odvětví Unie.
(186)
Jeden indonéský vyvážející výrobce zaznamenal probíhající šetření vedené Generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž ve věci údajně zkreslených cen olejů a biopaliv, které měli přispěvatelé poskytnout společnosti Platts, která zpracovává cenová hodnocení, a požadoval, aby se předmět tohoto vyšetřování považoval za možnou příčinu újmy. Tento požadavek byl zamítnut, protože vyšetřování probíhá a žádné nálezy ještě nebyly zveřejněny.
(187)
Jelikož k politice členských států nebyly vzneseny žádné nové připomínky, potvrzuje se 147. až 153. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(188)
Dovoz dotčených výrobků z dotčených zemí během období šetření byl dumpingový a nepříznivě ovlivnil prodej výrobního odvětví Unie. Mezi nárůstem objemu dumpingového dovozu a zhoršením situace výrobního odvětví Unie existuje zjevná časová souvislost. Dumpingový dovoz přímo konkuroval výrobě výrobního odvětví Unie a v důsledku toho v posuzovaném období výrobní odvětví Unie ztrácelo ziskovost a podíl na trhu. Je sice možné, že výsledky výrobního odvětví Unie do jisté míry ovlivnily i jiné činitele, ale faktem zůstává, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie.
(189)
Nebyly předloženy žádné nové důkazy, jež by mohly změnit závěr, že účinek jiných činitelů, ať už posuzovaných jednotlivě nebo souborně, nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Jelikož k závěru ohledně příčinné souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 154. až 157. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(190)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 159. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(191)
Jeden vyvážející výrobce z Indonésie uvedl, že navržená cla by měla negativní dopad na dovozce a obchodníky, avšak pro toto tvrzení neposkytl žádné důkazy. Z jeho tvrzení ve skutečnosti vyplýval pravý opak, a sice že clo by mohlo být přeneseno na uživatele a spotřebitele v podobě vyšších cen, což by pravděpodobně na dovozce a obchodníky nemělo vůbec žádný dopad.
(192)
Ze strany dovozců nebo obchodníků s bionaftou nebyly po zveřejnění prozatímních opatření obdrženy žádné připomínky.
(193)
Jelikož k zájmu dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 162. a 163. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem uživatelů a spotřebitelů
(194)
Jeden indonéský vyvážející výrobce uvedl, že navržená cla by zvýšila cenu bionafty, a snížila by tedy pobídku pro spotřebitele, aby kupovali vozidla, jež k provozu využívají biopaliva.
(195)
Uvedené tvrzení se zamítá. Hlavní využití bionafty spočívá v tom, že se přimíchává do minerální nafty určené k prodeji spotřebitelům, takže ti nemusí kupovat žádná zvláštní vozidla, která mohou jezdit na čistá biopaliva.
(196)
I kdyby cena prvku bionafty, pokud by tato bionafta byla dovezena z Argentiny nebo Indonésie, vzrostla, jak bylo uvedeno v prozatímním nařízení, jelikož podíl bionafty v naftě prodávané spotřebitelům je malý, růst ceny by byl také malý a pro spotřebitele zanedbatelný.
(197)
Jak je vysvětleno výše, očekává se, že případný vliv opatření na konečnou cenu nafty pro spotřebitele bude malý a neohrozí cíle směrnice o obnovitelných zdrojích energie.
(198)
K prozatímnímu nařízení se nevyjádřili žádní uživatelé ani spotřebitelé nebo skupiny či sdružení zastupující uživatele nebo spotřebitele.
(199)
Jelikož k zájmu spotřebitelů nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 164. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem dodavatelů surovin
(200)
Jelikož k zájmu dodavatelů surovin nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 167. až 169. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(201)
Nebyly obdrženy žádné připomínky, které by změnily analýzu zájmu Unie uvedenou v prozatímním nařízení, a proto je i nadále v zájmu Unie, aby byla uložena opatření. Proto se potvrzuje 170. a 171. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(202)
Několik zúčastněných stran zpochybnilo uplatnění cílového zisku výrobního odvětví Unie ve výši 15 %, jak bylo uvedeno ve 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a uvedlo, že takový předpoklad je pro odvětví bionafty v Unii nereálně vysoký.
(203)
Většina těchto zúčastněných stran však poté navrhla nahradit cílový zisk ve výši 15 % jiným údajem z jiných období nebo z jiných šetření, aniž by vysvětlila, proč je jedno období nebo jedno šetření vhodnější než jiné.
(204)
Jak bylo vysvětleno v prozatímním nařízení, ziskové rozpětí ve výši 15 % je zisk vyjádřený jako procentní podíl z obratu, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo v období let 2004 až 2006, kdy dumpingový dovoz neexistoval. Bylo to poslední období, v němž bylo dosaženo zisku při neexistenci dumpingového dovozu, jelikož od roku 2006 byl tento dovoz vždy přítomen na trhu Unie, nejprve z USA a poté z Argentiny a Indonésie.
(205)
Trh s bionaftou v Unii se však od období let 2004-2006 významně rozvíjí v mnoha směrech. V letech 2004 až 2006 měl dumpingový dovoz zanedbatelný podíl na trhu a jiný dovoz byl rovněž nízký. Během období šetření měl dumpingový dovoz podíl na trhu ve výši 19 %. V období let 2004-2006 tvořilo výrobní odvětví Unie 40 společností a nyní se rozšířilo na více než 200, což zvýšilo míru konkurence.
(206)
V období od roku 2004 do roku 2006 spotřeba prudce vzrostla z 2 milionů tun na 5 milionů tun, zatímco v šetřeném období se spotřeba zvýšila jen mírně a využití kapacity, které v období 2004-2006 činilo 90 %, dosáhlo v období šetření 55 %.
(207)
V důsledku toho se považuje za vhodné vzít v úvahu výše popsaný vývoj a odpovídajícím způsobem upravit cílový zisk tak, aby odrážel zisk, jehož dosažení mohlo výrobní odvětví Unie předpokládat za stávajících podmínek na trhu.
(208)
Proto nebyl použit procentuální zisk, ale byl vypočítán skutečný zisk za tyto tři roky v eurech za prodanou tunu. Tento zisk za každý rok byl upraven s ohledem na ceny roku 2011 a poté určen průměr. V procentním vyjádření k obratu činí cílový zisk výrobního odvětví Unie v období šetření 11,0 %.
(209)
Rozpětí pro odstranění újmy bylo proto vypočítáno znovu na tomto základě.
(210)
Po poskytnutí konečných informací týkajících se výpočtu rozpětí újmy jedna zúčastněná strana tvrdila, že dovozní clo ve výši 5,1 %, jemuž podléhá dezodorizovaný palmový olej dovážený do Unie, by mělo být vyjmuto z výrobních nákladů výrobců v Unii, kteří dovážejí palmový olej, a mělo by tudíž být zohledněno.
(211)
Jeden indonéský vyvážející výrobce zpochybnil výpočet cílového zisku výrobního odvětví Unie a použití údajů z let 2004-2006 a poté učinil návrh, aby se k výpočtu cílového zisku použily údaje pouze z roku 2004. Při předchozím vyšetřování v případě dovozu ze Spojených států se však zjistilo, že průměr za tři roky byl mnohem přesnější nežli údaje pouze za rok 2004. Nebyly předloženy žádné protiargumenty, které by vedly k jinému závěru.
(212)
Po poskytnutí konečných informací žadatelé zastávali názor, že by cílový zisk ve výši 15 %, jak byl navrhován v prozatímní fázi, měl být zachován. Ale argumenty, které žadatelé předložili, nesouvisejí s účelem, pro nějž má být cílový zisk stanoven, tj. že má představovat zisk, kterého by výrobní odvětví Unie dosáhlo, pokud by neexistoval dumpingový dovoz. Jejich argumenty byly proto zamítnuty.
(213)
Jelikož k úrovni pro odstranění újmy nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 176. až 177. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(214)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by měla být uložena konečná antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku, a to buď na úrovni dumpingového rozpětí, nebo rozpětí újmy, podle toho, které je nižší, v souladu s pravidlem nižšího cla.
(215)
Sazby antidumpingového cla byly stanoveny srovnáním rozpětí pro odstranění újmy a dumpingového rozpětí. V důsledku toho jsou konečné sazby antidumpingového cla vyjádřené jako cena CIF s dodáním na hranice Unie před proclením tyto:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba antidumpingového cla
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Ostatní spolupracující společnosti
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Všechny ostatní společnosti
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Indonésie
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Ostatní spolupracující společnosti
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Všechny ostatní společnosti
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Jelikož se však antidumpingové clo použije jak na směsi, které obsahují bionaftu (v poměru k jejich obsahu bionafty podle hmotnosti), tak na čistou bionaftu, bude pro správné uplatňování cla celními orgány členských států přesnější a přiměřenější vyjádřit clo jako pevnou částku v EUR/t netto a použít ji na dovezenou čistou bionaftu nebo na podíl bionafty ve směsi.
(217)
Ve 183. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se konstatuje, že byla zavedena celní evidence dovozu bionafty z dotčených zemí, takže clo by v případě potřeby mohlo být vybíráno za období až 90 dní před zavedením prozatímních opatření.
(218)
Tento výběr cel z evidovaných výrobků je možný pouze v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Kontrolou statistických údajů týkajících se dovozu, pokud jde o dovoz uskutečněný po zavedení celní evidence, bylo zjištěno, že před zavedením prozatímních opatření nedošlo k dalšímu podstatnému růstu dovozu, avšak že dovoz významně poklesl. Uvedené podmínky tedy splněny nejsou, a proto nebudou vybírána žádná cla z celně evidovaného dovozu.
(219)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyrobeného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým jménem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(220)
Veškeré žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (12) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(221)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, v níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit.
(222)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
3. Závazky
(223)
Dva indonéští vyvážející výrobci nabízeli podobné cenové závazky v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Je třeba připomenout, že s ohledem na významné cenové variace suroviny se výrobek nepovažuje za vhodný pro pevně stanovený cenový závazek. V této souvislosti obě společnosti navrhly, aby minimální dovozní ceny (MIP) byly pravidelně indexovány v závislosti na pohybu cen surového palmového oleje s použitím koeficientu upravujícího náklady na tuto surovinu.
(224)
V souvislosti s nabídkami dvou vyvážejících výrobců se připomíná, že má-li se zavést smysluplné indexování MIP, mělo by zohledňovat četné další parametry, které hrají významnou roli a odrážejí proměnlivost trhu s bionaftou. Trh s bionaftou je značně nestálý a obchodování s bionaftou je ovlivňováno četnými dodatečnými faktory, jako jsou složitost systému obchodování s bionaftou, cenový rozdíl mezi plynovým olejem a bionaftou, nestálost a vývoj trhů s rostlinnými oleji a vzájemná provázanost různých druhů rostlinných olejů, ale také vývoj směnného kurzu USD vůči euru. Takové faktory vyžadují velmi složitou mnohonásobnou každodenní indexaci, aby odpovídala skutečnosti. Proto se indexace pouze na ceny CPO jednou za měsíc, jak bylo navrhováno, považuje za nevhodnou a má se za to, že by nedosáhla očekávaného výsledku.
(225)
Navíc byla zjištěna významná rizika křížové kompenzace ve vztahu k těmto indonéským výrobcům a jejich zákazníkům, protože kromě bionafty jsou do Unie vyváženy ještě další výrobky a také vzhledem k úvěrům a swapům na bionaftu, CPO a další výrobky uzavíraným mezi společnostmi, což je v tomto odvětví podnikání běžné.
(226)
Proto způsobují výše uvedené faktory mimořádné obtíže při efektivním uplatňování a sledování závazků, pokud je přímo neznemožňují. Následně z důvodů výše uvedených nemohou být tyto nabídky závazků přijaty.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(227)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v prozatímní fázi vyskytly některé administrativní chyby ve výpočtech dumpingového rozpětí, a že pokud by k těmto chybám nedošlo, bylo by dumpingové rozpětí de minimis. V důsledku toho tato zúčastněná strana požadovala, aby prozatímní antidumpingové clo vůbec nebylo vybíráno. Tento požadavek musí být zamítnut, protože konečné antidumpingové clo je jednoznačně vyšší nežli clo prozatímní.
(228)
Vzhledem ke zjištěným dumpingovým rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz monoalkylesterů mastných kyselin a/nebo parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě nebo obsažených ve směsi, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (kódy TARIC 3824909701, 3824909703 a 3824909704), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030), pocházejících z Argentiny a Indonésie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi je stanovena takto:
Země
Společnost
Celní sazba EUR/t netto
Doplňkový kód TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Ostatní spolupracující společnosti:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
Všechny ostatní společnosti
245,67
B999
Indonésie
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Ostatní spolupracující společnosti:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
Všechny ostatní společnosti
178,85
B999
3. Antidumpingové clo pro směsi se použije úměrně celkovému hmotnostnímu obsahu monoalkylesterů mastných kyselin a parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy nefosilního původu (tj. obsahu bionafty) ve směsi.
4. V případech, kdy došlo k poškození zboží před vstupem do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení (EHS) č. 2454/93 (13), musí být výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše popsaných částek snížena o procentní podíl odpovídající poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné pomocí prozatímních antidumpingových cel podle nařízení Komise (EU) č. 490/2013 z dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie se s konečnou platností vyberou.
Článek 3
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Argentině nebo Indonésii poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1 během období šetření (od 1. července 2011 do 30. června 2012),
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Argentině nebo Indonésii, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, na kterém jsou založena příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,
mohou být ustanovení čl. 1 odst. 2 změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba pro dotčenou zemi.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. listopadu 2013.