РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 692/2014 НА СЪВЕТА
от 23 юни 2014 година
относно ограниченията върху вноса в Съюза на стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215 от него,
като взе предвид Решение 2014/386/ОВППС на Съвета (1) относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол,
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На заседанието си от 20 и 21 март 2014 г. Европейският съвет категорично осъди анексирането на Автономната република Крим („Крим“) и на град Севастопол („Севастопол“) от Руската федерация и подчерта, че няма да признае анексирането. Европейският съвет поиска от Комисията да направи оценка на правните последици от анексирането и да предложи икономически, търговски и финансови ограничения по отношение на Крим, които да бъдат приложени в кратки срокове.
(2)
В своята резолюция от 27 март 2014 г. Общото събрание на Организацията на обединените нации потвърди своя ангажимент по отношение на суверенитета на Украйна, нейната политическа независимост, единство и териториална цялост в рамките на нейните международно признати граници, като изтъкна недействителността на референдума, проведен на 16 март в Крим, и призова държавите да не признават каквито и да било промени в статута на Крим и на Севастопол.
(3)
На 23 юни 2014 г. Съветът прие Решение 2014/386/ОВППС относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол и относно предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застрахаване и презастраховане, във връзка с вноса на такива стоки, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол. С цел да се сведе до минимум ефектът на ограничителните мерки върху икономическите оператори, следва да бъдат предвидени изключения и преходни периоди по отношение на търговията със стоки и свързани с тях услуги, за трансакции, извършвани по силата на търговски договор или допълнителен договор, при спазване на процедура за уведомяване.
(4)
Тези мерки попадат в обхвата на Договора за функционирането на Европейския съюз и следователно, с оглед осигуряване на еднаквото им прилагане във всички държави членки, е необходим нормативен акт на равнището на Съюза.
(5)
За да се гарантира ефективността на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„иск“ означава всеки иск, независимо дали неговото удовлетворяване е потърсено по съдебен ред, предявен преди или след 25 юни 2014 г. и свързан с изпълнението на договор или на трансакция, по-специално:
i)
иск за изпълнение на всяко задължение, произтичащо или свързано с даден договор или дадена трансакция;
ii)
иск за удължаване на сроковете или плащане на обезпечение, финансова гаранция или обезщетение под всякаква форма;
iii)
иск за компенсация, който се отнася до договор или трансакция;
iv)
насрещен иск;
v)
иск за признаване или за изпълнение, включително чрез екзекватура, на съдебно решение, на арбитражно решение или на еквивалентно решение, независимо от мястото, където са били произнесени;
б)
„договор или трансакция“ означава всяка трансакция, независимо от формата ѝ и от приложимото към нея право, включваща един или повече договори или подобни задължения между едни и същи или различни страни; за тази цел понятието „договор“ включва обезпечение, гаранция или обратна гаранция, по-специално финансова гаранция или финансова обратна гаранция и кредит, юридически самостоятелни или не, както и всяка разпоредба, която се отнася до тях, произтичаща от подобна трансакция или свързана с нея;
в)
„стоки с произход от Автономната република Крим или Севастопол“ означава стоки, изцяло получени в Автономната република Крим или в град Севастопол или претърпели последната си съществена обработка или преработка там в съответствие, mutatis mutandis, с разпоредбите на членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (2);
г)
„територия на Съюза“ означава териториите на държавите-членки, спрямо които се прилага Договорът, съгласно условията на Договора, включително тяхното въздушно пространство;
д)
„компетентни органи“ означава компетентните органи на държавите-членки, както са посочени в уебсайтовете, изброени в приложението.
Член 2
Забранява се:
а)
вносът в Европейския съюз на стоки с произход от Крим или Севастопол;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застраховане и презастраховане, свързано с вноса на стоките, посочени в буква а).
Член 3
Забраните в член 2 не се прилагат по отношение на:
а)
изпълнението до 26 септември 2014 г. на търговски договори, сключени преди 25 юни 2014 г., или на допълнителни договори, необходими за изпълнението на такива договори, при условие че съответният(ото) физическо или юридическо лице, образувание или орган, целящ(о) да изпълни договора, е уведомил(о) най-малко 10 работни дни предварително компетентния орган на държавата-членка, в която е установен(о), за дейността или трансакцията.
б)
стоки с произход от Крим или Севастопол, които са предоставени на украинските власти за преглед, които са били предмет на проверка по отношение на правилата за придобиване на преференциален произход в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета и с Регламент (ЕС) № 374/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3) или в съответствие със Споразумението за асоцииране между ЕС и Украйна.
Член 4
Забранява се съзнателното и преднамереното участие в дейности, чийто предмет или ефект се състои в заобикалянето на забраните, посочени в член 2.
Член 5
Действията на физическите или юридическите лица, образуванията или органите не пораждат каквато и да било отговорност за тях, ако те не са знаели и не са имали основателна причина да подозират, че действията им ще бъдат в нарушение на мерките, предвидени в настоящия регламент.
Член 6
1. Не се удовлетворяват никакви искове във връзка с договори или трансакции, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично от мерките, наложени с настоящия регламент, включително искове за обезщетение или други искове от този вид, като искове за компенсация или искове във връзка с гаранция, по-специално искове за удължаване на сроковете или за изплащане на обезпечение, гаранция или обезщетение, по-специално на финансова гаранция или финансово обезщетение, независимо от формата, предявени от:
а)
посочени физически или юридически лица, образувания или органи, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 269/2014 на Съвета;
б)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, действащ чрез или от името на едно от лицата, образуванията или органите, посочени в буква а);
в)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, за който(което) е установено с арбитражно, съдебно или административно решение, че е нарушил(о) забраните, установени в настоящия регламент;
г)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, ако искът се отнася до стоки, вносът на които е забранен съгласно член 2.
2. Във всяко производство за изпълнение по подаден иск тежестта на доказване, че неговото удовлетворяване не е забранено съгласно параграф 1, е за физическото или юридическото лице, образуванието или органа, който търси изпълнение по съответния иск.
3. Настоящият член не засяга правото на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, посочени в параграф 1, на съдебен контрол за законосъобразността на неизпълнението на договорните задължения в съответствие с настоящия регламент.
Член 7
1. Комисията и държавите-членки се информират взаимно за мерките, предприети съгласно настоящия регламент, и споделят всяка друга необходима информация, с която разполагат във връзка с настоящия регламент, и по-специално информация относно нарушения на настоящия регламент, проблеми при прилагането му и решения, постановени от националните съдилища.
2. Държавите-членки незабавно се информират взаимно и информират Комисията за всяка друга подходяща информация, с която разполагат, която би могла да повлияе на ефективното прилагане на настоящия регламент.
Член 8
1. Държавите-членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за правилата, посочени в параграф 1, незабавно след влизането в сила на настоящия регламент, както и за всяко последващо изменение.
Член 9
1. Държавите-членки определят компетентните органи за целите на настоящия регламент и ги посочват на уебсайтовете, изброени в приложението. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени в адресите на уебсайтовете си, изброени в приложението.
2. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент държавите-членки уведомяват Комисията относно своите компетентни органи, включително относно данните за връзка с тези компетентни органи, както и относно всички последващи изменения.
3. Когато в настоящия регламент се съдържа изискване за уведомяване, информиране или съобщаване по друг начин на Комисията, адресът и останалите данни за връзка, които следва да се използват за тази цел, са посочени в приложението.
Член 10
Настоящият регламент се прилага:
а)
на територията на Съюза, включително неговото въздушно пространство;
б)
на борда на всяко въздухоплавателно средство или всеки плавателен съд под юрисдикцията на държава-членка;
в)
спрямо всяко лице на територията на Съюза или извън нея, което е гражданин на държава-членка;
г)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган, във или извън територията на Съюза, регистрирани или учредени съгласно правото на държава-членка;
д)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган във връзка с всякакъв вид стопанска дейност, извършвана изцяло или частично в рамките на Съюза.
Член 11
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 23 юни 2014 година.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 692/2014
ze dne 23. června 2014
o omezeních dovozu zboží pocházejího z Krymu nebo ze Sevastopolu do Unie v reakci na jejich protiprávní anexi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/386/SZBP (1) o omezeních týkajících se zboží pocházejícího z Krymu nebo ze Sevastopolu v reakci na jejich protiprávní anexi,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada na svém zasedání ve dnech 20.-21. března 2014 důrazně odsoudila anexi Autonomní republiky Krym (dále jen „Krym“) a města Sevastopol dále jen „Sevastopol“) k Ruské federaci a zdůraznila, že tuto anexi neuzná. Evropská rada vyzvala Komisi, aby posoudila právní dopady uvedené anexea navrhla k rychlému provedení hospodářská, obchodní a finanční omezující opatření související s Krymem.
(2)
Valné shromáždění OSN ve své rezoluci ze dne 27. března 2014 potvrdilo svůj závazek týkající se svrchovanosti Ukrajiny, politické nezávislosti, jednoty a územní celistvost Ukrajiny v rámci jejích mezinárodně uznaných hranic, čímž poukázalo na neplatnost referenda konaného dne 16. března na Krymu, a vyzvalo státy, aby změny ve statusu Krymu a Sevastopolu neuznaly.
(3)
Rada dne 23. června 2014 přijala rozhodnutí 2014/386/SZBP o omezeních týkajících se zboží pocházejícího z Krymu nebo ze Sevastopolu a o přímém či nepřímém financování nebo poskytování finanční pomoci, jakož i pojištění a zajištění souvisejících s dovozem tohoto zboží v reakci na protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu. Aby se minimalizoval účinek těchto omezujících opatření na hospodářské subjekty, je třeba stanovit výjimky a přechodná období, pokud jde o obchod se zbožím a související služby, v jejichž případě jsou operace vyžadovány obchodními nebo doplňkovými smlouvami, a to za podmínky oznámení předem.
(4)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a proto je, zejména z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(5)
Aby se zajistilo, že opatření stanovená v tomto nařízení jsou účinná, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se se rozumí:
a)
„nárokem“ jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl před 25. červnem 2014 nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného,
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě,
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací,
iv)
protinárok,
v)
nárok na uznání nebo vykonání rozsudku či rozhodčího nálezu nebo jiného rovnocenného rozhodnutí bez ohledu na místo jeho vydání či vynesení, včetně využití doložky vykonatelnosti;
b)
„smlouvou nebo operací“ jakákoli operace bez ohledu na její formu, rozhodné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumějí zejména finanční záruky a protizáruky nebo úvěry, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané obchodní operace nebo s ní související;
c)
„zbožím pocházejícím z Krymu nebo Sevastopolu“ zboží, které je zcela získáno na Krymu nebo v Sevastopolu nebo které zde podstoupilo poslední významné úpravy ve smyslu článků 23 a 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2);
d)
„územím Unie“ území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru;
e)
„příslušnými orgány“ příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
dovážet do Evropské unie zboží pocházející z Krymu nebo Sevastopolu;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc, jakož i pojištění a zajištění v souvislosti s dovozem zboží uvedeného v písmenu a).
Článek 3
Zákazy v článku 2 se nepoužijí:
a)
do 26. září 2014 na plnění obchodních smluv uzavřených před 25. červnem 2014 nebo doplňkových smluv nezbytných pro plnění těchto smluv, za předpokladu, že fyzické či právnické osoby, subjekt či orgán, které hodlají plnit příslušnou smlouvu, oznámily danou činnost nebo operaci příslušnému orgánu členského státu usazení alespoň 10 pracovních dnů předem;
b)
na zboží pocházející z Krymu nebo Sevastopolu, které bylo dáno k dispozici ukrajinským orgánům ke zkoumání, u něhož bylo ověřeno splnění podmínek nároku na preferenční původ v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 374/2014 (3) nebo v souladu s dohodou o přidružení EU-Ukrajina.
Článek 4
Zakazuje se vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů stanovených v článku 2.
Článek 5
Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů pro ně nezakládá žádnou odpovědnost, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 6
1. Nebude uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li vznesen:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými v příloze I nařízení Rady (EU) č. 269/2014;
b)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmenu a);
c)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, bylo-li arbitrážním, soudním nebo správním rozhodnutí shledáno, že porušují zákazy stanovené v tomto rozhodnutí;
d)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, pokud se nárok vztahuje na zboží, jehož dovoz je zakázán podle článku 2.
2. Ve všech řízeních k uspokojení nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán usilující o uspokojení tohoto nároku.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkoumání legálnosti neplnění smluvních závazků s ohledem na toto nařízení.
Článek 7
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o jeho porušování, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy neprodleně předají ostatním členským státům a Komisi veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 8
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi pravidla uvedená v odstavci 1 neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
Článek 9
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze.
Článek 10
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v jurisdikci některého z členských států;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty či orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nacházejí na území Unie nebo mimo něj;
e)
na každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 23. června 2014.