РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 216/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2075/2005 относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (1), и по-специално член 18, параграфи 6, 8, 10 и 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2075/2005 на Комисията от 5 декември 2005 г. относно установяване на специфични правила за официалния контрол на трихинели (Trichinella) в месото (2) се установяват правила за вземане на проби от кланични трупове от видове, възприемчиви към заразяване с Trichinella, с цел определяне на статута на стопанствата и регионите и условията за внос на месо в Съюза. В него също така се предвиждат референтни методи и еквивалентни методи за откриване наличието на Trichinella в проби от кланични трупове.
(2)
На 3 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно рисковете за общественото здраве, които трябва да бъдат обхванати от инспекциите на (свинско) месо (3). В посоченото становище ЕОБХ установи, че Trichinella представлява средна степен на риск за общественото здраве, свързан с консумацията на свинско месо, и стигна до заключението, че, по отношение на методите за проверка за биологични опасности, единственият начин да се гарантира ефективен контрол на основните опасности е осигуряване на безопасност на свински кланичен труп с набор от превантивни мерки и механизми за контрол, които се прилагат интегрирано в стопанствата и в кланиците.
(3)
ЕОБХ установи определени епидемиологични показатели във връзка с Trichinella. В зависимост от предназначението и от епидемиологичната обстановка в страната показателите могат да бъдат приложени на национално или на регионално равнище, както и на равнище кланица или стопанство.
(4)
ЕОБХ признава спорадично наличие на Trichinella в Съюза, предимно в свине, отглеждани свободно и/или в лични стопанства. ЕОБХ установи също така, че типът прозводствена система е най-големият рисков фактор за заразяване с Trichinella. Освен това наличните данни показват незначителен риск от заразяване с Trichinella на свине, отглеждани при официално признати контролирани условия.
(5)
Световната организация по опазване здравето на животните (OIE) вече не признава в международен контекст статута на незначителен риск за държава или за регион. Вместо това признаването е свързано с компартменти на едно или повече стопанства, прилагащи специфични контролирани условия на отглеждане.
(6)
От съображения за съгласуваност с международните стандарти, а също и с цел въвеждане на система за контрол, отговаряща на действителните рискове за общественото здраве, следва да се адаптират, рационализират и опростят мерките за намаляване на риска от Trichinella в кланиците, включително условията за внос, както и условията за определяне на статута на държави, региони или стопанства по отношение на заразяването с Trichinella.
(7)
През 2011 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 2075/2005 Белгия и Дания съобщиха за незначителен риск от Trichinella на тяхна територия. Статутът на незначителен риск за държава или регион вече не се признава. Въпреки това на стопанствата и компартментите в Белгия и Дания, които отговарят на условията за контролирано отглеждане към датата на влизане в сила на настоящия регламент, следва да се разреши да приложат дерогация за тези стопанства и компартменти без допълнителни предварителни условия, като например допълнителни изисквания за мерки след официалното признаване, предприемани от компетентния орган.
(8)
Референтната лаборатория на ЕС за паразити препоръча да се изясни текстът на регламента по отношение на процедурата на някои еквивалентни методи за тестване за Trichinella.
(9)
Следва да се предвиди гарантиране от страна на операторите, че мъртвите животни се събират, идентифицират и транспортират без излишно забавяне в съответствие с членове 21 и 22 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (4) и с приложение VIII към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (5).
(10)
Броят случаи (внос и местни) на Trichinella при хора, включително епидемиологични данни, следва да бъдат докладвани в съответствие с Решение 2000/96/ЕО на Комисията от 22 декември 1999 г. относно заразните болести, които постепенно се обхващат от мрежата на Общността съгласно Решение № 2119/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6).
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 2075/2005 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Изискванията, предвидени в настоящия регламент, включват адаптиране на настоящите практики на операторите в сектор храни и на компетентните органи. Поради това е целесъобразно да се разреши отложено прилагане на някои от разпоредбите на настоящия регламент.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2075/2005 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следния текст:
„Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Trichinella“ е всеки нематод, който принадлежи към вид от рода Trichinella.
2)
„Контролирани условия на отглеждане“ е вид животновъдство, при който свинете се държат през цялото време при условия, контролирани от оператора в сектор храни по отношение на храненето и отглеждането.
3)
„Компартмент“ е група от стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане. Всички стопанства, прилагащи контролирани условия на отглеждане в държава членка, могат да се считат за един компартмент.“
2)
Членове 2 и 3 се заменят със следното:
„Член 2
Вземане на проби от кланични трупове
1. От кланични трупове от домашни свине се вземат проби в кланиците като част от следкланичен преглед, както следва:
а)
За Trichinella се изследват всички кланични трупове на свине и нерези за разплод, или най-малко 10 % от кланичните трупове на животни, ежегодно изпращани за клане от всяко стопанство, което е официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане.
б)
Всички кланични трупове от стопанства, които не са официално признати за прилагащи „контролирани условия на отглеждане“, се изследват систематично за Trichinella.
От всеки труп се взема проба и пробата се изследва за Trichinella в лаборатория, определена от компетентния орган, като се използва един от следните методи за откриване:
а)
референтен метод на откриване, посочен в глава I от приложение I; или
б)
еквивалентен метод за откриване, посочен в глава II от приложение I.
2. До получаване на резултатите от изследването за Trichinella и при условие че операторът в сектор храни гарантира пълна проследяемост, такива кланични трупове могат да бъдат разрязани най-много на шест части в кланица или в транжорна, която се намира в едно и също помещение с кланицата (помещението).
Чрез дерогация от първа алинея и след одобрение от компетентния орган, кланичните трупове могат да бъдат транжирани в транжорна, свързана със или отделена от кланицата, при условие че:
а)
процедурата е под наблюдение на компетентния орган;
б)
кланичният труп или частите от него няма да бъдат изпратени до повече от една транжорна;
в)
транжорната е разположена в рамките на територията на държавата членка; както и
г)
в случай на положителен резултат, всички части ще бъдат обявени като негодни за консумация от човека.
3. От трупове на коне, диви свине и други видове животни, отглеждани във ферми, и диви животни, възприемчиви към заразяване с Trichinella, системно се вземат проби в кланици или обекти за обработка на дивеч, като част от следкланичния преглед.
Проба се взема от всеки кланичен труп, като пробата се изследва в съответствие с приложения I и III в лаборатория, определена от компетентния орган.
Член 3
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 месото от домашни свине, което е преминало замразяваща обработка в съответствие с приложение II под наблюдението на компетентния орган, се освобождава от изследването за Trichinella.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 кланични трупове и месо от неотбити домашни свине на възраст под 5 седмици се освобождават от изследването за Trichinella.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, кланични трупове и месо от домашни свине могат да се освободят от изследването за Trichinella, когато животните идват от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане в съответствие с приложение IV, ако:
а)
през последните 3 години в държавата членка не са открити местни зарази с Trichinella при домашни свине, държани в стопанства, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, като през този период непрекъснато са провеждани изследвания в съответствие с член 2; или
б)
историческите данни за непрекъснатите изследвания, провеждани върху популацията от заклани свине, дават най-малко 95 % сигурност, че болестността от Trichinella не надвишава 1 на милион в тази популация; или
в)
стопанствата, прилагащи контролирани условия на отглеждане, се намират в Белгия или Дания.
4. Когато държава членка приложи дерогацията, предвидена в параграф 3, съответната държава членка информира Комисията и другите държави членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и представя годишен доклад на Комисията, съдържащ информацията, посочена в глава II от приложение IV. Комисията публикува на своя уебсайт списък на държавите членки, прилагащи дерогацията.
Когато държава членка не успее да представи този годишен доклад или годишният доклад е незадоволителен за целите на настоящия член, дерогацията престава да бъде прилагана за тази държава членка.“
3)
Членове 8-12 се заменят със следния текст:
„Член 8
Официално признаване на стопанства за прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. За целите на настоящия регламент компетентният орган може официално да признае дадено стопанство или компартмент за прилагащи контролирани условия на отглеждане, когато са изпълнени изискванията, предвидени в приложение IV.
2. Стопанства или компартмент, прилагащи контролирани условия на отглеждане в Дания или Белгия в съответствие с член 3, параграф 3, буква в) към датата на прилагане на настоящия регламент, се считат за официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, както са изброени в приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Задължение за информиране от страна на оператора в сектор храни
Операторите в сектор храни на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, информират компетентния орган за всяко изискване, установено в приложение IV, което повече не се изпълнява, или за всяка друга промяна, която би могла да промени статута на стопанствата по отношение на Trichinella.
Член 10
Одити на стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане
Компетентният орган гарантира редовното извършване на одити в стопанства, официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане.
Честотата на одитите е на база на риска, като се отчитат историята на болестта и болестността, предишните констатации, географският район, местните възприемчиви диви видове, животновъдните практики, ветеринарният надзор и спазването на законодателството от земеделските производители.
Компетентният орган проверява дали домашните свине, идващи от тази стопанства, са изследвани в съответствие с член 2, параграф 1.
Член 11
Мониторингови програми
Компетентният орган може да въведе мониторингова програма, която обхваща популацията от домашни свине, идващи от стопанство или компартмент, които са официално признати за прилагащи контролирани условия на отглеждане, с цел да установи дали Trichinella действително не се среща в тази популация.
Честотата на изследванията, броят на животните, които се изследват и планът за вземане на проби, са определени в мониторинговата програма. Във връзка с това пробите от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella в съответствие с глава I или II от приложение I.
Мониторинговата програма може да включва серологични методи като допълнително средство, след като даден подходящ тест е потвърден от референтната лаборатория на ЕС.
Член 12
Оттегляне на официалното признаване от стопанства, прилагащи условия на контролирано отглеждане
1. Когато резултатите от одитите, извършени в съответствие с член 10, показват, че изискванията на приложение IV вече не са изпълнени, компетентният орган незабавно оттегля официалното признаване от стопанството.
2. Когато домашни свине от стопанство, официално признато за прилагащо контролирани условия на отглеждане, дадат положителен резултат при изследване за Trichinella, компетентният орган незабавно:
а)
оттегля официалното признаване на стопанството;
б)
изследва всички домашни свине от това стопанство при клането;
в)
проследява и изследва всички разплодни животни, които пристигат в стопанството и, доколкото е възможно, всички, които са напуснали стопанството най-малко шест месеца преди положителните резултати; във връзка с това, проби от месо се събират и изследват за наличие на паразити Trichinella, като се използват методите за откриване, изброени глава I и II от приложение I;
г)
когато е необходимо и доколкото е приложимо, разследва разпространението на опаразитяването в резултат от дистрибуцията на месо от домашни свине, заклани в периода преди положителния резултат;
д)
информира Комисията и останалите държави членки;
е)
когато е необходимо, започва епидемиологично разследване за изясняване на причината за опаразитяването;
ж)
взема необходими мерки, ако опаразитеният кланичен труп не може да бъде идентифициран в кланицата, включително чрез:
i)
увеличаване размера на всяка проба месо, събрана за изследването на съмнителните кланични трупове; или
ii)
обявяване на кланичните трупове за негодни за консумация от човека;
iii)
вземане на подходящи мерки за обезвреждането на съмнителни трупове или части от тях и на тези с положителен резултат от изследването.
3. След оттеглянето на признаването стопанствата могат да бъдат официално признати отново, след като бъдат разрешени установените проблеми, а изискванията, определени в приложение IV, бъдат изпълнени по задоволителен за компетентния орган начин.
4. Ако проверката установи липса на съответствие с член 9, или положителен резултат в стопанство на компартмент, съответното стопанство се отстранява от компартмента до възобновяване на съответствието.“
4)
Член 13 се заменя със следния текст:
„Член 13
Здравни изисквания при внос
Месо от животински видове, които могат да са носители на Trichinella, съдържащо напречно набраздена мускулатура и идващо от трета държава, може да бъде внасяно в Съюза само ако е било изследвано за Trichinella в съответствие с членове 2 и 3 в тази трета държава преди износ.“
5)
Член 14 се заличава.
6)
Член 15 се заменя със следния текст:
„Член 15
Документация
Ветеринарно-санитарният сертификат, придружаващ вноса на месо, както е посочено в член 13, се потвърждава с декларация от страна на официалния ветеринарен лекар в смисъл, че изследването за Trichinella в третата държава на произход е била проведено в съответствие с член 13.
Оригиналът на посочения документ придружава месото, освен ако не е разрешено освобождаване в съответствие с член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 854/2004.“
(7)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
(8)
Приложение IV се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 март 2014 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 216/2014
ze dne 7. března 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2075/2005, kterým se stanoví zvláštní předpisy pro úřední kontroly trichinel v mase
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (1), a zejména na čl. 18 odst. 6, 8, 10 a 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 2075/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví zvláštní předpisy pro úřední kontroly trichinel v mase (2), stanoví pravidla pro odběr vzorků z jatečně upravených těl druhů vnímavých k nákaze trichinelami za účelem určení statusu hospodářství a regionů a podmínky pro dovoz masa do Unie. Rovněž stanoví referenční metody a ekvivalentní metody zjišťování trichinel ve vzorcích jatečně upravených těl.
(2)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal dne 3. října 2011 vědecké stanovisko o nebezpečích pro veřejné zdraví, které má být zohledněno při kontrole masa (prasat) (3). V tomto stanovisku EFSA uvedl, že trichinely představují pro veřejné zdraví střední riziko, které je spojeno s konzumací vepřového masa, a dospěl k závěru, že pokud jde o metody kontroly biologických rizik, je zajištění bezpečnosti jatečně upravených těl prasat, doprovázené řadou preventivních opatření a kontrol jednotně uplatňovaných v hospodářstvích i na jatkách, jediným způsobem, jak zajistit účinnou kontrolu hlavních nebezpečí.
(3)
EFSA vymezil některé epizootologické ukazatele, jež se týkají trichinel. V závislosti na účelu a epizootologické situaci v zemi mohou být indikátory uplatňovány na vnitrostátní či regionální úrovni, na úrovni jatek nebo hospodářství.
(4)
EFSA si je vědom sporadického výskytu trichinel v Unii, zejména u prasat chovaných ve volném výběhu a v malochovu. EFSA rovněž vymezil, že druh systému produkce je jediným hlavním rizikovým faktorem nákazy trichinelami. Kromě toho dostupné údaje ukazují, že riziko nákazy trichinelami je u prasat z úředně uznaných řízených podmínek ustájení zanedbatelné.
(5)
Světová organizace pro zdraví zvířat (OIE) již status zanedbatelného rizika pro zemi nebo region v mezinárodním kontextu neuznává. Místo toho se dané uznání váže na jednotky jednoho nebo více hospodářství, které uplatňují zvláštní řízené podmínky ustájení.
(6)
Z důvodu zajištění souladu s mezinárodními normami a s cílem posílit kontrolní systém podle skutečných rizik pro veřejné zdraví by opatření ke zmírnění rizika trichinel, včetně podmínek dovozu, na jatkách a podmínky pro určení statusu zemí, regionů nebo hospodářství postižených nákazou trichinelami měly být přizpůsobeny, racionalizovány a zjednodušeny.
(7)
V roce 2011 oznámily Belgie a Dánsko v souladu s nařízením (ES) č. 2075/2005, že jejich území představuje zanedbatelné riziko trichinel. Status země nebo oblasti představující zanedbatelné riziko již však není uznáván. Nicméně pro podniky a jednotky v Belgii a Dánsku, které splňují řízené podmínky ustájení ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, by měla být povolena odchylka bez dodatečných podmínek, jako jsou další požadavky v podobě dodatečného úředního uznání příslušným orgánem.
(8)
Referenční laboratoř EU pro parazity doporučila, aby bylo vyjasněno znění nařízení, pokud jde o postup některých ekvivalentních metod pro testování na trichinely.
(9)
Mělo by být stanoveno, že provozovatelé musí zajistit, aby byla uhynulá zvířata sbírána, identifikována a přepravována bez zbytečného prodlení v souladu s články 21 a 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (4) a přílohou VIII nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranicích podle uvedené směrnice (5).
(10)
Počet případů (dovezených a původních) trichinel u lidí, včetně epidemiologických údajů, by se měl vykazovat v souladu s rozhodnutím Komise 2000/96/ES ze dne 22. prosince 1999 o přenosných nemocích, které musí být postupně podchyceny sítí Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (6).
(11)
Nařízení (ES) č. 2075/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
Požadavky stanovené tímto nařízením představují úpravu stávajících postupů jak provozovatelů potravinářských podniků, tak příslušných orgánů. Je proto vhodné povolit odklad použití některých ustanovení tohoto nařízení.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2075/2005 se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„trichinelami“ se rozumí všichni hlísti příslušející k druhu rodu Trichinella;
2)
„řízenými podmínkami ustájení“ se rozumí druh chovu, ve kterém jsou prasata vždy chována za podmínek řízených provozovatelem potravinářského podniku, pokud jde o krmení a ustájení;
3)
„jednotkou“ se rozumí skupina hospodářství, která uplatňují řízené podmínky ustájení. Všechna hospodářství, jež v určitém členském státě uplatňují řízené podmínky ustájení, lze považovat za jednu jednotku.“
2)
Články 2 a 3 se nahrazují tímto:
„Článek 2
Odběr vzorků z jatečně upravených těl
1. Z jatečně upravených těl domácích prasat se na jatkách odebírají vzorky v rámci vyšetření po porážce, a to takto:
a)
Všechna jatečně upravená těla chovných prasnic či kanců nebo alespoň 10 % jatečně upravených těl zvířat odeslaných k porážce v každém roce z každého hospodářství, jež bylo úředně uznáno jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, se vyšetří na přítomnost trichinel.
b)
Všechna jatečně upravená těla z hospodářství, která nejsou úředně uznána jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, musí být systematicky testována na přítomnost trichinel.
Z každého jatečně upraveného těla se odebírá vzorek a tento vzorek se v laboratoři určené příslušným orgánem vyšetří na přítomnost trichinel pomocí jedné z následujících metod zjišťování:
a)
referenční metoda zjišťování uvedená v kapitole I přílohy I, nebo
b)
ekvivalentní metoda zjišťování uvedená v kapitole II přílohy I.
2. Do doby, než budou známy výsledky vyšetření na přítomnost trichinel, a za podmínky, že provozovatel potravinářského podniku zajistí plnou sledovatelnost, lze tato jatečně upravená těla rozdělit nejvýše na šest dílů, a to na jatkách nebo v bourárně nacházející se ve stejných prostorách jako jatka („prostory“).
Odchylně od prvního pododstavce a na základě schválení příslušného orgánu lze tato jatečně upravená těla porcovat v bourárně připojené k jatkám nebo oddělené od jatek za podmínky, že:
a)
postup podléhá dohledu příslušného orgánu;
b)
jatečně upravená těla nebo jejich části nemají jako místo určení více než jednu bourárnu;
c)
bourárna se nachází na území členského státu a
d)
v případě pozitivního výsledku jsou všechny části prohlášeny za nevhodné pro lidskou spotřebu.
3. Z jatečně upravených těl koní, divokých prasat a jiných farmových a volně žijících druhů vnímavých k nákaze trichinelami se systematicky odebírají vzorky na jatkách nebo v zařízeních na zpracování zvěře v rámci prohlídky po porážce/postmortálního vyšetření.
Z každého jatečně upraveného těla se odebírá vzorek a tento vzorek se vyšetří podle příloh I a III v laboratoři určené příslušným orgánem.
Článek 3
Odchylky
1. Odchylně od čl. 2 odst. 1 je z vyšetření na přítomnost trichinel vyňato maso domácích prasat, které prošlo zmrazením podle přílohy II pod dohledem příslušného orgánu.
2. Odchylně od čl. 2 odst. 1 jsou z vyšetření na přítomnost trichinel vyňata jatečně upravená těla a maso domácích neodstavených prasat starých méně než 5 týdnů.
3. Odchylně od čl. 2 odst. 1 mohou být z vyšetření na přítomnost trichinel vyňata jatečně upravená těla a maso domácích prasat, pokud zvířata pocházejí z hospodářství nebo jednotky, jež jsou úředně uznány jako hospodářství nebo jednotka uplatňující řízené podmínky ustájení v souladu s přílohou IV, pokud:
a)
nebyly v daném členském státě zjištěny žádné původní nákazy trichinelami u domácích prasat chovaných v hospodářstvích úředně uznaných jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, a to v posledních třech letech, během nichž bylo prováděno průběžné vyšetření v souladu s článkem 2, nebo
b)
historické údaje o průběžném vyšetřování prováděném u poražené populace prasat poskytují přinejmenším 95 % jistotu, že prevalence trichinel není vyšší než 1 v milionu uvedené populace, nebo
c)
hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení se nacházejí v Belgii a Dánsku.
4. Pokud členský stát uplatní odchylku uvedenou v odstavci 3, informuje o tom Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a předloží Komisi roční zprávu obsahující údaje uvedené v kapitole II přílohy IV. Komise na svých internetových stránkách zveřejní seznam členských států, které uplatňují příslušnou odchylku.
Pokud členský stát nepředloží roční zprávu nebo pokud bude roční zpráva pro účely tohoto článku nedostatečná, přestane odchylka pro daný členský stát platit.“
3)
Články 8 až 12 se nahrazují tímto:
„Článek 8
Úřední uznání hospodářství uplatňujících řízené podmínky ustájení
1. Pro účely tohoto nařízení může příslušný orgán úředně uznat hospodářství nebo jednotku uplatňující řízené podmínky ustájení, pokud jsou splněny požadavky stanovené v příloze IV.
2. Hospodářství nebo jednotka, které v den použitelnosti tohoto nařízení uplatňují řízené podmínky ustájení v Dánsku nebo Belgii v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. c), se považují za úředně uznané hospodářství nebo úředně uznanou jednotku uplatňující řízené podmínky ustájení, jak je uvedeno v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 9
Informační povinnost provozovatelů v potravinářství
Provozovatelé potravinářských podniků úředně uznaných za podniky uplatňující řízené podmínky ustájení informují příslušný orgán o jakémkoli požadavku stanoveném v příloze IV, který již není plněn, nebo o jakékoli jiné změně, kterou by mohl být dotčen status hospodářství jako hospodářství prostých trichinel.
Článek 10
Audity hospodářství úředně uznaných jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení
Příslušný orgán zajistí pravidelné provádění auditů hospodářství úředně uznaných jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení.
Četnost auditů musí vycházet z rizika, s přihlédnutím k historii a prevalenci nákazy, předchozím zjištěním, geografické oblasti, místním vnímavým volně žijícím živočichům, postupům v živočišné výrobě, veterinárnímu dohledu a plnění požadavků ze strany zemědělců.
Příslušný orgán ověří, že domácí prasata pocházející z těchto hospodářství byla vyšetřena v souladu s čl. 2 odst. 1.
Článek 11
Programy sledování
Příslušný orgán může zavést program sledování zahrnující domácí prasata, jež pocházejí z hospodářství nebo jednotky úředně uznaných jako hospodářství nebo jednotka uplatňující řízené podmínky ustájení, aby ověřil, že daná populace není trichinelami napadena.
Program sledování stanoví četnost testování, počet testovaných zvířat a plán odběru vzorků. Pro tento účel jsou vzorky masa odebírány a vyšetřovány na přítomnost parazitů rodu Trichinella v souladu s kapitolou I nebo II přílohy I.
Program sledování může jako doplňkový nástroj zahrnovat sérologické metody, jakmile referenční laboratoř Evropské unie validuje vhodný test.
Článek 12
Odejmutí úředního uznání hospodářství jako hospodářství uplatňujících řízené podmínky ustájení
1. Pokud výsledky auditů provedených podle článku 10 prokáží, že požadavky stanovené v příloze IV přestaly být plněny, odejme neprodleně příslušný orgán daným hospodářstvím příslušné úřední uznání.
2. Pokud je domácí prase z hospodářství úředně uznaného jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení v testu na přítomnost trichinel pozitivní, příslušný orgán musí neprodleně:
a)
odejmout hospodářství úřední uznání;
b)
vyšetřit všechna domácí prasata z tohoto hospodářství v době porážky;
c)
vysledovat a otestovat všechna chovná zvířata, která přišla do hospodářství, a pokud možno i všechna zvířata, která hospodářství opustila nejméně v posledních šesti měsících před pozitivním nálezem; k tomuto účelu se odebírají vzorky masa a vyšetřují se na přítomnost parazitů rodu Trichinella pomocí metod zjišťování stanovených v kapitolách I a II přílohy I;
d)
případně pokud to bude možné, vyšetřit rozšíření parazitární nákazy způsobené distribucí masa z domácích prasat poražených v období před pozitivním nálezem;
e)
informovat Komisi a ostatní členské státy;
f)
případně zahájit epizootologické šetření pro objasnění příčiny nákazy;
g)
přijmout vhodná opatření v případě, že na jatkách nebude možné zjistit nakažená jatečně upravená těla, včetně:
i)
zvýšení velikosti každého vzorku masa odebraného k testování podezřelých jatečně upravených těl, nebo
ii)
prohlášení jatečně upravených těl za nevhodná k lidské spotřebě,
iii)
přijetí vhodných opatření k likvidaci podezřelých jatečně upravených těl nebo jejich částí a rovněž těch, které vykazují pozitivní výsledek testu.
3. Po odejmutí uznání mohou být hospodářství opět úředně uznána jako hospodářství uplatňující řízené podmínky ustájení, jakmile se zjištěné problémy vyřeší a požadavky stanovené v příloze IV budou splněny ke spokojenosti příslušného orgánu.
4. Pokud kontrola zjistí nedostatek souladu s článkem 9 nebo pozitivní výsledky testů v hospodářství nebo jednotce, mělo by být dotčené hospodářství vyjmuto z příslušné jednotky, než dojde k obnovení souladu.“
4)
Článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Dovozní zdravotní požadavky
Maso živočišných druhů, které mohou být nosiči trichinel, jež obsahuje příčně pruhovanou svalovinu a pochází ze třetí země, lze do Unie dovážet pouze za předpokladu, že před vývozem bylo v dané třetí zemi provedeno vyšetření na přítomnost trichinel v souladu s články 2 a 3.“
5)
Článek 14 se zrušuje.
6)
Článek 15 se nahrazuje tímto:
„Článek 15
Dokumenty
Osvědčení o zdravotní nezávadnosti doprovázející dovoz masa podle článku 13 se potvrzují prohlášením úředního veterinárního lékaře o tom, že vyšetření na přítomnost trichinel bylo ve třetí zemi původu provedeno v souladu s článkem 13.
Tento dokument musí maso doprovázet v originálním vyhotovení, pokud nebyla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 854/2004.“
7)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
8)
Znění přílohy IV se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. června 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. března 2014.