ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 285/2014 НА КОМИСИЯТА
от 13 февруари 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти във връзка с прякото, значително и предвидимо въздействие на договори в рамките на Съюза и за предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (1), и по-специално член 4, параграф 4 и член 11, параграф 14, буква д) от него,
като има предвид, че:
(1)
поради съществуващото широко разнообразие от договори за извънборсови деривати следва да бъде възприет подход, който се основава на определени критерии, за определянето на обстоятелствата, при които договор за извънборсови деривати може да се счита, че оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, както и на случаите, в които е необходимо или уместно да се вземат мерки за предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012.
(2)
Като се има предвид, че съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012 разпоредбите на посочения регламент се считат за изпълнени, когато поне един от контрагентите е установен в държава, за която Комисията е приела акт за изпълнение, деклариращ еквивалентност в съответствие с член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, тези регулаторни технически стандарти следва да се прилагат за договори, при които и двамата контрагенти са установени в трета държава, чиито правни, надзорни и правоприлагащи разпоредби все още не са декларирани като еквивалентни на изискванията, установени в посочения регламент.
(3)
Част от информацията за договорите, сключени от субекти от трета държава, продължава да бъде на разположение само на компетентните власти на третата държава. Ето защо компетентните органи от Съюза следва да си сътрудничат тясно с тези органи, за да се гарантира прилагането и изпълнението на съответните разпоредби.
(4)
За правилното разбиране на съответните технически стандарти е необходим технически термин, който следва да бъде определен.
(5)
Договори за извънборсови деривати, сключени от установени в трети държави лица, които са обхванати от гаранция, предоставена от установени в Съюза субекти, създават финансов риск за гаранта, установен в Съюза. Освен това, като се има предвид, че рискът зависи от размера на гаранцията, предоставена от финансовите контрагенти за обезпечаване на договори за извънборсови деривати, както и предвид взаимовръзките между финансовите контрагенти, съпоставени с нефинансови контрагенти, като оказващи пряко, значително и предвидимо въздействие в Съюза следва да бъдат разглеждани договори за извънборсови деривати, сключени от установени в трети държави лица, обезпечени с гаранция, надвишаваща определени количествени прагове и предоставена от установени в Съюза финансови контрагенти.
(6)
Финансовите контрагенти, установени в трети държави, могат да сключват договори за извънборсови деривати чрез свои клонове в Съюза. Като се има предвид влиянието на дейността на тези клонове на пазара на Съюза, следва да се счита, че договорите за извънборсови деривати, сключени между тези клонове в Съюза, имат пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза.
(7)
Договори за извънборсови деривати, сключени от определени контрагенти с основна цел избягване на прилагането на задължението за клиринг или на техниките за намаляване на риска, приложими за субекти, които биха били естествени партньори по договора, следва да се разглеждат като заобикалящи правилата и задълженията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012, тъй като възпрепятстват постигането на целта на този регламент, а именно - намаляване на кредитния риск от контрагента.
(8)
Договори за извънборсови деривати, които са част от договореност, чиито характеристики не се основат на бизнес логика или не са от търговско естество и чиято основна цел е заобикаляне на прилагането на Регламент (ЕС) № 648/2012, включително правила, свързани с условията на освобождаване, следва да се смятат за заобикалящи правилата и задълженията, установени в посочения регламент.
(9)
Ситуации, при които отделните компоненти на договореност са несъвместими с правната същност на договореността като цяло; при които договореността се реализира по начин, обикновено считан за несъвместим с общоприетото разбиране за разумно търговско поведение; при които договореност или поредица от договорености включват елементи, които неутрализират или анулират тяхното реципрочно икономическо естество; при които става въпрос за затворени кръгови сделки, следва да се разглеждат като индикатори на привидна договореност или привидна поредица от договорености.
(10)
Желателно е да бъдат предвидени технически стандарти, свързани с договори с пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, както и технически стандарти, свързани с предотвратяване на заобикалянето на правилата и задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 648/2012, в един инструмент, тъй като и двата вида технически стандарти се отнасят до задължението за клиринг и до техниките за редуциране на риска. Освен това те имат общи характеристики, като например тяхната приложимост към договори между контрагенти, които не изпълняват задължението за клиринг или за прилагане на техники за намаляване на риска, ако не са изпълнени условията на член 4, параграф 1, буква а), подточка v) и член 11, параграф 14, буква д) от Регламент (ЕС) № 648/2012, допълнително уточнени с настоящия регламент.
(11)
Като се има предвид, че засегнатите от тези регулаторни технически стандарти субекти от трети държави, чиито договори за извънборсови деривати отговарят на условията, посочени в тези регулаторни технически стандарти за определяне на въздействието като пряко, значително и предвидимо в рамките на Съюза, се нуждаят от време, за да се съобразят с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012, е целесъобразно прилагането на разпоредбите, съдържащи тези условия, да бъде забавено с шест месеца.
(12)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(13)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от същия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение:
„гаранция“ означава изрично документирано правно задължение на гарант за обезпечаване на плащанията към бенефициера на дължимите суми или на суми, които могат да станат дължими, по договори за извънборсови деривати, обхванати от тази гаранция и поети от гарантирания субект, в случай на неизпълнение, както е посочено в гаранцията, или в случай, че не е извършено плащане от гарантирания субект.
Член 2
Договори с пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза
1. Счита се, че даден договор за извънборсови деривати има пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, когато поне един субект от трета държава се ползва от гаранция, предоставена от установен в Съюза финансов контрагент, която покрива изцяло или частично неговото задължение, произтичащо от този договор за извънборсов дериват, в степен, при която гаранцията удовлетворява следните две условия:
а)
обхваща цялото задължение на субект от трета държава, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати за агрегирана условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, или покрива само част от задължението на субект от трета държава, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати за агрегирана условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, разделена на процента на покритото задължение;
б)
е най-малко равна на 5 % от сумата на текущите експозиции, както е определено в член 272, точка 17 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3), по договори за извънборсови деривати на установения в Съюза финансов контрагент, който издава гаранцията.
Когато гаранцията се издава за максимален размер, който е под прага, посочен в буква а) от първата алинея, договорите, обхванати от тази гаранция, нямат пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, освен ако размерът на гаранцията се увеличава, в който случай в деня на увеличението отново се прави оценка на прякото, значително и предвидимо въздействие от договорите в рамките на Съюза от страна на гаранта по отношение на условията, посочени в букви а) и б) от първата алинея.
Когато задължението, произтичащо от един или повече договори за извънборсови деривати, е под прага, посочен в буква а) от първата алинея, за такива договори не се счита, че оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, дори когато максималният размер на гаранцията, покриваща това задължение, е равен или по-голям от прага, посочен в буква а) от първа алинея, дори когато е спазено условието, посочено в буква б) от първа алинея.
В случай на увеличение на задължението, произтичащо от договори за извънборсови деривати, или на намаляване на текущата експозиция, гарантът прави нова оценка на това дали са спазени условията, посочени в букви а) и б) от първа алинея. Такава оценка се прави съответно в деня на увеличението на задължението за условието по първа алинея, буква а) и на месечна база - за условието по първа алинея, буква б).
Договори за извънборсови деривати в рамките на обща условна сума в размер на поне 8 млрд. евро или еквивалентната сума в съответната чуждестранна валута, сключени преди издаването или увеличението на гаранция и впоследствие обхванати от гаранция, отговаряща на условията, определени в първа алинея, букви а) и б), се считат за оказващи пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза.
2. Смята се, че договор за извънборсови деривати оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, когато двата субекта, установени в трета държава, сключат договор за извънборсови деривати чрез клоновете си в Съюза и биха могли да бъдат определени като финансови контрагенти, ако бяха установени в Съюза.
Член 3
Случаи, в които е необходимо или уместно да се предотвратява заобикалянето на правилата или задълженията, предвидени в Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Счита се, че договор за извънборсови деривати е разработен с цел заобикаляне на прилагането на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012, ако цялостно погледнато и предвид всички съпътстващи обстоятелства може да бъде счетено, че начинът, по който договорът е сключен, има основно за цел избягване на прилагането на разпоредбите на този регламент.
2. За целите на параграф 1 даден договор се счита, че има за основна цел избягване на прилагането на разпоредби на Регламент (ЕС) № 648/2012, ако основната цел на договореност или поредица от договорености, свързани с договора за извънборсови деривати, е да бъде заобиколен предметът, духът и предназначението на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 648/2012, които иначе биха се прилагали, включително когато става въпрос за част от привидна договореност, или привидна поредица от договорености.
За привидна договореност се счита такава договореност, на която същностно липсва бизнес логика, търговско съдържание или съответната икономическа обосновка и която се състои от какъвто и да било договор, сделка, схема, действие, операция, споразумение, помощ, уговорка, ангажимент, задължение или събитие. Договореността може да включва повече от един етап или една част.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2 се прилага от 10 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 февруари 2014 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 285/2014
ze dne 13. února 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii a předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možné určit, kdy lze OTC derivátovou smlouvu považovat za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, jakož i stanovit případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům a povinnostem vyplývajícím z jakéhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, měl by být vzhledem k široké škále OTC derivátových smluv přijat přístup založený na kritériích.
(2)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012 se ustanovení uvedeného nařízení považují za splněná, pokud je alespoň jedna smluvní strana usazena v zemi, pro niž Komise přijala prováděcí akt o rovnocennosti v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, by se tyto regulační technické normy měly vztahovat na smlouvy, jejichž obě smluvní strany jsou usazeny ve třetí zemi, jejíž právní, dohledové a vynucovací předpisy dosud nebyly prohlášeny za rovnocenné požadavkům stanoveným v uvedeném nařízení.
(3)
Určité informace o smlouvách uzavřených subjekty ze třetích zemí by byly nadále přístupné pouze příslušným orgánům třetí země. Proto by příslušné orgány Unie měly s těmito orgány úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že příslušná ustanovení jsou uplatňována a vymáhána.
(4)
Protože pro úplné pochopení příslušných technických norem je zapotřebí technický pojem, měl by být tento pojem definován.
(5)
OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích kryté zárukou poskytnutou subjekty usazenými v Unii vytvářejí pro ručitele usazeného v Unii finanční riziko. Vzhledem k tomu, že toto riziko závisí na velikosti záruky poskytnuté finančními smluvními stranami na krytí OTC derivátových smluv, a vzhledem k propojením mezi finančními smluvními stranami ve srovnání s nefinančními smluvními stranami by se za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii měly považovat pouze OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích, které jsou kryté zárukou, jež přesahuje určité kvantitativní limity a je poskytnuta finanční smluvní stranou usazenou v Unii.
(6)
Finanční smluvní strany usazené ve třetích zemích mohou uzavírat OTC derivátové smlouvy prostřednictvím svých poboček v Unii. Vzhledem k dopadu, jaký má činnost těchto poboček na trhu Unie, by se OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi těmito pobočkami v Unii měly považovat za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
(7)
OTC derivátové smlouvy uzavřené určitými smluvními stranami s hlavním cílem vyhnout se povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, která by se vztahovala na subjekty, jež by byly přirozenými smluvními stranami smlouvy, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012, neboť brání dosažení záměru uvedeného nařízení, konkrétně zmírnění úvěrového rizika protistrany.
(8)
OTC derivátové smlouvy, které jsou součástí ujednání, jehož povaha nemá podnikatelské odůvodnění nebo obchodní podstatu a jehož hlavním účelem je obejít použití nařízení (EU) č. 648/2012, včetně pravidel pro podmínky osvobození, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v uvedeném nařízení.
(9)
Situace, kdy jednotlivé složky ujednání neodpovídají právní podstatě ujednání jako celku, kdy je ujednání realizováno způsobem, který by obvykle nebyl použit při postupu, jenž se obecně považuje za rozumné obchodní chování, kdy ujednání nebo řada ujednání obsahují prvky, jejichž důsledkem je neutralizace nebo anulace jejich vzájemné ekonomické podstaty, nebo kdy jednotlivé transakce mají cyklickou povahu, by se měly považovat za signály fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
(10)
Technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii i technické normy týkající se předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012 je vhodné stanovit v jediném nástroji, protože oba soubory technických norem se týkají povinnosti clearingu a použití technik zmírňování rizika. Kromě toho mají společné znaky, jako je jejich použití na smlouvy, jejichž smluvní strany by nepodléhaly povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, jestliže by nebyly splněny podmínky čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu v) a čl. 11 odst. 14 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012 upřesněné dále v tomto nařízení.
(11)
Jelikož subjekty třetích zemí, jichž se tyto regulační technické normy dotýkají, potřebují čas k zajištění splnění požadavků nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jejich OTC derivátové smlouvy splňují podmínky stanovené v těchto regulačních technických normách a jsou považovány za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, je vhodné odložit použití ustanovení obsahujících dané podmínky o šest měsíců.
(12)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(13)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použije tato definice:
„zárukou“ se rozumí výslovně zdokumentovaný právní závazek ručitele pokrýt platby částek, které jsou nebo by mohly být splatné na základě OTC derivátových smluv krytých danou zárukou a uzavřených subjektem, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, oprávněnému subjektu, dojde-li k selhání definovanému v záruce nebo neprovede-li subjekt, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, příslušné platby.
Článek 2
Smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud alespoň jednomu subjektu ze třetí země byla finanční smluvní stranou usazenou v Unii poskytnuta záruka, která kryje celý jeho závazek plynoucí z dané OTC derivátové smlouvy nebo jeho část a splňuje obě tyto podmínky:
a)
kryje celý závazek subjektu ze třetí země vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně nebo kryje pouze část závazku subjektu ze třetí země vyplývajícího z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně vydělené procentním podílem závazku krytým zárukou;
b)
je rovna nejméně 5 % součtu stávajících expozic, jak je definuje čl. 272 bod 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3), v OTC derivátových smlouvách finanční smluvní strany usazené v Unii, která záruku poskytla.
Pokud je maximální výše záruky nižší než limit stanovený v písmenu a) prvního pododstavce, nemají smlouvy kryté touto zárukou přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, ledaže by částka záruky byla zvýšena, přičemž v takovém případě ručitel v den zvýšení záruky znovu posoudí přímý, podstatný a předvídatelný vliv smluv v Unii podle podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce.
Pokud závazek vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv nedosahuje limitu stanoveného v písmenu a) prvního pododstavce, nepovažují se tyto smlouvy za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, a to ani tehdy, jestliže se maximální výše záruky kryjící tento závazek rovná limitu stanovenému v písmenu a) prvního pododstavce nebo je vyšší, ani je-li splněna podmínka stanovená v písmenu b) prvního pododstavce.
V případě zvýšení závazku vyplývajícího z OTC derivátových smluv nebo snížení stávající expozice ručitel znovu posoudí, zda jsou podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce splněny. Posouzení se provádí v den zvýšení závazku pro podmínku stanovenou v písmenu a) prvního pododstavce a měsíčně pro podmínku stanovenou v písmenu b) prvního pododstavce.
OTC derivátové smlouvy v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně uzavřené před poskytnutím nebo zvýšením záruky a následně kryté zárukou, jež splňuje podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce, se považují za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
2. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud oba subjekty usazené ve třetí zemi uzavřou tuto smlouvu prostřednictvím svých poboček v Unii a byly by považovány za finanční smluvní strany, pokud by byly usazeny v Unii.
Článek 3
Případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům nebo povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu, jejímž účelem je obejít provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud při posouzení smlouvy jako celku a zohlednění všech okolností lze ze způsobu, jakým byla uzavřena, usuzovat, že jejím hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení uvedeného nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se smlouva považuje za smlouvu, jejímž hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud hlavním účelem ujednání nebo řady ujednání souvisejících s touto OTC derivátovou smlouvou je zmařit záměr, smysl a účel kteréhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, jež by se jinak použilo, včetně případů, kdy je smlouva součástí fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
Ujednání, které ve svém základu nemá podnikatelské odůvodnění, obchodní podstatu nebo relevantní ekonomické důvody a jehož součástí je jakákoli smlouva, transakce, plán, opatření, operace, dohoda, podpora, srozumění, příslib, závazek nebo událost, se považuje za fingované ujednání. Ujednání se může skládat z více než jednoho kroku nebo části.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2 se použije ode dne 10. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. února 2014.