РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 628/2013 НА КОМИСИЯТА
от 28 юни 2013 година
относно работните методи на Европейската агенция за авиационна безопасност за провеждане на стандартизационни инспекции и контрол на прилагането на правилата, определени в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (1), и по-специално член 24, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се изисква Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) да подпомага Комисията, като контролира прилагането на разпоредбите и правилата за прилагане на посочения регламент от компетентните органи на държавите членки чрез провеждане на стандартизационни инспекции.
(2)
В член 54, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се постановява, че когато инспекция на компетентен орган от дадена държава членка налага инспекция на предприятие или група от предприятия, Агенцията следва да спазва разпоредбите на член 55.
(3)
В Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията (2) се установяват работните методи на Агенцията за извършване на стандартизационни инспекции (наричани по-долу „настоящите работни методи“).
(4)
Изминаха шест години от приемането на настоящите работни методи. Бяха приети значителни промени в общите правила, бяха сключени също редица международни споразумения, а освен това Агенцията и държавите членки събраха ценен опит, който трябва да бъде взет предвид.
(5)
Когато Регламент (ЕО) № 736/2006 беше приет, общите правила в областта на гражданското въздухоплаване бяха ограничени до първоначалната летателна годност и нейното поддържане. С Регламент (ЕО) № 1702/2003 на Комисията (3) бяха определени правила за прилагане на сертифицирането на летателната годност и по отношение на опазването на околната среда за въздухоплавателните средства и свързаните с тях продукти, части и устройства, както и за сертифицирането на проектантски и производствени организации. С Регламент (ЕО) № 2042/2003 на Комисията (4) бяха установени правила за прилагане относно поддържането на летателната годност на въздухоплавателните средства и аеронавигационните продукти, части и устройства, както и за одобряване на организациите и персонала, изпълняващ тези задачи.
(6)
Оттогава насам Регламент (ЕО) № 216/2008 замени Регламент (ЕО) № 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност (5), а наборът от общи правила беше разширяван два пъти: първия път, за да включи въздушния екипаж, въздушните операции и наземните инспекции; втория път, за да включи управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване (УВД/АНО), както и безопасността на летищата, вследствие на което Комисията прие редица правила за прилагане в съответните нови области на компетентност, като Регламент (ЕС) № 805/2011 на Комисията от 10 август 2011 г. относно определянето на подробни правила за свидетелствата за правоспособност на ръководителите на полети и за някои свидетелства и сертификати (6), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (7) относно надзора на безопасността при управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията от 17 октомври 2011 г. за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (8), Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 г. за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (9), Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (10), изменен с Регламент (ЕО) № 859/2008 на Комисията (11), Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността (12), изменена с Директива 2008/49/ЕО на Комисията от16 април 2008 г. за изменение на приложение II към Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на критериите за провеждане на наземни инспекции на въздухоплавателни средства, които използват летища на Общността (13), Регламент (ЕС) № 965/2012 на Комисията от 5 октомври 2012 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции (14) и Регламент (ЕС) № 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване (15).
(7)
С Регламент (ЕО) № 216/2008 също бяха въведени редица нови разпоредби, които трябва да бъдат отразени в работните методи на Агенцията за провеждане на стандартизационни инспекции. По-специално в член 11 са определени условията за взаимно признаване на сертификатите, издадени от компетентните органи на държавите членки, както и условията за временно прекратяване на това признаване, при което стандартизационните инспекции представляват важен инструмент за вземането на такива решения. С член 15 се създава информационна мрежа, която осигурява полезна информация, която трябва да бъде взета предвид при стандартизационни инспекции, като същевременно може да възникне необходимост определени резултати от подобни стандартизационни инспекции да се предоставят незабавно на тази информационна мрежа. В член 27, параграф 3 се посочва, че Агенцията следва да подкрепя държавите членки при изпълнение на задълженията им към ИКАО.
(8)
Независимо от други промени на общите правила, установени с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, Агенцията следва да подпомага Комисията при контрола на прилагането на други изисквания за авиационна безопасност, например тези, които произтичат от законодателството за Единното европейско небе или законодателството относно разследването или докладването на произшествия.
(9)
От 2006 г. насам европейската външна политика в областта на въздухоплаването също претърпя значителни промени както по отношение на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), така и по отношение на държавите в съседство с Европейския съюз и някои ключови партньори на световно равнище.
(10)
Беше подписан меморандум за сътрудничество с Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) през 2010 г. (16), който създава рамка за структурирано сътрудничество между страните, по-специално по отношение на обмена на информация, свързана с безопасността, с цел да се избегне дублиране на задачите, когато това е възможно, в резултат на което програмата на Агенцията за стандартизационни инспекции и Всеобщата програма на ИКАО за одит на надзора на безопасността (USOAP) следва да бъдат обвързани по-тясно една с друга. В работните методи за инспекциите следва да се вземе предвид също така ICAO DOC 9735 - ръководството за непрекъснат контрол на USOAP.
(11)
По отношение на държавите, които са част от политиката на ЕС за съседство и политиката на разширяване, включително по-специално държавите, които са страни по Споразумението за общо европейско авиационно пространство, стандартизационните инспекции следва да бъдат организирани в съответствие със същите работни методи и същите стандарти като за държавите членки, като за целта следва да бъдат сключени съответните споразумения или работни договорености.
(12)
По отношение на държавите, които са подписали двустранни споразумения за авиационна безопасност, предвиждащи взаимното приемане на някои констатации по сертифицирането и одобрения, стандартизационните инспекции следва да подпомогнат контрола на изпълнението на споразумението, а техните резултати да се докладват на съответния двустранен надзорен съвет с оглед на възможни корекции. Инспекциите на онези държави членки, чиито констатации по сертифицирането и одобрения се приемат в рамките на двустранни срещи, следва да включват допълнителни проверки, за да се гарантира, че компетентните власти изпълняват правилно задълженията си, произтичащи от двустранните споразумения.
(13)
С цел да се осъществява ефикасен контрол на прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, както и на други правила за авиационна безопасност, произтичащи от съществуващите регламенти и споразумения, е необходимо да се преразгледат настоящите работни методи, по-специално за да се гарантира, че те ще придобият по-системна ориентация, ще следват подход за по-последователен контрол, който е съсредоточен в по-голяма степен върху безопасността, ще осигурят по-ефективно използване на ресурсите, за да не възниква ненужна тежест за компетентните органи, и ще включват механизъм за обратна връзка относно дейностите на Агенцията, свързани с изготвянето на правила. Следва да бъдат създадени инспекционни екипи с адекватно обучен и квалифициран персонал, като Агенцията се стреми да балансира участието на упълномощените служители от различни държави членки.
(14)
Работните методи следва да отразяват определенията и принципите за одит, посочени в стандарта ISO 19011.
(15)
Освен в областта на инспекциите работни методи следва да бъдат разработени в областите на контрола на равнище системи и на равнище констатации.
(16)
Работните методи следва да осигурят по-голяма гъвкавост за Агенцията при предприемането на действия в области, където това съответства на нейните технически компетенции, като в същото време следва да се запази правната сигурност относно тези методи.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 736/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват работни методи за:
а)
контрол на прилагането от страна на компетентните органи на държавите членки на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане в областите, обхванати от член 1, параграф 1 от посочения регламент;
б)
провеждане на стандартизационни инспекции от компетентните органи на държавите членки;
в)
проверка дали компетентните органи на държавите членки издават сертификати и упражняват надзор над тях в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
г)
участие в оценката на въздействието на изпълнението на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане от компетентните органи на държавите членки.
2. Работните методи, установени в настоящия регламент, се прилагат също, доколкото това е практически възможно, когато Агенцията е натоварена със задачата да извършва контрол относно прилагането на изискванията за авиационна безопасност, произтичащи от друго законодателство на ЕС, споразумения, сключени от ЕС, или работни договорености, сключени от Агенцията.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„инспекция“ означава стандартизационната инспекция, посочена в член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008, включително инспекцията на предприятие или група от предприятия, посочена в член 54, параграф 4 и член 55 от посочения регламент, която се извършва от Агенцията;
2.
„компетентен орган“ означава органа, определен от държавата членка като компетентен за прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
3.
„упълномощен персонал“ означава лицата, упълномощени от Агенцията да извършват инспекции, включително командировани служители;
4.
„командирован персонал“ означава служители, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), други международни организации в областта на въздухоплаването или от компетентните органи на трети държави, които имат споразумения със Съюза или работни договорености с Агенцията, които са определени от тези органи да съдействат на Агенцията при провеждане на инспекциите;
5.
„доказателство“ означава документация, изложение на факти или друга информация, която е от значение в конкретния случай и може да бъде проверена;
6.
„констатация“ означава резултата от сравнението между наличните доказателства и приложимите изисквания;
7.
„корекция“ означава действие за отстраняване на констатирани несъответствия с приложимите изисквания;
8.
„коригиращо действие“ означава действие за отстраняване на причината на констатирано несъответствие с приложимите изисквания, с цел да се предотврати повторно възникване на несъответствието;
9.
„непосредствена заплаха за безопасността“ означава ситуация, при която съществуват доказателства, че даден продукт, услуга, система, съставен елемент, оборудване или съоръжение е в състояние, в което е вероятно да възникнат вреди за хората, или се експлоатира, доставя или поддържа технически по такъв начин, че е вероятно възникването на такива вреди, ако не бъдат извършени незабавно корекции в ситуацията.
Член 3
Принципи, приложими към контрола
1. Агенцията извършва контрол на прилагането от страна на компетентните органи на изискванията, посочени в член 1, както и тяхното еднакво прилагане в съответствие с методологията, изложена в настоящия регламент, и докладва за това.
2. Контролът е непрекъснат и съобразен с риска, въз основа на информацията, която е на разположение на Агенцията. Той включва оценка на способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора, като извършват инспекции, когато е необходимо, и предприемат действия, произтичащи от констатациите, направени при инспекции, с цел да се гарантира своевременното предприемане на подходящи корекции и коригиращи действия.
3. В рамките на контрола се използва системен подход. Той обхваща всички области и критични елементи на системата за надзор на безопасността, както е определено от ИКАО. Особено внимание се отделя на връзките между отделните области.
4. Контролът се извършва по прозрачен, ефикасен, ефективен, хармонизиран и последователен начин.
5. Агенцията анализира резултатите от своите дейности по контрола, за да установи дали съществува необходимост от регулаторни подобрения.
Член 4
Принципи, приложими към инспекциите и констатациите
1. При инспекциите на компетентните органи се вземат под внимание резултатите от предишни инспекции и се разглеждат по-конкретно промени в регулаторните изисквания и във възможностите на компетентния орган да упражнява надзор на безопасността. Те са пропорционални на размера и сложността на промишления сектор под надзора на компетентните органи, като техен приоритет е да гарантират високо и еднакво равнище на безопасност за търговския въздушен транспорт.
2. Инспекциите могат да включват инспекции на предприятия или групи от предприятия, които се намират под надзора на проверявания компетентен орган.
3. Инспекциите могат да включват, когато това е договорено между засегнатите страни, инспекции на военни съоръжения, отворени за обществено ползване, или на услуги, предоставяни от военен персонал на обществеността, с цел да се провери дали изискванията на член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008 са спазени.
4. Инспекциите се провеждат от екип, съставен от упълномощен от Агенцията персонал, който е квалифициран и обучен в своите съответни области на дейност. Упълномощеният персонал спазва принципите на независимост, почтеност, етично поведение, надлежна проверка, коректно представяне и поверителност.
5. Когато Агенцията установи, че един или повече сертификати не отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, констатираното несъответствие се докладва на съответния компетентен орган. Когато дадено констатирано несъответствие не бъде коригирано своевременно, Агенцията прави препоръки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 с цел да даде възможност за вземане на решение за взаимно признаване на посочените сертификати.
6. Агенцията класифицира и следи несъответствията, констатирани по време на инспекциите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, в зависимост от тяхното въздействие, като констатациите, засягащи сигурността и безопасността, се ползват с приоритет. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки, когато към корекцията на дадена непосредствена заплаха за безопасността не е подходено по задоволителен начин.
7. Настоящият регламент се прилага, без да се накърняват разпоредбите на членове 15 и 58 от Регламент (ЕО) № 216/2008, на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (17), на Регламент (ЕО) № 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета (18) и Регламент (ЕО) № 473/2006 на Комисията (19)
Член 5
Обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки предоставят на Агенцията цялата необходима информация, свързана с извършвания от тях надзор на безопасността, в която са разгледани всички критични елементи на тяхната система за надзор на безопасността, включително предприятията или групите от предприятия под техен надзор. Информацията се предоставя във форма и по начин, определени от Агенцията, като се взема под внимание информацията, предоставяна на ИКАО.
2. Агенцията може също да изисква ad-hoc информация от компетентните органи на държавите членки. Когато отправя такова искане за информация, Агенцията посочва своето правно основание и цел, уточнява каква информация се изисква и определя сроковете, в които тя трябва да бъде предоставена.
3. Агенцията предоставя на компетентните органи на държавите членки съответна информация с цел да подкрепи еднаквото прилагане на приложимите изисквания.
Член 6
Национален координатор по стандартизация
1. Държавите членки определят национален координатор по стандартизация, който действа като тяхна основна точка за контакт за всички дейности по стандартизация, и по-специално за координирането на обмена на информация, предвиден в член 5, параграф 1. Националният координатор по стандартизация има задължението да:
а)
поддържа и актуализира текущата информация, която се предоставя на Агенцията, включително информацията, поискана в съответствие с членове 3, 4 и 5, корекциите и плановете за коригиращи действия, както и доказателствата за изпълнението на договорените коригиращи действия;
б)
подпомага Агенцията във всички фази на дадена инспекция и да гарантира, че инспекционният екип се придружава по време на инспекциите на място.
2. Компетентните органи гарантират, че са налице ясни канали за комуникация между определения национален координатор по стандартизация и тяхната вътрешна организация, за да може този координатор да изпълнява своите задължения правилно.
Член 7
Непрекъснат контрол
1. Непрекъснатият контрол, посочен в член 3, съдържа следното:
а)
събиране и анализ на данните и информацията, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), Комисията или от други съответни източници;
б)
оценка на способността на даден компетентен орган да изпълнява своите задължения по надзора на безопасността;
в)
в зависимост от оценката, посочена в буква б) - определяне на приоритети, планиране и определяне на обхвата на инспекциите;
г)
провеждане на такива инспекции, включително свързаното с това докладване;
д)
последващи действия и приключване на констатациите за несъответствия, произтичащи от инспекциите.
2. За оценката, посочена в параграф 1, буква б), Агенцията създава, разработва и поддържа единен модел, в който се вземат предвид поне следните елементи:
а)
размер и сложност на авиационната промишленост;
б)
сериозни произшествия, злополуки, злополуки с фатален изход и свързаните с тях смъртни случаи;
в)
резултати от наземните инспекции;
г)
резултати от предходните инспекции;
д)
способност на компетентните органи да прилагат ефективно корекции и коригиращи действия;
е)
резултати от одитите, проведени съгласно международни конвенции или държавни програми за оценка на безопасността;
ж)
съществуващи мерки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или член 258 от Договора.
3. Резултатите от прилагането на модела, определен в параграф 2, както и входящите данни и резултатите от оценката се предоставят на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
4. Агенцията следва да адаптира програмата за инспекции с оглед на извършвания от нея непрекъснат контрол, като отразява както случаите на подобряване, така и случаите на влошаване на равнището на безопасност. Агенцията предприема подходящи действия, когато има доказателства, че равнището на безопасност се влошава.
Член 8
Програма за инспекциите
1. Агенцията създава в сътрудничество с Комисията многогодишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, буква а), както и годишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б).
2. В програмите за инспекция се посочват засегнатите държави членки, видът на инспекцията, областите, които трябва да бъдат проверени, и предвиденият график за провеждане на фазата на място, съобразно модела, посочен в член 7.
3. Контролните програми могат да бъдат адаптирани от Агенцията, за да бъдат взети предвид нововъзникващите рискове, установени при непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
4. Годишната програма се предоставя на Комисията, на членовете на управителния съвет на Агенцията като част от работната програма на Агенцията в съответствие с член 33, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
Член 9
Области на инспекциите
1. Агенцията извършва инспекции във всяка от областите, определени в глава II от Регламент (ЕО) № 216/2008. Тези области включват:
а)
летателната годност съгласно член 5 и опазването на околната среда съгласно член 6 от посочения регламент;
б)
летателните екипажи съгласно членове 7 и 8 от посочения регламент;
в)
въздушните операции съгласно членове 8 и 9 от посочения регламент;
г)
наземните инспекции съгласно член 10 от посочения регламент;
д)
летищата съгласно член 8а от посочения регламент;
е)
УВД/АНО и ръководителите на полети съгласно членове 8б и 8в от посочения регламент.
Допълнителни области могат да бъдат определени в зависимост от по-нататъшното развитие на Регламент (ЕО) № 216/2008 или по искане на Комисията.
2. Агенцията гарантира, че нейните ресурси са разпределени по подходящ начин за осъществяването на контрол и инспекции на различните области в зависимост от резултатите от непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
Член 10
Видове инспекции
1. Агенцията провежда:
а)
комплексни инспекции с цел проверка на една или повече области; тези инспекции се извършват на интервали, определени въз основа на резултатите от непрекъснатия контрол;
б)
целенасочени инспекции с цел проверка на конкретни сектори в рамките на една или повече области и/или с цел оценяване на степента на изпълнение на договорените корекции и коригиращи действия;
в)
аd-hoc инспекции с цел проверка на конкретни проблеми, установени в рамките на непрекъснатия контрол на Агенцията, или по искане на Комисията.
2. Независимо от инспекциите, посочени в параграф 1, Агенцията може да прави констатации, които не се основават на проверки на място, когато има достатъчно доказателства за несъответствие.
Член 11
Критерии в областта на обучението, квалификацията и упълномощаването на инспекционните екипи
1. Агенцията установява критерии по отношение на квалификацията на персонала, който участва в инспекционните екипи.
2. Тези критерии включват:
а)
познаване на институционалната и регулаторната рамка, по-конкретно на настоящия регламент, както и на съответните международни споразумения;
б)
познаване на одитните техники и практически опит с тях;
в)
техническа компетентност и практически опит в съответните области, посочени в член 9.
3. Ръководителите на екипи са персонал, назначен от Агенцията. Критериите относно тяхната квалификация включват, в допълнение към посоченото в параграф 2, умения за ръководене на екип и умения за комуникация в международна среда и в деликатни ситуации.
4. Членовете на екипите са персонал, назначен от Агенцията, или командировани лица.
5. Както ръководителите, така и членовете на екипи са обучени относно приложимите изисквания и процедурите на Агенцията. Агенцията гарантира, че ръководителите и членовете на екипи винаги разполагат с компетентността, позволяваща те да бъдат упълномощени да участват в инспекции. За тази цел Агенцията създава подходящи програми за непрекъснато обучение.
6. Лица от персонала, които отговарят на критериите по отношение на квалификацията и са получили подходящо обучение, могат да бъдат упълномощени от Агенцията да участват в инспекционните екипи.
Член 12
Съставяне на екипи за инспекции
1. Инспекциите се извършват от екипи, съставени от Агенцията, които включват упълномощен персонал съгласно член 11.
2. Агенцията определя състава на екипа с оглед постигане на минималния състав, необходим за покриване на изискваните технически правомощия и работно натоварване, като взема под внимание вида на инспекцията, обхвата, броя на разглежданите области и очакваната програма. Всеки екип има ръководител и минимум един член. Във всички случаи Агенцията гарантира, че броят на служителите в отделните екипи е пропорционален на обхвата на задачите.
3. Агенцията гарантира, че при съставянето на екипите няма конфликт на интереси нито по отношение на инспектираните национални органи, нито по отношение на инспектираните предприятия или групи от предприятия.
4. Своевременно преди началото на инспекцията Агенцията изисква от органите или организациите, командироващи служители, информация относно наличността на членовете на екипа за участие във фазата на място.
5. Разходите, произтичащи от участието на национални координатори по стандартизация, както е предвидено в член 14, параграф 2 и член 19, параграф 2, и от участието на командировани служители в инспекции, извършвани от Агенцията, се поемат от Агенцията в съответствие с нормативната уредба на Съюза и без да се засяга годишната бюджетна процедура на Съюза.
Член 13
Провеждане на инспекции
1. Инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б), включват следните фази:
а)
подготвителна фаза, която се провежда преди инспекцията и продължава най-малко 10 седмици;
б)
фаза на място;
в)
фаза на докладване, следваща фазата на място и продължаваща не повече от 10 седмици.
2. Инспекциите ad-hoc, посочени в член 10, параграф 1, буква в), се обявяват пред съответния компетентен орган с двуседмично предизвестие, но не се изисква при това да се спазват сроковете и процедурите, предвидени в членове 14, 15 и 16, освен задължението да бъде изготвен окончателен доклад.
3. Констатации за несъответствия, открити по време на инспекциите, посочени в член 10, се докладват в съответствие с член 16, проследяват се и се приключват в съответствие с член 17 и се класифицират в съответствие с член 18.
Член 14
Подготвителна фаза
1. В подготвителната фаза на инспекцията Агенцията:
а)
уведомява компетентния орган за инспекцията най-малко 10 седмици преди фазата на място, включително за планувания вид инспекция, както и за областите и секторите на инспекцията;
б)
събира необходимата информация за подготовка на инспекцията, като надлежно взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
в)
определя обхвата, степента и програмата на инспекцията, включително инспекцията на предприятия или групи от предприятия, като взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
г)
определя размера и състава на екипа за инспекцията.
2. След получаване на предизвестието за инспекцията компетентният орган съдейства на Агенцията за бързото подготвяне на фазата на място. Ако се сметне за необходимо, може да бъде организирана предварителна среща между инспектиращия екип и националния координатор по стандартизация.
3. Агенцията предоставя на компетентния орган програмата на инспекцията и състава на екипа поне две седмици преди фазата на място.
Член 15
Фаза на място
1. По време на фазата на място от дадена инспекция Агенцията:
а)
организира встъпителна среща с националния координатор по стандартизация и проверявания компетентен орган;
б)
проследява останалите неприключени констатации за несъответствия, установени при предишни инспекции, и извършва преглед на съответните корекции и коригиращи действия;
в)
уведомява компетентния орган за всички непосредствени проблеми във връзка с безопасността, когато подобни проблеми бъдат установени по време на инспекцията;
г)
на заключителното заседание представя на проверявания компетентен орган списък с предварителните констатации за несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията.
2. Освен това Агенцията може да:
а)
проверява основните офиси и, доколкото това се счита за необходимо, всички регионални офиси на компетентния орган и на квалифицираните организации, на които компетентният орган може да е възложил задачи;
б)
проверява предприятията или групите от предприятия, които се намират под надзора на компетентния орган, като част от инспекцията на този компетентен орган; в такъв случай компетентният орган може да придружава екипа за инспекция;
в)
провежда интервюта с персонала на проверявания компетентен орган и на квалифицираните организации, ако има такива, и на посетените предприятия или групи от предприятия, ако има такива;
г)
проверява законодателни актове, процедури, сертификати, документация, данни и други подходящи материали.
Член 16
Фаза на докладване
1. Във фазата на докладване от дадена инспекция Агенцията, в срок от 6 седмици след заключителното заседание на фазата на място, прави преглед на предварителните констатации, класифицира ги и изготвя въз основа на това проектодоклад до проверявания компетентен орган.
2. Проектодокладът съдържа най-малко:
а)
обобщение, в което са представени констатациите;
б)
подробности за извършването на инспекцията, включително вида на инспекцията, проверяваните области, обхвата и състава на екипа;
в)
анализ на критичните елементи с акцент върху основните констатации;
г)
списък на констатираните несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията, заедно с тяхната класификация;
д)
препоръки, включително, когато е необходимо, относно взаимното признаване на сертификати.
3. Констатациите за несъответствия се съобщават посредством проектодоклада, посочен в параграф 2, освен ако вече са нотифицирани в писмена форма от Агенцията чрез други средства.
4. Компетентният орган може да изпрати писмени коментари на Агенцията в срок от две седмици след уведомяването.
5. Агенцията, в рамките на 10 седмици след заключителното заседание, издава окончателен доклад въз основа на проектодоклада, посочен в параграф 2, който отразява коментарите на проверявания компетентен орган, ако има такива. Агенцията може да адаптира описанието на дадена констатация за несъответствие, нейното правно основание, нейната класификация или нейния актуален статус, както е уместно, за да бъдат взети предвид коментарите, както и корекциите и коригиращите действия, представени във фазата на докладване.
6. Агенцията определя и поддържа статус на непрекъснатия контрол за всяка държава членка, който при поискване се предоставя на засегнатата държава членка и на Комисията.
7. Окончателният доклад се адресира до проверявания компетентен орган и до Комисията, която впоследствие може да изпрати този доклад на съответната държава членка и на други компетентни органи, ако е уместно.
Член 17
Проследяване и приключване на констатациите
1. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, букви б) и в), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от четири седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
2. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, буква а), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от 10 седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
3. Компетентният орган докладва на Агенцията своевременно относно приключването на коригиращите действия и представя доказателства за това.
4. Агенцията:
а)
оценява корекциите и коригиращите действия, представени от компетентния орган, или своевременно изисква допълнителни разяснения;
б)
одобрява или отхвърля представените корекции и/или коригиращи действия в рамките на 16 седмици след уведомяването;
в)
контролира удовлетворителното изпълнение на коригиращите действия;
г)
установява необходимостта от допълнителни действия в съответствие с член 22;
д)
докладва редовно на компетентния орган и на Комисията за статуса на констатациите за несъответствия и на съответните корекции/коригиращи действия посредством доклади за статуса;
е)
приключва констатациите за несъответствия, ако остане удовлетворена от коригиращите действия и предоставените доказателства, регистрира приключването на констатациите за несъответствие и уведомява компетентния орган за това.
5. За целите на буква в) Агенцията може да поиска доказателства или разяснения от компетентния орган. Агенцията също така може да вземе решение да извърши проверка на място на изпълнението посредством инспекция.
6. Когато констатациите за несъответствия са предмет на разследване за нарушение по силата на член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или по силата на договорите, Агенцията осигурява подходящи последващи действия след консултации с Комисията и не приключва такива констатации без предварително съгласуване с Комисията.
Член 18
Класифициране на констатациите
1. Всички констатации за несъответствия, направени от Агенцията в рамките на инспекциите, посочени в член 10, се класифицират и докладват от Агенцията, независимо дали се отнасят до административни или технически изисквания, в един от следните класове:
а)
клас C: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда главно проблеми във връзка със стандартизацията;
б)
клас D: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда проблеми във връзка със стандартизацията и проблеми във връзка с безопасността, ако не се коригира своевременно;
в)
клас G: непосредствен проблем във връзка с безопасността.
2. Докладването, проследяването и приключването се степенуват по важност в зависимост от тяхната класификация.
Член 19
Непосредствен проблем във връзка безопасността
1. Когато Агенцията е извършила уведомяване за непосредствен проблем във връзка с безопасността:
а)
Агенцията изисква от компетентния орган да предприеме подходящи коригиращи действия, включително незабавни корекции;
б)
компетентният орган прилага ефективни корекции за отстраняване на констатираното несъответствие и предоставя на Агенцията доказателства за това.
2. Агенцията може да поиска от компетентния орган в срок от две седмици след постъпване на уведомлението за непосредствен проблем във връзка с безопасността да присъства на заседание, за да направи оценка на прилагането на незабавните корекции.
3. Когато корекциите не удовлетворяват Агенцията, тя отправя препоръки към Комисията, включително, когато е необходимо, искане относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки.
Член 20
Документация
1. Агенцията създава система за водене на документация, която осигурява подходящо съхранение, достъп и надеждно проследяване на:
а)
обучението, квалификацията и упълномощаването на ръководителите и членовете на екипи;
б)
програмите на инспекциите;
в)
докладите;
г)
констатациите и свързаните с тях доказателства;
д)
договорените корекции и коригиращи действия;
е)
приключването на констатации за несъответствия и свързаните с това доказателства;
ж)
препоръките относно взаимното признаване на сертификати;
з)
оценките, посочени в член 7, параграф 1, буква б).
2. Всички документи се съхраняват за минимален срок от 15 години, като се спазва приложимото законодателство за защита на данните.
Член 21
Достъп до информацията, съдържаща се в докладите за инспекциите
1. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, засяга предприятие или група от предприятия, намиращи се под надзор относно безопасността, упражняван от трета държава, и попада в обхвата на прилагане на споразумение на Съюза, сключено в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 216/2008, тази информация се предоставя на третата държава като страна по това споразумение съгласно неговите съответни разпоредби.
2. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, попада в обхвата на прилагане на Меморандума за сътрудничество между Съюза и ИКАО, информацията се предоставя на ИКАО в съответствие с разпоредбите на посочения Меморандум за сътрудничество и съответното приложение относно безопасността.
3. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, се отнася до текущо разследване във връзка с безопасността, провеждано в съответствие с Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (20), информацията се предоставя незабавно на органа, отговорен за това разследване.
4. За целите на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (21) процесът на вземане на решения, свързани с доклад за инспекция, не се счита за приключил, преди да са приключени свързаните с него констатации за несъответствия.
Член 22
Допълнителни действия
1. Агенцията установява всяко неизпълнение на изискването за проследяване на констатирано несъответствие, като например:
а)
коригиращо действие, което не е представено в срока, посочен в член 17, параграф 1;
б)
коригиращо действие, което не е одобрено от Агенцията в срока, посочен в член 17, параграф 4, буква б);
в)
коригиращо действие, което не е надлежно изпълнено.
2. В случаите, посочени в параграф 1, Агенцията изисква от компетентния орган да предостави разяснения относно неизпълнението и да представи допълнителни действия, като определя срок за отговор.
3. Агенцията оценява последствията от неизпълнението, заедно с отговора на компетентния орган, в рамките на определения краен срок. Въз основа на резултатите от оценката Агенцията може:
а)
да приеме представените допълнителни действия; или
б)
да изготви допълнителен доклад до съответния компетентен орган и до Комисията. Този доклад включва оценката на Агенцията, както и препоръките до Комисията, включително, ако бъде счетено за необходимо, препоръки относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган.
4. Без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2111/2005, след получаването на допълнителния доклад, посочен в параграф 3, буква б), Комисията може да предприеме всяка от следните стъпки:
а)
да изпрати коментари до съответната държава членка или да поиска допълнителни обяснения за изясняване на констатациите за несъответствия или част от тях;
б)
да изиска от Агенцията да извърши ad-hoc инспекция, за да провери удовлетворителното изпълнение на корекциите и коригиращите действия;
в)
да задейства процедурата, посочена в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008, за да вземе решение дали сертификатите, издадени от компетентния орган, съответстват на приложимите изисквания;
г)
да задейства процедура по силата на член 258 от Договора.
Член 23
Годишен доклад
Агенцията предава на Комисията най-късно до 31 март на всяка година годишен доклад относно дейностите и инспекциите, извършени през предходната година в рамките на непрекъснатия контрол. Докладът включва анализ на резултатите от дейностите и инспекциите, който отразява способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора на безопасността, както и препоръки за възможни подобрения. В препоръките по-конкретно се посочват техническите правила, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 17, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и мерките, предприемани от Агенцията, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 18, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 24
Работни процедури
Агенцията преразглежда своите работни процедури с оглед на изпълнението на задачите, възложени ѝ по членове 3 - 23, в срок от шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 25
Преходни разпоредби
1. Констатации за несъответствия, направени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, за които на Агенцията не е било представено доказателство за приключването им към момента на влизане в сила на настоящия регламент, се считат за направени в съответствие с настоящия регламент и се третират по съответния начин.
2. Планове за коригиращи действия, одобрени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за одобрени в съответствие с настоящия регламент.
3. Членовете и ръководителите на екипи, упълномощени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за упълномощен персонал съгласно настоящия регламент.
Член 26
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/2006 се отменя.
Член 27
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юни 2013 година.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 628/2013
ze dne 28. června 2013
o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění standardizačních kontrol a pro sledování uplatňování pravidel nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 736/2006
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na čl. 24 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 24 odst. 1 a článku 54 nařízení (ES) č. 216/2008 se vyžaduje, aby Evropská agentura pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) byla Komisi nápomocna při sledování uplatňování ustanovení uvedeného nařízení, jakož i jeho prováděcích pravidel, a to prostřednictvím standardizačních kontrol prováděných příslušnými úřady členských států.
(2)
Ustanovení čl. 54 odst. 4 nařízení (ES) č. 216/2008 stanoví, že vyžaduje-li kontrola v příslušném úřadu členského státu kontrolu podniku nebo sdružení podniků, měla by agentura postupovat podle ustanovení článku 55.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 736/2006 (2) stanoví pracovní postupy agentury pro provádění normalizačních inspekcí (dále jen „stávající pracovní postupy“).
(4)
Od přijetí stávajících pracovních postupů uplynulo šest let. Byly schváleny podstatné změny ve společných pravidlech, byla rovněž přijata řada mezinárodních dohod, agentura a členské státy také získaly cenné zkušenosti, jež je třeba zohlednit.
(5)
Nařízení (ES) č. 736/2006 bylo přijato v době, kdy byla společná pravidla v oblasti civilního letectví omezena na prvotní letovou způsobilost a její zachování. Nařízení Komise (ES) č. 1702/2003 (3) stanovilo prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací; nařízení Komise (ES) č. 2042/2003 (4) stanovilo prováděcí pravidla v oblasti zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů.
(6)
Od té doby se nařízením (ES) č. 216/2008 nahradilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (5) a společná pravidla byla dvakrát rozšířena: nejprve tak, aby do nich byly zahrnuty letové posádky, letový provoz a prohlídky na odbavovací ploše; následně aby zahrnuly uspořádání letového provozu a letové navigační služby (ATM/ANS), jakož i bezpečnost letišť, v důsledku čehož Komise přijala několik prováděcích pravidel, jež odpovídají těmto novým oblastem působnosti, jako jsou nařízení Komise (EU) č. 805/2011 ze dne 10. srpna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k udělování průkazů způsobilosti a některých osvědčení řídících letového provozu (6), prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1034/2011 (7), kterým se stanoví správní postupy pro dohled nad provozní bezpečností uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb, prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1035/2011 ze dne 17. října 2011, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (8), nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (9), nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (10), jež mají zajistit uspokojivé provádění ze strany příslušných úřadů členských států, ve znění nařízení Komise (ES) č. 859/2008 (11), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství (12), ve znění směrnice Komise 2008/49/ES ze dne 16. dubna 2008, kterou se mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES, pokud jde o provádění prohlídek na odbavovací ploše u letadel, která používají letiště Společenství (13), nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu (14), a nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví (15).
(7)
Nařízení (ES) č. 216/2008 rovněž zavedlo řadu nových ustanovení, která by se měla odrazit v pracovních postupech agentury při provádění standardizačních kontrol. Konkrétně jsou v článku 11 stanoveny podmínky pro vzájemné uznávání osvědčení vydaných příslušnými úřady členských států, jakož i podmínky pro pozastavení uznání, pokud standardizační kontroly představují důležitý nástroj pro takové rozhodování. V článku 15 se zřizuje informační síť, která poskytuje užitečné informace, jež mají být vzaty v úvahu při standardizačních kontrolách, přičemž některé výsledky těchto standardizačních kontrol musí být této informační síti neprodleně zpřístupněny. V čl. 27 odst. 3 se stanoví, že agentura má podpořit členské státy při plnění jejich závazků vůči Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO).
(8)
Bez ohledu na další změny společných pravidel, která byla stanovena v nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidlech, by agentura měla podporovat Komisi při sledování provádění jiných požadavků na bezpečnost letectví vyplývajících například z právních předpisů v oblasti jednotného evropského nebe nebo z právních předpisů týkajících se vyšetřování nehod a hlášení událostí.
(9)
Od roku 2006 rovněž došlo k významnému pokroku ve vnější evropské politice v oblasti letectví, a to jak pokud jde o Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO) a státy v sousedství Evropské unie, tak i některé klíčové partnery na celosvětové úrovni.
(10)
Memorandum o spolupráci s Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO) bylo podepsáno v roce 2010 (16) a vytváří rámec pro strukturovanou spolupráci mezi stranami, zejména ohledně výměny informací souvisejících s bezpečností, s cílem vyhnout se - kde je to možné - zdvojování úkolů, v důsledku čehož by měly být více propojeny program standardizačních kontrol agentury a všeobecný program ICAO pro audit dohledu nad bezpečností provozu (Universal Safety Oversight Audit Programme, USOAP). Kontrolní pracovní postupy by měly brát v úvahu rovněž dokument ICAO 9735 - příručku pro průběžné sledování USOAP.
(11)
Pokud jde o státy, které jsou součástí evropské politiky sousedství a politiky rozšiřování EU, zejména včetně států, které jsou stranami dohody o společném evropském leteckém prostoru, standardizační kontroly by zde měly být organizovány v souladu se stejnými pracovními metodami a podle stejných norem jako v případě členských států, s výhradou vhodných dohod nebo pracovních ujednání.
(12)
Pokud jde o státy, jež podepsaly dvoustranné dohody o bezpečnosti v letectví, kterými se stanoví vzájemné uznávání některých zjištění a schválení vyplývajících z certifikace, standardizační kontroly by měly podpořit sledování provádění dohody a zprávy o výsledcích by měly být předávány příslušnému dvoustrannému dozorčímu výboru za účelem možných úprav. Kontroly těch členských států, jejichž zjištění a schválení vyplývající z certifikace jsou přijata v rámci dvoustranných setkání, by měly zahrnovat další ověření s cílem zajistit, aby příslušné úřady náležitě plnily své povinnosti vyplývající z dvoustranných dohod.
(13)
V zájmu účinného sledování uplatňování nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel, jakož i dalších pravidel bezpečnosti letectví vyplývajících z platných předpisů a dohod je nezbytné přezkoumat stávající pracovní metody, zejména tak, aby byla zajištěna jejich větší orientace na systém, byl dodržován přístup soustavnějšího sledování více zaměřeného na výkonnost z hlediska bezpečnosti, byly účinněji využívány zdroje s cílem nevytvářet nepatřičnou zátěž pro příslušné úřady a aby zahrnovaly zpětnou vazbu činnosti agentury v oblasti stanovování pravidel. Měly by být zřízeny kontrolní týmy s vhodně vyškoleným a kvalifikovaným personálem a agentura by měla usilovat o vyváženou účast pověřených pracovníků z různých členských států.
(14)
Pracovní postupy by měly odrážet definice a zásady auditu, jak jsou definovány v normě ISO 19011.
(15)
Kromě úrovně kontrol by se v pracovních postupech mělo rozpracovat sledování na úrovni systému a na úrovni zjištění.
(16)
Pracovní postupy by měly zajistit agentuře větší flexibilitu při přijímání opatření, pokud to odpovídá její technické způsobilosti, přičemž by u pracovních postupů měla být zachována právní jistota.
(17)
Nařízení (ES) č. 736/2006 by proto mělo být zrušeno.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 65 nařízení (ES) č. 216/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví pracovní postupy pro:
a)
sledování uplatňování nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel v oblasti působnosti čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení příslušnými úřady členských států;
b)
provádění standardizačních kontrol příslušnými úřady členských států;
c)
ověření, že příslušné úřady členských států vydávají osvědčení v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly a dohlížejí na ně;
d)
příspěvek k posouzení dopadů provádění nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel příslušnými úřady členských států.
2. Pracovní metody ve smyslu tohoto nařízení se rovněž použijí, pokud je to možné, v okamžiku, kdy je agentura pověřena úkolem sledovat uplatňování požadavků na bezpečnost letectví stanovených jinými právními předpisy EU, dohodami uzavřenými Unií nebo pracovními ujednáními uzavřenými agenturou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„kontrolou“ se rozumí standardizační kontrola podle čl. 24 odst. 1 a článku 54 nařízení (ES) č. 216/2008, včetně kontroly podniků nebo sdružení podniků uvedené v čl. 54 odst. 4 a článku 55 uvedeného nařízení, prováděná agenturou;
2)
„příslušným úřadem“ se rozumí subjekt určený členským státem jako příslušný pro provádění nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel;
3)
„pověřenými pracovníky“ osoby pověřené agenturou k provádění kontrol, včetně vyslaných pracovníků;
4)
„vyslanými pracovníky“ se rozumí úředníci, které poskytnou příslušné úřady členských států, Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), jiné mezinárodní organizace pro letectví nebo příslušné úřady třetích zemí, které mají dohody s Unií nebo pracovní ujednání s agenturou, a kteří jsou jmenováni těmito úřady, aby byli agentuře nápomocni při provádění kontrol;
5)
„důkazem“ se rozumí záznamy, prohlášení o skutkovém stavu nebo jiné informace, které jsou relevantní a ověřitelné;
6)
„zjištěním“ se rozumí výsledek srovnání dostupných důkazů a příslušných požadavků;
7)
„nápravou“ se rozumí opatření k odstranění zjištěného nesouladu s příslušnými požadavky;
8)
„nápravným opatřením“ se rozumí opatření k odstranění příčiny zjištěného nesouladu s příslušnými požadavky, aby bylo zabráněno opakování;
9)
„bezprostředním bezpečnostním problémem“ se rozumí situace, kdy existuje důkaz o tom, že výrobek, služba, systém, složka, vybavení či zařízení je buď v takovém stavu, nebo je provozováno, dodáno nebo udržováno takovým způsobem, že osobám pravděpodobně vznikne újma, pokud nebude situace neprodleně napravena.
Článek 3
Zásady týkající se sledování
1. Agentura sleduje uplatňování požadavků, stanovených v článku 1, příslušnými úřady, jakož i jednotné provádění těchto požadavků podle metodiky stanovené v tomto nařízení a podává o tom zprávy.
2. Sledování je průběžné a vychází z rizik na základě informací, které má agentura k dispozici. Zahrnuje posouzení schopnosti příslušných úřadů vykonávat bezpečnostní dozor, provádění kontrol podle potřeby, jakož i následná opatření vyplývající ze zjištění vyplývajících z kontrol, aby se včas zajistila patřičná náprava a byla včas provedena nápravná opatření.
3. Sledování probíhá na základě systémového přístupu. Týká se všech oblastí a kritických prvků systému bezpečnostního dozoru definovaného ICAO. Zvláštní pozornost je věnována rozhraním mezi oblastmi.
4. Sledování se provádějí transparentním, účinným, efektivním, harmonizovaným a důsledným způsobem.
5. Agentura analyzuje výsledky tohoto sledování s cílem určit potřebu regulačních vylepšení.
Článek 4
Zásady týkající se kontrol a zjištění
1. Kontroly příslušných úřadů zohlední výsledky předchozích kontrol, týkají se zejména změn regulačních požadavků a změn ve schopnosti příslušného úřadu provádět bezpečnostní dozor a jsou úměrné úrovni a složitosti odvětví pod jejich dozorem, přičemž prioritou je zajištění vysoké a jednotné úrovně bezpečnosti pro obchodní leteckou dopravu.
2. Kontroly mohou zahrnovat kontroly podniků nebo sdružení podniků pod dozorem příslušného úřadu, ve kterém se kontrola provádí.
3. Pokud se tak zúčastněné strany dohodnou, mohou kontroly zahrnovat kontroly vojenských zařízení otevřených veřejnosti nebo služeb poskytovaných veřejnosti vojenským personálem za účelem ověření, že jsou splněny požadavky čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 216/2008.
4. Kontroly provádí tým skládající se z pracovníků pověřených agenturou, kteří jsou kvalifikováni a vyškoleni v příslušné oblasti nebo oblastech. Pověření pracovníci se řídí zásadami nezávislosti, bezúhonnosti, etického chování, náležité péče, poctivé prezentace a zachování důvěrnosti.
5. Pokud agentura zjistí, že jedno nebo více osvědčení není v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly, pak toto zjištění nesouladu oznámí dotčenému příslušnému úřadu. Pokud se zjištění nesouladu včas nenapraví, agentura vydá doporučení podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008, aby bylo možné rozhodnout o vzájemném uznání uvedeného či uvedených osvědčení.
6. Agentura případy nesouladu zjištěné během kontrol uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 klasifikuje podle jejich dopadu na bezpečnost a přijímá k nim následná opatření, přičemž zjištění související s bezpečností musí být upřednostněna. Agentura rovněž neprodleně uvědomí příslušné úřady členských států, pokud bezprostřední bezpečnostní problém nebyl uspokojivě napraven.
7. Tímto nařízením nejsou dotčeny články 15 a 58 nařízení (ES) č. 216/2008, rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (17), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (18) a nařízení Komise (ES) č. 473/2006 (19).
Článek 5
Výměna informací
1. Příslušné úřady členských států poskytnou agentuře veškeré nezbytné informace týkající se jejich bezpečnostního dozoru se zaměřením na všechny kritické prvky jejich systému bezpečnostního dozoru, včetně podniků nebo sdružení podniků pod jejich dozorem. Informace jsou poskytovány formou a způsobem stanoveným agenturou se zohledněním informací, které byly poskytnuty organizaci ICAO.
2. Agentura může rovněž požádat ad hoc o informace od příslušných úřadů členských států. Při předložení žádosti o informace musí agentura uvést její právní základ a účel, dále musí upřesnit, jaké informace jsou požadovány, a stanovit lhůtu, v níž mají být informace poskytnuty.
3. Agentura poskytne příslušným úřadům členských států relevantní informace na podporu jednotného provádění příslušných požadavků.
Článek 6
Vnitrostátní standardizační koordinátor
1. Členské státy určí vnitrostátního standardizačního koordinátora působícího jako hlavní kontaktní místo pro všechny standardizační činnosti, a zejména s cílem koordinovat výměnu informací stanovených v čl. 5 odst. 1. Vnitrostátní standardizační koordinátor odpovídá za:
a)
uchovávání a aktualizaci informací poskytovaných průběžně agentuře, včetně informací vyžadovaných v souladu s články 3, 4 a 5, náprav a plánů nápravných opatření a důkazů o provádění dohodnutých nápravných opatření;
b)
pomoc agentuře ve všech fázích kontroly a zajištění toho, aby byl kontrolní tým během kontroly na místě doprovázen.
2. Příslušné úřady zajistí jednoznačnou formu komunikace mezi určeným vnitrostátním standardizačním koordinátorem a jejich vnitřní organizací, aby koordinátor mohl řádně plnit své úkoly.
Článek 7
Průběžné sledování
1. Průběžné sledování uvedené v článku 3 musí zahrnovat:
a)
sběr a analýzu údajů a informací poskytnutých příslušnými úřady členských států, Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO), Komisí nebo jinými příslušnými zdroji;
b)
posouzení schopnosti příslušného úřadu plnit své povinnosti v oblasti bezpečnostního dozoru;
c)
na základě posouzení uvedeného v písmenu b) stanovení priorit, plánování a stanovení rozsahu kontrol;
d)
provádění těchto kontrol, včetně souvisejícího podávání zpráv;
e)
pokud došlo při kontrole ke zjištění nesouladu, přijetí následných opatření a uzavření případů.
2. Pro posouzení uvedené v odst. 1 písm. b) agentura vytvoří, vypracuje a aktualizuje jednotný vzor s přihlédnutím přinejmenším k těmto prvkům:
a)
rozsah a složitost odvětví letectví;
b)
závažné incidenty, nehody, smrtelné nehody a související úmrtí;
c)
výsledky prohlídek na odbavovací ploše;
d)
výsledky předchozích kontrol;
e)
schopnost příslušných úřadů účinně provádět nápravu a nápravná opatření;
f)
výsledky auditů provedených v rámci mezinárodních úmluv nebo státních programů posuzování bezpečnosti;
g)
existence opatření podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 nebo podle článku 258 Smlouvy.
3. Výsledky modelu stanoveného v odstavci 2 a vstupní údaje a výsledky posouzení se zpřístupní vnitrostátnímu standardizačnímu koordinátorovi dotčeného členského státu.
4. Agentura přizpůsobí program kontrol s ohledem na jeho průběžné sledování, přičemž vezme v úvahu zlepšení nebo zhoršení výkonnosti z hlediska bezpečnosti. Agentura přijme náležitá opatření, pokud existují důkazy, že se výkonnost z hlediska bezpečnosti zhoršila.
Článek 8
Program kontrol
1. Agentura ve spolupráci s Komisí vypracuje víceletý program, který stanoví kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a), jakož i roční program, který stanoví kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b).
2. V programech se stanoví dotčený členský stát nebo státy, typ kontroly, oblasti, které mají být zkontrolovány, a předpokládaný časový rámec pro fázi na místě s přihlédnutím k modelu uvedenému v článku 7.
3. Agentura může programy kontrol upravit tak, aby zohlednila nově vznikající rizika plynoucí z průběžného sledování uvedeného v článku 7.
4. Roční plán se sděluje Komisi, členům správní rady agentury v rámci pracovního programu agentury podle čl. 33 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008 a vnitrostátnímu standardizačnímu koordinátorovi dotčeného členského státu.
Článek 9
Oblasti kontroly
1. Agentura provádí kontroly, které jsou zaměřeny na každou oblast definovanou v kapitole II nařízení (ES) č. 216/2008. Tyto oblasti zahrnují:
a)
letovou způsobilost, jak je vymezena v článku 5, a ochranu životního prostředí, jak je vymezena v článku 6 uvedeného nařízení;
b)
letovou posádku, jak je vymezena v článcích 7 a 8 uvedeného nařízení;
c)
letecký provoz, jak je vymezen v článcích 8 a 9 uvedeného nařízení;
d)
prohlídky na odbavovací ploše, jak jsou vymezeny v článku 10 uvedeného nařízení;
e)
letiště, jak jsou vymezena v článku 8a uvedeného nařízení;
f)
ATM/ANS a řídící letového provozu, jak jsou vymezeni v článcích 8b a 8c uvedeného nařízení.
Další oblasti mohou být vymezeny v závislosti na budoucím vývoji nařízení (ES) č. 216/2008 nebo na žádost Komise.
2. Agentura zajistí, aby byly její prostředky vhodným způsobem přiděleny ke sledování a kontrolám různých oblastí v závislosti na výsledcích průběžného sledování uvedeného v článku 7.
Článek 10
Typy kontrol
1. Agentura provádí:
a)
komplexní kontroly za účelem zkontrolování jedné nebo více oblastí; tyto kontroly se provádějí v intervalech určených na základě výsledků průběžného sledování;
b)
účelově zaměřené kontroly, které mají za cíl kontrolu v jedné nebo více konkrétních oblastech a/nebo posouzení stavu provádění dohodnutých náprav a nápravných opatření;
c)
kontroly ad hoc, které mají za cíl prověření konkrétních obav vyplývajících z průběžného sledování prováděného agenturou nebo na žádost Komise.
2. Bez ohledu na kontroly uvedené v odstavci 1 může agentura upozornit na zjištění i mimo místo kontroly, pokud shromáždila dostatečné důkazy o nesouladu.
Článek 11
Kritéria pro odbornou přípravu, kvalifikaci a pověření kontrolních týmů
1. Agentura stanoví kvalifikační kritéria pro pracovníky, kteří se účastní kontrolních týmů.
2. Kvalifikační kritéria musí zahrnovat:
a)
znalost institucionálního a právního rámce, zejména tohoto nařízení, jakož i příslušných mezinárodních dohod;
b)
znalosti a zkušenosti v oblasti auditorských postupů;
c)
technickou způsobilost a praktické zkušenosti v příslušné oblasti nebo oblastech podle článku 9.
3. Vedoucí týmů jsou zaměstnanci agentury. Jejich kvalifikační kritéria zahrnují kromě těch, která jsou uvedena v odstavci 2, schopnost vést tým a komunikovat v mezinárodním prostředí a v náročných situacích.
4. Členové týmů jsou zaměstnanci agentury nebo vyslaní pracovníci.
5. Vedoucí týmů i jejich členové musí absolvovat školení zaměřená na příslušné požadavky a postupy agentury. Agentura zajistí trvalou odbornou způsobilost vedoucích a členů týmu, aby se mohli účastnit kontrol jako pověření pracovníci. Agentura k tomuto účelu stanoví vhodné programy průběžné odborné přípravy.
6. Zaměstnanci, kteří splňují kvalifikační kritéria a absolvovali odpovídající odbornou přípravu, mohou být agenturou pověřeni k účasti v kontrolních týmech.
Článek 12
Sestavování kontrolních týmů
1. Kontroly provádějí týmy sestavené agenturou a složené z pověřených pracovníků podle článku 11.
2. Agentura určí složení týmu s cílem vytvořit minimální velikost týmu nezbytnou k pokrytí požadované technické způsobilosti a ke zvládnutí pracovní zátěže, a to s ohledem na typ kontroly, rozsah a počet posuzovaných oblastí a očekávaný program. Každý tým sestává z vedoucího týmu a minimálně jednoho člena týmu. Ve všech případech agentura zajistí, aby velikost těchto týmů zůstala přiměřená rozsahu úkolů.
3. Agentura zajistí, aby při sestavování týmů nedošlo ke střetu zájmů s příslušnými úřady, ve kterých je prováděna kontrola, nebo s podniky či sdruženími podniků, ve kterých je prováděna kontrola.
4. Agentura včas před kontrolou požádá o informace od vysílajících úřadů nebo organizací, pokud jde o dostupnost členů týmu k účasti na kontrole přímo na místě.
5. Výdaje vzniklé účastí vnitrostátních standardizačních koordinátorů podle čl. 14 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 a vyslaných pracovníků na kontrolách prováděných agenturou nese agentura v souladu s předpisy Unie, aniž je tím dotčen roční rozpočtový proces Unie.
Článek 13
Provádění kontrol
1. Kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b) zahrnují následující fáze:
a)
přípravnou fázi v minimální délce deseti týdnů před kontrolou;
b)
fázi na místě;
c)
fázi vypracování zprávy v maximální délce deseti týdnů po skončení kontroly na místě.
2. Kontroly ad hoc uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. c) musí být ohlášeny dotčenému příslušnému úřadu dva týdny předem, nicméně nemusí se řídit lhůtami a postupy uvedenými v článcích 14, 15 a 16 kromě požadavku předložit závěrečnou zprávu.
3. Zjištění nesouladu identifikované během kontrol uvedených v článku 10 se oznamují v souladu s článkem 16, přijímají se k nim následná opatření a uzavírají se v souladu s článkem 17 a klasifikují se v souladu s článkem 18.
Článek 14
Přípravná fáze
1. Během přípravné fáze kontroly agentura:
a)
oznámí kontrolu příslušnému úřadu nejméně deset týdnů předtím, než se má kontrola na místě provést, včetně zamýšleného typu, oblasti či oblastí a okruhů kontroly;
b)
shromáždí informace potřebné k přípravě kontroly, přičemž řádně zohlední informace z průběžného sledování;
c)
definuje oblast působnosti, rozsah a program kontroly, včetně kontroly podniků nebo sdružení podniků, přičemž vezme v úvahu informace z průběžného sledování;
d)
stanoví velikost a složení kontrolního týmu.
2. Po oznámení o kontrole spolupracuje příslušný úřad s agenturou s cílem rychle připravit fázi na místě. Pokud je to považováno za nezbytné, může být zorganizováno předběžné jednání mezi kontrolním týmem a vnitrostátním standardizačním koordinátorem.
3. Agentura poskytne program kontroly a složení týmu příslušnému úřadu alespoň dva týdny předtím, než kontrola na místě proběhne.
Článek 15
Fáze na místě
1. Během fáze na místě kontroly agentura:
a)
zorganizuje úvodní setkání s vnitrostátním standardizačním koordinátorem a příslušným úřadem, ve kterém se kontrola provádí;
b)
dále sleduje zjištění nesouladu, která byla identifikována během předchozích kontrol a zůstala otevřená, a přezkoumá příslušné nápravy a nápravná opatření;
c)
oznámí příslušnému úřadu každý bezprostřední bezpečnostní problém, pokud byl během kontroly zjištěn;
d)
na závěrečném zasedání předloží příslušnému úřadu, ve kterém byla kontrola provedena, seznam předběžných zjištění nesouladu, která byla v rámci kontroly identifikována nebo dále sledována.
2. Kromě toho může agentura:
a)
provádět kontroly hlavních kanceláří a v nezbytném rozsahu všech regionálních kanceláří příslušného úřadu a kvalifikovaných subjektů, kterým příslušný úřad mohl přidělit úkoly;
b)
provádět kontroly podniků nebo sdružení podniků pod dozorem příslušného úřadu v rámci kontroly tohoto příslušného úřadu; v takovém případě může příslušný úřad doprovázet kontrolní tým;
c)
provádět rozhovory s pracovníky kontrolovaného příslušného úřadu a kvalifikovaných subjektů, pokud existují, a navštívených podniků nebo sdružení podniků, pokud existují;
d)
posuzovat právní předpisy, postupy, osvědčení, záznamy, údaje a další příslušné materiály.
Článek 16
Fáze vypracování zprávy
1. Během fáze vypracování zprávy o kontrole agentura do šesti týdnů po závěrečném zasedání v rámci fáze kontroly na místě přezkoumá předběžná zjištění, klasifikuje je a na jejich základě vypracuje návrh zprávy, který zašle příslušnému úřadem, ve kterém byla kontrola provedena.
2. Návrh zprávy musí obsahovat alespoň:
a)
souhrn, ve kterém se uvádějí závěry;
b)
podrobnosti o provádění kontroly, včetně typu kontroly, oblasti, jíž se týkala, jejího rozsahu a složení týmu;
c)
analýzu na základě kritického bodu se zaměřením na hlavní zjištění;
d)
seznam identifikovaných zjištění nesouladu, které byly v rámci kontroly identifikovány nebo dále sledovány, spolu s jejich klasifikací;
e)
doporučení, v případě potřeby včetně doporučení o vzájemném uznávání osvědčení.
3. Zjištění o nesouladu jsou oznámena prostřednictvím návrhu zprávy uvedené v odstavci 2 s výjimkou případů, kdy jsou již agenturou písemně oznámena jinými prostředky.
4. Příslušný úřad může agentuře předložit písemné připomínky do dvou týdnů po oznámení.
5. Agentura do deseti týdnů po závěrečném zasedání vydá závěrečnou zprávu na základě návrhu zprávy uvedeného v odstavci 2, která zohledňuje případné připomínky příslušného úřadu, ve kterém byla kontrola provedena. Agentura může případně upravit popis zjištění nesouladu, jeho právní základ, jeho klasifikaci nebo případně jeho stav, aby se zohlednily připomínky, jakož i nápravy nebo nápravná opatření předložená během fáze vypracování zprávy.
6. Agentura zřídí a udržuje pro každý členský stát stav průběžného sledování, který je na vyžádání poskytnut dotčenému členskému státu a Komisi.
7. Závěrečná zpráva je zaslána příslušnému úřadu, ve kterém byla kontrola provedena, a Komisi, která může následně tuto zprávu předat dotčenému členskému státu a případně jiným příslušným úřadům.
Článek 17
Další sledování a uzavírání zjištění
1. Pro všechna zjištění nesouladu klasifikovaná podle čl. 18 odst. 1 písm. b) a c) příslušný úřad navrhne nápravu a nápravné opatření nejpozději čtyři týdny po obdržení oznámení od agentury.
2. Pro všechna zjištění nesouladu klasifikovaná podle čl. 18 odst. 1 písm. a) příslušný úřad navrhne nápravu a nápravné opatření nejpozději deset týdnů po obdržení oznámení od agentury.
3. Příslušný úřad musí agentuře ve stanovené lhůtě ohlásit provedení nápravných opatření a poskytnout k tomu příslušné důkazy.
4. Agentura:
a)
vyhodnotí nápravy a nápravná opatření předložená příslušným úřadem nebo si včas vyžádá další vysvětlení;
b)
odsouhlasí nebo zamítne nápravu a/nebo nápravná opatření do šestnácti týdnů po oznámení;
c)
sleduje uspokojivé provádění nápravných opatření;
d)
určí všechny potřebné doplňující činnosti v souladu s článkem 22;
e)
pravidelně podává zprávy příslušnému úřadu a Komisi o stavu zjištění nesouladu a příslušných náprav/nápravných opatření prostřednictvím zpráv o stavu;
f)
poté, co jsou ke spokojenosti agentury provedena nápravná opatření a je o tom poskytnut důkaz, zjištění nesouladu uzavře, vytvoří o něm záznam a informuje o tom příslušný úřad.
5. Pro účely písmene c) může agentura od příslušného úřadu vyžádat důkaz nebo vysvětlení. Agentura se může rovněž rozhodnout ověřit provádění na místě prostřednictvím kontroly.
6. Pokud je zjištění nesouladu předmětem postupu v případě protiprávního jednání podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 nebo podle Smluv, agentura zajistí po konzultaci s Komisí vhodná následná opatření a nesmí toto zjištění uzavřít bez předchozí koordinace s Komisí.
Článek 18
Klasifikace zjištění
1. Všechna zjištění nesouladu identifikovaná agenturou v rámci kontrol uvedených v článku 10 musí agentura klasifikovat do jedné z následujících kategorií a podat o nich zprávu, a to bez ohledu na to, zda se týkají administrativních nebo technických požadavků:
a)
Třída C: nesoulad s příslušnými požadavky, který vyvolává zejména problémy týkající se standardizace;
b)
Třída D: nesoulad s příslušnými požadavky, který vyvolává problémy týkající se standardizace a obavy ohledně bezpečnosti, pokud nejsou včas napraveny;
c)
Třída G: bezprostřední bezpečnostní problém.
2. Priorita podávání zpráv, následných kontrol a uzavírání zjištění je závislá na jejich klasifikaci.
Článek 19
Bezprostřední bezpečnostní problém
1. Pokud agentura oznámila bezprostřední bezpečnostní problém:
a)
agentura požádá příslušný úřad, aby přijal odpovídající nápravná opatření, včetně okamžité nápravy;
b)
příslušný úřad provede účinnou nápravu k odstranění zjištěných nedostatků a poskytne o tom agentuře příslušné důkazy.
2. Agentura může ve lhůtě dvou týdnů od oznámení o bezprostředním bezpečnostním problému požádat příslušný úřad o účast na zasedání k posouzení toho, jak byla okamžitá náprava provedena.
3. Pokud agentura není spokojena s provedením nápravy, vypracuje doporučení Komisi, včetně případné žádosti o vzájemné uznání osvědčení vydaného nebo vydaných příslušným úřadem. Agentura rovněž okamžitě informuje příslušné úřady členských států.
Článek 20
Záznamy
1. Agentura zavede systém vedení záznamů s patřičnými možnostmi ukládání, zpřístupnění a spolehlivého zpětného sledování změn pro:
a)
odbornou přípravu, kvalifikaci a pověření vedoucích a členů týmu;
b)
programy kontrol;
c)
zprávy;
d)
zjištění a související důkazy;
e)
schválené nápravy a nápravná opatření;
f)
uzavření zjištění nesouladu a související důkazy;
g)
doporučení týkající se vzájemného uznávání osvědčení;
h)
posouzení uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b).
2. Všechny záznamy musí být uchovávány po dobu nejméně patnácti let v souladu s platnými právními předpisy o ochraně údajů.
Článek 21
Přístup k informacím obsaženým ve zprávách o kontrole
1. Pokud se informace obsažené ve zprávě o kontrole týkají podniku nebo sdružení podniků pod bezpečnostním dozorem třetí země a pokud spadají do oblasti působnosti dohody Unie uzavřené podle článku 12 nařízení (ES) č. 216/2008, poskytnou se tyto informace třetí zemi jako jedné ze stran této dohody podle jejích příslušných ustanovení.
2. Pokud informace obsažené ve zprávě o kontrole spadají do oblasti působnosti memoranda o spolupráci mezi Unií a ICAO, poskytnou se tyto informace ICAO v souladu s ustanoveními tohoto memoranda o spolupráci a příslušnou bezpečnostní přílohou.
3. Pokud se informace obsažené ve zprávě o kontrole týkají probíhajících šetření prováděných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 (20), poskytnou se tyto informace úřadu odpovědnému za šetření.
4. Pro účely nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (21) se rozhodovací proces, který se týká zprávy o kontrole, nepovažuje za završený, dokud se neuzavřou související zjištění o nesouladu.
Článek 22
Doplňující opatření
1. Agentura eviduje každý případ, kdy nebyla přijata následná opatření týkající se zjištění nesouladu, jako jsou:
a)
nápravná opatření, která nebyla podána ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 1;
b)
nápravná opatření neschválená agenturou ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 4 písm. b);
c)
nápravná opatření, která nebyla řádně provedena.
2. V případech uvedených v odstavci 1 agentura požádá příslušný úřad, aby jí poskytl vysvětlení ohledně nesplnění povinnosti a předložil doplňující opatření, a stanoví lhůtu pro odpověď.
3. Agentura posoudí důsledek nesplnění povinnosti spolu s odpovědí, kterou ve stanovené lhůtě příslušný úřad předloží. Na základě výsledků tohoto posouzení agentura může:
a)
souhlasit s předloženými doplňujícími opatřeními nebo
b)
vydat doplňující zprávu pro dotčený příslušný úřad a Komisi. Tato zpráva musí obsahovat posouzení agentury a její doporučení agentury Komisi, v případě nutnosti včetně doporučení o vzájemném uznávání osvědčení vydaného nebo vydaných dotčeným příslušným úřadem.
4. Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 2111/2005, po obdržení doplňující zprávy uvedené v odst. 3 písm. b) může Komise podniknout některý z následujících kroků:
a)
zaslat dotčenému členskému státu připomínky nebo si vyžádat další vysvětlení k objasnění všech nebo některých zjištění nesouladu;
b)
požádat agenturu o provedení kontroly ad hoc za účelem ověření uspokojivého provedení nápravy a nápravných opatření;
c)
zahájit postup podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 s cílem rozhodnout, zda je osvědčení vydané příslušným úřadem v souladu s příslušnými požadavky;
d)
zahájit postup podle článku 258 Smlouvy.
Článek 23
Výroční zpráva
Agentura předloží Komisi nejpozději do 31. března každého roku výroční zprávu o činnostech průběžného sledování a kontrolách provedených v předchozím roce. Zpráva obsahuje analýzu výsledků činností a kontrol a odráží schopnost příslušných úřadů vykonávat bezpečnostní dozor; zároveň obsahuje doporučení týkající se možných zlepšení. Doporučení zejména určí ta technická pravidla, která by musela být stanovena nebo změněna v souladu s čl. 17 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 216/2008, jakož i ta opatření agentury, která by musela být stanovena nebo změněna podle čl. 18 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008.
Článek 24
Pracovní postupy
Agentura přezkoumá své pracovní postupy pro provádění úkolů jí svěřených podle článků 3 až 23 ve lhůtě šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 25
Přechodná ustanovení
1. Zjištění nesouladu identifikovaná agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006, pro které nebyly agentuře v době vstupu tohoto nařízení v platnost předloženy důkazy o uzavření, se považují za uskutečněná v souladu s tímto nařízením a musí být s nimi odpovídajícím způsobem nakládáno.
2. Plány nápravných opatření schválené agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006 se považují za schválené v souladu s tímto nařízením.
3. Členové týmu a vedoucí týmů pověření agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006 se považují za pověřené pracovníky podle tohoto nařízení.
Článek 26
Zrušení
Nařízení (ES) č. 736/2006 se zrušuje.
Článek 27
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. června 2013.