РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 488/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества кадмий в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) са определени максималните количества кадмий за редица храни.
(2)
На 30 януари 2009 г. Научният комитет по замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно кадмия в храните (3). В посоченото становище ЕОБХ определи приемлив седмичен прием (TWI) за кадмий от 2,5 μg/kg телесно тегло. В своето становище относно приемливия седмичен прием на кадмий (4) ЕОБХ отчете направената неотдавна от Съвместния експертен комитет на ФАО и СЗО по добавките в храните (JECFA) (5) оценка на риска и потвърди TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло.
(3)
В научното си становище относно кадмия в храните Комитетът CONTAM заключи, че в европейските държави медианната експозиция на кадмий чрез храната е близка до или надхвърля с малко TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло. При някои подгрупи от населението TWI може и да бъде надвишен до около 2 пъти. Комитетът CONTAM заключи освен това, че въпреки че не е вероятно при лице, изложено на прием при тези равнища, да се стигне до неблагоприятни последици за функцията на бъбреците, експозицията на кадмий за населението като цяло следва да бъде намалена.
(4)
В съответствие с научното становище на Комитета CONTAM относно кадмия в храните групите храни, на които се дължи най-голяма част от експозицията на кадмий чрез храната, най-вече поради тяхната голяма консумация, са зърнените култури и зърнените продукти, зеленчуците, ядките и варивата, съдържащите нишесте кореноплодни, картофите, месото и месните продукти. Най-високи концентрации на кадмий са установени при хранителните стоки морски водорасли, риба и морски дарове, шоколад и храни със специално диетично предназначение, както и гъби, маслодайни семена и годна за консумация карантия.
(5)
В по-прецизирана оценка на експозицията, направена от ЕОБХ в неговия научен доклад „Експозиция на европейското население на кадмий чрез храната“ (6) с помощта на новата комплексна база данни за консумацията на храни, която съдържа актуална информация относно консумацията на храни в различните държави членки и сред различните възрастови групи на населението, е предоставена по-подробна информация по възрастови групи относно конкретните хранителни стоки, които допринасят за експозицията на кадмий. При възрастните съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, както и зеленчуците и зеленчуковите продукти са основните фактори за експозицията. При децата и подрастващите основни фактори за експозиция са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури, продуктите на база зърнени култури, захарта и захарните изделия, докато при кърмачетата и малките деца това са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, зеленчуците и продуктите на база зеленчуци, млякото и млечните произведения и храните за кърмачета и малки деца. По-прецизираната оценка на експозицията показва, че цялостната експозиция е следствие не само от няколко основни фактора, а сбор от приноса на редица различни групи храни.
(6)
За кадмий са определени максимални количества по отношение на широка гама от храни, включително зърнени култури, зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храни. За някои храни, които имат значителен принос към експозицията на определени групи от населението (шоколад и какаови продукти, храни за кърмачета и малки деца), все още не са определени максимално допустими количества. Поради това е необходимо за тези храни да се определят максимално допустими количества.
(7)
За замърсители максимално допустимите количества се определят в съответствие с принципа АЛАРА - „толкова ниски стойности, колкото е разумно постижимо“, както при стоките, за които максимално допустими количества съществуват към момента (като зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храните), така и за стоките, за които максимално допустимите количества са нови (като какаови и шоколадови продукти) и при определянето на които са били използвани данни за наличието и моделите на консумация сред гражданите на Европейския съюз.
(8)
Шоколадът и какаото на прах, продавани на крайния потребител, могат да съдържат големи количества кадмий и са важен източник по отношение на експозицията на човека. Те често се консумират от деца, например като шоколад или под формата на различни видове посладено какао на прах, използвано в какаовите напитки. При определянето на максимално допустими количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при различните видове шоколад и какао на прах, продавани на крайния потребител. Тъй като количеството на кадмия в какаовите продукти е свързано със съдържанието на какаото в тях, е целесъобразно да бъдат определени различни максимално допустими количества кадмий за продуктите, съдържащи различен процент какао. Това следва да гарантира, че на максимално допустимите количества ще могат да отговарят и шоколади с по-високо съдържание на какао.
(9)
В някои региони на държавите производителки на какао могат да се срещат естествено високи нива на кадмия в почвата. Поради това при определянето на максимално допустимите количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при какаови и шоколадови продукти, предоставени от държавите с високи нива на кадмий в почвата.
(10)
Храните за кърмачета и преходните храни имат значителен принос за експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Храните за кърмачета и преходните храни, произвеждани само от изолати на соевия белтък или от смес от такива изолати и белтъци на кравето мляко, могат да съдържат по-големи количества кадмий от продуктите на база мляко, тъй като соята поема естествено кадмия от почвата. Храните на база соя са важна алтернатива за кърмачетата с непоносимост към лактозата, поради което трябва да се гарантира достатъчното снабдяване на пазара с тях. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за продуктите на база соя.
(11)
Обработените храни на база зърнени култури и останалите детски храни за кърмачета и малки деца са важен източник по отношение на експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Поради това следва да се определи специално максимално допустимо количество кадмий за обработените храни на база зърнени култури и за останалите бебешки храни.
(12)
Намалената експозиция на една силно уязвима група потребители може да бъде постигната чрез определянето на максимално допустими количества за определени категории храни със специално диетично предназначение (например храни за кърмачета, предназначени за специални медицински цели). Ако липсват обаче данни, които да мотивират подобно максимално равнище, с оглед на евентуалното определяне на специални максимално допустими количества в бъдеще следва да бъдат събирани данни за наличието.
(13)
При някои зеленчуци (козя брада, пащърнак, листна и дръжкова целина, хрян) е трудно да се постигне съответствие със сега действащите максимално допустими количества, като данните за наличието, предоставени от държавите членки, показват, че естествените фонови количества са по-високи и са съпоставими с тези за главеста целина. Тъй като консумацията на тези стоки е ограничена и въздействието върху експозицията на човека е пренебрежимо, е целесъобразно максимално допустимите количества кадмий за пащърнак, козя брада, листна и дръжкова целина и хрян да бъдат увеличени до тези за главеста целина.
(14)
Някои видове риби понастоящем са освободени от изискването за максимално допустимото количество, приложимо по подразбиране за риба - 0,05 mg/kg. За видовете паламуд (Sarda sarda), обикновена морска каракуда (Diplodus vulgaris), змиорка (Anguilla anguilla), морски кефал (Mugil labrosus labrosus), сафрид (Trachurus species), лувар (Luvarus imperialis), сардинопс (Sardinops species) и морски език (Dicologoglossa cuneata) нови данни относно наличието показват, че освобождаването от това изискване вече не е необходимо и че максимално допустимото количество по подразбиране може да бъде постигнато при спазване на добрите практики в рибното стопанство. Поради това за тези видове риби повече не са необходими специални максимално допустими количества.
(15)
За ауксида (Auxis species), хамсия (Engraulis species) и риба меч (Xiphias gladius) нови данни относно наличието показват, че при спазване на добрите практики в рибното стопанство може да бъде спазено и по-ниско максимално допустимо количество. Поради това максимално допустимите количества за тези видове риби следва да бъдат коригирани.
(16)
За сардини (Sardina pilchardus) и черен кардинал (Sicyopterus lagocephalus) данните относно наличието показват, че е трудно да се постигне съответствие със сегашните максимално допустими количества, тъй като естествените фонови равнища могат да бъдат по-високи. Консумацията и на двата вида риби е ограничена и има пренебрежимо малко отражение върху експозицията на човека. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за двата вида риби с цел да се гарантира предлагането им на пазара.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 1881/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
На държавите членки и стопанските субекти в хранителната промишленост следва да се даде време да се приспособят към новите максимално допустими количества, определени с настоящия регламент по отношение на какаовите продукти и храните за кърмачета и малки деца. Поради това датата на прилагане на максимално допустимите количества кадмий в тези стоки следва да бъде отложена.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точки 3.2.19 и 3.2.20 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2015 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2015 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
2. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точка 3.2.7 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2019 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2019 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 488/2014
ze dne 12. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kadmia v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 (2) stanoví maximální limity kadmia v řadě potravin.
(2)
Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijala dne 30. ledna 2009 stanovisko o kadmiu v potravinách (3). Úřad EFSA v tomto stanovisku uvedl, že tolerovatelný týdenní přívod (dále jen „TWI“) kadmia činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti. Ve svém „Prohlášení o tolerovatelném týdenním přívodu kadmia“ (4) úřad EFSA zohlednil posouzení rizika, které nedávno provedl Společný výbor odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (JECFA) (5), a potvrdil, že TWI činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti.
(3)
Komise CONTAM dospěla ve vědeckém stanovisku o kadmiu v potravinách k závěru, že se průměrná dietární expozice kadmiu v evropských zemích blíží hodnotě TWI 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti nebo ji mírně překračuje. U některých podskupin populace může dietární expozice převyšovat hodnotu TWI zhruba dvojnásobně. Komise CONTAM dále dospěla k závěru, že i když není pravděpodobné, že by expozice jednotlivce na této úrovni měla nepříznivé účinky na funkci ledvin, je třeba expozici kadmiu na úrovni populace snížit.
(4)
Podle vědeckého stanoviska o kadmiu v potravinách vypracovaného komisí CONTAM patří mezi skupiny potravin mající hlavní podíl na dietární expozici kadmiu, zejména vzhledem k vysoké spotřebě, obiloviny a výrobky z obilovin, zelenina, ořechy a luštěniny, škrobovitá kořenová zelenina nebo brambory a maso a masné výrobky. Nejvyšší koncentrace kadmia v potravinářských komoditách byla zjištěna v mořských řasách, rybách a produktech rybolovu, v čokoládě a v potravinách pro zvláštní výživu, jakož i v houbách, olejnatých semenech a jedlých drobech.
(5)
V podrobnějším posouzení expozice, které provedl úřad ESFA v rámci své vědecké zprávy „Cadmium dietary exposure in the European population“ (6) s použitím nové komplexní databáze spotřeby potravin, jež zahrnuje aktualizované údaje o spotřebě potravin v různých členských státech a u různých věkových skupin populace, jsou uvedeny podrobnější informace o konkrétních potravinářských komoditách, které se podílejí na expozici u jednotlivých věkových skupin. V případě dospělých se na expozici podílí hlavně škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a zelenina a zeleninové výrobky. V případě dětí a dospívajících má na expozici hlavní podíl škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a cukr a cukrovinky, zatímco u kojenců a batolat je to nejvíce škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn, zelenina a výrobky ze zeleniny, mléko a výrobky z mléka a potraviny pro kojence a malé děti. Z podrobnějšího posouzení expozice vyplývá, že celková expozice není výsledkem jen několika hlavních zdrojů, nýbrž se na ní podílí celá řada různých skupin potravin.
(6)
Byly stanoveny maximální limity pro kadmium u celé řady potravin, mimo jiné u obilovin, zeleniny, masa, ryb, produktů rybolovu, drobů a doplňků stravy. Dosud nebyly stanoveny maximální limity v případě některých potravin, které se významně podílejí na expozici určitých skupin populace (čokoládové a kakaové výrobky, potraviny pro kojence a malé děti). Je proto nezbytné stanovit maximální limity kadmia pro tyto potraviny.
(7)
Maximální limity kontaminujících látek jsou jak u komodit, pro něž maximální limity kadmia již existují (jako je zelenina, maso, ryby, produkty rybolovu, droby a doplňky stravy), tak u komodit, pro něž jsou maximální limity stanoveny nově (jako jsou kakaové a čokoládové výrobky), stanovovány podle zásady ALARA („na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni“) s použitím údajů o výskytu a vzorců spotřeby potravin občany Evropské unie.
(8)
Čokoláda a kakaový prášek prodávané konečnému spotřebiteli mohou obsahovat vysoké množství kadmia a jsou významným zdrojem expozice člověka. Často jsou jejich spotřebiteli děti: například v podobě čokolády jako takové nebo slazených kakaových prášků používaných v kakaových nápojích. Při stanovování maximálních limitů kadmia je třeba zohlednit údaje o výskytu pro různé druhy čokolády a kakaového prášku prodávaných konečnému spotřebiteli. Jelikož množství kadmia v kakaových výrobcích souvisí s jejich obsahem kakaa, je vhodné stanovit různé maximální limity kadmia pro výrobky obsahující různé procentní podíly kakaa. Mělo by se tím zajistit, aby maximální limity mohla splnit i čokoláda s vyšším procentním podílem kakaa.
(9)
V některých regionech zemí, které produkují kakao, může být přirozený vysoký obsah kadmia v půdě. Proto je při stanovování maximálních limitů kadmia třeba zohlednit údaje o výskytu pro kakaové a čokoládové výrobky poskytnuté zeměmi, kde je vysoký obsah kadmia v půdě.
(10)
Počáteční a pokračovací kojenecká výživa se významně podílejí na expozici kadmiu u kojenců a malých dětí. Počáteční a pokračovací kojenecká výživa vyrobená z izolátů sójových bílkovin, samotných nebo ve směsi s bílkovinami kravského mléka, může obsahovat větší množství kadmia než mléčné výrobky, jelikož sójové boby přirozeně čerpají kadmium z půdy. Sójová kojenecká výživa je pro kojence trpící nesnášenlivostí laktózy důležitou alternativou, a musí být proto zajištěno dostatečné zásobení trhu. Pro sójové výrobky je tedy vhodné stanovit vyšší maximální limit.
(11)
Obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti jsou významným zdrojem expozice kadmiu u kojenců a malých dětí. Pro obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti by tedy měl být stanoven zvláštní maximální limit kadmia.
(12)
Snížené expozice u velmi ohrožené skupiny spotřebitelů lze dosáhnout stanovením maximálního limitu pro některé kategorie potravin určených pro zvláštní výživu (např. pro zvláštní léčebné účely pro kojence). Vzhledem k absenci údajů, na nichž lze tento maximální limit založit, je však třeba shromáždit údaje o výskytu za účelem případného stanovení tohoto zvláštního maximálního limitu v budoucnosti.
(13)
V případě některých konkrétních druhů zeleniny (kozí brada, pastinák, celer řapíkatý, křen) je splnění současných maximálních limitů obtížné a z údajů o výskytu, které poskytly členské státy, vyplývá, že hodnoty přírodního pozadí jsou vyšší a srovnatelné s limity pro celer bulvový. Protože je spotřeba těchto komodit nízká a má na expozici člověka zanedbatelný vliv, je vhodné zvýšit maximální limity kadmia pro pastinák, kozí bradu, celer řapíkatý a křen na hodnotu platnou pro celer bulvový.
(14)
Některé druhy ryb jsou v současné době vyňaty ze standardního maximálního limitu pro ryby, který činí 0,05 mg/kg. V případě druhu pelamida obecná (Sarda sarda), mořan obecný (Diplodus vulgaris), úhoře říčního (Anguilla anguilla), cípala šedého (Mugil labrosus labrosus), kranasů (Trachurus spp.), ryb druhu Luvarus imperialis, sardinky (Sardinops spp.) a ryb druhu Dicologoglossa cuneata z nových údajů o výskytu vyplývá, že toto vynětí již není nutné a že standardní maximální limit lze splnit dodržováním správných rybolovných postupů. Zvláštní maximální limity již tedy nejsou pro tyto druhy ryb nezbytné.
(15)
V případě tuňáka druhu Auxis, sardelí (Engraulis spp.) a mečouna obecného (Xiphias gladius) z nových údajů o výskytu vyplývá, že dodržováním správných rybolovných postupů lze splnit nižší maximální limit. Maximální limity pro tyto druhy ryb je proto vhodné změnit.
(16)
V případě sardinky obecné (Sardina pilchardus) a hlaváče zaječího (Sicyopterus lagocephalus) z údajů o výskytu vyplývá, že splnění stávajících maximálních limitů je obtížné, neboť hodnoty přírodního pozadí mohou být vyšší. Spotřeba obou těchto druhů ryb je nízká a na expozici člověka má zanedbatelný vliv. Pro tyto dva druhy ryb je proto v zájmu zajištění dostatečného zásobení trhu vhodné stanovit vyšší maximální limity.
(17)
Nařízení (ES) č. 1881/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být dán čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením pro kakaové výrobky a potraviny pro kojence a malé děti. Datum použitelnosti maximálních limitů kadmia pro tyto komodity by proto mělo být odloženo.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Maximální limity kadmia stanovené v bodech 3.2.19 a 3.2.20 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2015. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2015, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Maximální limity kadmia stanovené v bodě 3.2.7 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2019. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2019, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. května 2014.